type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52000PC0604
 Förslag rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för socker /* KOM/2000/0604 slutlig - CNS 2000/0250 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 029 E , 30/01/2001 s. 0315 - 0351
 Förslag RÅDETS FÖRORDNING om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. DET NUVARANDE SYSTEMETDen gemensamma organisationen av marknaden för socker regleras av förordning (EG) nr 2038/1999. Den innehåller huvudsakligen bestämmelser om priser, kvoter, handel med tredje land och självfinansiering. Det nuvarande systemet för socker gäller till och med den 1 juli 2001. Rådet måste efter yttrande från parlamentet fatta ett beslut före den 31 december 2000.Gemenskapens stöd till sockersektorn innefattar ett minimipris för sockerbetor som sockertillverkarna måste betala ut till jordbrukare inom gemenskapen samt ett interventionspris för socker till vilket interventionsorganen köper in allt socker som producenterna inom gemenskapen utbjuder till försäljning till dem. Priserna fastställs varje år av rådet på förslag från kommissionen. De har varit oförändrade sedan 1984/85.Enligt reglerna för handel med tredje land skall importtullar tillämpas på socker från tredje land och exportbidrag utbetalas för socker som exporteras från gemenskapen till tredje land. Systemet innebär att hänsyn tas till skillnaden mellan priserna på den internationella marknaden och gemenskapsmarknaden. Denna skillnad är för närvarande relativt stor.Organisationen av marknaden innebär att produktionen är hårt styrd och att producenterna får garantipriser genom kvoter som fastställs för varje land och företag. Dessa kvoter (A- och B-kvoter) motsvarar i princip efterfrågan på den inre marknaden respektive exporten av överskottssocker med exportbidrag. Producenterna får producera mer än A+B-kvoterna, så kallat C-socker, som måste exporteras utan exportbidrag.Export av kvotsocker omfattar två moment. Import från AVS och Indien till EU med förmånstullar och till gemenskapens garantipriser kan återexporteras med finansiering via EU-budgeten. Nettoexporten finansieras genom ett system med produktionsavgifter som betalas helt av sockerbetsproducenterna och sockerindustrin.Organisationen av marknaden har uppfyllt många av de utsatta målen. Den inre marknaden har försörjts med ett jämnt flöde av vitt socker, och budgetbördan har varit begränsad tack vare självfinansieringssystemet. Dessutom har sockerbetsproducenterna fått en jämn inkomst i en sektor som kännetecknas av kraftiga prissvängningar på världsmarknaden. Intervention är möjlig, men har inte utnyttjats sedan 1986. Detta är följden av det nuvarande systemets möjligheter till flexibilitet när det gäller justering av den kvoterade produktionen efter världsmarknadspriset, den interna konsumtionen och importen. Slutligen har prisgarantin för export av förmånssocker från AVS-länderna till EU varit en stor ekonomisk fördel för dessa länder, med tanke på de låga världsmarknadspriserna.Systemet har dock också kritiserats, och kritiken har gällt olika frågor. Bristen på konkurrens har skyllts på den omfattande uppdelningen av marknaden och industrins höga grad av koncentration. Konsumentpriserna anses vara höga på grund av den skillnad mellan EU-priser och världsmarknadspriser som orsakas av de höga avgifterna och behovet av särskilda skyddsklausuler för att begränsa tillgången till EU-marknaden. Överproduktionen behöver exporteras med exportbidrag, vilket påverkar utvecklingsländerna negativt genom prispressen på världsmarknaden och den begränsade åtkomsten till EU-marknaden. Slutligen anses en intensiv produktion av socker ha negativa miljöeffekter.Det bör påpekas att alla de områden i gemenskapen där socker produceras för närvarande inte kommer att förbli konkurrenskraftiga om stödet försvinner, även om världsmarknadspriserna återhämtar sig från sin nuvarande låga nivå, vilket kommer att påverka inkomsterna från jordbruket i dessa områden.2. TANKAR KRING EN REFORMHuvudfrågan är hur sockersystemet bör omarbetas. Denna fråga blir särskilt relevant med tanke på den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som inleddes 1992 och som fortskred under 1999. Svaret kan dock inte vara hypotetiskt, utan måste ges inom ramen för de tre faktiska huvudfaktorer som inverkar på den gemensamma jordbrukspolitikens utveckling:-det finansiella ramprogram som man enades om i Berlin,-de nya WTO-förhandlingarna om jordbruk,-den framtida utvidgningen av unionen.På det här stadiet finns det fortfarande stora oklarheter i tekniska frågor som skulle påverka alla större förändringar av sockersystemet. Dessutom bör inverkan av det nuvarande systemet och eventuella förändringar av detta på såväl sockersektorn som bland annat konkurrerande grödor, stödet till industrin, sysselsättningen, konsumenterna, de yttersta randområdena, utvecklingsländerna och de minst utvecklade länderna utvärderas noga genom en övergripande analys av kostnader och fördelar.En genomgripande reform av sockersektorn som ett svar på kritiken kommer att kräva en översyn av både kvotsystemet och nivån på interventionspriserna. Faktorer som marknadskoncentration, brist på konkurrens eller skillnaden mellan det pris producenterna får och det som betalas av konsumenten är relevanta inte bara för sockersektorn, utan för hela livsmedelsindustrin. Förhållandet mellan dem är komplicerat och bör bli föremål för en noggrann analys.Kommissionen kommer att genomföra en studie för att utvärdera dessa faktorer samt konkurrensnivån inom de viktigaste livsmedelssektorerna (inte bara socker, utan också kött, mejeriprodukter och spannmål). Vidare bör frågan om spridningseffekter av prisändringar och skälen till skillnaden mellan producentpris och konsumentpris studeras. Dessutom bör det undersökas hur socker och/eller konkurrerande grödor påverkas av kvotsystemets vara eller icke vara.Slutsatserna från dessa studier (senast juli 2002) bör ge kommissionen värdefull information inför genomgången av det framtida kvotsystemet. Samtidigt bör läget i WTO-förhandlingarna och de redan beslutade (enligt Berlin-avtalet) översynerna av spannmål och olja ge en mer fullständig bild som kan utgöra underlag för en genomgripande översyn av huvudelementen i det nuvarande systemet för socker.Kommissionen har med hänsyn till ovannämnda övervägt framtiden för sockersystemet genom att arbeta med tre alternativ som alla innebär att kvotsystemet behålls:-en prissänkning av Agenda 2000-modell i kombination med en kompensation till producenterna för inkomstförlusten,-en gradvis sänkning av priserna under flera år,-nuvarande prisnivå behålls och kvotnivån justeras något.De två första alternativen innebär prissänkningar, vilket kräver några kommenterar om sockersektorns egenskaper. En sänkning av ett pris (garantipriset) medför en inkomstförlust för producenten, varför den metoden är tillrådlig om den önskade effekten, minskad produktion, ger fördelar (för konsumenter och skattebetalare) som uppväger kostnaden (för producenterna).Sockersektorn bedöms vara mycket okänslig för prisförändringar både när det gäller efterfrågan och utbud. Dessutom förefaller spridningseffekten av prisförändringar från producent till konsument vara obetydlig. Därför måste en prissänkning vara rejäl (över 25%) om den ska ha någon kännbar effekt på produktionen.Det första alternativet enligt Agenda 2000-modellen innebär prissänkningar och partiell kompensation till producenterna. Detta skulle ha betydande följder för budgeten (1 125 miljoner EUR vid en prissänkning på 25% om den endast skulle kompenseras till hälften), vilket det inte finns utrymme för enligt det finansiella ramprogram som fastslogs i Berlin. Förändringar av det finansiella ramprogrammet skulle kräva att diskussionerna i rådet om Agenda 2000-besluten återupptas.Det andra alternativet, en gradvis prissänkning under flera år, skulle också behöva ge en väsentlig minskning, enligt ovan, för att ha någon kännbar effekt på produktion, konkurrensnivå och marknad. Även om prissänkningen skulle sträckas ut över flera år skulle den ha stor kumulativ effekt på producenternas inkomster. Liksom när det gäller Agenda 2000-modellen kommer producenterna att kräva kompensation. Jämfört med det första alternativet skulle budgeteffekterna fördelas på ett annat sätt över tiden, inverkan på produktionen skulle komma långsammare och den potentiella fördelen för konsumenten vara ännu mindre.Alla alternativen har omfattande konsekvenser för AVS-ländernas garantipriser under det nuvarande systemet (1,6 miljoner ton importeras till EU till gemenskapens garantipris). En 25-procentig prissänkning skulle därmed innebära en inkomstförlust på 250 miljoner EUR för AVS-länderna.Det tredje alternativet, en fortsatt tillämpning av det nuvarande systemet till och med 2003 med vissa justeringar, ansågs för närvarande vara det lämpligaste. Enligt detta alternativ skulle minskningen av kvoten med 115 000 ton göra det möjligt för gemenskapen att komma ett steg närmare sitt åtagande enligt WTO-förhandlingarna, och om kvoterna fastställs på årsbasis ger det den flexibilitet som krävs för andra justeringar som kan nödvändiggöras av marknadsutvecklingen. Om lagringsstödet tas bort innebär det dessutom att kostnaderna sänks med 300 miljoner EUR, samtidigt som konkurrensen skärps på bearbetningsnivån.3. SLUTSATSERBland de alternativ kommissionen har gått igenom ansågs det lämpligaste att för närvarande tillfälligt fortsätta tillämpning av det nuvarande systemet till och med 2002/03 med vissa justeringar. Alternativet innebär följande:-priserna skulle vara oförändrade under de kommande två åren,-kvoterna skulle minskas med 115 000 ton, motsvarande 50% av strukturöverskottet med hänsyn till produktion, konsumtion och import samt gemenskapens exportbegränsningar enligt WTO,-det nuvarande systemets flexibilitet skulle kunna behållas genom en årlig kompletterande kvotminskning som gör det möjligt att iaktta WTO-gränsen med hänsyn till rådande världsmarknadspriser och till såväl den interna som den externa utvecklingen,-systemet med lagringsavgifter och lagringsstöd skulle tas bort, vilket skulle minska EUGFJ:s utgifter med 300 miljoner EUR per år,-minimilagren skulle tas bort,-produktionsstödet till den kemiska industrin skulle täckas helt genom produktionsavgifter.Följderna av förslaget skulle bli att den realprissänkning som inleddes 1984/85 skulle fortsätta, en något skärpt konkurrens mellan sockerproducenter i och med att systemet med lagringsavgifter/lagringsstöd tas bort, särskilt i de delar av gemenskapen där flera leverantörer finns i närheten av viktiga marknader, och en förenkling av det nuvarande systemet med en åtföljande lättnad i den administrativa bördan.Förslagen utesluter inte att alternativet bedöms på grundval av ovannämnda genomgripande studier.Dessa studier kommer tillsammans med utvecklingen inom WTO-förhandlingarna, budgetläget för den gemensamma jordbrukspolitiken och översynen av systemen för övriga jordbruksgrödor (Berlin-beslutet om Agenda 2000) att ge en god grund för kommissionens förslag till ett framtida sockersystem från och med 2003/04.BILAGORBILAGA I PRODUKTIONSSYSTEMET - EGENSKAPER OCH VARAKTIGHETBILAGA II STÖDÅTGÄRDER (GARANTIER, KVOTER OCH PRISER)BILAGA III SYSTEMET MED JÄMN FÖRDELNING AV LAGRINGSKOSTNADERBILAGA IV FÖRSÖRJNING AV RAFFINADERIERBILAGA V ÖVRIGA FRÅGORBILAGA VI FÖRSLAGETS BUDGETKONSEKVENSERBILAGA I PRODUKTIONSSYSTEMET - EGENSKAPER OCH VARAKTIGHETFörst och främst bör man hålla i minnet att huvudmålen med kvotsystemen alltid är dels att styra produktionen efter avsättningsmöjligheterna, dels att för varje regleringsår täcka alla förluster på grund av avsättningen av överskottsproduktionen i gemenskapen genom finansiella bidrag från producenterna. Med hänsyn till dessa mål måste nedanstående frågor beaktas då det framtida sockersystemet utformas.A. BIBEHÅLLANDE AV SYSTEMET MED PRODUKTIONSKVOTER1. Den senaste reformen 1995 och erfarenheter som vunnits genom dess tillämpningDet viktigaste skälet till reformen var att organisationen av den gemensamma marknaden måste anpassas till gemenskapens åtaganden enligt GATT-avtalet, som för sockersektorn innebar:-en minskning av exporten med exportbidrag med 21% av volymen och 36% av de budgeterade kostnaderna under loppet av de sex regleringsåren 1995/96-2000/01-en minskning av importtullarna med 20% under samma sex regleringsår.Man införde mekanismer för att årligen kunna sänka garantipriserna för att uppfylla åtagandena enligt GATT.Den praktiska erfarenheten från 1995 visar att reformen verkligen innebar att den gemensamma organisationen av marknaden anpassades efter GATT-avtalet. Under det sjätte och sista regleringsåret, 2000/01, visade sig en sänkning av produktionskvoterna (och det största behov raffinaderierna uppskattades kunna ha) vara nödvändig av följande skäl:1) Full tillämpning av gemenskapens exportåtaganden enligt GATT-avtalet, utan möjlighet till uppskjutning.2) En försämring av läget på världsmarknaden för socker som gjorde budgetåtagandet viktigare än det kvantitativa åtagandet.2. Utvecklingen på världsmarknadenSedan 1995/96, dvs. sedan det första regleringsår då det nuvarande systemet tillämpades i gemenskapen och jordbruksavtalet inom ramen för GATT trädde i kraft, har det på världsmarknaden hela tiden varit överskott på socker, trots en kontinuerlig ökning av konsumtionen. Under denna period har exporten fortsatt öka med omkring 1,5 miljoner ton per år, trots den ekonomiska kris som drabbat de importerande utvecklingsländerna. Trots allt har sockerpriset hela tiden sjunkit och ligger nu under 50% av 1995 års priser både för vitt socker och råsocker.Tabell I: utvecklingen på världsmarknaden för socker (1) (miljoner ton)(augusti-september, bruttovärde)>Plats för tabell>(1) Källa: F.O. Licht.Under samma period har konsumtionen fortsatt öka med 1,8% per år, klart snabbare än i början av 90-talet, då ökningen låg på 0,5%.Denna utveckling av konsumtionen fortsätter, även om den saktat av något i de utvecklade länderna, dels på grund av demografisk utveckling och konjunkturutveckling, dels på grund av att socker ersätts med isoglukos (USA, Japan). Lagren har ökat kraftigt (+30%), vilket påverkar prisutvecklingen på världsmarknaden. Prognoserna för regleringsåret 2000/01 visar ändå ett underskott i produktionen jämfört med världskonsumtionen, vilket för första gången under perioden skulle ge en förändring av tendensen för prisutvecklingen.Interventionspriset för vitt socker i gemenskapen under hela tillämpningsperioden för det nuvarande systemet (1995-2001) ligger på 24,48 cent per pund (före avdrag för produktionsavgifter), och stödpriset i USA för perioden 1996-2002 är fastställt till 22,90 cent per pund för vitt betsocker, medan producentpriserna i Japan, som också av tradition är ett av de största importländerna, fortfarande ligger väsentligt högre än det amerikanska.Det bör påpekas att gemenskapen under hela perioden, trots läget, inte har haft några större svårigheter att få avsättning på världsmarknaden för sitt exporterbara överskott av vitt socker.3. Utvecklingen på gemenskapsmarknadenEfter en konstant avkastningsökning och Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till gemenskapen nådde sockerproduktionen på grund av de exceptionella väderbetingelserna 1999/2000 den mycket höga nivån 18,0 miljoner ton uttryckt i vitt socker. Hanteringen av denna produktion under ett regleringsår med normal bearbetning visade att den jordbrukstekniska och industriella produktionskapaciteten i hela gemenskapen ligger runt 18 miljoner ton. Konsumtionen inom EU ligger däremot stabilt på omkring 12,75-12,8 miljoner ton. Enligt prognoserna för regleringsåret 2000/01 kommer produktionen att minska märkbart på grund av minskningen av den odlade arealen (-7%) och en förväntad avkastning som ligger närmare genomsnittet än de senaste regleringsårens avkastningar.Tabell 2: marknadsutvecklingen för socker inom EG (1)(i 1000 ton vitsocker)>Plats för tabell>(1) Uppgifterna gäller regleringsåret (EU-15)(2) Enligt prognos.Sockerproduktionen inom ramen för A- och B-kvoten har varit mycket stabil under perioden. I genomsnitt uppgår den till 14,250 miljoner ton, dvs. 98% av de fastställda A- och B-kvoterna.Sockerkonsumtionen i EU ligger på ungefär samma nivå som i övriga utvecklade länder, dvs. på knappt 34 kg per invånare och år. Dessutom finns ett starkt samband mellan sockerkonsumtionen per invånare och BNP per invånare. Konsumtionsökningen har saktat av rejält eller upphört i de utvecklade länderna, medan den fortsätter att öka i utvecklingsländerna. Den stora konsumtionen av socker i form av förädlade produkter är också kännetecknande för de utvecklade länderna.Sockerkonsumtionen i EU utgörs huvudsakligen av förädlade produkter: 73% av konsumtionen utgörs av godis och choklad, läsk, saft, glass och fruktjuicer samt kakor och bakverk. Denna "indirekta" konsumtion har ökat med 2,4% per år sedan 1986, medan den "direkta" konsumtionen har minskat med 0,7% per år. Sockerkostnaden utgör ungefär 5% av priset på förädlade produkter.Tabell 2 a: marknadsutvecklingen för isoglukos inom EG(i ton torrvara)>Plats för tabell>Tabell 2 b: marknadsutvecklingen för inulin inom EG(i ton torrvara motsvarande socker/isoglukos)>Plats för tabell>När det gäller inulinsirap, som sedan 1994 ingår i systemet med kvoter inom sockersektorn, har produktionen ökat under årens lopp utan att någonsin fylla hela de sammanlagda tilldelade kvoterna. 1999/2000 var produktionen uttryckt i ton torrvara motsvarande socker/isoglukos 73% av de tilldelade kvoterna. Utvecklingen av den interna konsumtionen medför för innevarande regleringsår att 11% av produktionen exporteras.4. De socioekonomiska konsekvenserna för det europeiska jordbruket av den gemensamma organisationen av marknadenResultaten från den senaste tillgängliga strukturundersökningen (1997) visar att det inom EU finns omkring 268 000 sockerbetsodlare som använder en total areal på 2 130 000 ha. Den genomsnittliga arealen för sockerbetsodling uppgår således till omkring 8 ha/odlare. Intäkterna från sockerbetor utgör 2,6% av de totala jordbruksintäkterna, och 1,5% av den totala jordbruksarealen används för sockerbetsodling.Enligt en studie från februari 1998, som utfördes av den berörda branschföreningen, skapade sockerbetsodlingen under 1998 45 000 heltidsarbetstillfällen inom jordbruket och 100 000 arbetstillfällen i industrier och tjänstenäringar i de produktionsled som följer efter jordbruket. Bearbetningsindustrin för sockerbetor omfattade under den perioden 159 fabriker med över 47 000 anställda. I de franska utomeuropeiska departementen odlas sockerrör av omkring 14 000 odlare.Sockerbetor odlas i samtliga EU-länder utom Luxemburg och utgör en viktig del av den ekonomiska och jordbruksmässiga jämvikten för de berörda jordbruksföretagen.För de områden där sockerbetsodlingen är viktigast för jordbruksekonomin (där sockerbetor odlas av över 10% av jordbruksföretagen) gäller följande: (a) visar de rapporterade sockerbetsodlarnas andel i procent av det sammanlagda antalet jordbruksföretag och (b) visar vilken procentandel arealen där sockerbetor odlas utgör av den totala jordbruksarealen i regionen.>Plats för tabell>Det bör för övrigt noteras att 20% av den europeiska sockerbetsarealen befinner sig i regioner som prioriteras av strukturfonderna (mål 1).Sockerbetornas andel av de totala jordbruksintäkterna varierar mellan regionerna:>Plats för tabell>I nedanstående tabell anges sockerbetsodlingens betydelse i vissa regioner.