text:
 Ważna informacja prawna
 |
 21997D0313(10)
 Dziennik Urzędowy L 071 , 13/03/1997 P. 0042 - 0042
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 69/96z dnia 27 listopada 1996 r.zmieniająca załącznik XX (Środowisko naturalne) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EUROPEJSKIEGO OBSZARU GOSPODARCZEGO,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:załącznik XX do Porozumienia EOG został zmieniony decyzją Wspólnego Komitet EOG nr 22/95 [1];decyzja Komisji 96/350/WE z dnia 24 maja 1996 r. dostosowująca załączniki IIA oraz IIB do dyrektywy Rady 75/442/EWG w sprawie odpadów [2] zostaje włączona do Porozumienia EOG,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1W załączniku XX do Porozumienia EOG po punkcie 27 (dyrektywa Rady 75/442/EWG) dodaje się następujące tiret:"— 396 D 0350: decyzja Komisji 96/350/WE z dnia 24 maja 1996 r. (Dz.U. L 135 z 6.6.1996, str. 32)".Artykuł 2Teksty decyzji 96/350/WE w językach islandzkim i norweskim, załączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 1 grudnia 1996 r, pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy artykułu 103 ustęp 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 27 listopada 1996 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGH. HafsteinPrzewodniczący[1] Dz.U. L 158 z 8.7.1995, str. 46.[2] Dz.U. L 135 z 6.6.1996, str. 32.--------------------------------------------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 19.3.2009
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 73/49
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 13/2009
 tal-5 ta’ Frar 2009
 li temenda l-Anness XIII (Trasport) tal-Ftehim taż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat bil-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”, u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness XIII tal-Ftehim kien emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 129/2008 tal-5 ta’ Diċembru 2008 (1).
 (2)
 Id-Direttiva tal-Kummissjoni 2008/87/KE tat-22 ta’ Settembru 2008 li temenda d-Direttiva 2006/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill li tistabbilixxi r-rekwiżiti tekniċi għall-bastimenti tal-passaġġi fuq l-ilma interni (2) għandha tkun integrata fil-Ftehim,
 IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied mal-punt 47a (id-Direttiva 2006/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Anness XIII għall-Ftehim:
 “—
 32008 L 0087: Id-Direttiva tal-Kummissjoni 2008/87/KE tat-22 ta’ Settembru 2008 (ĠU L 255, 23.9.2008, p. 5).”
 Artikolu 2
 It-testi tad-Direttiva 2008/87/KE fil-lingwa Iżlandiża u dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ nhar is-6 ta’ Frar 2009, kemm-il darba ikunu saru n-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tkun ippubblikata fis-Sezzjoni ŻEE u fis-Suppliment ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmula fi Brussell, 5 ta’ Frar 2009.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Alan SEATTER
 (1) ĠU L 25, 29.1.2009, p. 36.
 (2) ĠU L 255, 23.9.2008, p. 5.
 (*) M’huma indikati l-ebda rekwiżiti kostituzzjonali.


text:
 Ważna informacja prawna
 |
 21996D0725(03)
 Dziennik Urzędowy L 186 , 25/07/1996 P. 0076 - 0076
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 24/96z dnia 26 kwietnia 1996 r.zmieniająca załącznik VI (Zabezpieczenie społeczne) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dalej zwane Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:załącznik VI do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 11/96 [1];decyzję Komisji Administracyjnej Wspólnot Europejskich ds. zabezpieczenia społecznego pracowników migrujących nr 159 z dnia 3 października 1995 r. zmieniającą decyzję nr 86 z dnia 24 września 1973 r. dotyczącą metod działania i składu Komisji Obrachunkowej Komisji Administracyjnej Wspólnot Europejskich ds. Zabezpieczenia Społecznego Pracowników Migrujących [2] należy włączyć do Porozumienia,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1W pkt 10 (decyzja nr 86) załącznika VI do Porozumienia tiret w brzmieniu (decyzja nr 106 z 8 lipca 1976) otrzymuje brzmienie:"— 395 D 0512: decyzją nr 159 z dnia 3 października 1995 r. (Dz.U. L 294 z 8.12.1995, str. 38)."Artykuł 2Teksty decyzji nr 159 w językach islandzkim i norweskim, które są załączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 1 maja 1996 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostanie opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 26 kwietnia 1996 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGP. BenavidesPrzewodniczący[1] Dz.U. L 124 z 23.5.2002, str. 21.[2] Dz.U. L 294 z 8.12.1995, str. 38.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
„OVA“ nukreipia čia. Apie kitas reikšmes skaitykite Ova (reikšmės).
 Animė () – iš Japonijos kilęs animacijos stilius su savita veikėjų ir aplinkos estetika. Animė gali būti piešiami ranka ir/arba kompiuterinės grafikos priemonėmis. Šiai meno šakai įtaką daro japoniški komiksai manga.