>Plats för tabell>Källa: Uppgifter framtagna av EUROSTAT: (1) 1997 undersökningarna av jordbrukets struktur; (2) databasen REGIO5. MiljöaspekterUr jordbrukssynpunkt är sockerbetsodling betydelsefullt för växelbruk och säkerställer att olika grödor odlas vid jordbruksföretagen, vilket är av avgörande betydelse för den odlade jordens balans och därmed för bibehållandet av jordbruksmarkens struktur och produktivitet samtidigt som miljöhänsyn tas vid produktionen. Under de senaste 30 åren har produktiviteten inom odlingen ökat, trots att mängden insatsvaror har minskat. Med hänsyn till de begränsade möjligheter medlemsstaterna för närvarande har att vidta särskilda miljöåtgärder föreslås det att varje medlemsstat inför lämpliga åtgärder i syfte att fortsätta utvecklingen av produktionsmetoder som ger färre negativa miljöeffekter (t.ex. erosion). Förslaget följer alltså unionens allmänna miljömål. Det föreslås att medlemsstaterna senast den 30 juni 2002 överlämnar en rapport om miljöläget inom sektorn.Tillämpningen av gemenskapens miljöbestämmelser har tvingat sockerindustrin att vidta åtgärder för att följa bestämmelser och gränsvärden, främst vattenrening för att minska föroreningsbelastningen, minskning av utsläppen av luftföroreningar, bullerbegränsning samt hantering av avfall och biprodukter. För närvarande utgör investeringar i utrustning för miljöåtgärder årligen ungefär 10-15% av de totala investeringarna för sockerindustrin inom gemenskapen.Det är enligt kommissionens åsikt nödvändigt att behålla ordningen med produktionskvoter under regleringsåren 2001/02 och 2002/03, dels med hänsyn till ovanstående, och dels på grund av följande:-Gemenskapens åtagande att årligen till gemenskapspris importera 1,3 miljoner ton socker från AVS-länderna och från Indien och 83 000 ton från andra länder för tillförsel till raffinaderierna,-de ekonomiska målen enligt Berlinavtalet,-nödvändigheten av att fortsätta kontrollera den garanterade produktionen, i synnerhet för att följa åtagandena enligt GATT,-nödvändigheten att grundligt analysera sockersektorn främst med avseende på koncentrationen inom jordbruket och effekten på sockersektorn av ett eventuellt borttagande av ordningen med kvoter,-nödvändigheten att ta hänsyn till utvecklingen av WTO-förhandlingarna och nästa utvidgning av EU.Kommissionen skulle då kunna genomföra studier av den agroindustriella koncentrationen och följderna av att ta bort ordningen med kvoter inom sockersektorn, inbegripet överföring av kvoter, för att belysa olika alternativ. Arbetet skulle vara slutfört senast i juli 2002. Före denna tidpunkt skulle kommissionen även kunna genomföra en fullständig analys av de viktigaste gemensamma organisationerna av marknader inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken i form av den översyn efter halva tiden som beslutades i Berlin i mars 1999. Översynen skulle omfatta spannmåls-, oljeväxts- och sockersektorn samt troligen också mjölkprodukter och även omfatta en översyn av de ekonomiska mål som skall gälla fram till 2006.B. KVOTERNAS NIVÅUndersökningen bör inriktas på att undersöka om kvoterna bör minskas eller behållas på den nuvarande nivån. Denna fråga ställs givetvis inom den allmänna ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, men även mot bakgrund av den särskilda situationen inom sockersektorn och de mekanismer som föreskrivs för att göra det möjligt att följa de åtaganden som gjorts enligt GATT-avtalet.1. Försörjningssituationen inom EUTabell 3: Konsumtion och gemenskapsgaranterad produktion inom EU med hänsyn till tillgängliga kvoter och prognoser för 2000/01(tusental ton vitsocker)>Plats för tabell>(1) Enligt prognos och utan hänsyn till sänkningen av garantierna för regleringsåret 2000/01 med ungefär 500 000 ton av kvoterna.Det kan således konstateras att gemenskapsproduktionen inom kvoterna under regleringsåren efter Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning har förblivit relativt stabil, med en genomsnittlig nivå på omkring 14,250 miljoner ton för de 15 EU-länderna. Det bör påpekas att produktionsunderskottet i förhållande till kvoterna framför allt beror på Portugal och de franska utomeuropeiska departementen.Även konsumtionen har förblivit stabil med en genomsnittlig nivå på 12,700 miljoner ton, trots att en viss ökning kunde noteras i slutet av perioden, beroende framför allt på de åtgärder kommissionen har vidtagit rörande produktionsbidrag till kemisk industri och den allmänna förbättringen av den ekonomiska situationen. Det återstår dock att befästa denna tendens.2. Begränsningar enligt GATT. Det strukturella överskridandet av kvoternaI artikel 20 i jordbruksavtalet i Marrakech fastställs att den inledda reformen skall vara av kontinuerlig karaktär. De WTO-begränsningar för export som gäller för regleringsåret 2000/01, vilket är det sista regleringsåret då det avtalet tillämpas, kommer att bibehållas utan möjlighet till överföring av icke utnyttjade åtaganden fram till införandet av den nya ordning som förhandlas fram vid WTO.Dessa kravnivåer innebär begränsningar av den export av gemenskapsöverskottet som sker med bidrag på 499,1 miljoner EUR respektive 1,2735 miljoner ton. Med en produktionsnivå enligt kvoterna på 14,250 miljoner ton och en konsumtion på, lågt räknat, 12,750 miljoner ton skulle det överskott av gemenskapsgaranterad produktion som skall avsättas i tredje land uppgå till 14,250 - 12,750 miljoner ton = 1,500 miljoner ton. I förhållande till den maximala exporten i enlighet med WTO skulle det då föreligga ett strukturellt överskott på 1,500 - 1,273 = 0,227 miljoner ton, dvs. 230 000 ton per regleringsår.3. SlutsatserMot bakgrund av ovanstående, och med hänsyn till de stränga föreskrifterna i budgetöverenskommelsen i Berlin, drar kommissionen följande slutsats: Med tanke på den årliga kvotminskning som krävs för att uppfylla åtagandena enligt WTO och utan att det påverkar utnyttjandet av lagren och importen är det nödvändigt att under den nya ordningens varaktighet minska produktionskvoterna A och B för socker, isoglukos och inulinsirap med totalt 115 000 ton, vilket motsvarar 50% av det nämnda strukturella överskottet, med tillämpning av de mekanismer som upprättas genom artikel 26 i den aktuella grundförordningen. För att skapa jämvikt mellan ordningen med produktionskvoter och ordningen med förmånsimport bör det föreskrivas att motsvarande minskning sker av de maximala förväntade behoven rörande tillförsel av råsocker till gemenskapens raffinaderier med tillämpning av de mekanismer som fastställs i artikel 44.5 i den aktuella grundförordningen.C. FORTSÄTTNING AV ORDNINGEN MED SJÄLVFINANSIERING GENOM PRODUKTIONSAVGIFTER1. Principer och mekanismerPrincipen med självfinansiering inom sektorn när det gäller ekonomiska förluster på grund av avsättning av överskott som producerats med gemenskapsgaranti har förstärkts från och med regleringsåret 1981/82 på flerårig basis.Efter regleringsåret 1986/87 har denna princip skärpts genom justering av mekanismerna (särskild elimineringsavgift för 1986/87 och 1987/88 och kompletterande avgift från och med regleringsåret 1988/89) så att principen tillämpas för varje regleringsår.Kommissionen påminner om att avsättningen av den del av gemenskapens produktion som överstiger kvoterna hittills har finansierats genom att producenterna (sockerbetsodlare och företag i förädlingsledet) har betalat en avgift motsvarande högst 2% av det interventionspris för vitsocker som tillämpas för all produktion inom kvoterna A och B, en B-avgift motsvarande högst 37,5% av detta pris och endast tillämplig för B-produktion och, om nödvändigt, en kompletterande avgift utöver A- och B-avgifterna i syfte att göra det möjligt att för varje regleringsår täcka de förluster som härrör från avsättning av gemenskapens produktionsöverskott i förhållande till den inhemska konsumtionen. Detta system tillämpas fullt ut för produktionen av inulinsirap. När det gäller isoglukos är mekanismen i tillämpliga delar analog, men endast för den industriella delen. Om det av någon anledning föreligger ett negativt eller positivt saldo för ett regleringsår måste detta föras över till det efterföljande regleringsåret. Självfinansieringen måste således ske genom detta kumulativa system i slutet av tillämpningsperioden för ordningen med kvoter.Erfarenheterna från regleringsåren 1986/87 till och med 1994/95, samt från regleringsåren 1995/96 till och med 1999/2000, visar dock att de mekanismer som föreskrivs för denna självfinansiering genom artiklarna 33-36 i grundförordningen har gjort det möjligt att genomföra denna under de berörda perioderna.Med utgångspunkt från kommissionens antaganden, dvs. bibehållen jämvikt för de befintliga garantierna för de två kommande regleringsåren, behövs det, trots den övergripande minskningen av kvoterna för socker, isoglukos och inulinsirap enligt de mekanismer som anges i artikel 26 i grundförordningen, endast en särskild bestämmelse för att möjliggöra övergången till den nya tillämpningsperioden för kvoterna.2. SlutsatserKommissionen bedömer således att det inte är nödvändigt att ändra mekanismen med självfinansiering genom produktionsavgifter inom sektorn eller att ändra avgifternas fördelning, eftersom dessa är direkt knutna till de tilldelade kvoterna.BILAGA II STÖDÅTGÄRDER (GARANTIER, KVOTER OCH PRISER)1. Utöver den minskning av kvoterna som nämnts i punkt II föreslår kommissionen, genom bibehållande av de mekanismer som föreskrivs i artiklarna 26 och 44 i förordning (EG) nr 2038/1999, att dessa garantier för avsättning om så behövs skall kunna minskas för ett eller flera regleringsår. Med hänsyn till prognoserna för produktion, import, konsumtion, lagring, överföringar, exporterbart saldo samt den genomsnittliga förlust som täcks av ordningen för självfinansiering på grund av exportåtaganden för det berörda regleringsåret kommer företagens kvoter således att påverkas med en koefficient som gör det möjligt att fastställa den produktionsvolym som omfattas av dessa garantier inom gränserna för maximal exporterbar volym enligt WTO-överenskommelserna.Dessa koefficienter har fastställts per produkt så att fördelningen av den minskning av garantierna som följer av kvoterna innebär bibehållen jämvikt med avseende på de befintliga garantierna, vilka fastställs genom de aktuella A- och B-kvoternas nivå och de kostnader för varje kvot som beror på systemet med självfinansiering. Denna jämvikt kvarstår således oförändrad för varje medlemsstat och för varje företag, och detsamma gäller följaktligen även fördelningen av pris och den avsättning som följer av kvoterna för varje medlemsstat.2. Med hänsyn till de ovan gjorda beaktandena, till de minskningar av den garanterade avsättning som anges i föregående punkt och till åtgärderna i avdelning IV, anser kommissionen, med bibehållen försiktighet, att ordningen blir tillräckligt förberedd för att hantera de åtaganden som följer av WTO och de budgetmässiga krav som fastställts av rådet (ekonomi) för hela den period som omfattas av budgetplanen enligt Berlinavtalet.Kommissionen föreslår därför att priserna för regleringsåren 2001/02 och 2002/03 bibehålls på de nivåer som fastställdes för regleringsåret 2000/01.Kommissionen anser i det sammanhanget att utvecklingen av underskottssituationen i unionens olika regioner bör granskas för varje regleringsår.BILAGA III SYSTEMET MED JÄMN FÖRDELNING AV LAGRINGSKOSTNADER1. Principer och mekanismerDetta system tillämpas sedan införandet av den gemensamma organisationen av marknaden 1968 och är avsett att stabilisera gemenskapsmarknaden för socker, som karaktäriseras av säsongsproduktion med avsättning under hela året när det gäller såväl inhemsk konsumtion som export. Lagringskostnaderna (finansiering + lagerhyra + försäkring) för socker framställt inom kvoterna A och B betalas till sockerproducenterna och till vissa handlare som är specialiserade på sockerhandel i form av en månatlig ersättning som fastställs årligen av rådet i prispaketet och för närvarande uppgår till 3,3 EUR per ton och månad. Sedan 1981 utgår ersättning även för C-socker. För att säkerställa systemets självfinansiering utgår en lagringsavgift på för närvarande 20 EUR/ton då tillverkaren i fråga avsätter A- och B-socker. Kommissionen fastställer årligen avgiften på ett sådant sätt att de förväntade utgifterna för ersättningarna fullt ut täcks av intäkterna från avgifter, med beaktande av överföringar från föregående regleringsår. Dessa avgifter utgör en del av gemenskapens traditionella egna medel.2. Den nuvarande situationenEfter antagandet av det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet skall varje förslag till ändring av gemenskapens befintliga politik granskas noggrant i syfte att göra budgetbesparingar. Ur det perspektivet, och med hänsyn till lagringsavgiftens nivå i förhållande till marknadspriserna, bidrar denna lagringsavgift inte till marknadsprisernas stabilitet i lika stor utsträckning som tidigare. Genom avskaffandet av systemet görs årliga besparingar på omkring 300 miljoner EUR i budgeten för garantisektionen vid EUGFJ, samtidigt som principen om förenkling av de administrativa rutinerna följs, med åtföljande besparingar på förvaltningen.3. Det särskilda fallet med överföringarFrån och med regleringsåret 1981/82 föreskrivs det dessutom att det för C-socker som överförts kan utgå ersättning i enlighet med gemenskapsordningen för utjämning av lagerkostnaderna. Efter att denna ersättning har tillämpats under nitton regleringsår visar erfarenheterna (se tabell nr 5) att användandet av överföringar sedan 1981/82 har utvecklats på ett sätt som inte motsvarar den ursprungliga avsikten.Tabell 5: Överföring av C-socker(tusental ton)>Plats för tabell>Detta närmast systematiska överförande av betydande kvantiteter kan, enligt kommissionens åsikt, utgöra såväl ett incitament för produktion av C-socker som ett hinder för kvotordningens funktion.4. SlutsatserMed hänsyn till ovanstående och till de besparingar som kan göras inom ramen för budgetöverenskommelsen i Berlin föreslår kommissionen att ordningen för utjämning av lagringskostnader upphävs, inklusive överföringar av C-socker.För att åstadkomma en god ekonomisk förvaltning föreslår kommissionen att det saldo, positivt eller negativt, som systemet inneburit i slutet av regleringsåret 2000/01, överförs till kontot för självfinansiering genom produktionsavgifter.BILAGA IV FÖRSÖRJNING AV RAFFINADERIERVid den senaste reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1995) inrättades en ny förmånsordning för tillförsel av de kvantiteter som fattas. Genom den ordningen infördes följande principer inom den gemensamma organisationen av marknaden för socker:-harmonisering av villkoren för tillgång till socker av olika ursprung för raffinaderier i hela gemenskapen,-säkerställande av regelbunden tillförsel med hänsyn till de befintliga raffinaderiernas behov av stabilitet,-tillämpning av ett system för fastställande av de kvantiteter som fattas, på grundval av en sammanställning för gemenskapen och överenskommelser som träffats med framför allt AVS-länderna och Indien,-fastställande av varje berörd medlemsstats förväntade maximala traditionella behov på grundval av referensraffinering under en tidigare period och, när det gäller Portugal och Finland, på grundval av resultaten från anslutningsförhandlingarna.Det var således säkerställt att de traditionella behoven täcktes för en period motsvarande den som föreslagits för produktionsordningen med kvoter.Förvaltningen av tillförseln till raffinaderierna fortsatte baseras på en gemenskapssammanställning rörande råsocker och fastställande av de kvantiteter som fattas med hänsyn till tillgängligheten av gemenskapssocker och förmånssocker och till de fastställda behoven, givetvis med beaktande av de kvantiteter som inte är tillgängliga för raffinering.För de kvantiteter som fattas skulle i framtiden en särskild förmånsordning med nedsatta importtullar tillämpas för import av rörråsocker. Villkoren för denna ordning för import av råsocker med ursprung i AVS-länder och i Indien har fastställts inom ramen för ett avtal med dessa länder.Efter att ha tillämpats i fem regleringsår har denna förmånsordning för tillförsel av de kvantiteter som fattas visat sig fungera när det gäller att säkerställa att det finns förutsättningar för enhetlig och lämplig tillförsel till raffinaderierna. Kommissionen föreslår därför att ordningen med dess nuvarande bestämmelser förlängs, även möjligheten att justera anpassningsstödet och tilläggsstödet enligt artikel 42.2.I det sammanhanget informerar kommissionen, i likhet med 1995, redan i detta skede rådet om sin avsikt att inom kort lämna en rekommendation i enlighet med vilken rådet skulle bemyndiga kommissionen att bedriva förhandlingar med de AVS-länder som ingår i protokoll nr 3 i bilaga IV till Cotonou-avtalet mellan AVS-länderna och EU och avtalet med Indien. Riktlinjerna för förhandlingarna som möjliggör tillämpning av den presenterade särskilda förmånsordningen skulle kunna omfatta följande:-en varaktighet på 2 regleringsår, vilket är analogt med gemenskapsordningen för sockerproduktion,-en tullkvot för en kvantitet råsocker med ursprung i dessa länder, vilken skall fastställas med hänsyn till de maximala förväntade årliga behov hos gemenskapsraffinaderierna som inte omfattas av gemenskapsbestämmelser och det förmånssocker som avses i protokoll nr 3 i Cotonou-avtalet mellan AVS-länderna och EU och sockeravtalet med Indien,-ett lägsta inköpspris som raffinaderierna skall betala och som bör fastställas med hänsyn till interventionspriset för gemenskapens råsocker,-en särskild nedsatt importtull för de kvantiteter som importeras inom kvoten; denna nedsättning utgör de förmåner som beviljats detta råsocker.BILAGA V ÖVRIGA FRÅGOR1. Finansiering av det socker som används för framställning av kemiska produkterKommissionen avser att återkomma i denna fråga av de skäl som angivits tidigare, eftersom man anser att allt socker som avsätts i gemenskapen för användning inom kemisk industri innebär en minskning av de kvantiteter som kan exporteras till tredje land. Kommissionen anser därför att, när det gäller den ordning med självfinansiering som gäller för detta socker, bör det undantag från produktionsbidraget för en kvantitet på 60 000 ton som föreskrivs i artikel 9 i förordning (EEG) nr 1010/86 upphävas.2. Ordningen med minimilagerOrdningen infördes 1974 till följd av brist på socker på gemenskapsmarknaderna, orsakat av kraftigt ökade världsmarknadspriser. Ursprungligen fastställdes siffran till 10% av den årliga kvantitet socker som framställs/raffineras av varje företag, men denna procentsats har minskats genom åren och uppgår för närvarande till 3%, vilket resulterar i ett minimilager på omkring 400 000 ton, dvs. motsvarande ungefär 11 dagars normal sockerkonsumtion i gemenskapen.Den situation som rådde vid 1970-talets början har inte återkommit och erfarenheterna visar att producenterna och raffineringsföretagen själva håller sockerlagren på de nivåer som krävs för att säkerställa normal tillförsel till gemenskapsmarknaderna under hela året. Det anses dessutom att denna ordning är synnerligen svårhanterlig och att den medför administrativa kostnader som inte står i proportion till de fördelar den innebär.I likhet med när det gäller systemet för utjämning av lagerkostnaderna anser kommissionen att den nuvarande situationen på gemenskapsmarknaderna för socker inte längre motiverar ordningen med minimilager. Man föreslår därför att artikel 12 i den aktuella grundförordningen och de allmänna bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 1789/81 skall upphävas.3. Förenkling av bestämmelsernaRådets förordning nr 1785/81 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker kodifierades formellt år 1999 genom förordning nr 2038/1999.Reformen år 2001 innebär en möjlighet att uppdatera gällande lagstiftning mot bakgrund dels av gemenskapens politik för förenkling och dels av den nya institutionella balans som eftersträvas genom fördraget efter de förändringar som gjorts efter den gemensamma marknadens tillkomst.Utöver de nyheter som anges i denna motivering kännetecknas kommissionens förslag därför av en omarbetning av förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden enligt följande:-upphävande av ett antal inaktuella bestämmelser som är nödvändiga framför allt för att möjliggöra tillämpningen av den gemensamma organisationen av marknaden dels i de medlemsstater som tillhört gemenskapen sedan den gemensamma organisationen av marknaden inrättades och dels för nya produkter, exempelvis isoglukos och inulinsirap-upphävande av bestämmelser som ger rådet den rättsliga grunden för antagande av förordningar direkt efter förslag från kommissionen och utan yttrande från Europaparlamentet.Programmet för förenkling av lagstiftningen för socker, som inleds av kommissionen genom detta förslag, kommer att vara föremål för kontinuerlig uppföljning, särskilt i samband med genomförandet av tillämpningsföreskrifterna för den nya grundförordningen.BILAGA VI FÖRSLAGETS BUDGETKONSEKVENSERBudgetberäkningarna baseras på samtliga faktorer i det preliminära budgetförslaget för 2001, utom för bidragsnivån som baseras på världspriset på 195 US-dollar/ton, vilket medför ett bidrag på 500 EUR per ton.Av dessa beräkningar vars detaljer anges i finansieringsöversikten och dess bilaga, framgår följande:-en utgiftsminskning i förhållande till det preliminära budgetförslaget för 2001 på 406,8 miljoner EUR 2002 och 389,9 miljoner EUR från och med 2003, samt-en utgiftsminskning i förhållande till det preliminära budgetförslaget för 2001 på 163,7 miljoner EUR 2002 och 148,7 miljoner EUR från och med 2003.2000/0250 (CNS)FörslagRÅDETS FÖRORDNINGom den gemensamma organisationen av marknaden för sockerEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,med beaktande av kommissionens förslag [1],[1] EGT Cmed beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],[2] EGT Cmed beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3] och[3] EGT Cav följande skäl:(1) För att den gemensamma jordbrukspolitiken skall fungera väl krävs en gemensam organisation av marknaden för socker som förutom socker även omfattar flytande ersättningsprodukter som isoglukos och inulinsirap.