 Pats terminas animė yra japonų kalbos žodžio animēshon (アニメーション, liet. animacija), užrašomo romadži rašmenimis, trumpinys ir Japonijoje vartojamas, kai kalbama apie bet kokio stiliaus animaciją. Kitose kalbose terminas animė apibūdina animaciją, kilusią iš Japonijos, ar Japonijoje platinamos animacijos stilių, kuris paprastai pasižymi spalvinga grafika, gyvybingais veikėjais ir fantastinėmis temomis. Be abejo, toks stilizuotas reikšmės apibūdinimas iškelia galimybę teigti, kad žodis animė neapsiriboja vien tik japoniška produkcija. Visgi dėl paprastumo Vakaruose terminas taikomas tik animacijai iš Japonijos apibūdinti.
 Pirmoji komercinė japoniška animacija datuojama 1917 m. Specifinis animė piešimo stilius atsirado XX a. 7-ajame dešimtmetyje, jo pradininku laikomas Osamu Tezuka. Nuo to laiko animė produkcija tik didėjo, peraugdama Japonijos rinkos ribas ir sulaukdama tarptautinės auditorijos dėmesio. Šio tipo animacija rodoma kino teatruose, per televiziją, platinama DVD diskuose, vaizdajuostėse, internete, kartais panaudojama ir kompiuteriniuose žaidimuose. Paprastai dėl kūrimo procese naudojamų įvairių metodų animė nepriskiriami vienam konkrečiam žanrui, o veikiau keletui, tokiu būdu pritraukiant įvairią ir tikslinę auditoriją. Animė kūrimo procese mažiau dėmesio skiriama judesių animacijai, o siekiama realistiškiau perteikti vyksmo vietą ir laiką, pasitelkiant panoraminius vaizdus, keičiant vaizdų mastelį ir scenas vaizduojant iš skirtingų kampų. Animė industrija susideda iš daugiau kaip 430 animacijos studijų, iš kurių vienos didžiausių yra „Studio Ghibli“, „Gainax“ ir „Toei Animation“.
 Terminologija ir vartojimas
 Animė (jap. アニメ) yra viena iš meno formų, konkrečiai animacija, kuri apima įvairius kino žanrus, bet pati savaime gali būti klaidingai laikoma žanru. Šis terminas yra katakana rašmenimis užrašomo japonų kalbos žodžio アニメーション 'animacija' romadži perrašos animēshon trumpinys. Abi – originali ir sutrumpinta – žodžio formos yra lygiareikšmės japonų kalboje, tačiau pastaroji versija vartojama dažniau. Japonijoje terminas animė vartojamas bet kokiai animacijos iš viso pasaulio formai nurodyti. Kitose kalbose, kaip antai anglų, terminas apibūdina animaciją, kilusią iš Japonijos, ar Japonijoje platinamos animacijos stilių, kuris paprastai pasižymi spalvinga grafika, gyvybingais veikėjais ir fantastinėmis temomis.
 Žodžio animė etimologija ginčytina. Manoma, kad originali šio žodžio forma アニメーション (animēshon) yra skolinys iš anglų kalbos (angl. animation 'animacija'). Pagal kitus šaltinius, šis žodis kilęs iš prancūzų kalbos termino dessin animé (animuotas, animuoti paveiksliukai), bet, kitų manymu, tai veikiau tik mitas, atsiradęs XX a. 8-ajame ir 9-ajame dešimtmečiuose Prancūzijoje išpopuliarėjus šiai medijai.
 Kaip ir keli kiti japoniški žodžiai, animė anglų kalboje kartais rašomas kaip animé, kad primintų skaitytojui, jog kirčiuojamas paskutinis, o ne pirmas skiemuo.
 Sintaksė, morfologija
 Lietuvių kalboje ãnimė yra nekaitomas daiktavardis. Kai kuriose kitose kalbose jis vartojamas kaip skolinys ir turi daugiskaitą.
 Sinonimai
 Animė kartais (1970–1990 metų laikotarpiu) prancūzų ir anglų kalbose buvo vadinama Japanimation, tačiau šis terminas nebevartojamas. Šiuo metu jis daugiau nusako kilmės šalį, bet nebūtinai animacijos formą.
 Istorija
 Japoniškos animacijos ištakos siekia XX amžiaus pradžią, kai Japonijos filmų kūrėjai ėmė eksperimentuoti su animacijos technika, kuria taip pat buvo domimasi Prancūzijoje, Vokietijoje, Jungtinėse Valstijose ir Rusijoje. Spėjama, kad seniausias japoniškosios animacijos pavyzdys yra vos trijų sekundžių trukmės, nežinomo autoriaus juosta „Katsudō Shashin“, pasak turimų duomenų, datuojama 1907–1911 m. 1917 m. viešumoje pradėta rodyti pirmuosius profesionaliai sukurtus animė kūrinius. Vienais pirmųjų japoniškosios animacijos kūrėjų laikomi Oten Šimokava (下川凹天) ir Seitarou Kitajama (北山 清太郎). Seniausia išlikusia animė juosta laikomas 1917 m. kino ekranuose rodytas animatoriaus Juniči Kouči (幸内純) sukurtas dviejų minučių vaizdo įrašas „Namakura Gatana“, kuriame vaizduojamas samurajus, tikrinantis savo kardą. 1923 m. Didysis Kanto žemės drebėjimas dideliu mastu suniokojo Japonijos infrastruktūrą ir nugriovė Šimokavos sandėlį, kuriame buvo laikoma dauguma šių pirmųjų kūrinių.
 XX a. 4-ajame dešimtmetyje Japonijoje animacija tapo nusistovėjusia alternatyva lėtai besivystančiai gyvojo kino industrijai. Tačiau jos pačios vystymąsi varžė tiek konkurencija iš užsienio kūrėjų, tiek dauguma vietinių animatorių, tokių kaip Noburō Ōfuji ir Yasuji Murata, vis dar dirbusių prie pigesnės iškarpų animacijos užuot naudojus animacijos celes. Kiti kūrėjai, tokie kaip Kenzō Masaoka ir Mitsuyo Seo, vis dėlto pasiekė didesnių laimėjimų animacijos technikų srityje; jie gavo naudos iš vyriausybės lėšų, skirtų kurti edukacinę animaciją ir skleisti propagandą. Pirmasis garsinis animė filmas buvo „Chikara to Onna no Yo no Naka“, kurį 1933 m. sukūrė K.Masaoka. Apie 1940 m. radosi daugybė animė dailininkų organizacijų, tokių kaip Shin Mangaha Shudan ir Shin Nippon Mangaka. Pirmasis pilnametražis animuotas filmas buvo „Momotarō: Umi no Shinpei“ (1944 m.), režisuotas M.Seo, gavusio finansavimą iš Japonijos imperatoriškojo laivyno.
 Kompanijos „The Walt Disney Company“ išleisto 1937 m. pilnametražio filmo „Snieguolė ir septyni nykštukai“ sėkmė giliai paveikė daugelį Japonijos animatorių. XX a. 7-ajame dešimtmetyje manga kūrėjas ir animatorius Osamu Tedzuka pritaikė ir supaprastino daugelį „Disney“ animacijos technikų, siekdamas sumažinti gamybos išlaidas ir gamybos kadrų skaičių. Tai tebuvo trumpalaikė priemonė, leidusi kurti produkciją įtemptu grafiku su nepatyrusiu personalu. Galiausiai, 1960 m., televizijoje pasirodė animė programa „Three Tales“. Pirmasis animė televizijos serialas buvo „Otogi Manga Calendar“, transliuotas nuo 1961 iki 1964 m.
 Aštuntajame dešimtmetyje ėmė kilti manga, japoniškų komiksų knygų ir grafinių romanų, populiarumo augimo banga, dauguma jų vėliau buvo adaptuoti į animė. Pati japoniška animacija vystėsi toliau, nutoldama nuo savo pradinės formos. Osamu Tedzukos ir kitų iškilių to laikmečio animatorių kūryba darė įtaką savitam animė stiliaus formavimuisi bei davė pradžią unikaliems žanrams, kurie lig šiolei išliko esminiais animė elementais. Pavyzdžiui, žanras apie milžiniškus robotus (už Japonijos ribų žinomas kaip mecha) įgavo formą Tedzukos kūrybos laikotarpiu, vėliau Go Nagai ir kitų animatorių dėka išsivystė į Super Robot žanrą, o šis dešimtmečio pradžioje buvo pakeistas iš pagrindų Jošijuki Tomino (富野 由悠季), sukūrusio Real Robot žanrą. animė apie robotus, kaip antai „Gundam“ ir „The Super Dimension Fortress Macross“ serialai, netrukus tapo 9-ojo deš. klasikomis, o pats robutų žanras vis dar plačiai paplitęs po šiai dienai tiek Japonijoje, tiek už jos ribų. Devintajame dešimtmetyje animė žengė į Japonijos mainstream rinką, animė produkcijos imta kurti daugiau negu iki tol. Nuo dešimto dešimtmečio, po kelių sėkmingų animė adaptacijų užjūrio rinkose, šis žanras ėmė populiarėti Vakaruose. 2002 m. studijos „Studio Ghibli“ animatoriaus Hajao Mijadzakio filmas „Stebuklingi Šihiros nuotykiai Dvasių pasaulyje“ Berlyno tarptautiniame filmų festivalyje pelnė „Auksinio lokio“ apdovanojimą, o 2003 m. 75-ojoje „Oskarų“ teikimo ceremonijoje laimėjo „Oskarą“ už geriausią animacinį filmą.
 Bruožai
 Animė ryškiai išsiskiria iš kitų animacijos formų savita piešimo stilių įvairove, skirtinga piešimo metodika ir gamybos procesais. Vizualiniu požiūriu animė yra įvairiapusė meno forma, apimanti daugybę įvairių piešimo stilių, būdingų atskiriems kūrėjams, dailininkams ir studijoms. Nors nėra nei vieno dominuojančio animė piešimo stiliaus, jie linkę turėti panašumų, kalbant apie animacijos technikas ir veikėjų dizainą. Specifinis animė veikėjų piešimo stilius pasižymi šiais aspektais: didelėmis, neproporcingomis veidui akimis; įvairių formų ir spalvų plaukais; paprastai liemeniui neproporcingomis kojomis ir rankomis bei trisluoksniu spalvinimu. Veikėjų jausmai perteikiami vien tik per jų akių dizainą. Animė vaizduojamos visiškai skirtingos situacijos, veikėjai ir istorijos, ji skirta plačiai auditorijai.