(2) För att de mål som fastställts för den gemensamma jordbrukspolitiken skall kunna uppnås, bland annat när det gäller att garantera arbete och skälig levnadsnivå för sockerbetodlare och sockerrörsproducenter bör åtgärder vidtas för att stabilisera sockermarknaden. Ett sätt att uppnå detta är att föreskriva att interventionsorganen får köpa upp socker. Det bör därför fastställas ett interventionspris för vitsocker från icke-underskottsområden, liksom för råsocker och, årligen för vart och ett av underskottsområdena, ett härlett interventionspris för vitsocker och, vid behov, för råsocker. Interventionspriset måste ligga på en sådan nivå att sockerbets- och sockerrörsproducenterna garanteras en skälig avkastning, samtidigt som konsumenternas intressen tillvaratas. Garantipriserna för socker gäller även sackarossiraper, isoglukos och inulinsirap eftersom priset på dessa följer sockerpriset. Med tanke på de ekonomiska mål och regler för budgetdisciplinen som fastställdes av Europeiska rådet i Berlin i mars 1999 bör stödpriser för socker fastställas som skall gälla under hela den nya ordningens tillämpningsperiod.(3) Interventionspriset skall fastställas för en standardkvalitet av vitsocker och råsocker och denna standardkvalitet bör därför definieras. Standardkvaliteterna bör motsvara genomsnittliga kvaliteter som är representativa för socker producerat inom gemenskapen på grundval av de kriterier som används inom handeln. Standardkvaliteterna bör även kunna ändras för att beakta handelns behov och den tekniska utvecklingen när det gäller analysmetoder.(4) För att motverka att ovannämnda priser påverkas får interventionsorganen endast sälja socker till ett pris som är högre än interventionspriset, utom om sockret är avsett för export i obearbetat skick eller i form av bearbetade produkter eller djurfoder. Denna regel gör det omöjligt att tillhandahålla socker för livsmedelsbruk i gemenskapen till välgörenhetsorganisationer. Detta bör göras möjligt i de fall då det är fråga om enstaka nödhjälpsåtgärder för humanitära syften och det är möjligt att garantera säkra leveranser. Åtgärder av detta slag måste genomföras snabbt för att vara effektiva. Det bör därför föreskrivas att det lämpligaste förfarandet skall tillämpas.(5) Den nuvarande lagstiftningen måste kunna ge både bearbetningsföretagen och råvaruproducenterna samma garantier. När det gäller sockerbetor bör det utöver baspriset, som fastställs med beaktande av interventionspriset för vitsocker och vissa schablonbelopp för bearbetningsmarginalen, fastställas avkastning, företagens intäkter av melassförsäljning och eventuella kostnader för leverans av betor till företagen, samt minimipriserna för A-sockerbetor som bearbetas till A-socker och för B-sockerbetor som bearbetas till B-socker, vilka måste iakttas då sockerproducenterna gör sina uppköp. Åtgärder bör också vidtas för att en rättvis balans skall kunna upprätthållas i fråga om rättigheter och skyldigheter mellan bearbetnings- och råvaruledet på jordbruksområdet; särskilt bör rambestämmelser inom gemenskapen fastställas som reglerar avtalsförhållandena mellan köpare och säljare av betor och lämpliga åtgärder beslutas för att nå detta mål i fråga om sockerrör.(6) Skälen till att gemenskapen fortfarande tillämpar en ordning med produktionskvoter för socker, isoglukos och inulinsirap är i dagens läge fortfarande giltiga. Vissa ändringar av ordningen har emellertid gjorts mot bakgrund av den senaste tidens utveckling när det gäller produktionen och för att ge gemenskapen de möjligheter som behövs för att på ett rättvist, men effektivt sätt, sörja för att producenterna själva får bära den fulla kostnaden för avsättning av det överskott som finns inom gemenskapen till följd av bristande balans mellan produktion och konsumtion och för att gemenskapen skall kunna fullgöra de skyldigheter som följer av de avtal som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, nedan kallade GATT-avtalen, som godkändes genom beslut 94/800/EG [4].[4] EGT L 336, 23.12.1994, s. 1.(7) I det jordbruksavtal som ingåtts inom ramen för GATT-avtalen, nedan kallat "avtalet", föreskrivs särskilt att det stöd som gemenskapen beviljar för export av jordbruksprodukter skall sänkas gradvis, särskilt stödet till socker som omfattas av garanterade produktionskvoter. Enligt avtalet skall exportstödet sänkas under en övergångsperiod, både när det gäller vilka kvantiteter som omfattas och stödbeloppen. För att möjliggöra denna ändring av garantierna bör först den för ett regleringsår påvisade skillnaden mellan den volym som kan exporteras från gemenskapen och den volym som fastställs i avtalet, fördelas mellan socker, isoglykos och inulinsirap i förhållande till den enskilda kvotens procentuella andel av den totala produktionskvot som fastställs för dessa tre produkter och för gemenskapen. Ett sådant system bör emellertid tillämpas endast under en begränsad period och betraktas som en tillfällig lösning. Med hänsyn till bl.a. de ekonomiska mål och regler för budgetdisciplinen som fastställdes av Europeiska rådet i Berlin i mars 1999 och nödvändigheten av att ta hänsyn till förhandlingarna inom ramen för Världshandelsorganisationen bör ordningen med kvoter bibehållas för regleringsåren 2001/02 och 2002/03.(8) Den gemensamma organisationen av marknaden för socker, grundar sig dels på principen att producenterna har fullständigt finansiellt ansvar under varje regleringsår för de förluster som uppstår när den gemenskapsproduktion inom ramen för kvoterna som överstiger den interna efterfrågan måste avsättas och dels på en ordning med pris- och avsättningsgarantier som varierar beroende på det individuella företagets produktionskvoter. Produktionskvoterna för socker fördelas till vart och ett av företagen på grundval av deras faktiska produktion under en viss referensperiod.(9) Eftersom åtagandena om minskat exportstöd har genomförts under övergångsperioden, är det lämpligt att bibehålla nuvarande baskvantiteter av socker och isoglukos samt kvoterna för inulinsirap och föreskriva att de garantier som gäller för dessa produkter vid behov får anpassas för att på så sätt fullgöra åtagandena enligt avtalet med hänsyn tagen till de faktorer som är grundläggande för denna sektor i gemenskapen. Det är lämpligt att behålla systemet med självfinansiering när det gäller produktionsavgifterna inom sektorn och ordningen med produktionskvoter.(10) Således säkerställs principen om finansiellt ansvar genom bidragen från producenterna, som tas ut i form av en basproduktionsavgift på all produktion av A- och B-socker men som är begränsad till 2% av interventionspriset för vitsocker, samt av en B-avgift som tas ut på produktionen av B-socker, men som inte får vara högre än 37,5% av samma pris. Under vissa omständigheter betalar isoglukosproducenterna och inulinsirapsproducenterna en del av dessa bidrag. Till följd av de begränsningar som anges i det föregående går det under ovannämnda omständigheter inte att nå målet att varje enskilt regleringsår göra sockerproduktionen självfinansierande Det bör därför tas ut en tilläggsavgift.(11) Tilläggsavgiften bör för att vara rättvis beräknas för vart och ett av företagen på grundval av dess bidrag till intäkterna via de produktionsavgifter som företaget har betalat för regleringsåret i fråga. Det bör därför fastställas en koefficient för hela gemenskapen som med avseende på det aktuella regleringsåret representerar förhållandet mellan den sammanlagda förlust som konstaterats och de sammanlagda intäkter som härrör från de aktuella produktionsavgifterna. Det bör också fastställas bestämmelser om hur de som säljer sockerbetor och sockerrör skall bidra ekonomiskt till att eliminera den del av förlusten som för regleringsåret i fråga inte har täckts.(12) Under vissa regleringsår kan omfattningen av de produktionskvoter som tilldelats de enskilda företagen inom sektorn för socker förorsaka att exportvolymen överstiger vad som fastställs i avtalet, beroende på konsumtion, produktion, import, storlek på lagren och övergångslagren samt på den förväntade genomsnittliga förlust som skall bäras genom självfinansiering. Således måste de garantier som följer av kvoterna kunna anpassas under varje regleringsår för att gemenskapen skall kunna fullgöra sina åtaganden.(13) Denna första produktvisa fördelning bör kompletteras med en fördelning per medlemsstat för att ta hänsyn till de garantier som är kopplade till de kvoter som tilldelats producentföretag i medlemsstaterna, så att anpassningen av garantierna inte påverkar den befintliga jämvikten i kvotsystemet och avgiftsuttaget. Därför är det lämpligt att fastställa en nedsättningskoefficient per medlemsstat för garanti A och för garanti B vilken varierar beroende på de maximala avgifterna för dessa garantier. Slutligen bör varje berörd medlemsstat göra en fördelning per företag med hänsyn till de garantier som följer av varje enskilt företags produktionskvot.(14) Med hänsyn till att det är angeläget att möjliggöra en viss strukturell anpassning inom bearbetningsindustrin och inom sockerbets- och sockerrörsodlingen under den period då kvoterna tillämpas, bör det införas en rörelsemarginal som gör det möjligt för medlemsstaterna att ändra företagens kvoter med maximalt 10%. Med beaktande av den särskilda situation som råder inom denna sektor i Spanien, Italien och de franska utomeuropeiska departementen, bör begränsningen inte gälla för dessa områden då omstruktureringsprogram håller på att genomföras.(15) Eftersom fördelningen av produktionskvoter på företagen är ett medel att garantera producenterna gemenskapspriser och avsättning för deras produktion, bör man vid en omfördelning av kvoterna inom produktionsområdena ta hänsyn till alla berörda parter, särskilt sockerbets- och sockerrörsodlarnas intressen.(16) För att göra det möjligt att öka avsättningsmöjligheterna för socker och isoglukos på gemenskapens inre marknad bör det vidare finnas en möjlighet att, på särskilda villkor som skall fastställas, från kvoteringssystemet undanta socker och isoglukos som är avsedda för annan produktion inom gemenskapen än livsmedelsproduktion.(17) Förverkligandet av en gemenskapsmarknad för socker, isoglukos och inulinsirap förutsätter att gemensamma regler införs för handeln vid gemenskapens yttre gränser. Ett handelsordning med importtullar och exportbidrag skulle få en stabiliserande inverkan på gemenskapens marknad, framför allt genom att prissvängningar på världsmarknaden inte tillåts påverka de priser som gäller för de varorna inom gemenskapen. Därför bör importtull tas ut på import från tredje land och exportbidrag utgå för export till sådana länder, vilket i fråga om socker i bägge fallen skulle utjämna skillnaden mellan de priser som gäller inom och utanför gemenskapen när världsmarknadspriserna är lägre än priserna inom gemenskapen, och i fråga om isoglukos och inulinsirap skulle medge ett visst skydd för den industri inom gemenskapen som bearbetar dessa produkter.(18) Utöver en sådan handelsordning bör det, i den utsträckning det behövs för att systemet skall fungera på ett tillfredsställande sätt, ges möjlighet att reglera eller, när marknadssituation så kräver, förbjuda tillämpningen av aktiv förädling.(19) I en situation med brist på världsmarknaden som leder till världsmarknadspriser som ligger högre än gemenskapens prisnivå, eller när det uppstår svårigheter i den normala försörjningen till gemenskapen i dess helhet eller till någon del av gemenskapen, bör bestämmelser antas som gör det möjligt att i god tid motverka att regionala överskott exporteras till tredje land eller att onormala prisökningar i gemenskapen gör det omöjligt att upprätthålla en jämn försörjning till konsumenterna till rimliga priser.(20) Behöriga myndigheter måste ha möjlighet att kontinuerligt följa handelsutbytet med tredje land så att de kan bedöma utvecklingen och, i förekommande fall, vidta de åtgärder enligt denna förordning som visar sig nödvändiga. Därför bör bestämmelser antas om ett system med import- och exportlicenser som endast utfärdas på villkor att det ställs en säkerhet som garanti för att den transaktion för vilken licens begärs verkligen genomförs.(21) Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser överflödiga. I undantagsfall kan det emellertid visa sig att det gemensamma pris- och tullsystemet inte fungerar. För att gemenskapens marknad i sådana fall inte skall stå helt försvarslös mot de störningar som kan uppstå, bör gemenskapen ges möjlighet att snabbt vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör överensstämma med de skyldigheter som följer av GATT-avtalen. För att förhindra försörjningsproblem på gemenskapsmarknaden bör det tills vidare beviljas tullbefrielse för vissa sockerprodukter.(22) Gemenskapen har gjort en undersökning beträffande raffineringsindustrin i hela gemenskapen. Undersökningen visar att det, bl.a. för att säkra en mera regelbunden och jämn tillförsel till samtliga raffinaderier i gemenskapen, är nödvändigt att exakt fastställa de traditionellt förväntade maximibehoven i den raffineringsindustri som omvandlar råsocker till vitsocker i varje berörd medlemsstat, det vill säga Finland, Frankrike, Portugal och Förenade kungariket, vilket bör ske utifrån objektiva referensdata och med hänsyn till de fastställda kvantiteterna av socker för direktkonsumtion under regleringsåret 1994/95. För att uppnå detta syfte bör raffineringsindustrin, inom gränserna för det förväntade behovet och på vissa villkor, ha tillgång till råsocker med ursprung såväl i gemenskapen som i AVS-staterna eller i andra traditionella leverantörsländer som skall anges närmare, utifrån prognoser och med iakttagande av en preferensordning som går från gemenskapssocker och förmånssocker, enligt protokoll 3 till bilaga IV till det partnerskapsavtal AVS-EG som undertecknades i Cotonou, till importerat socker från AVS-staterna eller andra traditionella leverantörsländer. För råsocker, annat än själva förmånssockret, som importeras från de AVS-stater som avses i protokoll 3 och från Indien, bör en särskild förmånsordning gälla för tillträde till gemenskapens raffineringsmarknad. För att det skall vara möjligt att iaktta åtagandena om minskat exportstöd är det lämpligt att minska den import som äger rum för att fylla raffineringsindustrins traditionella behov.(23) Enligt artikel 1 i nämnda protokoll och i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indien om rörsocker måste dessa förmånsordningar tillämpas inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för socker.(24) Det bör skapas regler som gör det möjligt att säkra att rörråsocker som importerats med stöd av förmånsordningarna raffineras på så jämlika konkurrensvillkor som möjligt.(25) Raffineringen är en viktig verksamhet såväl på världsmarknaden för socker i allmänhet som i gemenskapen, särskilt när det gäller raffinaderier som omvandlar råsocker till vitsocker. Tekniskt sett erhålls genom raffineringen av rårörsocker högvärdiga produkter som kan tillgodose marknadens krav. Dessa raffinaderier ligger dessutom mitt i de stora konsumtionsområdena. Raffineringsindustrin i hamnarna utgör på så vis ett komplement till sockerbruken i gemenskapen, bl.a. i områden som Finland, det portugisiska fastlandet, Förenade kungariket och södra och västra Frankrike.(26) På grundval av en granskning av försörjningen av gemenskapens samtliga hamnraffinaderier bör det föreskrivas en möjlighet till en särskild ordning med förmånstillträde till gemenskapsmarknaden för rårörsocker med ursprung i AVS-stater som undertecknat protokoll 3 och Indien, inom ramen för särskilda avtal som förhandlats fram mellan gemenskapen och de stater som avses i protokoll 3, eller andra länder, utifrån gemenskapens behovsbalans efter det att befintligt rårör- och råbetsocker och förmånssocker i medlemsstaterna har raffinerats.(27) Till och med regleringsåret 2000/01 beviljades gemenskapen ett anpassningsstöd till den industri som raffinerar förmånsrårörsocker och rårör- och råbetsocker odlat inom gemenskapen. Erfarenheterna visar att det finns goda skäl att behålla stödet och att göra det möjligt att ändra detsamma efter den ekonomiska utvecklingen i sockersektorn, särskilt när det gäller tillverkningsmarginaler och raffinering.(28) Det kan visa sig nödvändigt att vidta vissa övergångsåtgärder, och samma behov kan uppstå vid varje övergång från ett regleringsår till ett annat eller under ett och samma regleringsår. Bestämmelser bör därför fastställas som gör det möjligt att vidta lämpliga åtgärder.(29) För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen bör ett förfarande fastställas som innebär ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för en förvaltningskommitté för socker.(30) Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder de bedömer vara nödvändiga med hänsyn till miljömålen beträffande användningen av jordbruksmark för produktion av de produkter som avses i artikel 1. I framtiden skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att dels göra det enklare att odla enligt objektiva miljökriterier och dels för att upplysa producenterna om hur viktigt det är att den gällande lagstiftningen iakttas. Medlemsstaterna skall rapportera om vilka miljöåtgärder de vidtar inom sockersektorn.(31) De kostnader som medlemsstaterna ådrar sig som ett resultat av de förpliktelser som följer av tillämpningen av denna förordning skall täckas av gemenskapen enligt bestämmelserna i artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken.(32) Eftersom de åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning är förvaltningsåtgärder enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [5] bör beslut om dessa åtgärder fattas i enlighet med förvaltningsförfarandet i artikel 4 i nämnda beslut.[5] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(33) Den stödordning som införs genom denna förordning ersätter den ordning som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 2038/1999 av den 13 september 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker [6], varför den förordningen bör upphöra att gälla, vilket även gäller förordningarna (EEG) nr 206/68 [7], (EEG) nr 431/68 [8], (EEG) nr 447/68 [9], (EEG) nr 2049/69 [10], (EEG) nr 793/72 [11], (EEG) nr 741/75 [12], (EEG) nr 1358/77 [13], (EEG) nr 1789/81 [14], (EEG) nr 193/82 [15], (EEG) nr 1010/86 [16], (EEG) nr 2225/86 [17], om allmänna regler för genomförandet av densamma.