 Animacijos technikos
 Animacijos kūrimo procesas paprastai susideda iš šių įprastų dalių: kadruočių parengimo, įgarsinimo, veikėjų dizaino piešimo ir celių gamybos. animė kuriami tiek tradicinės animacijos (pvz., iškarpų animacija, siluetų animacija, sustabdyto kadro animacija), tiek kompiuterinės animacijos (pvz., CGI) priemonėmis.
 Japonijos animacijos studijos pirmosios pradėjo naudoti daugelį ribotos animacijos technikų, suteikdami animė savitą vaizdavimo stilių. Priešingai nei „Disney“ animacijoje, kur akcentuojami veikėjų judesiai, animė pabrėžia piešimo kokybę ir leidžia ribotos animacijos metodams kompensuoti judėjimui skirto laiko stoką. Tokie metodai neretai panaudojami ne tik tam, kad patenkinti laiko rėmus, bet ir kaip meninės priemonės. Animė scenose pagrindinis dėmesys skiriamas trimačių vaizdų išpildymui, o foninės ir instrumentinės detalės padeda sukurti reikiamą kūrinio atmosferą. Foninis vaizdas ne visuomet yra išgalvojamas, kartais jis būna paremtas tikromis vietovėmis, kaip tai padaryta kuriant filmą „Keliaujanti Haulo pilis“.
 Kinematografiniai animė efektai skiriasi nuo naudojamų amerikiečių animacijoje. animė piešiami taip, jog sudarytų įspūdį tarytumei viskas buvo filmuota kamera, t. y. pasitelkiant panoraminius vaizdus, keičiant vaizdų mastelį ir scenas vaizduojant iš toli ar iš skirtingų kampų bei kuriant sudėtingus dinaminius kadrus – tai, ką realybėje sukurti būtų sudėtinga. Priešingai nei su amerikietiška animacija, animė kūrimo proceso metu animacija sukuriama dar prieš veikėjų įgarsinimą; dėl to japoniškoje versijoje kartais gali pasitaikyti lūpų sinchronizavimo nesutapimų.
 Žanrai
 Animė paprastai klasifikuojami į tokias tikslines auditorijas kaip kodomo (vaikai), shōjo (merginos), shōnen (vaikinai) ir įvairų žanrų spektrą, besitaikantį į suaugusiųjų auditoriją. Shoujo ir shounen animė kartais pasitaiko elementų, populiarių abiejų lyčių tarpe. Tokiu būdu siekiama patraukti abiejų lyčių dėmesį. Suaugusiesiems skirti animė pasižymi šiai auditorijai patraukliomis temomis ir situacijomis bei lėtesniu tempu ir gilesniu siužetu, o tai jaunesnės auditorijos paprastai netraukia. Tam tikras susaugusiesiems skirtų animė kūrinių pogrupis, pasižymintis pornografiniais elementais, Japonijoje žymimas „R18“ ženklu, bet už Japonijos ribų visi tokie kūriniai grupuojami į vieną kategoriją – hentai (liet. iškrypimas). Tuo tarpu daugybėje animė požanrių, skirtų visoms auditorijų grupėms, pasitaiko ecchi, seksualinių temų ar jų atspalvių be lytinio akto vaizdavimo, kaip būdinga komedijos ar haremo žanrams; dėl populiarumo tarp paauglių ir suaugusiųjų animė entuziastų ecchi elementų įtraukimas į animė yra laikomas viena iš fanservice formų.
 Animė skirstoma į daugybę žanrų: veiksmo, nuotykių, komedijų, dramos, erotikos, siaubo, viduramžių fantastikos, mokslinės fantastikos. Dauguma animė kūrinių turi kelių žanrų bruožų, tad kartais nustatyti konkretaus filmo žanrą labai sudėtinga. Iš pirmo žvilgsnio paprastame siužete gali slypėti daug gilesnė istorija ir sudėtingi veikėjų charakteriai. Pvz., dažnai veiksmo animė turi humoro, romantikos ir kitų žanrų elementų, o romantikos animė – veiksmo.
 Žanrai ir paaiškinimai būdingi animė ir manga:
 Veiksmo animė vyrauja daug veiksmo, susiduria kelios stiprios jėgos. Tokiuose animė veikėjai dažnai priima skubotus sprendimus. Siužetas vystosi greitai, todėl kartais (ne visada) istorija gali būti nukelta į antrą planą. Pavyzdžiai: Lupin III (jap. ルパン三世), Ninja Scroll (jap. 獣兵衛忍風帖), Cowboy Bebop (jap. カウボーイ ビバップ), Gantz (jap. ガンツ), Death Note (jap. デスノート).
 Nuotykių animė veikėjai lankosi įvairiose vietose ir patenka į skirtingas situacijas, paralelinius pasaulius. Dažnai šio žanro animė vaizduojamos veikėjų kelionės. Pavyzdys: Tsubasa Chronicle (jap. ツバサ・クロニクル).
 Komedijos animė gali būti skirstomi į *parodijos ir *slapstick (liet. akibrokštas) žanrus. Pasižymi lingvistiniais, vaizdiniais komedijos elementais. Pavyzdžiai: FLCL (jap. フリクリ), Ichigo Mashimaro (jap. 苺ましまろ), Genshiken (jap. げんしけん), Sayonara Zetsubou Sensei (jap. さよなら絶望先生).