[6] EGT L 252, 25.9.1999, s. 1. Förordning senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1381/2000 av den 28 juni 2000 om ändring av exportbidragen för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick (EGT L 156, 29.6.2000, s. 36).[7] Rådets förordning (EEG) nr 206/68 av den 20 februari 1968 om fastställande av rambestämmelser för avtal och branschöverenskommelser rörande inköp av betor (EGT L 47, 23.2.1968, s. 1). Förordning senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige (EGT C 241, 29.8.1994, s. 124).[8] Rådets förordning (EEG) nr 431/68 av den 9 april 1968 om fastställande av en standardkvalitet för råsocker samt gemenskapens gränsövergångsställe för beräkning av cif-pris för socker (EGT L 89, 10.4.1968, s. 3). Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94 (EGT L 349, 31.12.1994, s. 105).[9] Rådets förordning (EEG) nr 447/68 av den 9 april 1968 om allmänna bestämmelser för interventionsköp av socker (EGT L 91, 12.4.1968, s. 5). Förordning senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1359/77 (EGT L 156, 25.6.1977, s. 7).[10] Rådets förordning (EEG) nr 2049/69 av den 17 oktober 1969 om fastställande av allmänna bestämmelser för denaturering av socker avsett till djurfoder (EGT L 263, 21.10.1969, s. 1). Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 260/96 (EGT L 34, 13.2.1996, s. 16).[11] Rådets förordning (EEG) nr 793/72 av den 17 april 1972 om fastställande av standardkvalitet för vitsocker (EGT L 94, 21.4.1972, s. 1).[12] Rådets förordning (EEG) nr 741/75 av den 18 mars 1975 om särskilda bestämmelser för inköp av sockerbetor (EGT L 74, 22.3.1975, s. 2).[13] Rådets förordning (EEG) nr 1358/77 av den 20 juni 1977 om allmänna bestämmelser om kompensation för lagringskostnader för socker samt om upphävande av förordning (EEG) nr 750/68 (EGT L 156, 25.6.1977, s. 4). Förordning senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3042/78 (EGT L 361, 23.12.1978, s. 8).[14] Rådets förordning (EEG) nr 1789/81 av den 30 juni 1981 om allmänna bestämmelser för systemet med minimilager inom sockersektorn (EGT L 177, 1.7.1981, s. 39). Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 725/97 (EGT L 108, 25.4.1997, s. 13).[15] Rådets förordning (EEG) nr 193/82 av den 26 januari 1982 om allmänna bestämmelser för överföring av kvoter inom sockersektorn (EGT L 21, 2.1.1982, s. 3).[16] Rådets förordning (EEG) nr 1010/86 av den 25 mars 1986 om allmänna bestämmelser för produktionsbidrag för vissa sockerprodukter som används inom den kemiska industrin (EGT L 94, 9.4.1986, s. 9). Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 1888/2000 (EGT L 227, 7.9.2000, s. 15).[17] Rådets förordning (EEG) nr 2225/86 av den 15 juli 1986 om åtgärder för avsättning av socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen och för utjämning av prisskillnaderna mellan detta socker och förmånsråsocker (EGT L 194, 17.7.1986, s. 7).(34) I förordning (EG) nr 2038/1999 inrättas ett system med kompensation för lagringskostnader. Eftersom det i den ordning som inrättas genom den här förordningen inte föreskrivs något sådant system bör det antas övergångsbestämmelser för att underlätta övergången från det gamla till det nya systemet. För detta ändamål bör först och främst en avstämning göras beträffande det gamla systemet för kompensation för lagringskostnader och restbeloppet bör, beroende på om det är negativt eller positivt, debiteras respektive krediteras systemet för finansiering av avsättningen av gemenskapens överskottsproduktion inom sockersektorn och därefter bör avsättningsdagen, vid beräkningen av lagringsavgifterna för socker som finns i lager när denna förordning träder i kraft, anses vara den sista dagen av regleringsåret 2000/01.(35) För att underlätta övergången från den ordning som inrättas genom förordning (EG) nr 2038/1999 till den nya ordning som föreskrivs i den här förordningen bör det göras möjligt att anta övergångsbestämmelser.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:Artikel 1 Räckvidd och definitioner1. Den gemensamma organisation av marknaden för socker som införs genom denna förordning skall omfatta följande produkter:KN-nummer // Varuslaga) 1701 // Socker från sockerrör eller sockerbetor, samt kemiskt ren sackaros, i fast formb) 1212 91 1212 92 00 // Sockerbetor Sockerrörc) 1703 // Melass erhållen vid utvinning eller raffinering av sockerd) 1702 20 1702 60 95 1702 90 99 1702 90 60 1702 90 71 2106 90 59 // Lönnsocker och sirap av lönnsocker Annat socker i fast form och sirap, inte innehållande tillsats av aromämnen eller färgämnen, med undantag av laktos, glukos, maltodextrin och isoglukos Konstgjord honung, även blandad med naturlig honung Sockerkulör innehållande minst 50 viktprocent sackaros beräknat på torrvaran Annan sirap och andra sockerlösningar med tillsats av aromämnen eller färgämnen än isoglukos, laktos, glukos och maltodextrine) 2303 20 // Betmassa, bagass och annat avfall från sockerframställningf) 1702 30 10 1702 40 10 1702 60 10 1702 90 30 // Isoglukosg) 2106 90 30 // Isoglukossirap med tillsats av aromämnen eller färgämnenh) 1702 60 80 1702 90 80 // Inulinsirap2. I denna förordning avses meda) vitsocker: socker utan tillsats av aromämnen, färgämnen eller andra ämnen och som i torrt tillstånd innehåller minst 99,5 viktprocent sackaros, fastställt enligt polarisationsmetoden,b) råsocker: socker utan tillsats av aromämnen, färgämnen eller andra ämnen och som i torrt tillstånd innehåller mindre än 99,5 viktprocent sackaros, fastställt enligt polarisationsmetoden.c) isoglukos: produkt framställd på basis av glukos eller polymerer därav som i torrt tillstånd innehåller minst 10 viktprocent fruktsocker.d) inulinsirap: en produkt som erhålls omedelbart efter hydrolys av inulin eller oligofruktos och som i torrt tillstånd innehåller minst 10% fruktos i fri form eller som sackaros.e) A-socker eller A-isoglukos: den kvantitet socker och isoglukos som företaget i fråga tillverkar inom ramen för sin A-kvot och som hänför sig till ett visst regleringsår.f) B-socker eller B-isoglukos: den kvantitet socker och isoglukos som företaget i fråga tillverkar utöver sin A-kvot men inom ramen för summan av sin A-kvot och B-kvot och som hänför sig till ett visst regleringsår.g) C-socker eller C-isoglukos: den kvantitet socker eller isoglukos som produceras under ett visst regleringsår och som producerats antingen av ett företag utöver summan av dess A- och B-kvoter eller av ett företag som inte har någon kvot.h) A-sockerbeta A: alla sockerbetor som bearbetas till A-socker.i) B-sockerbeta: alla sockerbetor som bearbetas till B-socker.j) A-inulinsirap: varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent, som under ett visst regleringsår producerats inom ramen för företagets A-kvot.k) B-inulinsirap: varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent, som under ett visst regleringsår producerats utöver företagets A-kvot, dock utan att överskrida summan av dess A-och B-kvoter.l) C-inulinsirap: varje kvantitet inulinsirap, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent, som under ett visst regleringsår antingen har producerats utöver summan av det aktuella företagets A-och B-kvoter eller har tillverkats av ett företag som inte har några kvoter.m) Regleringsår: Perioden mellan den 1 juli och den 30 juni påföljande år för samtliga produkter enligt punkt 1.AVDELNING I DEN INRE MARKNADEN Kapitel 1 PRISSYSTEMArtikel 21. Under regleringsåren 2001/02 och 2002/03 skall för vitsocker,a) interventionspriset vara 63,19 EUR/100 kgb) ett härlett interventionspris fastställas varje år för varje underskottsområde.2. Under regleringsåren 2001/02 och 2002/03 skall interventionspriset för råsocker vara 52,37 EUR/100 kg.Om det visar sig nödvändigt att saluföra råsocker som har framställts i ett underskottsområde, får ett härlett interventionspris fastställas för sådant socker.3. De interventionspriser som avses i punkterna 1 och 2 skall tillämpas på oförpackat socker, fritt fabrik, lastat på ett transportmedel efter köparens val.De skall gälla för vitsocker och råsocker av de standardkvaliteter som fastställs i bilaga I.4. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anges i artikel 42.2 varje år fastställa härledda interventionspriser för vitsocker och vid behov härledda interventionspriser för råsocker.De härledda interventionspriserna skall fastställas med beaktande av kostnaderna för transport av socker från överskottsområden till underskottsområden.Kommissionen får enligt samma förfarande ändra bilaga I.Artikel 31. För regleringsåren 2001/02 och 2002/03 skall baspriset för sockerbetor av standardkvalitet vara 47,67 EUR per ton vid leverans till uppsamlingsstället.Egenskaperna hos en sockerbeta av standardkvalitet fastställs i bilaga II.2. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 ändra bilaga II.Artikel 41. För regleringsåren 2001/02 och 2002/03 skalla) minimipriset för A-sockerbetor vara 46,72 EUR per ton, ochb) med förbehåll för tillämpningen av artikel 15.5, minimipriset för B-sockerbetor vara 32,42 EUR.2. För de områden för vilka det fastställs ett härlett interventionspris för vitsocker skall minimipriserna på A-betor och B-betor höjas med ett belopp som är lika med skillnaden mellan det härledda interventionspriset för området i fråga och interventionspriset och detta belopp omräknas sedan med koefficienten 1,30.Artikel 51. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21 och de bestämmelser som antagits med stöd av artikel 14, skall sockerfabrikanterna vara skyldiga att betala lägst ett minimipris med sådana pristillägg eller prisavdrag som motsvarar avvikelser från standardkvaliteten, när de köper betor soma) är lämpade för förädling till socker,ochb) är avsedda för förädling till socker.2. Det minimipris som avses i punkt 1 skall vara följande:a) I icke-underskottsområden skall det motsvara-minimipriset på A-betor, när det är fråga om betor som skall förädlas till A-socker,-minimipriset på B-betor, när det är fråga om betor som skall förädlas till B-socker.b) I underskottsområden skall det motsvara-minimipriset på A-betor omräknat i enlighet med artikel 4.2, när det är fråga om betor som skall förädlas till A-socker,-minimipriset på B-betor omräknat i enlighet med artikel 4.2, när det är fråga om betor som skall förädlas till B-socker.3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel och storleken på pristilläggen och prisavdragen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 61. Eventuella branschavtal och avtal som ingåtts mellan köpare och säljare av betor skall stå i överensstämmelse med rambestämmelserna enligt bilaga III, särskilt med avseende på villkoren för köp, leverans och mottagande av betor, samt betalning.2. Villkoren för köp av sockerrör skall anges i branschavtal mellan sockerrörsodlarna och sockerproducenterna i gemenskapen.Villkoren för köp av de jordbruksråvaror som används för att tillverka inulinsirap skall fastställas i branschavtal mellan gemenskapens odlare av dessa råvaror och tillverkarna av inulinsirap.3. Vid behov skall tillämpningsföreskrifter för punkterna 1 och 2 utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.4. Om branschavtal saknas får medlemsstaten i fråga inom ramen för denna förordning vidta de åtgärder som behövs för att skydda berörda parters intressen.Medlemsstaten skall i så fall genast informera kommissionen om de åtgärder som vidtagits med stöd av första stycket.Artikel 71. Det interventionsorgan som varje sockerproducerande medlemsstat utsett har under hela regleringsåret skyldighet att, på de villkor som skall fastställas i enlighet med punkt 5, köpa in allt vitsocker och råsocker, framställt av betor och sockerrör som skördats inom gemenskapen, som interventionsorganet blir erbjudet att köpa, förutsatt att ett avtal avseende lagring av sockret i fråga dessförinnan ingåtts mellan säljarna och interventionsorganet.Interventionsorganen skall, allt efter omständigheterna, köpa in till det interventionspris eller det härledda interventionspris som gäller för det område i vilket sockret befinner sig vid tidpunkten för köpet. Om kvaliteten på sockret avviker från den standardkvalitet för vilken interventionspriset fastställts, skall priset justeras genom tillägg eller avdrag.2. Beslut får fattas om att låta ett bidrag utgå för socker som uppfyller kriterierna enligt artikel 23.2 i fördraget och som har blivit otjänligt för konsumtion.3. Beslut får fattas om att bevilja produktionsbidrag för de produkter som räknas upp i artikel 1.1 a, 1.1. f och 1.1 h och för sirap enligt artikel 1.1 d som uppfyller kriterierna i artikel 23.2 i fördraget och som används vid tillverkningen av vissa produkter inom den kemiska industrin.4. Lämpliga åtgärder skall vidtas i fråga om transportkostnader och eventuella lagringskostnader för socker som producerats i de franska utomeuropeiska departementen.I den utsträckning det behövs för att säkra leveranserna till raffinaderierna skall råsocker som framställts ur sockerbetor som skördats i gemenskapen kunna omfattas av de åtgärder som anges i första stycket.När denna artikel tillämpas skall med "raffinaderi" avses en produktionsenhet vars verksamhet uteslutande består i att raffinera antingen råsocker eller sirap som framställts före kristalliseringsstadiet.5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 och skall särskilt avse-de minimikvaliteter och minimikvantiteter som krävs för intervention,-de tillägg och avdrag som är tillämpliga vid intervention,-förfarandena vid och villkoren för interventionsorganens övertagande,-villkoren för tilläggsbelopp och storleken på sådana tilläggsbelopp,-villkoren för produktionsbidrag och storleken på sådana bidrag,-de riktlinjer som avses i punkt 4.Artikel 8Då artikel 31 tillämpas i syfte att bidra till att säkra försörjningen av gemenskapen i dess helhet eller av något av dess områden skall kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i 42.2 besluta om särskilda interventionsåtgärder.Sådana åtgärder får emellertid inte leda till att sockerproducenterna inom gemenskapen tvingas att sälja socker till interventionsorganen.Artikel 91. Interventionsorganen får endast sälja socker till ett pris som är högre än interventionspriset.Beslut kan emellertid fattas om att interventionsorganen får sälja socker till ett pris som är detsamma som eller lägre än interventionspriset om sockret är avsett-till djurfoder, eller-för export, antingen i obearbetat skick eller efter förädling till sådana varor som anges i bilaga I till fördraget eller till sådana varor som anges i bilaga V till denna förordning.2. Utan hinder av punkt 1 kan det beslutas att interventionsorganen skall ställa socker i obearbetat skick till välgörenhetsorganisationers förfogande för gratis distribution - i den mån dessa är godkända av medlemsstaten i fråga eller, om något godkännande av sådana organisationer inte har beviljats i den medlemsstaten, av kommissionen - till ett pris som understiger interventionspriset eller gratis när organisationerna är aktivt engagerade i enstaka aktioner för katastrofhjälp och sockret är avsett för konsumtion på gemenskapens inre marknad.3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas och beslutet att ställa socker till förfogande på det sätt som anges i punkt 2 skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Kapitel 2 KVOTSYSTEMArtikel 101. Kapitel 2 skall tillämpas på regleringsåren 2001/02 och 2002/03.2. Baskvantiteterna för produktion av A- och B-socker, isoglukos och inulinsirap skall vara de som fastställs i artikel 11.2.3. För att gemenskapens åtaganden inom ramen för det avtal om jordbruket som har ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget skall kunna genomföras kan avsättningsgarantierna för socker, isoglukos och inulinsirap som producerats inom ramen för kvoterna minskas för ett eller flera regleringsår.4. För tillämpningen av punkt 3 skall det, före den 1 oktober, för varje regleringsår fastställas en garantikvantitet inom ramen för kvoterna med ledning av den beräknade produktionen, importen, förbrukningen, lagringen, överföringen och det överskott som kan exporteras samt den förväntade genomsnittliga förlust som belastar systemet för självfinansiering enligt artikel 15.1 d. När dessa beräkningar visar att det överskott som kan exporteras för regleringsåret i fråga överstiger maximigränsen i överenskommelsen, skall garantikvantiteten minskas med skillnaden i enlighet med förfarandet i artikel 42.2. Denna skillnad skall fördelas mellan socker, isoglykos och inulinsirap enligt den procentsats som utgörs av summan av A- och B-kvoterna för var och en av produkterna inom gemenskapen. Därefter fördelas skillnaden per medlemsstat och respektive produkt med hjälp av de fördelingskoefficienter som anges i tabellen som följer.>Plats för tabell>5. Medlemstaten fördelar sedan sin egen skillnad mellan de producentföretag som är etablerade på dess territorium på grundval av förhållandet mellan företagens A- och B-kvot för produkten i fråga och medlemsstatens baskvantiteter A- och B för produkten i fråga.Den produktion av socker, isoglykos och inulinsirap som överstiger garantikvantiteten skall betraktas som C-socker, C-isoglykos och C-inulinsirap.6. Villkoren för tillämpningen av denna artikel liksom minskningen av garantikvantiteten och, när så år nödvändigt, en ändring av denna i syfte att fastställa en garantikvantitet för följande regleringsår, skall beslutas i enlighet med artikel 42.2.Artikel 111. Medlemsstaterna skall i enlighet med de villkor som anges i detta kapitel inom sitt territorium tilldela en A-kvot och en B-kvot till varje socker-, isoglukos- eller inulinsirapsproducerande företag som under regleringsåret 2000/01 erhållit en A-kvot och en B-kvot.2. För tilldelning av A-kvoter och B-kvoter enligt punkt 1 skall följande baskvantiteter gälla:1. Baskvantitet A>Plats för tabell>(1) I ton vitsocker.(2) I ton torrvara.(3) I ton torrvara, uttryckt som vitsockerekvivalent/isoglukosekvivalent.2. Baskvantitet B>Plats för tabell>(1) I ton vitsocker.(2) I ton torrvara.(3) I ton torrvara, uttryckt som vitsockerekvivalent/isoglukosekvivalent.3. Utan hinder av artikel 10.3-6 och artikel 12 skall A- och B-kvoterna för sockerproducerande företag, isoglukosproducerande företag och inulinsiraps producerande företag vara de kvoter som medlemsstaterna beviljat för regleringsåret 2000/01 före tillämpningen av artikel 26.5 i förordning (EG) nr 2038/1999 beroende av vilka baskvantiteter som fastställts i punkt 2 i enlighet med artikel 10.5.4. Närmare föreskrifter för hur denna artikel skall tillämpas skall vid behov antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 42.2.Artikel 121. Medlemsstaterna får omfördela A-kvoter och B-kvoter mellan företagen på de villkor som anges i denna artikel med beaktande av samtliga berörda parters intressen, i synnerhet sockerbetsproducenternas och sockerrörsproducenternas intressen.Första stycket gäller inte inulinsirap.2. Medlemsstaterna får minska A-kvoten och B-kvoten för vart och ett av de sockertillverkande eller isoglukostillverkande företag som är etablerat på deras territorium med en sammanlagd kvantitet som från fall till fall inte får överstiga 10% av den A-kvot eller av den B-kvot som fastställts för vart och ett av företagen i enlighet med artikel 11.Den övre gräns på 10% som anges i första stycket skall inte tillämpas i Italien, Spanien och de franska utomeuropeiska departementen i de fall överföringen av kvoter sker på grundval av omstruktureringsplaner inom sockerbets-, sockerrörs- och sockersektorerna i den aktuella regionen, i den utsträckning det är nödvändigt för att dessa planer skall kunna genomföras.Omstruktureringsplanerna och därmed sammanhängande åtgärder rörande A-kvoterna och B-kvoterna skall utan dröjsmål anmälas till kommissionen.3. De kvantiteter som har frigjorts ur en A-kvot eller B-kvot skall av medlemsstaterna omfördelas till ett eller flera andra företag, med eller utan egen kvot, som ligger i samma område enligt avgränsningarna i artikel 11.2 som de företag från vilka kvantiteterna frigjorts.Dock får Frankrike minska de A-kvoter som fastställts i enlighet med artikel 11 för företag i landets utomeuropeiska departement med sammanlagt högst 30 000 ton vitsocker och sedan omfördela de frigjorda kvantiteterna till ett eller flera andra företag i moderlandet. A-kvoten för vart och ett av de berörda företagen får efter minskningen inte understiga den genomsnittliga sockerproduktion inom ramen för baskvoten som noterats för företaget under regleringsåren 1977/78 till 1979/80.4. Bestämmelser beträffande ändring av kvoterna vid eventuella sammanslagningar eller överlåtelse av företag anges i bilaga IV.5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall vid behov antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 42.2.Artikel 131. C-socker som inte överförs med stöd av artikel 14, C-isoglukos och C-inulinsirap får inte avsättas på gemenskapens inre marknad utan skall exporteras i obearbetat skick före den 1 januari efter utgången av det aktuella regleringsåret.Artiklarna 7, 27 och 33 gäller inte C-socker, C-isoglukos och C-inulinsirap.2. Undantagsvis, och endast i den utsträckning som behövs för att säkra gemenskapens försörjning av socker, får beslutas att artikel 33 skall tillämpas på C-socker. Om så sker skall på samma gång beslut fattas om att hela kvantiteten av det aktuella C-sockret får slutligt avsättas på den interna marknaden utan att avgiften enligt punkt 3 i denna artikel tas ut.3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Tillämpningsföreskrifterna skall särskilt innehålla regler om att en avgift skall tas ut på sådant C-socker, C-isoglukos och C-inulinsirap för vilket export i obearbetat skick inom den fastlagda tiden inte har bevisats före ett visst datum, som skall fastställas.Artikel 141. Vart och ett av företagen får besluta att helt eller delvis överföra den kvantitet socker som företaget tillverkar utöver sin A-kvot till påföljande regleringsår, varvid denna tillverkning skall räknas som en del av det årets produktion. Detta beslut skall vara oåterkalleligt.Varje företag kan besluta att till följande regleringsår föra över hela eller delar av produktionen av A-socker och B-socker som blivit produktion av C-socker genom tillämpning av artikel 10.3-6, varvid denna tillverkning skall räknas som en del av det årets produktion. Detta beslut skall vara oåterkalleligt. Dessutom skall det inte omfattas av de eventuella begränsningar som anges i punkt 4.2. Företag som beslutar i enlighet med punkt 1 skall-före den 1 februari underrätta den berörda medlemsstaten om den eller de kvantiteter socker som skall överföras, och-åta sig att lagra denna eller dessa överförda kvantiteter under en tid av elva på varandra följande månader där periodens början ännu inte är fastställd.Datumangivelsen den 1 februari som avses i första stycket första strecksatsen skalla) för företag som är etablerade i Spanien ersättas med datumet den 15 april när det gäller produktion av betsocker och med datumet den 20 juni när det gäller produktion av rörsocker,b) för företag som är etablerade i Förenade kungariket ersättas med datumet den 15 februari,c) för företag som är etablerade i de franska utomeuropeiska departementen Guadeloupe och Martinique ersättas med datumet den 1 maj.Om ett företags slutliga produktion för det aktuella regleringsåret är mindre än vad som uppskattades när beslutet om överföring fattades, får storleken på den överförda kvantiteten justeras retroaktivt före den 1 augusti påföljande regleringsår.3. I fall av naturkatastrofer såsom exempelvis torka och översvämningar som drabbar en region i gemenskapen får beslut i enlighet med det i artikel 42.2 angivna förfarandet fattas om att den obligatoriska lagringsperiod som avses i punkt 2 första stycket andra strecksatsen skall minskas för en så stor kvantitet socker att den nämnda regionens normala försörjning kan säkerställas.4. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel, vari kan ingå bestämmelser om en övre gräns för de sockerkvantiteter som får överföras, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Tillämpningsföreskrifterna skall särskilt innehålla en regel om att en avgift skall tas ut på allt sådant socker enligt punkt 2 första stycket andra strecksatsen som avsätts under den föreskrivna lagringsperioden.Artikel 151. Före utgången av varje regleringsår skall följande uppgifter fastställas:a) Beräknad produktion av A- och B-socker, A- och B-isoglukos och A- och B-inulinsirap under det aktuella regleringsåret.b) Beräknad kvantitet socker, isoglukos och inulinsirap som avyttras för konsumtion inom gemenskapen under det aktuella regleringsåret.c) Det överskott som kan exporteras, vilket erhålls genom att kvantiteten enligt a minskas med kvantiteten enligt b.d) Beräknad genomsnittlig förlust eller intäkt per ton socker för de exportåtaganden som gjorts med avseende på det aktuella regleringsåret. Den genomsnittliga förlusten eller intäkten skall vara lika med skillnaden mellan det totala bidragsbeloppet och det totala avgiftsbeloppet för den totala kvantitet för vilken exportåtaganden gjorts.e) En uppskattning av den totala förlusten eller den totala intäkten, vilken erhålls genom att det överskott som avses i c multipliceras med den genomsnittliga förlust eller intäkt som avses i d.2. Före utgången av regleringsåret 2002/03 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10.3-6 skall följande fastställas kumulativt för regleringsåren 2001/02 och 2002/03:a) Det överskott som kan exporteras, framräknat på grundval av den slutgiltiga produktionen av A- och B-socker, A- och B-isoglukos, A- och B-inulinsirap, å ena sidan, och den slutgiltiga kvantitet socker, isoglukos och inulinsirap som avsatts för förbrukning inom gemenskapen, å andra sidan.b) Den genomsnittliga förlust eller intäkt per ton socker som uppkommit vid fullgörandet av de totala exportåtagandena i fråga, beräknad i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 d andra stycket.c) Den totala förlusten eller intäkten, beräknad genom att det överskott som avses i a multipliceras med den genomsnittliga förlusten eller intäkten enligt b.d) Totalsumman av de basproduktionsavgifter och B-avgifter som tagits ut. Den beräknade totala förlusten eller intäkten enligt punkt 1 e skall justeras på grundval av skillnaden mellan de belopp som fastställts enligt c och d.3. Om fastställelsen av de uppgifter som avses i punkt 1, efter justering i enlighet med punkt 2 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 18.1, resulterar i en beräknad total förlust, skall denna förlust divideras med den beräknade produktionen av A- och B-socker, A- och B-isoglukos samt A- och B-inulinsirap under det aktuella regleringsåret. Ett belopp som motsvarar det tal som på så sätt räknas fram skall tas ut av de tillverkande företagen som en basproduktionsavgift på deras produktion av A- och B-socker, A- och B-isoglukos samt A- och B-inulinsirap.Denna avgift skall emellertid inte överstiga-när det gäller sockret i fråga, ett belopp som är lika med 2% av interventionspriset för vitsocker,-när det gäller inulinsirapen i fråga, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent med tillämpning av koefficienten 1,9, det belopp som högst skall betalas för vitsocker, och-när det gäller isoglukosen i fråga, den del av basproduktionsavgiften som skall betalas av sockertillverkarna.4. Om den maximalt tillåtna basproduktionsavgiften inte helt täcker den sammanlagda förlust som avses i punkt 3 första stycket, skall restbeloppet divideras med den beräknade produktionen av B-socker, B-isoglukos och B-inulinsirap under det aktuella regleringsåret. Det belopp, som på så sätt räknas fram, skall tas ut av de tillverkande företagen som B-avgift på deras produktion av B-socker, B-isoglukos och B-inulinsirap.Om inte annat följer av punkt 5 får denna avgift emellertid inte överstiga-när det gäller B-socker, ett belopp som är lika med 30% av interventionspriset för vitsocker,-när det gäller B-inulinsirap, uttryckt som socker/isoglukosekvivalent genom tillämpning av koefficienten 1,9, det belopp som högst skall betalas för B-vitsocker, samt-när det gäller B-isoglukos, den del av B-avgiften som skall betalas av sockertillverkarna.5. Om det visar sig av de uppgifter som fastställts i enlighet med punkt 1, att den beräknade sammanlagda förlusten för det löpande regleringsåret, på grund av det tak som är satt i punkterna 3 och 4 för basproduktionsavgiften och B-avgiften sannolikt inte kommer att täckas av intäkterna från dessa avgifter, skall det maximala procenttal som anges i punkt 4 första strecksatsen justeras i nödvändig omfattning i syfte att täcka den sammanlagda förlusten, utan att dock tillåtas överstiga 37,5%.Det justerade maximala procenttalet för B-avgiften med avseende på det löpande regleringsåret skall fastställas före den 15 september samma regleringsår. Minimipriset för B-sockerbetor enligt artikel 4.1 b skall ändras i enlighet med detta.6. Förluster, som uppstår genom att det beviljas produktionsbidrag enligt artikel 7.3, skall räknas in i den sammanlagda förlust som avses i punkt 1 e.7. De avgifter som avses i denna artikel skall tas ut av medlemsstaterna.8. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 och skall särskilt avse-de avgiftsbelopp som skall tas ut,-justeringen av det maximala procenttalet för B-avgiften,-det justerade minimipriset för B-betor som svarar mot det justerade maximala procenttalet för B-avgiften.Artikel 161. Om den sammanlagda förlust som konstaterats i enlighet med artikel 15.1 och 15.2 för ett visst regleringsår inte helt täcks av intäkterna från produktionsavgifterna för samma regleringsår sedan artikel 15.3-15.5 tillämpats skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4, en tilläggsavgift tas ut av företagen så att den del av den sammanlagda förlusten i fråga som inte täckts av dessa intäkter helt uppvägs.2. Tilläggsavgiften skall beräknas för vart och ett av de företag som producerar socker, isoglukos eller inulinsirap genom att multiplicera det sammanlagda belopp som företaget skall betala i produktionsavgifter för regleringsåret i fråga med en koefficient som skall fastställas. Denna koefficient skall för gemenskapen i dess helhet utgöras av förhållandet mellan å ena sidan den sammanlagda förlust som konstaterats för regleringsåret i enlighet med artikel 15 och 33.2, å andra sidan intäkterna från den basproduktionsavgift och B-avgift som socker-, isoglukos- och inulinsirapstillverkarna skall betala med avseende på samma regleringsår, minskat med talet 1.3. Tilläggsavgiften skall betalas av de berörda företagen före den 15 december närmast efter det regleringsår för vilket den skall betalas.Sockerproducenterna kan begära att de som säljer sockerbetor respektive sockerrör som producerats i gemenskapen till en del ersätter den tilläggsavgift som uttagits. Ersättningen kan som mest uppgå till det maximala belopp enligt artikel 15 som säljarna av sockerbetor och sockerrör bidrar med till betalning av basproduktionsavgiften och B-avgiften för regleringsåret i fråga multiplicerat med den koefficient som avses i punkt 2.Ersättningen enligt andra stycket skall betalas för sockerbetor som levereras under regleringsåret i fråga. De berörda parterna kan emellertid komma överens om att ersättningen skall betalas för betor som levereras under påföljande regleringsår.4. Vid uppgiftsregistreringen enligt artikel 15.2 skall intäkterna från den tilläggsavgift som avses i punkt 1 beaktas.5. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt den koefficient som avses i punkt 2, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 171. Inulinsirapstillverkarna får kräva att säljarna av den jordbruksbasprodukt som används för att tillverka inulinsirapen skall bära en del av de basproduktionsavgifter, B-avgifter och tilläggsavgifter som tas ut av tillverkarna.. Denna andel får inte vara större än den andel som sockerbetsodlarna skall svara för med avseende på det aktuella regleringsåret; den skall fastställas i branschavtal eller avtal och hänsyn skall tas till inköpspriset på den basprodukt som levererats för ändamålet under det aktuella regleringsåret.2. Tillämpningsföreskrifter till punkt 1 skall vid behov utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 181. Om det efter tillämpning av artiklarna 15 och 16 på regleringsåret 2000/01 visar sig att den sammanlagda förlusten för regleringsåret,a) inte helt täcks av intäkterna från produktionsavgiften och, i förekommande fall, ytterligare avgifter, skall restbeloppet läggas till den sammanlagda förlust som enligt artikel 15.1 e i denna förordning beräknas för det regleringsår under vilket upptäckten gjordes,b) är mindre än intäkterna från produktionsavgiften och, i förekommande fall, ytterligare avgifter skall ett belopp motsvarande denna skillnad räknas av från den beräknade sammanlagda förlusten eller, i förekommande fall, läggas till den beräknade sammanlagda intäkt som följer av tillämpningen av artiklarna 15 och 16 för det regleringsår under vilket upptäckten gjordes.2. Om basproduktionsavgiften är mindre än det maximibelopp som avses i artikel 15.3 eller om B-avgiften är mindre än det maximibelopp som avses i artikel 15.4, vid behov justerat i enlighet med artikel 15.5, skall sockerproducenterna åläggas att till säljarna av sockerbetor betala 60% av skillnaden mellan maximibeloppet på avgiften i fråga och storleken på den avgift som skall tas ut.Det belopp som skall betalas per ton betor skall gälla för standardkvaliteten.De pristillägg och prisavdrag som avses i artikel 5 skall tillämpas på detta belopp.3. Sockerproducenterna inom gemenskapen får begära att de som säljer sockerrör som har producerats i gemenskapen återbetalar 60% av den avgift som tas ut för en viss kvantitet socker.4. Medlemsstaterna skall, med stöd av uppgifter från sockertillverkarna, se till att betalningen för sockerbetor uppfyller gällande gemenskapsbestämmelser.5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 191. I avtal om leverans av betor avsedda för sockertillverkning skall det göras skillnad mellan betor avsedda för tillverkning ava) A-socker,b) B-socker,c) annat socker än A-socker och B-socker.Sockerproducenterna skall, med avseende på varje företag, informera den medlemsstat i vilken företaget producerar socker-om de kvantiteter av sådana sockerbetor som avses i a, för vilka avtal ingåtts före sådd och om den sockerhalt som dessa avtal utgått från, samt-om det härtill svarande beräknade sockerutbytet.Medlemsstaterna får begära ytterligare upplysningar.2. Utan hinder av artikel 5.2 b skall varje sockerproducent som inte före sådd har slutit avtal om leverans av en kvantitet betor motsvarande A-kvoten till minimipriset för A-betor, åläggas att betala lägst detta minimipris för hela den kvantitet betor som företaget i fråga förädlar till socker.3. Genom branschavtal, som godkänts av den berörda medlemsstaten, får avvikelser göras från punkterna 1 och 2.4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel fastställs i bilaga III.5. Närmare tillämpningsföreskrifter till denna artikel och, vid behov, bedömningsgrunder som sockerproducenterna skall beakta när de före sådd skall fördela de betkvantiteter som omfattas av avtal som ingås före sådden mellan betförsäljarna enligt punkt 1, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 201. Beslut får fattas om att socker eller isoglukos som används för produktion av vissa produkter inte skall betraktas som produktion enligt detta kapitel.2. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, särskilt den produktförteckning som avses i punkt 1, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 211. Sockerproducenterna får köpa betor som är avsedda för produktion av C-socker eller av sådant socker som avses i artikel 20, till ett pris som är lägre än minimipriserna för betor enligt artikel 4.1.2. De berörda sockertillverkarna skall i förekommande fall justera inköpspriset på så sätt att detta blir lägst lika med minimipriset på A-betor när de köper betor som svarar mot den kvantitet socker som-som avsatts på den inre marknaden enligt artikel 13.3-eller överförts till nästa regleringsår i enlighet med artikel 14.3. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall vid behov antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 42.2.AVDELNING II HANDEL MED TREDJE LAND Kapitel 1 ALLMÄN ORDNINGArtikel 221. Vid import till eller export från gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas.Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 26 och 27.Import- och exportlicenserna skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.2. Enligt förfarandet i artikel 42.2a) får det system som avses i punkt 1 utvidgas till att omfatta de produkter som förtecknas i artikel 1.1 e,b) skall licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter för denna artikel antas, vilka bl. a. kan omfatta en tidsfrist för utfärdandet av licenser.Artikel 231. Om inte annat föreskrivs i denna förordning skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som anges i artikel 1.2. För att säkerställa att gemenskapsmarknaden genom import från tredje land är tillräckligt försörjd med råsocker för raffinering enligt KN-numren 1701 11 10 och 1701 12 10 och med melass enligt KN-nummer 1703 får kommissionen, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2, genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 helt eller delvis tills vidare upphöra med tillämpningen av importtull på dessa produkter och fastställa bestämmelser om sådant eventuellt tillämpningsuppehåll.Sådant tillämpningsuppehåll får gälla under den period under vilken världsmarknadspriset plus importtullen enligt Gemensamma tulltaxan-när det gäller råsocker, överstiger interventionspriset för produkten,-när det gäller melass, överstiger den prisnivå för melass som för det aktuella regleringsåret användes som grund vid den beräkning av sockerproducenternas intäkter av försäljning av melass som låg till grund för baspriset för sockerbetor.Artikel 241. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa jorbruksprodukter, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i den gemensamma tulltaxan, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 300 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisationen.De kvantiteter som skall överskridas för att en tilläggsimporttull skall få tas ut skall fastställas särskilt på grundval av importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år under vilket de skadliga effekter som avses i punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.3. De importpriser som skall beaktas vid uttagandet av en tilläggsimporttull skall fastställas på grundval av cif-importpriset för den berörda försändelsen.Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för produkten.4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas av kommissionen enligt det förfarande som anges i artikel 42.2. Förfarandena skall särskilt avsea) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.Artikel 25När det gäller melass skall-det världsmarknadspris som avses i artikel 23.2,och-det representativa pris som avses i artikel 24.3,gälla för en standardkvalitet.Standardkvaliteten får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.Artikel 261. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av de avtal som slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.2. Kvoter skall förvaltas med användning av en av följande metoder eller en kombination av dessa metoder:-en metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn"),-en metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling"),-en metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella/nya mönster").Andra lämpliga metoder får antas.De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.3. Genom den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, vederbörlig vikt läggas vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som slutits inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.4. De föreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas på lämpligt sätt över året, om den förvaltningsmetod som skall användas, och i förekommande fall innehålla bestämmelser oma) garantier som täcker produktens art, avsändningsort och ursprung,b) erkännande av det dokument som används för att kontrollera de garantier som avses i punkt a, ochc) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt importlicensernas giltighetstid.Artikel 271. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av varor enligt bilaga V exportera de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d på grundval av noteringar eller priser på världsmarknaden för de produkter som avses i artikel 1.1 a och 1.1 c och inom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.Exportbidraget för råsocker får inte vara högre än det exportbidrag som lämnas för vitsocker.2. Bestämmelser får fastställas om exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h som exporteras utan vidare förädling eller i form av de varor som anges i bilaga V.Vid fastställandet av exportbidraget för varje 100 kg torrsubstans skall särskild hänsyn tas tilla) det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt KN-nummer 702 30 91,b) det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som avses i artikel 1.1 d,c) de ekonomiska aspekterna av den planerade exporten.3. Exportbidraget för de produkter som anges i artikel 1 i form av de varor som förtecknas i bilaga 1 får inte vara högre än det som tillämpas för dessa produkter när de exporteras i obearbetad form.4. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metoda) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på ett effektivt sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta leder till diskriminering mellan små och stora aktörer,b) ur administrativ synpunkt är den minst betungande för aktörerna med tanke på de krav som ställs på förvaltningen,c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.5. Bidraget skall vara detsamma för hela gemenskapen. Det får differentieras beroende på bestämmelseorterna om situationen på världsmarknaden eller särskilda krav på vissa marknader gör detta nödvändigt.Bidraget skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2. Exportbidrag får fastställasa) regelbundet,b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka förfarandet har föreskrivits tidigare.Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får om nödvändigt dessemellan justeras av kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.Anbud som lämnas som svar på en infordran skall beaktas endast om en säkerhet ställs. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om anbudsgivarna inte har fullgjort eller endast delvis har fullgjort de skyldigheter som ålagts dem.Dessutom skall bestämmelserna i artikel 28, 29 och 30 om produkter enligt artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d som inte denaturerats och som exporteras utan vidare förädling tillämpas.6. Vid fastställandet av bidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans mellan användningen av gemenskapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredje land och användningen av produkter från sådant tredje land för aktiv förädling.7. För de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i obearbetad form skall bidrag beviljas endast på begäran och mot uppvisande av exportlicensen för produkterna.8. Det bidragsbelopp som tillämpas för export av de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i obearbetad form skall vara det som gäller den dag då licensansökan lämnas in och, när det gäller ett differentierat bidrag, det bidrag som tillämpas samma daga) för den bestämmelseort som anges på licensen,ellerb) för den verkliga bestämmelseorten om den inte är samma bestämmelseort som den som anges i licensen. I detta fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga det belopp som tillämpas för den bestämmelseort som anges på licensen.I syfte att förhindra missbruk av den flexibilitet som avses i denna punkt får lämpliga åtgärder vidtas.9. Bestämmelserna i punkterna 7 och 8 får utsträckas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som anges i bilaga V, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.10. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.11. Bidrag skall utbetalas om det kan styrkas att produkterna-har exporterats från gemenskapen, ochoch-när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt till den bestämmelseort som anges i licensen eller en annan bestämmelseort för vilken ett exportbidrag har fastställts, utan hinder av punkt 8 första stycket, punkt b. På villkor som skall bestämmas får emellertid undantag från denna regel beviljas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2, förutsatt att likvärdiga garantier ges.Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.12. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som avses i artikel 1.1 a och som exporteras icke denaturerade i naturligt tillstånd om de inte, beroende på omständigheterna, hara) framställts av sockerbetor eller sockerrör som skördats inom gemenskapen,b) importerats till gemenskapen i enlighet med artikel 35,c) framställts av en av de produkter som importerats i enlighet med artikel 35.13. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 c och 1.1 d och som inte har sitt ursprung inom gemenskapen eller som inte har framställts av socker som importerats till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i punkt 12 b eller av de produkter som avses i punkt 12 c.14. Iakttagande av de kvantitetsbegränsningar som följer av de avtal som sluts i enlighet med artikel 300 i fördraget skall säkerställas på grundval av exportlicenser som utfärdas för däri angivna referensperioder och som är tillämpliga på de berörda produkterna.15. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, och ändring av bilaga V skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilaga V skall emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.Artikel 281. Denna artikel skall tillämpas vid fastställandet av exportbidrag för icke denaturerade produkter som avses i artikel 1.1 a och som exporteras i naturligt tillstånd.2. Vad avser regelbundet fastställande av exportbidrag för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande:a) Exportbidraget skall fastställas varannan vecka. Fastställandet kan eventuellt skjutas upp i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 om det konstateras att det inte finns något sockeröverskott disponibelt inom gemenskapen för export till världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.b) Vid fastställandet av exportbidraget skall situationen på gemenskapsmarknaden och världsmarknaden för socker beaktas, och särskilt följande faktorer:-interventionspriset för vitsocker i det gemenskapsområde som har det största överskottet eller interventionspriset för råsocker i det gemenskapsområde som anses vara representativt för exporten av denna typ av socker-kostnaderna för transport av socker från de områden som avses i första strecksatsen till exporthamnar eller andra utförselorter i gemenskapen-handelskostnader och eventuella kostnader för omlastning, transport och förpackning i samband med saluföring av socker på världsmarknaden-noteringar eller priser för socker på världsmarknaden-den ekonomiska aspekten av den planerade exporten-begränsningar som härrör från avtalen som har slutits i enlighet med artikel 300 i EG-fördraget.3. Om exportbidraget fastställs genom anbud för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande:a) Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.b) Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud på grundval av en rättsakt som är juridiskt bindande i alla medlemsstater. I denna skall villkoren för anbudsinfordran fastställas. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen.c) Villkoren i anbudsinfordran skall omfatta en tidsfrist för ingivandet av anbud. Det högsta bidragsbeloppet för den aktuella infordran skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 42.2 inom tre arbetsdagar efter tidsfristens utgång och mot bakgrund av de inkomna anbuden. Vid beräkning av det högsta beloppet skall hänsyn tas till försörjningssituationen och priserna inom gemenskapen, priser och potentiella avsättningsmöjligheter på världsmarknaden och kostnader i samband med export av socker.Ett största antal ton får fastställas i enlighet med samma förfarande.d) Om export kan genomföras på grundval av ett exportbidrag som är lägre än det som följer av att beakta skillnaden mellan priser inom gemenskapen och världsmarknadspriser och om exporten avser en särskild destination, kan medlemsstaternas behöriga myndigheter bli tvungna att utfärda en särskild anbudsinfordran vars villkor skall inbegripa-möjligheten att inge anbud när som helst till dess att anbudsförfarandet har avslutats, och-ett högsta bidragsbelopp som beräknats mot bakgrund av kraven i samband med den aktuella exporten.e) Om bidragsbeloppet i ett anbud-överstiger det fastställda högsta beloppet, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter avslå anbudet,-inte överstiger det högsta bidragsbeloppet, skall dessa myndigheter fastställa bidragsbeloppet till ett belopp som motsvarar det bidragsbelopp som anges i det aktuella anbudet.4. För exportbidraget för råsocker gäller följande:a) Det skall fastställas för den standardkvalitet som definieras i bilaga I.b) Exportbidrag skall fastställas regelbundet i enlighet med punkt 2a.-får inte vara högre än 92% av exportbidraget för vitsocker under samma period. Denna gräns skall emellertid inte gälla för exportbidrag för kandisocker,-skall för varje aktuell exporttransaktion multipliceras med en omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det exporterade råsockret, beräknad i enlighet med bestämmelserna i bilaga I, divideras med 92.c) Det högsta belopp som fastställs i enlighet med punkt 3 c inom ramen för ett anbud får inte vara högre än 92% av det högsta belopp som samtidigt fastställs för vitsocker i enlighet med samma punkt.Artikel 291. För icke denaturerade produkter som anges i artikel 1.1 c och som exporteras i naturligt tillstånd, skall exportbidraget fastställas varje månad med beaktande av följande faktorer:a) Det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grund vid beräkningen av sockerproducenternas intäkter av försäljning av melass som låg till grund för baspriset för sockerbetor.b) Priser och potentiella avsättningsmöjligheter för melass på gemenskapsmarknaden.c) Noteringar och priser för melass på världsmarknaden.d) Den ekonomiska aspekten av den planerade exporten.Fastställandet får emellertid avbrytas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2 om det konstateras att det inte finns något melassöverskott disponibelt inom gemenskapen för export till världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.2. Under särskilda omständigheter får bidragsbeloppet fastställas genom anbud för vissa kvantiteter och vissa områden inom gemenskapen. Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud på grundval av ett tillstånd vari villkoren för anbudsinfordran fastställs. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen.Artikel 301. För icke denaturerade produkter som anges i artikel 1.1 d och som exporteras i naturligt tillstånd, skall ett basbelopp för exportbidraget fastställas varje månad. Det regelbundna fastställandet kan emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 42.2 om det regelbundna fastställandet av exportbidraget för vitsocker som inte är vidare förädlat tills vidare avbryts. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.2. Basbeloppet för exportbidraget för de produkter som avses i punkt 1, med undantag för sorbos, skall vara lika med en hundradel av ett belopp som erhållits genom beaktande av följande faktorer:a) Skillnaden mellan interventionspriset för vitsocker i det område i gemenskapen som har det största överskottet den månad då basbeloppet fastställs, och noteringarna och priserna för vitsocker på världsmarknaden.b) Behovet av att upprätta balans mellan-användningen av basprodukter från gemenskapen i framställningen av förädlade varor för export till tredje land, och-användningen av produkter från tredje land som införts i enlighet med bestämmelser om aktiv förädling.3. När det gäller sorbos skall basbeloppet för exportbidraget vara lika med basbeloppet för exportbidraget minus en hundradel av gällande produktionsbidrag.4. Tillämpningen av basbeloppet för exportbidraget får begränsas till vissa av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 d.Artikel 31I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för socker skall fungera korrekt får kommissionen, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 42.2 i fördraget, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv förädling av de produkter som anges i artikel 1.1.Artikel 321. De allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda bestämmelserna för dennas tillämpning gäller vid klassificeringen av de produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas med Gemensamma tulltaxan.2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som har antagits i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:a) uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull;b) tillämpning av kvantitativa importbegränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.Artikel 331. Om världsmarknadspriset för socker är högre än interventionspriset, får en exportavgift tas ut för det aktuella sockret. Denna avgift skall tas ut när cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus 10%.Exportavgiften får fastställas genom anbud. Utom i de fall då ett anbudsförfarande används, skall den avgift som skall tas ut vara den avgift som gäller den dag då exporten genomförs.2. Om cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus 10% får rådet, på kommissionens förslag, i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget, besluta att bevilja ett importstöd för den aktuella produkten.Om det fastställs atta) leveranser till gemenskapen,ellerb) leveranser till en viktig förbrukningsregion inom gemenskapen,inte kan säkerställas genom gemenskapens disponibla kvantiteter, skall rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget, besluta att bevilja importstödet och fastställa villkoren för tillämpningen därav. Dessa villkor skall särskilt avse den kvantitet vitsocker eller råsocker som skall omfattas av stödet, stödets tillämpningsperiod och, i förekommande fall, de importerande regionerna.3. I enlighet med förfarandet i artikel 42.2 skall följande fastställas:a) De cif-priser som avses i punkterna 1 och 2.b) Exportavgifter som fastställs genom anbud.c) Övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel.När det gäller de produkter som avses i artikel 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h får liknande bestämmelser som de som avses i punkterna 1 och 2 antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.4. De belopp som följer av tillämpningen av denna artikel skall fastställas av kommissionen.Artikel 341. Om marknaden i gemenskapen för en eller flera av de produkter som avses i artikel 1 på grund av importen eller exporten skulle påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.Rådet skall i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter för denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om vilka åtgärder som krävs och underrätta medlemsstaterna om åtgärderna, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om åtgärder till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då åtgärderna meddelades. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i fördraget.Kapitel 2 SYSTEM FÖR IMPORT MED FÖRMÅNSTULLArtikel 35Artiklarna 36, 37 och 38 skall tillämpas på rörsocker, nedan kallat förmånssocker, enligt KN-nummer 1701 och som har sitt ursprung i de länder som avses i bilaga VI och som importeras till gemenskapen med stöd ava) protokoll nr 3 till bilaga IV till partnerskapsavtalet AVS-EG,b) avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indien gällande rörsocker.Artikel 36Om kvaliteten på det förmånssocker som köps till garantipris av interventionsorgan eller andra av gemenskapen utsedda ombud och som importerats enligt de bestämmelser som avses i artikel 35 avviker från standardkvaliteten, skall garantipriserna justeras genom tillägg eller avdrag.Artikel 371. Ingen importavgift skall tas ut när förmånssocker importeras med stöd av bestämmelserna i artikel 35.2. Från de förbud som avses i artikel 32.2 får inga undantag medges för förmånssocker.Artikel 381. För regleringsåren 2001/02 och 2002/03 skall ett anpassningsstöd beviljas som interventionsåtgärd till raffinaderier av förmånsråsocker från sockerrör som i detta syfte importeras till gemenskapen med stöd av de bestämmelser som avses i artikel 35.2. Det stöd som avses i punkt 1 skall endast beviljas för de kvantiteter som har fastställts i de bestämmelser som avses i artikel 35, och vilka raffineras till vitsocker i de raffinaderier som motsvarar definitionen i artikel 7.4. För denna framställning av vitsocker är stödbeloppet fastställt till 0,10 EUR per 100 kg socker uttryckt som vitsocker.3. Under den tid som avses i punkt 1 skall ett ytterligare tilläggsgrundstöd på 0,10 EUR per 100 kg socker uttryckt som vitsocker beviljas för raffinering av rårörsocker som framställs i de franska utomeuropeiska departementen i de raffinaderier som motsvarar definitionen i artikel 9.4, för att återställa jämvikten mellan priset på detta socker och på förmånssockret.4. Anpassningsstödet och tilläggsstödet får ändras efter den ekonomiska utvecklingen i sockersektorn, särskilt när det gäller tillverkningsmarginaler och raffinering.5. Vid tillämpning av artikel 7.4 andra stycket kan den stödordning som avses i punkt 1-3 i denna artikel, enligt vissa villkor som skall fastställas, utsträckas till att gälla råsocker från betor som skördats i gemenskapen och raffinerats i de raffinaderier som definieras i artikel 7.6. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt de anpassningar som avses i punkt 4, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 391. Under den tid som avses i artikel 38.1 och för att säkerställa en tillräcklig försörjning till gemenskapens raffinaderier, så som de definieras i artikel 7.4, skall en nedsatt avgift, nedan kallad särskild avgift, tas ut vid import av rårörsocker, nedan kallat särskilt förmånssocker, med ursprung i de länder som avses i artikel 35 och i andra länder i enlighet med avtal som har ingåtts med dessa länder, och när importen sker enligt de villkor som föreskrivs i avtalen, särskilt vad gäller det minimipris som raffinaderierna skall betala.2. För tillämpningen av punkt 1 och utan att det påverkar punkt 5 motsvarar de beräknade maximibehoven per regleringsår och uttryckt i vitsocker för raffineringsindustrin I>Plats för tabell>3. Utan att det påverkar punkt 5, skall, på grundval av en EG-försörjningsplan för råsocker för varje regleringsår eller en del därav, de kvantiteter rårörsocker och råbetsocker, som skördas i gemenskapen och som ställs till raffinaderiernas förfogande, fastställas med eller utan urskiljning av ursprung. Denna plan kan revideras under regleringsårets gång.Med hänsyn till detta fastställande motsvarar sockerkvantiteter från de franska utomeuropeiska departementen och förmånssocker, som båda är avsedda för direkt förbrukning, som det skall tas hänsyn till i varje plan, de sockerkvantiteter som har konstaterats för regleringsåret 1994/95, med avdrag av den förutsägbara lokala förbrukningen i de departementen under regleringsåret i fråga. Om det framkommer i planen att dessa kvantiteter inte är tillräckliga för de maximibehov som avses i punkt 2 kan nödvändiga åtgärder föreskrivas för att de kvantiteter som fattas importeras som särskilt förmånssocker till de berörda medlemsstaterna enligt det förmånsimportsystem som föreskrivs i de avtal som avses i punkt 1.4. Om det visar sig, med undantag för force majeure, att en medlemsstats uppskattade maximibehov som fastställts enligt punkt 2 eller ändrats i enlighet med punkt 5 nedan har överskridits, skall ett belopp som motsvarar den fulla avgiften för regleringsåret i fråga tas ut för den kvantitet som motsvarar den överskjutande delen, och till det beloppet skall läggas de stöd som avses i artikel 38 och eventuellt den högsta tilläggsavgift som tagits ut under regleringsåret.Om det har gjorts en ändring enligt punkt 5 får emellertid de kvantiteter förmånsbehandlat råsocker som överskrider de ändrade uppskattade maximibehoven och är inom gränserna för de kvantiteter som fastställts enligt punkt 2, säljas till interventionsorgan enligt de villkor som föreskrivs i artikel 36 om de inte kan saluföras inom gemenskapen.5. Om artikel 10.3-10.6 tillämpas skall den sammanlagda kvantiteten maximibehov som avses i punkt 2 i denna artikel minskas för regleringsåret i fråga med en kvantitet som motsvarar summan av särskilt förmånssocker som krävs för att täcka de uppskattade maximibehov som fastställts enligt villkoren i punkt 3 med inverkan av samma procentsats för minskning som tillämpas enligt artikel 10.5 på summan av A-baskvantiteterna av gemenskapssocker.Minskningen av de berörda medlemsstaternas maximibehov skall fördelas mellan dem enligt förhållandet mellan den kvantitet som fastställts för var och en av dem enligt punkt 2 och summan av den kvantitet som fastställs enligt den punkten.6. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel, och särskilt de som gäller genomförandet och förvaltningen av de avtal som avses i punkt 1 skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.AVDELNING III ALLMÄNNA BESTÄMMELSERArtikel 40Bestämmelser om åtgärder som behöver vidtas för att förhindra att det vid övergången från ett regleringsår till ett annat eller under ett och samma regleringsår uppstår störningar på sockermarknaden till följd av förändringar i prisnivån, får antas i enlighet med förfarandet i artikel 42.2.Artikel 41Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta den information som är nödvändig för att genomföra denna förordning.Förfarandena för spridning av sådana upplysningar skall antas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2.Artikel 421. Kommissionen skall biträdas av en förvaltningskommitté, nedan kallad kommittén, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.2. När hänvisning sker till denna punkt skall förvaltningsförfarandet i artikel 4 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 7.3 i det beslutet skall iakttas.3. Den period som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till en månad.Artikel 43Kommittén får undersöka varje annan fråga som hänskjuts till kommittén av dess ordförande, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.Artikel 44Varor enligt artikel 1.1 som tillverkats av eller erhållits ur sådana varor som inte avses i artiklarna 23.2 och 24 i fördraget, får inte tillåtas att omsättas fritt inom gemenskapen.Artikel 451. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder inom sockersektorn som krävs för att säkerställa följande:-att sockerbetor odlas med sådana metoder att de negativa verkningarna för miljön minskas,-att det inrättas forskningsprogram för utarbetande av miljövänliga odlingsmetoder inom sockersektorn,-att sockerbetsodlarna och sockerproducenterna hålls informerade om resultaten av forskningsprogrammen och om fördelarna med de nya metoderna.2. Medlemsstaterna skall på grundval av objektiva kriterier minska antalet arealer som är avsedda för sockerproduktion. De objektiva kriterierna skall fastställas med beaktande av följande:-de ekonomiska förhållandena inom jordbruket i de regioner där socker är en viktig gröda,-klimat och jordmånsförhållanden i de aktuella områdena,-förvaltningen av bevattningsresurserna,-växelbruk och andra miljövänliga metoder.3. Medlemsstaterna skall vid behov och på grundval av objektiva kriterier som bland annat tar hänsyn till de topologiska förhållandena och bevattningsresurserna, fastställa lämpliga påföljder som skall stå proportion till de ekologiska konsekvenserna av eventuella överträdelser av miljöbestämmelserna i punkt 2.4. Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 2002 översända en rapport till kommissionen miljösituationen i sockersektorn och om resultaten av de nationella åtgärder som vidtagits i enlighet med punkterna 1-3.AVDELNING IV ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSERArtikel 46Eventuella restbelopp från tillämpningen av systemet med ersättning för lagringskostnader i enlighet med förordning (EG) nr 2038/1999 under regleringsåret 2000/01 bör, beroende på om det är negativt eller positivt, debiteras respektive krediteras den ordning som avses i artiklarna 15 och 16 för regleringsåret 2001/02.För socker som lagrats senast den 30 juni 2001 inom systemet med ersättning för lagringskostnader i enlighet med förordning (EG) nr 2038/1999 skall, vid uttag av lagringsavgiften, datumet för avsättning anses vara den 30 juni 2001.Artikel 47Förordningarna (EG) nr 2038/1999, (EEG) nr 206/68, (EEG) nr 431/68, (EEG) nr 447/68, (EEG) nr 2049/69, (EEG) nr 793/72, (EEG) nr 741/75, (EEG) nr 1358/77, (EEG) nr 1789/81 och (EEG) nr 193/82, (EEG) nr 1010/86 och (EEG) nr 2225/86 upphör att gälla.Hänvisningar till förordningarna (EG) nr 2038/1999, (EEG) nr 206/68, (EEG) nr 431/68, (EEG) nr 793/72, (EEG) nr 741/75 och (EEG) nr 193/82 skall betraktas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt den jämförelsetabell som återfinns i bilaga VII.Artikel 48Kommissionen får i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 42.2 vidta de övergångsåtgärder som krävs för en smidig övergång från den ordning som gäller under regleringsåret 2000/01 till den ordning som införs genom den här förordningen. Bestämmelserna får innebära att undantag beviljas från bestämmelserna i denna förordning.Artikel 49Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning skall tillämpas från och med regleringsåret 2001/02.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförandeBILAGA IPunkt ISTANDARDKVALITET FÖR VITSOCKER1. Vitsocker av standardkvalitet skall ha följande egenskaper:a) Det skall vara av sund och god marknadsmässig kvalitet, torrt, enhetligt kristalliserat och jämnt rinnande.b) Polarisation: minst 99,7 grader.c) Fuktinnehåll: högst 0,06%.d) Innehåll av invertsocker: högst 0,04%.e) Antalet enheter som fastställts enligt punkt 2 skall inte överstiga 22 sammanlagt, och inte-15 i fråga om askinnehåll,-9 i fråga om färgtyp, fastställd enligt den metod som används vid Institut für landwirtschaftliche Technologie und Zuckerindustrie Braunschweig, nedan kallad "Braunschweig-metoden",-6 i fråga om färgning av lösningen, fastställd enligt den metod som används vid International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, nedan kallad "ICUMSA-metoden".2. En enhet skall motsvara:a) 0,0018% askinnehåll enligt ICUMSA-metoden vid 28 grader Brix.b) 0,5 färgtypenheter enligt Braunschweig-metoden.c) 7,5 enheter lösningsfärgning enligt ICUMSA-metoden.3. De metoder som används för att fastställa de faktorer som avses i punkt 1 skall vara desamma som används för att fastställa dessa förhållanden inom ramen för interventionsåtgärderna.Punkt IISTANDARDKVALITET FÖR RÅSOCKER1. Råsocker av standardkvalitet skall ge ett utbyte på 92%.2. Utbytet för råsocker av betsocker skall beräknas genom att talet för detta sockers polarisationsgrad minskas meda) sockrets procentuella halt av aska multiplicerad med fyra,b) sockrets procentuella halt av invertsocker multiplicerad med två,c) talet 1.3. Utbytet för råsocker av sockerrör skall beräknas genom att detta sockers polarisationsgrad multiplicerat med två minskas med talet 100.Bilaga IISTANDARDKVALITET FÖR SOCKERBETORBetor av standardkvalitet skall ha följande egenskaper:a) De skall vara av sund, god och marknadsmässig kvalitet,b) De skall ha ett sockerinnehåll på 16% vid mottagandet.Bilaga IIIKÖPEVILLKOR NÄR DET GÄLLER SOCKERBETORPunkt II denna bilaga avses med1. Avtalsslutande part:a) en sockerproducent, nedan kallad producent,b) en säljare av sockerbetor, nedan kallad säljare.2. Avtal: ett avtal som ingåtts mellan en säljare och en producent om leverans av sockerbetor avsedda för tillverkning av socker.3. Branschavtal:a) ett avtal som ingåtts på gemenskapsnivå mellan å ena sidan en sammanslutning av nationella producentorganisationer och å andra sidan en sammanslutning av nationella säljarorganisationer, innan avtal slutits,b) ett avtal som ingåtts mellan å ena sidan producenter eller en producentorganisation som är erkänd av medlemsstaten i fråga och å andra sidan en säljarorganisation som är erkänd av medlemsstaten i fråga, innan avtal slutits,c) bolagsrättsliga bestämmelser eller rättsliga bestämmelser om kooperationer, i de fall då dessa reglerar leverans av sockerbetor som genomförs av delägare i eller medlemmar i ett bolag eller kooperationer som producerar socker,d) uppgörelser mellan producenter och säljare som nåtts innan avtalet slutits mellan dem, om inget av de avtal som avses i a) eller b) föreligger, förutsatt att de säljare som godkänner uppgörelsen levererar minst 60% av den totala kvantitet betor som köps in av producenten för tillverkning av socker i en eller flera fabriker.Punkt II1. Avtalen skall slutas skriftligt och för en bestämd kvantitet betor.2. Det skall noga anges i avtalen om, och på vilka villkor, en ytterligare kvantitet betor kan levereras.Punkt III1. Bestämmelserna i denna punkt skall gälla endast om artikel 19 i förordningen tillämpas.2. För de kvantiteter sockerbetor som anges i artikel 19.1 första delen i förordningen skall i avtalet anges inköpspriser, vilka för kvantiter enligt a och b inte får vara lägre än det minimipris för sockerbetor enligt artikel 4 i förordningen som gäller i det aktuella produktionsområdet.3. En bestämd sockerhalt för sockerbetor skall anges i avtalen. Avtalen skall innehålla en omräkningstabell som visar de olika sockerhalterna och de koefficienter som används för att omvandla de kvantiteter betor som levereras till kvantiteter som motsvarar den i avtalet angivna sockerhalten.Tabellen skall vara baserad på de avkastningsvärden som motsvarar de olika sockerhalterna.4. När en säljare har tecknat ett avtal med en producent om leverans av sockerbetor enligt artikel 19.1 första delen, punkt a i förordningen, skall alla leveranser från denne säljare vilka omräknats enligt punkt 3 ovan, med en sammanlagd kvantitet som inte överskrider den kvantitet som anges i avtalet, betraktas som leveranser enligt innebörden i artikel 19.1 första delen, punkt a.5. En producent som producerar en mindre kvantitet socker än sin baskvot från sockerbetor för vilka han tecknat leveransavtal före sådd enligt artikel 19.1 första delen, punkterna a och b i förordningen, skall fördela den kvantitet sockerbetor som motsvarar ytterligare produktion upp till baskvoten mellan de säljare med vilka han tecknade leveransavtal före sådd enligt artikel 19.1 första delen, punkterna a och b i förordningen.Undantag från denna bestämmelse kan göras genom ett branschavtal.6. I inget fall får en producent kräva att en säljare återbetalar produktionsavgiften för sockerbetor som levererats av säljaren under avtalsvillkor som tecknats i enlighet med artikel 19.1 första delen, punkt a i förordningen.Punkt IV1. Avtalet skall innehålla bestämmelser om hur lång tid betleveranserna normalt skall ta och hur ofta de skall göras.2. Dessa bestämmelser skall vara samma som de som tillämpas under regleringsåret 2000/01 med hänsyn tagen till den faktiska produktionens omfattning. Undantag från denna bestämmelse kan göras genom ett branschavtal.Punkt V1. Uppsamlingsställe för betor skall anges i avtalen.2. När en säljare och en producent redan har tecknat ett avtal för regleringsåret 2000/01 skall de uppsamlingsställen som man har avtalat för leveranser under det regleringsåret fortsätta att gälla. Undantag från denna bestämmelse kan göras genom ett branschavtal.3. I avtalen skall anges att kostnader för transport från uppsamlingsställena skall betalas av producenten om inget annat följer av särskilda avtal baserade på lokala regler eller sedvänjor som gällde före regleringsåret 2000/01.4. I de fall då sockerbetor levereras fritt fabrik i Danmark, Spanien, Finland, Grekland, Irland, Portugal eller i Förenade kungariket skall det i avtalen anges att sockerproducenten skall bidra till transportkostnaderna och anges med vilken procentsats eller vilket belopp.Punkt VI1. Mottagningsställen för betor skall anges i avtalen.2. I de fall då en säljare redan ingått avtal med en sockerproducent för regleringsåret 2000/01 skall de mottagningsställen som parterna överenskommit gälla under regleringsåret. Undantag från denna bestämmelse kan beviljas genom en branschöverenskommelse.Punkt VII1. I avtalen skall anges att sockerhalten skall bestämmas enligt den polarimetiska metoden. Ett betprov skall tas då betorna tas emot.2. I eventuella branschavtal kan anges att betprov tas i ett annat skede.I så fall skall avtalet innehålla bestämmelser om korrigering för att kompensera för en eventuell minskning av sockerhalten mellan tidpunkten för mottagandet och provtagningen.Punkt VIIII avtalet skall anges att bruttovikt, tara och sockerhalt skall bestämmas enligt ett av följande tillvägagångssätt:a) Av producenten och betproducenternas branschorganisation gemensamt om branschavtalet kräver detta.b) Av producenten under överinseende av betproducenternas branschorganisation.c) Av producenten under överinseende av en expert, som är godkänd av medlemsstaten i fråga, förutsatt att säljaren åtar sig att betala kostnaden för denne.d) Av producenten om lokala regler och sedvänjor i bruk före regleringsåret 2000/01 kräver detta.Punkt IX1. I avtalet skall föreskrivas att säljaren skall erhålla pristillägg de fall dåa) priset på sockerbetor går upp under övergången mellan två regleringsår ochb) den höjning av interventionspriset på socker som orsakas av prishöjningen för sockerbetor inte tas ut för befintliga lager under övergången.Pristillägget beräknas per 100 kg vitsocker och genom att den ökning som avses i första stycket, punkt b multipliceras med en koefficient motsvarande förhållandet mellan-de sockerkvantiteter som producerats inom A- och B-kvoterna och som inte överförts i enlighet med artikel 14 i förordningen och som finns i lager under övergångenoch-de sockerkvantiteter som producerats av sockerproducenten under det förlidna regleringsåret inom A- och B-kvoterna och som inte överförts i enlighet med artikel 14 i förordningen.2. Undantag från bestämmelserna i punkt 1 kan göras genom ett branschavtal.Det skall i avtalet anges att det finns möjlighet att bevilja undantag.Punkt X1. Tillverkaren skall enligt avtalen vara skyldig att fullgöra en eller flera av nedanstående skyldigheter avseende hela den levererade kvantiteten betor. Om delar av den kvantiteten skall behandlas olika skall i avtalet föreskrivas flera av följande skyldigheter:a) Att utan kostnad, fritt fabrik, återlämna den färska betmassan från den levererade kvantiteten betor till säljaren.b) Att utan kostnad, fritt fabrik, återlämna en del av denna betmassa i torkat skick, eller torkad och melasserad, till säljaren.c) Att fritt fabrik återlämna betmassan i torkat skick. I detta fall kan producenten begära att säljaren betalar kostnaderna för torkningen.d) Att till säljaren betala en kompensation med hänsyn till möjligheten att återvinna betmassan.2. I branschavtalet kan anges att betmassan kan levereras i ett annat skede än det som anges i punkt 1 a, b och c.Punkt XI1. I avtalen skall anges tidsgränser för betalning av eventuella förskott och för slutbetalning av inköpspriset för betor.2. Dessa tidsgränser skall vara samma som under regleringsåret 2000/01. Undantag från denna bestämmelse kan göras genom ett branschavtal.Punkt XIII de fall då det i avtalen fastställs bestämmelser angående förhållanden som behandlas i denna bilaga, eller om avtalen innehåller bestämmelser angående andra förhållanden, måste bestämmelserna och deras verkan vara förenliga med denna bilaga.Punkt XIII1. De branschavtal som avses punkt I.3 b skall innehålla en skiljedomsklausul.2. I de fall då branschavtal på gemenskaps-, regional eller lokal nivå innehåller bestämmelser om förhållanden som behandlas i denna förordning, eller om de innehåller bestämmelser angående andra förhållanden, måste bestämmelserna och deras verkan vara förenliga med denna bilaga.3. Branschavtalen kan till exempel innehålla bestämmelser av följande slag:a) Fördelningen mellan säljarna av de kvantiteter betor som producenten köper före sådd, i avsikt att tillverka socker inom ramen för baskvot A.b) Den fördelning som avses i punkt III.5.c) Den omräkningstabell som avses i punkt III.3.d) Val av vilka betsorter som skall odlas och försörjning med utsäde.e) Lägsta sockerhalt för de betor som skall levereras.f) Samråd mellan producenten och återförsäljarnas företrädare innan man fastställer vilken dag betorna skall börja levereras.g) Betalning av tilläggsbelopp till säljare vid för tidig eller sen leverans.h) Vidare uppgifter om följande:-den del av betmassan som avses i punkt X.1 b,-de kostnader som avses i punkt X.1 c,-den kompensation som avses i punkt X.1 d.i) Säljarens avhämtning av betmassan.k) Fördelning mellan producenten och säljarna av en eventuell skillnad mellan interventionspriset och det faktiska försäljningspriset för sockret.Punkt XIVI de fall då det inte har ingåtts något branschavtal om hur de betkvantiteter som en sockerproducent före sådd erbjuder sig att köpa för sockerproduktion inom ramen för baskvoten skall fördelas mellan säljarna får den berörda medlemsstaten själv utfärda regler för hur denna fördelning skall ske.Dessa regler får också ge betförsäljare, som traditionellt levererar till kooperativ, leveransrättigheter utöver de rättigheter som uppstår genom en eventuell tillhörighet till sådana kooperativ.Bilaga IVFÖRESKRIFTER FÖR ÖVERFÖRING AV KVOTER MELLAN FÖRETAGPunkt IMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder de bedömer vara nödvändiga för att tillgodose sockerbets- och sockerrörsodlarnas intressen i händelse av fördelning av kvoter till ett sockerproducerande företag som har mer än en fabrik.Punkt II1. I händelse av en sammanslagning eller överlåtelse av sockerproducerande företag och i händelse av överlåtelse av sockerfabriker skall A- och B-kvoterna, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, ändras som följer:a) I händelse av sammanslagning av sockerproducerande företag skall medlemsstaterna till det företag som skapas genom sammanslagningen, tilldela en A-kvot respektive en B-kvot som är lika med summan av de A-kvoter respektive summan av de B-kvoter som de berörda företagen tilldelats före sammanslagningen.b) I händelse av överlåtelse av ett sockerproducerande företag, skall medlemsstaten tilldela mottagaren det överlåtna företagets A-kvot och B-kvot med avseende på sockerproduktion. Om det finns mer än en mottagare skall fördelningen göras i förhållande till den sockerproduktion som var och en av dem tar över.c) I händelse av överlåtelse av en sockerfabrik, skall medlemsstaten minska den A-kvot och B-kvot som gäller för det företag som överlåter sockerfabriken i fråga, och öka A-kvoten och B-kvoten för det eller de sockerproducerande företag som tar över fabriken i fråga med den kvantitet som avstås i förhållande till den sockerproduktion som övertas.2. Om ett antal av de sockerbets- eller sockerrörsodlare som direkt berörs av någon av de transaktioner som avses i punkt 1 uttryckligen tillkännager sin önskan att leverera sina betor eller sockerrör till ett sockerproducerande företag som inte är part i dessa transaktioner, kan medlemsstaten genomföra fördelningen av kvoter på grundval av den produktionsstorlek som övertas av det företag till vilket de avser att leverera sina betor eller sockerrör.3. I händelse av nedläggning under andra förhållanden än de som avses i punkt 1 kan medlemsstaten tilldela den del av kvoten som berörs av nedläggningen till ett eller flera sockerproducerande företag. Nedläggningen kan gällaa) ett sockerproducerande företagb) en eller flera anläggningar som ingår i ett sockerproducerande företag.Medlemsstaten kan även i de fall som avses ovan i första stycket under b, och när några av de berörda odlarna uttryckligen tillkännager sin önskan att leverera sina betor eller sockerrör till ett bestämt sockerproducerande företag, tilldela den del av