 Sci-fi animė turi mokslinės fantastikos elementų. Veiksmo vieta ateitis, alternatyvios dabartis ar praeitis. Nauji elektroniniai, kompiuteriniai išradimai. Dažnai siejamas su porūšiu *cyberpunk (kiberpankas) ar *steampunk (stimpankas). Pavyzdžiai: Serial Experiments Lain (jap. シリアルエクスペリメンツレイン), Ghost in the Shell (jap. 攻殻機動隊), Planetes (jap. プラネテス). Cyber City Oedo 808 (jap. 電脳都市OEDO808). Ergo Proxy (jap. エルゴ プラクシー).
 Bishōjo (jap. 美少女, „graži mergaitė“) gali būti naudojamas apibūdinti bet kurį animė, kuriame vaizduojamos gražios mergaitės. Pavyzdys: Magic Knight Rayearth (jap. 魔法騎士レイアース).
 Bishōnen (jap. 美少年, „gražus berniukas“) gali būti naudojamas apibūdinti bet kurį animė, kuriame vaizduojami gražūs, elegantiški berniukai ar vyrai. Pavyzdžiai: Fushigi Yuugi (jap. ふしぎ 遊戯), Yamato Nadeshiko Shichi Henge (jap. ヤマトナデシコ七変化).
 Ecchi (jap. エッチ, „atsitiktinė erotika“), tai animė, kuriuose yra erotinio humoro. Pavyzdžiai: Love Hina (jap. ラブ ひな), Umisho (jap. ケンコー全裸系水泳部 ウミショー).
 Hentai (jap. 変態, „nenormalumas, iškrypimas“) naudojamas vakaruose apibūdinti pornografinio ir erotinio turinio animė, Japonijoje – ne tik animė. Šis žanras taip pat skirstomas yra kelis smulkesnius. Pavyzdžiai: Urotsukidoji (jap. うろつき童子), Wicked City (jap. 妖獣都市), La Blue Girl (jap. 淫獣学園), Kite (jap. カイト).
 Josei (jap. 女性, „jauna moteris“), tai jaunoms moterims skirtas animė; vienas rečiausių animė žanrų. Pavyzdžiai: NANA (ナナ), Honey and Clover (jap. ハチミツとクローバー).
 Kodomo (jap. 子供, „vaikas“), tai vaikams skirtas animė Pavyzdžiai: Doraemon (jap. ドラえもん), Arashi no Yoru ni (jap. あらしのよるに).
 Mecha – animė arba manga, kuriame vaizduojami dideli robotai, pavyzdys Mobile Suit Gundam (jap. 機動戦士ガンダム), Sōkyū no Fafner (jap. 蒼穹のファフナー), Patlabor (jap. 機動警察パトレイバー), Code Geass (jap. コードギアス 反逆のルルーシュ), Neon Genesis Evangelion (jap. 新世紀エヴァンゲリオン).
 Moé (jap. 萌え) – animė ar manga, kurių veikėjai labai gyvi ir mieli. Pavyzdžiai: Little Snow Fairy Sugar (jap. ちっちゃな雪使いシュガ), Ouran High School Host Club (jap. 桜蘭高校ホスト部).
 Progressive, tai meniniai filmai arba labai stilizuoti animė. Pavyzdžiai: Manie-manie (jap. 迷宮物語), Hoshi no koe (jap. ほしのこえ), Studio 4 °C darbai.
 Seinen (jap. 青年) animė ir manga skirti paaugliams ir jauniems suaugusiems. Pavyzdžiai: Oh My Goddess! (jap. ああっ女神さまっ!), Ef – a Tale of Memories, Haibane Renmei (jap. 灰羽連盟), Nodame Cantabile (jap. のだめカンタービレ).
 Slice of life, tai gyvenimiški animė apie daugiau ar mažiau realius išgyvenimus, situacijas. Šiam žanrui dažnai būdingi komedijos ar dramos elementai. Pavyzdžiai: Bartender (jap. バーテンダー), Binbou Shimai Monogatari (jap. 貧乏姉妹物語), Great Teacher Onizuka (jap. グレート・ティーチャー・オニヅカ), NieA Under 7 (jap. ニア アンダーセブン), Welcome to the N.H.K. (jap. N・H・Kにようこそ!).
 Sentai/Super Sentai (jap. 戦隊, „kovotojų komanda“) apibūdina superdidvyrių komandą. Pavyzdys: Cyborg 009 (サイボーグ009).
 Shōjo (jap. 少女, „mergaitė“), tai animė ar manga, skirta mergaitėms. Pavyzdžiai: Fruits Basket (jap. フルーツバスケット), Lovely Complex (jap. ラブ★コン), Bokura ga ita (jap. 僕等がいた).
 Fantasy animė, pasižymintis nerealiomis, legendomis, mitais paremtomis istorijomis, veikėjais. Dažnai susijęs su magija, mitiniais padarais, nuotykiais ir veiksmu. Pavyzdžiai: Vampire Hunter D:Bloodlust (jap. バンパイアハンターD), Demon City Shinjuku (jap. 魔界都市 新宿), Fate/stay night (jap. フェイト/ステイナイト), xxxholic (jap. XXX ホリック).