kvoterna som motsvarar kvantiteten betor eller sockerrör i fråga, till det företag till vilket de avser att leverera.4. I de fall då det undantag som avses i artikel 19.3 i förordningen åberopas, kan medlemsstaten i fråga kräva att de betodlare och sockerproducent som berörs av undantaget i sina branschavtal inkluderar särskilda bestämmelser, så att punkt 2 och 3 vid behov kan tillämpas av medlemsstaten.5. Om en fabrik som tillhör ett sockerproducerande företag arrenderas, kan medlemsstaten minska kvoterna för det företag som arrenderar ut fabriken och tilldela dem till det företag som arrenderar fabriken i avsikt att producera socker där.Om arrendet upphör under den period om tre regleringsår som avses i punkt V d, skall justeringen av kvoter enligt första stycket återkallas retroaktivt av medlemsstaten till den dag då arrendet trädde i kraft. Om avtalet emellertid upphör på grund av force majeure skall medlemsstaten inte vara förpliktigad att återkalla justeringen.6. Om ett sockerproducerande företag inte längre kan garantera att det kan fullgöra sina skyldigheter gentemot berörda sockerbets- eller sockerrörsodlare enligt gemenskapslagstiftningen, och om de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten har fastlagt att så är fallet, kan medlemsstaten för ett eller flera regleringsår överföra den del av kvoterna som berörs till ett eller flera sockerproducerande företag i förhållande till storleken på den produktion de har övertagit.7. Om en medlemsstat ger ett sockerproducerande företag pris- och avsättningsgarantier avseende förädling av sockerbetor till etylalkohol, kan medlemsstaten i samförstånd med detta företag och de berörda sockerbetsodlarna överföra hela eller en del av kvoterna till ett eller flera andra företag för ett eller flera regleringsår.Punkt IIIVid sammanslagning eller överlåtelse av isoglukosproducerande företag, vid överlåtelse av en isoglukosproducerande fabrik och vid nedläggning av ett eller flera isoglukosproducerande företag, kan medlemsstaten överföra de aktuella kvoterna för tillverkning av isoglukos till ett eller flera företag vare sig de redan har en produktionskvot eller inte.Punkt IVÅtgärder enligt punkterna II och III kan endast vidtas oma) hänsyn har tagits till alla berörda parters intressen,ochb) den berörda medlemsstaten anser att dessa åtgärder kan förbättra sockerbets-, sockerrörs- och sockerproduktionssektorernas struktur,ochc) de berör företag som är etablerade inom samma region i den mening som avses i artikel 11.2 i förordningen.Punkt VI denna bilaga avses meda) sammanslagning av företag: att sammanföra två eller flera företag till ett enda företag,b) överlåtelse av ett företag: överföring eller övertagande av tillgångar som tillhör ett företag vilket har tilldelats kvoter, till fördel för ett eller flera andra företag,c) överlåtelse av en fabrik: överföring av äganderätten till en teknisk enhet, inklusive hela den anläggning som behövs för att tillverka produkten i fråga, till ett eller flera företag, som helt eller delvis övertar produktionen hos det företag som överför sin äganderätt,d) arrendering av en fabrik: arrendeavtal för en teknisk enhet som arrendatorn avser att driva, inklusive hela den anläggning som behövs för tillverkning av socker, som gäller för minst tre på varandra följande regleringsår och som parterna förbinder sig att inte säga upp före utgången av det tredje året, med ett företag som är etablerat inom samma region, enligt artikel 11.2 i förordningen, som fabriken i fråga, om företaget som arrenderar nämnda enhet efter det att arrendeavtalet börjat gälla kan betraktas som ett enbart sockerproducerande företag beträffande hela sin produktion.Punkt VIDe åtgärder som avses i punkt II och III skall träda i kraft när nedläggningen, sammanslagningen eller överlåtelsen av företaget eller fabriken inträffara) mellan den 1 juli och den 31 januari påföljande år, för det pågående regleringsåret under den perioden,b) mellan den 1 februari och den 30 juni samma år, för det regleringsår som följer efter den perioden.Punkt VIII de fall då en medlemsstat tillämpar artikel 12.2 i förordningen skall den fördela de justerade kvoterna före den 1 mars så att de kan användas under det påföljande regleringsåret.Punkt VIIII de fall då punkt II och III tillämpas skall medlemsstaterna inom 15 dagar efter utgången av de perioder som avses i punkt VI underrätta kommissionen om de justerade A- och B-voterna.Punkt IXNär kvoter överförs i Italien, Spanien och i de franska utomeuropeiska departementen enligt de planer för omstrukturering som avses i artikel 12.2 andra stycket i förordningen, kan som ett sockerproducerande företag betraktas en grupp sockerproducerande företag som är knutna till varandra tekniskt, ekonomiskt och strukturellt och som är solidariskt ansvariga för skyldigheter som, särskilt vad gäller sockerbets- och sockerrörsodlare, åligger dem enligt gemenskapslagstiftningen.BILAGA VKN-nummer // Varuslagex 04030403 10 0403 10 51 till 0403 10 990403 90 0403 90 71 till 0403 90 99ex 0710 0710 40 00ex 07110711 900711 90 30 1702 50 00ex 17041806ex 19011901 10 001901 20 001901 901901 90 99ex 19021902 201902 20 911902 20 991902 301902 401902 40 901904ex 19051905 10 001905 201905 301905 401905 901905 90 401905 90 451905 90 551905 90 601905 90 90ex 20012001 902001 90 302001 90 40ex 20042004 102004 10 912004 902004 90 10ex 20052005 202005 20 102005 80 00ex 21012101 12 982101 20 982101 30 192101 30 99ex 21022102 102102 10 312102 10 392105 00ex 21062106 902106 90 102106 90 922106 90 982202 2205ex 2208 2208 202208 50 90 till 2208 50 992208 702208 90 41 till 2208 90 782905 43 002905 44ex 3302 3302 103302 10 29ex kapitel 383824 60 // Kärnmjölk, filmjölk, gräddfil, yoghurt, kefir och annan fermenterad eller syrad mjölk och grädde, även koncentrerade, försatta med socker eller annat sötningsmedel, smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao:-Yoghurt: -- smaksatt eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao:-Andra: -- smaksatt eller innehållande frukt, bär eller kakao:Grönsaker (även ångkokta eller kokta i vatten), frysta:- SockermajsGrönsaker tillfälligt konserverade (t.ex. med svaveldioxidgas eller i saltlake, svavelsyrlighetsvatten eller andra konserverande lösningar) men olämpliga för direkt konsumtion i detta tillstånd:- Andra grönsaker: blandningar av grönsaker:-- Grönsaker- SockermajsKemiskt ren fruktosSockerkonfektyrer (inbegripet vit choklad) inte innehållande kakao, ej inbegripet lakritsextrakt enligt undernummer 1704 90 10Choklad och andra livsmedelsberedningar innehållande kakaoMaltextrakt: Livsmedelsberedningar av mjöl, stärkelse eller maltextrakt, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 40% viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; Livsmedelsberedningar av varor enligt nr 0401-0404, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 5% viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans- Beredningar avsedda för barn, i detaljhandelsförpackningar- Mixer och deg för beredning av bakverk enligt nr 1905-Andra:-- Andra:--- AndraPastaprodukter, såsom spaghetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, även beredd- Fyllda pastaprodukter; även kokta eller på annat sätt beredda-- Andra---Kokta--- Andra- Andra pastaprodukter- Couscous:-- AndraLivsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmålsprodukter (t.ex. majsflingor); Spannmål, annan än majs, i form av korn eller flingor eller andra bearbetade korn (med undantag av mjöl), förkokt eller på annat sätt beredd, inte nämnd eller inbegripen någon annanstansBröd, kakor, kex och andra bakverk, även innehållande kakao: Nattvardsbröd, tomma oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande produkter-Knäckebröd- Kryddade kakor s.k. "pain d'épices":- Söta kex, småkakor o.d.: Våfflor och rån (wafers)- Skorpor, rostat bröd och liknande rostade produkter:- Andra:-- Andra:--- Våfflor och wafers med en vattenhalt av mer än 10% viktprocent--- Kex---Extruderade eller expanderade varor, kryddade eller saltademed tillsats av sötningsmedelAndraGrönsaker, frukt, bär, nötter och andra ätbara växtdelar, beredda eller konserverade med ättika eller ättiksyra:-Andra:-- Sockermajs (Zea mays var. saccharata)- - Jams, batater (sötpotatis) och liknande ätbara växtdelar, innehållande minst 5% viktprocent stärkelseAndra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, frysta, andra än produkter enligt nr 2006:- Potatis:-- Andra :--- I form av mjöl eller flingor- Andra grönsaker samt blandningar av grönsaker:- - Sockermajs (Zea mays var. saccharata)Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte frysta, andra än produkter enligt nr 2006:- Potatis:-- i form av mjöl eller flingor- Sockermajs (Zea mays var. saccharata)Extrakt, essenser och koncentrat av kaffe, te eller matte samt beredningar på basis av dessa produkter eller på basis av kaffe, te eller matte. Rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat samt extrakt, essenser och koncentrat av dessa produkter:- Extrakt, essenser och koncentrat av kaffe samt beredningar på basis av dessa extrakt, essenser eller koncentrat eller på basis av kaffe :-- Beredningar på basis av extrakt, essenser eller koncentrat eller på basis av kaffe--- Andra- Extrakt, essenser och koncentrat av te eller matte samt beredningar på basis av sådana extrakt, essenser eller koncentrat eller på basis av te eller matte:- - Beredningar--- Andra- Rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat samt extrakt, essenser och koncentrat av dessa produkter- - Rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat:--- AndraExtrakt, essenser och koncentrat av andra rostade kaffesurrogat:--AndraJäst (aktiv eller inaktiv) Andra encelliga mikroorganismer, döda (med undantag av vacciner enligt nr 3002); Beredda bakpulver :- Aktiv jäst-- Bagerijäst:--- Torrjäst--- AndraGlassvaror, även innehållande kakaoLivsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans-Andra:-- Beredningar, sk. fondue,-- Andra :-----Inte innehållande mjölkfett, sackaros, isoglukos, druvsocker eller stärkelse eller innehållande mindre än 1,5 viktprocent mjölkfett, 5 viktprocent sackaros eller isoglukos, 5 viktprocent druvsocker eller stärkelse----- AndraVatten, inbegripet mineralvatten och kolsyrat vatten, med tillsats av socker eller annat sötningsmedel eller av aromämne, samt andra alkoholfria drycker, med undantag av frukt- och bärsaft samt grönsakssaft enligt nr 2009Vermut och annat vin av färska druvor, smaksatt med växter eller aromatiska ämnenOdenaturerad etylalkohol med alkoholhalt av mindre än 80% volymprocent; sprit, likör och andra spritdrycker:- Sprit erhållen genom destillering av druvvin eller pressrester av druvorGeneverLikör- Annan sprit och andra spritdryckerMannitolD-glucitol (sorbitol)Blandningar av luktämnen samt blandningar (inbegripet alkohollösningar) på basis av ett eller flera luktämnen, av sådana slag som används som råvaror inom industrin; andra beredningar baserade på luktämnen, av sådana slag som används för framställning av drycker:-Av sådana slag som används som råvaror inom livsmedels- och dryckesindustrin:-- Av sådana slag som används vid tillverkning av drycker:--- Beredningar innehållande samtliga smakämnen som kännetecknar en viss dryckAndra (med en verklig alkoholhalt på högst 0,5% volymprocent):AndraDiverse kemiska produkter :Sorbitol, annan än sorbitol enligt nr 2905 44Bilaga VIStater, länder och territorier som avses i artikel 35BarbadosBelizeElfenbenskustenFidjiFranska GuyanaMauritiusIndienJamaicaKenyaMadagaskar // MalawiUgandaDemokratiska republiken KongoSaint Christopher och Nevis-AnguillaSurinamSwazilandTanzaniaTrinidad och TobagoZambiaZimbabweBilaga VIIJämförelsetabellFörordning (EG) nr 2038/1999 // Denna förordningArt. 1 // Art. 1Art. 2.1 // Art. 1.2 mArt. 2.2 och 2.3 // UtgårArt. 3 // Art. 2Art. 4 // Art. 3Art. 5 // Art. 4Art. 6 // Art. 5Art. 7 // Art. 6Art. 8 // UtgårArt. 9 // Art. 7Art. 10 // Art. 8Art. 11 // Art. 9Art. 12 // UtgårArt. 13 // Art. 22Art. 14 // Art. 23Art. 15 // Art. 24Art. 16 // Art. 25Art. 17 // Art. 26Art. 18 // Art. 27Art. 19 // Art. 28Art. 20 // Art. 29Art. 21 // Art. 30Art. 22.1 första strecksatsen // Art. 31Art. 22.2 och 22.3 // UtgårArt. 23 // Art. 32Art. 24 // Art. 33Art. 25 // Art. 34Art. 26.1 // Art. 10.1Art. 26.2 // Art. 11.3Art. 26.3 // Art. 10.2Art. 26.4 // Art. 11.3Art. 26.5 första stycket // Art. 10.3Art. 26.5 andra stycket // Art. 10.4Art. 26.5 tredje stycket // Art. 10.5Art. 26.5 femte stycket // Art. 10.6Art. 26.6 // UtgårArt. 27.1 första strecksatsen // Art. 11.1Art. 27.2 // UtgårArt. 27.3 // Art. 11.2Art. 27.4 // UtgårArt. 27.5 // UtgårArt. 27.6 // Art. 11.4Art. 28 // UtgårArt. 29 // UtgårArt. 30 // Art. 12Art. 31 // Art. 13Art. 32 // Art. 14Art. 33 // Art. 15Art. 34 // Art. 16Art. 35 // Art. 17Art. 36 // Art. 18Art. 37 // Art. 19Art. 38 // Art. 20Art. 39 // Art. 21Art. 40 // Art. 35Art. 41 // Art. 36Art. 42 // Art. 37Art. 43 // Art. 38Art. 44 // Art. 39Art. 45 // Art. 40Art. 46 // Art. 41Art. 47 // Art. 42.1Art. 48 // Art. 42.2 och 42.3Art. 49 // Art. 43Art. 50 // Art. 44Art. 51 // UtgårArt. 52 // UtgårArt. 53 // UtgårArt. 54 // UtgårArt. 55 // Art. 47Art. 56 // Art. 49Förordning (EG) nr 793/72 // Denna förordningArt. 1 // Bilaga I, punkt IFörordning (EG) nr 431/68 // Denna förordningArt. 1 // Bilaga I, punkt IIFörordning (EG) nr 206/68 // Denna förordningArt. 1 // Bilaga III, punkt IArt. 2 // Bilaga III, punkt IIArt. 3 // Bilaga III, punkt IIIArt. 4 // Bilaga III, punkt IVArt. 5 // Bilaga III, punkt VArt. 6.1 // Bilaga III, punkt VIArt. 6.2 // UtgårArt. 7 // Bilaga III, punkt VIIArt. 8 // Bilaga III, punkt VIIIArt. 8A // UtgårArt. 8B // Bilaga III, punkt IXArt. 9 // Bilaga III, punkt XArt. 10 // Bilaga III, punkt XIArt. 11 // UtgårArt. 12 // Bilaga III, punkt XIIArt. 13 // Bilaga III, punkt XIIIFörordning (EG) nr 741/75 // Denna förordningArt. 1 // Bilaga III, punkt XIVFörordning (EG) nr 193/82 // Denna förordningArt. 1 // Bilaga IV, punkt IArt. 2 // Bilaga IV, punkt IIArt. 3 // Bilaga IV, punkt IIIArt. 4 // Bilaga IV, punkt IVArt. 5 // Bilaga IV, punkt VArt. 6 // Bilaga IV, punkt VIArt. 7 // Bilaga IV, punkt VIIArt. 8 // Bilaga IV, punkt VIIIArt. 9 // Bilaga IV, punkt IXBilaga I // Bilaga VBilaga II // Bilaga VIBilaga III // Bilaga VII>Plats för tabell>BILAGA TILL FINANSIERINGSÖVERSIKTENFinansieringsöversikten baseras på de uppgifter som fastställs i det preliminära budgetförslaget för 2001 utom bidragsnivån som beräknas på grundval av ett världspris på 195 $/ton, vilket ger bidragsbeloppet 500 EUR per ton. Budgetkonsekvenserna har beräknats i förhållande till det preliminära budgetförslaget för 2001.1. Utgifter1.1. LagringskostnaderI och med att systemet med ersättning för lagringskostnader upphävs upphör även utbetalningarna av ersättningen. Kostnaden för ersättning av det slaget beräknas i budgetförslaget för 2001 till 310,5 miljoner EUR. Tack vare upphävandet av systemet kan således detta belopp sparas i budgetförslaget för 2001.Vidare innebär upphävandet av systemet med ersättning för lagringskostnader att stödet till avsättning av råsocker måste anpassas. Kostnaden för denna typ av lagring uppgår i budgetförslaget för 2001 till 10,1 EUR per ton. Eftersom det rör sig om 0,215 miljoner ton är det här möjligt att spara 2,2 miljoner EUR (0,215 x 10,1).1.2. BidragDe uppgifter som ligger till grund för beräkningen av vilka kvantiteter som kan exporteras med exportstöd fastställs av WTO. Taket för de årliga utgifterna för exportbidrag ligger på 499,1 miljoner EUR och maximalt kan 1 273 500 ton exporteras med stöd. Det världsmarknadspris och bidrag som används för beräkningen av hur mycket kvoterna skall minskas i enlighet med artikel 26 förordning (EG) nr 2038/1999, ligger på uppskattningsvis 195 $/ton och 500 EUR per ton, med tillämpning av omräkningskursen 1 EUR = 0,99 $. Det finns för närvarande inte anledning att förmoda att dessa hypoteser kommer att ändra sig. Varje ändring medför naturligtvis ändringar när det gäller vilka kvantiteter som kan exporteras.I och med att systemet med ersättning för lagringskostnader upphävs försvinner även lagringsavgiften på 20 EUR/ton. Det gemenskapspris som används vid beräkningen av schablonbidraget bör således minskas med samma belopp. Bidraget bör också sänkas med samma belopp och således ligga på 480 EUR/ton.Minskningen av bidraget får sannolikt inga direkta verkningar för utgifterna för exporten av socker som produceras inom kvoterna. Det är fortfarande möjligt att, inom ovannämnda tak och med förbehåll för eventuella andra beslut, öka de kvantiteter som exporteras. Om bidraget ligger på 500 EUR/ton är det möjligt att, inom budgettaket 499,1 miljoner EUR, exportera 998 200 ton. Om bidraget är 480 EUR/ton är det möjligt att exportera 1 039 791 ton och då håller man sig ändå inom ramen för det kvantitativa tak som nämns ovan. De väntade utgifterna för bidrag till export av socker som producerats inom kvoterna bör därför fastställas till samma nivå som WTO:s budgettak. Vidare måste världspriset gå upp till 283 $/ton innan WTO:s kvantitativa gräns har uppnåtts och det är möjligt att göra besparingar när det gäller budgetmedlen.Emellertid gäller bidraget inte bara export av socker som produceras inom kvoterna. Det gäller även sk. AVS-socker och de kvantiteter som används för framställning av kemiska produkter, samt POSEI-åtgärder, produkter som inte omfattas av bilaga I och livsmedelsbistånd. Beträffande produkter som inte omfattas av bilaga I är det inte sannolikt att variationer i bidraget till socker får verkningar för de samlade utgifterna för kapitlet, där taket är satt till 415 miljoner EUR. Beräkningen av de årliga besparingar som möjliggörs genom denna sänkning, om man förutsätter att de kvantiteter som anges i det preliminära budgetförslaget för 2001 inte förändras, återfinns i tabellen nedan.>Plats för tabell>Det kan emellertid konstateras att mängden socker som går till produktion av kemiska produkter med bidrag ständigt ökar. För regleringsåret 2000/01 uppskattas denna kvantitet till 330 000 ton. Därför föreslås att man under tillämpningsperioden för föreliggande förslag till förordning räknar med att den genomsnittliga kvantiteten som berättigar till bidrag ligger på 350 000 ton. Detta innebär en ytterligare kostnad på 20,7 miljoner EUR [50 000 ton x (480-65)EUR/ton] i förhållande till det preliminära budgetförslaget för 2001. De besparingar som kan göras enligt ovanstående tabell blir således 17,7 miljoner EUR.1.3. Anpassningsstöd till raffineringsindustrinOm kravet på justering av anpassningsstödet och tilläggsstödet tas bort i och med att systemet med ersättning för lagringskostnader upphävs kan besparingar göras på 39,20 miljoner EUR.>Plats för tabell>1.4. Sammanfattning av utgifter till följd av föreliggande förslag till förordning>Plats för tabell>* Om bidraget är 500 EUR/ton under 2000/01.** Möjlig besparing. >Plats för tabell>* Om bidraget är 500 EUR/ton under 2000/01.** Möjlig besparing.2. Egna medel2.1. LagringsavgiftI förhållande till det preliminära budgetförslaget för 2001 innebär upphävandet av systemet med ersättning för lagringskostnader och lagringsavgiften att de egna inkomsterna sjunker något, dvs. med 277,55 miljoner EUR, från och med 2002.2.2. ProduktionsavgifterIntäkterna av produktionsavgifterna skall täcka utgifterna för exportbidrag inom GATT-kvoten, produktionsbidrag till den kemiska industrin och nettokostnaden för export av socker som exporteras som "produkter som inte omfattas av bilaga I. I det senare fallet räknar man med att utgifterna för socker inom budgetkvoten för dessa produkter utgör 40%, dvs. 166 miljoner EUR.>Plats för tabell>2.3. Tullar2.3.1. Import i obearbetat tillståndImporten fördelar sig enligt följande:>Plats för tabell>2.3.2. Import av bearbetade produkterUppskattningsvis importeras 450 000 ton till full tull (424 EUR/ton) med en tilläggstull på 50 EUR/ton. De egna medel som är resultatet av detta uppgår till 213,3 miljoner EUR [450 000 x (424 +50)].2.3.3. Totalt tullarDe samlade egna medel som härrör från tullar uppgår till 259 miljoner EUR (45,7 + 213,3).2.4. Sammanfattning av egna medel>Plats för tabell>