 Mahō shōjo (jap. 魔法少女) – smulkesnis žanras, naudojamas apibūdinti magiškų galių turinčias mergaites. Pavyzdžiai: Sailor Moon (jap. 美少女戦士セーラームーン), Cardcaptor Sakura (jap. カードキャプターさくら), Mahou Shoujo Tai Arusu (jap. 魔法少女隊アルス), Zero no Tsukaima (jap. ゼロの使い魔).
 Shōjo-ai/yuri: (jap. 少女愛 „mergaičių meilė“, 百合 „lelija“), apibūdina animė ar manga, kurioje vaizduojama meilė tarp merginų. Pavyzdžiai: Revolutionary Girl Utena (jap. 少女 革命 ウテナ), Maria-sama ga Miteru (jap. マリア様がみてる), My-HiME.
 Shōnen (jap. 少年 berniukas) – tai animė ar manga, skirti berniukams. Pavyzdžiai: Dragon Ball Z (jap. ドラゴンボールZ), Naruto (jap. ナルト), Fullmetal Alchemist (jap. 鋼の錬金術師), Tenjou Tenge (jap. 天上天下).
 Mahō shōnen (jap. 魔法少年 „magiškas berniukas“) atitinka Mahō shōjo, tik vaizduojami berniukai. Pavyzdžiai: DNAngel, D. Gray-man (jap. ディー・グレイマン).
 Shōnen-ai/yaoi (jap. 少年愛 „berniukų meilė“), apibūdina animė ar manga, kuriuose vaizduojama meilė tarp vaikinų. Šis terminas Japonijoje mažai vartojamas dėl sąsajų su pedofilija, ir yra pakeistas terminu „berniukų meilė“. Pavyzdžiai: Ai no Kusabi (jap. 間の楔). Zetsuai-1989- (jap. 絶愛-1989-). Gravitation (jap. グラビテーション). Sekaiichi hatsukoi (jap. 世界一初恋)
 Kai kurie animė kuriami labai siaurai auditorijai, netgi siauresnei negu aukščiau aprašyti žanrai. Pavyzdžiui, Initial D (頭文字(イニシャル), éX-Driver (エクスドライバ) yra apie gatvės lenktynes ir automobilių tiuningavimą. Ashita No Joe (Rytojaus Džo, あしたのジョー) – apie boksą.
 Muzika
 Muzika animė yra svarbus meninis elementas. Televizijos animė serialų serijos pasižymi įžangine ir baigiamąja dainomis, įdainuojamomis Japonijos popmuzikos ar roko atlikėjų. Dažniausiai muzika animė naudojama fone, kaip pagalbinė priemonė pasakojimo siužeto eigai rutulioti arba paprasčiausiai animuotoms scenoms papuošti, sukuriant norimą atmosferą, paryškinant įtampą ar užsimenant apie artėjantį veiksmą. Kai kada kartu su animė išleidžiami jų garso takeliai, paklausa ir pelningumu Japonijos muzikos rinkoje nenusileidžiantys muzikiniams albumams.
 Animė formatai
 Daugumą animė kūrinių galima suskirstyti į tris kategorijas:
 Filmai – tai animė forma, dažniausiai pristatoma kino teatruose, pasižymi didžiausiu biudžetu ir geriausia vaizdo kokybe bei kai kada rekordiškai didelėmis pajamomis. Kai kada animė filmai, ypač trumpametražiai, išleidžiami tik kino ar animė festivalių metu. Pavyzdžiui, „Winter Days“ (jap. 冬の日) ir „Legend of the Forest“ (jap. 森の伝説). Be įprastų animė filmų, kino teatruose rodomi ir filmų rinkiniai, vadinamieji serialai, dėl įvairių priežasčių sujungti į vieną filmą. Tokie filmai paprastai pasižymi kiek ilgesne trukme.
 Televizijos serialai – tai animė forma, rodoma per televiziją reguliariu laiku. Serialai dažniausiai yra prastesnės kokybės nei OVA (Original Video Animation, オリジナル・ヴィデオ・アニメーション) ar filmai, nes biudžetas paskirstomas tolygiai visoms serijoms. Paprastai serialo serija užpildo apie 30 minučių eterio laiko su reklamomis. Vienas serialo sezonas paprastai susideda iš 26 serijų, tačiau yra ir tokių serialų, kurie rodomi tik po pusę sezono (13 serijų).
 OVA (Original Video Animation, kartais OAV – Original Animated Video, オリジナル・ヴィデオ・アニメーション) – animė forma, publikai pristatoma iškart vaizdajuosčių (VHS) arba optinių plokštelių (DVD, HD DVD, Blu-ray) pavidalu, tačiau paprastai kino teatruose nerodoma. Gali būti kelių dalių.
 ONA (Original Net animė) – animė forma, išplitusi kartu su interneto sklaida, animatoriams ėmus platinti savo kūrinius elektroninėje terpėje
 Neretai animė kūriniai platinami keliuose formatuose. Pavyzdžiui, pasakojimas pradedamas televizijos serialu, pagal kurį vėliau sukuriamas filmas. Vienas iš tokių – „Tenchi muyo!“ (天地無用!), išleistas kaip OVA. Vėliau pratęstas trejais filmais ir televizijos serialais bei keletu specialių TV serijų. Ne visada siužetas tęsiamas chronologiškai, t. y., kai kurios tolesnės dalys gali būti pirmųjų priešistorė.
 Įtaka ir platinimas Vakaruose
 Paskutiniajame XX a. dešimtmetyje Vakaruose pasireiškus animė populiarumo bumui, tai greitai tapo pelninga verslo šaka. Hajao Mijadzakio filmas „Stebuklingi Šihiros nuotykiai Dvasių pasaulyje“ tapo pirmuoju užsienio animaciniu filmu, pelniusiu „Oskaro“ apdovanojimą. Pasaulyje ėmė gausėti animė gerbėjų, kuriuos domino kontrastingumas vakarietiškai animacijai, gretos. Atsižvelgiant į japoniškos produkcijos populiarėjimą ir sėkmę, imta platinta animė entuziastų kurtą fanfiction ir fanart produkciją, kaip antai kompiuterio darbalaukio paveikslėlius ir muzikinius animė videoklipus. Pradėta burti animė klubus, kurie, savo ruožtu, paskatino rengti animė suvažiavimus, kaip antai „Comiket“, kuriuose vyksta įvairūs pramoginiai renginiai, susiję su animė ir manga, pvz., cosplay kostiumų konkursai, aptariamos industrijų aktualijos ir pan. Kitose šalyse per animė globalizacijos būdu ėmė plisti japonų kultūra ir šią mediją populiarinantys žodžiai, tokie kaip otaku, žeminantis japonų kalbos terminas, paprastai vartojamas apibūdinti animė ir manga gerbėjus.
 Lietuvoje
 Pastaraisiais metais Lietuvoje labai sparčiai didėja animė mėgėjų gretos. Buriasi animė gerbėjų bendruomenės, pvz., Kauno animė klubas „Kurokawa“ ar internetinėje erdvėje įsikūrusi „Anime Zona“, vyksta animė festivaliai, kaip, pvz., Kaune rengiamas „Anime Nights“ ir „Otaka“, taip pat tradicinės, šiuolaikinės ir populiariosios Japonijos kultūros festivalis „NowJapan“. Elektroninėje terpėje animė produkcija, neretai titruota ir lietuviškai Lietuvos animė mėgėjų bendruomenių, platinama torrent tinklalapiuose.
 Licencijavimas
 Už Japonijos ribų animė platinami su vertimu titruojant ar dubliuojant, DVD diskuose garso takelis japonų kalba išlaikomas. Kartais, siekiant turinį pritaikyti tikslinės auditorijos kilmės šalies kultūrai, animė lokalizuojami. Pasitaiko atvejų, kai lokalizuojančios šalies kompanijos pasirenka iš kūrinių pašalinti tose kultūrose prieštaringai vertinamą turinį. Tokia praktika taikyta anksčiau, kai japonų animacija žengė pirmuosius žingsnius užsienyje. Paskutiniu metu taip daroma retai, siekiant kuo tiksliau išlaikyti originalų turinį.
 Mėgėjiškas titravimas
 Nors mėgėjiškas titravimas daugelyje valstybių laikomas autorinių teisių pažeidimu, jis pasitaiko neretai. Paprastai titruotojų grupės nustoja platinti animė filmus, kai jie licencijuojami už Japonijos ribų.
 Taip pat skaitykite
 Animacijos režisierius
 Manga
 Literatūra
 Baricordi, Andrea (2000 m. gruodis). animė: A Guide to Japanese Animation (1958–1988). Montreal, Quebec, Canada: Protoculture Inc.. ISBN 2-9805759-0-9.
 Brenner, Robin (2007). Understanding Manga and animė. Libraries Unlimited. ISBN 978-1-59158-332-5.
 Patten, Fred (2004). Watching animė, Reading Manga: 25 Years of Essays and Reviews. Stone Bridge Press. ISBN 1-880656-92-2.
 Poitras, Gilles (2000). Anime Essentials: Every Thing a Fan Needs to Know. Stone Bridge Press. pp. 7–115. ISBN 978-1-880656-53-2
 Schodt, Frederik L. (1997-08-18). Manga! Manga!: The World of Japanese Comics'' (Reprint ed.). Tokyo, Japan: Kodansha International. ISBN 0-87011-752-1.
 Šaltiniai
 Nuorodos
 Anime News Network – informacija apie animė serialus, manga, animacijos studijas, kūrėjus ir kt. (anglų k.)
 AniDB – animė duombazė (anglų k.)
 Anime Zona – viena iš seniausių Lietuvoje animė ir manga bendruomenių


type: legislation

text:
 |
 52014PC0666
 Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS dokimaksu kohaldamise kohta Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades /* COM/2014/0666 final - 2014/0308 (CNS) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 ELi äärepoolseimate piirkondade suhtes
 kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu sätteid. Käibemaksudirektiivi ja
 aktsiisidirektiivi reguleerimisalast jäävad Prantsusmaa äärepoolseimad
 piirkonnad siiski välja.
 Vastavalt ELi toimimise lepingule, eelkõige
 selle artiklile 110, ei ole Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades
 põhimõtteliselt võimalik erinevalt maksustada kohalikke tooteid ja neid, mis
 pärinevad Prantsuse emamaalt, teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest.
 ELi toimimise lepingu artikli 349 (endine EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2)
 alusel on siiski võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed
 tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis
 mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.
 Erimeetmed mõjutavad mitut poliitikavaldkonda, sealhulgas maksupoliitikat.
 Dokimaks on kaudne maks, mida kohaldatakse
 Prantsusmaa äärepoolseimatesse piirkondadesse tarnitavate ja imporditavate
 kaupade suhtes. Seda kohaldatakse ühtviisi nii kohapeal kui ka mujal (Prantsuse
 emamaal, muudes liikmesriikides või kolmandates riikides) valmistatud toodete
 suhtes.
 Nõukogu 10. veebruari 2004. aasta
 otsusega 2004/162/EÜ (muudetud nõukogu 9. juuni 2008. aasta otsusega 2008/439/EÜ
 ja 19. juuli 2011. aasta otsusega 448/2011/EL), mis võeti vastu EÜ
 asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubatakse Prantsusmaal
 kuni 1. juulini 2014 vabastada mõned Prantsusmaa äärepoolseimates
 piirkondades (välja arvatud Saint Martinis) valmistatud tooted dokimaksust või
 seda maksu kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse lisas on
 esitatud toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust või
 -vähendust. Olenevalt tootest ei tohi kohalike ja muude toodete maksumäära
 erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti.
 Kõnealuste diferentseeritud maksumäärade
 eesmärk on korvata ebasoodsatest tingimustest mõjutatud äärepoolseimate
 piirkondade olukorda, mis väljendub suurtes tootmiskuludes ja seega kohalike toodete
 kõrges hinnas. Erimeetmete puudumise korral on kohalike toodete
 konkurentsivõime väiksem kui väljastpoolt pärit toodete oma, seda isegi
 veokulusid arvesse võttes. Seega oleks kohalikku tootmist, millega kaasnevad
 suuremad kulud, keeruline säilitada.
 Nõukogu 11. märtsi 2014. aasta
 otsusega 2014/162/EL kaasati Mayotte alates 1. jaanuarist 2014, mil
 Mayotte'ist sai äärepoolseim piirkond, nõukogu otsuse 2004/162/EÜ
 kohaldamisalasse ning määrati kindlaks nii tooted, mille suhtes võib kohaldada
 erineva määraga dokimaksu, kui ka erinevuse ulatus.
 Selleks et komisjon saaks Prantsusmaa
 taotlusega seotud uurimise lõpule viia, pikendati nõukogu 12. juuni 2014. aasta
 otsusega 378/2014/EL kuue kuu võrra otsuse 2004/162/EÜ kohaldamise lõpptähtaega
 (1. juuli 2014 asemel 31. detsember 2014).
 Käesoleva ettepaneku eesmärk on kehtestada
 dokimaksu õiguslik raamistik ajavahemikuks 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini
 2020. Ettepaneku kohaselt pikendatakse otsuse 2004/162/EÜ kohaldamist veel kuue
 kuu võrra, et anda Prantsusmaale aega nõukogu uue otsuse ülevõtmiseks
 siseriiklikku õigusse, samuti kehtestatakse õiguslik raamistik ajavahemikuks 1. juulist
 2015 kuni 31. detsembrini 2020.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA
 KONSULTEERIMISE JA MÕJUHINNANGUTE TULEMUSED
 Nõukogu 10. veebruari 2004. aasta
 otsusega 2004/162/EÜ (muudetud nõukogu 9. juuni 2008. aasta otsusega 2008/439/EÜ,
 19. juuli 2011. aasta otsusega 448/2011/EL, 11. märtsi 2014. aasta
 otsusega 2014/162/EL ja 12. juuni 2014. aasta otsusega 378/2014/EL)
 lubatakse Prantsusmaal kuni 31. detsembrini 2014 vabastada mõned Prantsusmaa
 äärepoolseimates piirkondades (välja arvatud Saint Martinis) valmistatud tooted
 dokimaksust või seda maksu kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse
 lisas on esitatud toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust
 või -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära
 erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti.
 Otsuses 2004/162/EÜ on esitatud erimeetmete
 vastuvõtmise põhjused: kaugus, sõltumine toorainest ja elektrist, vajadus omada
 suuremaid varusid, väike kohalik turg, millele lisandub vähearenenud
 eksporditegevus jne. Ebasoodsad tingimused põhjustavad kohalike toodete
 tootmiskulu ja omahinna suurenemist ja seda, et erimeetmete puudumisel on
 kohalikud tooted vähem konkurentsivõimelised kui väljastpoolt pärit tooted,
 isegi kui võtta arvesse veokulu Prantsusmaa ülemeredepartemangudesse. Seega on
 raskendatud kohaliku tootmise säilitamine. Otsuses 2004/162/EÜ sätestatud
 erimeetmete eesmärk on eelkõige tugevdada kohalikku tööstust ja selle
 konkurentsivõimet.
 Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et
 äärepoolseimaid piirkondi mõjutavad ebasoodsad tingimused ei ole kadunud ning
 nad on Euroopa Komisjonilt mitmes kirjas (25. jaanuarist kuni 7. juunini
 2013) taotlenud praeguse diferentseeritud maksumäära süsteemiga sarnaneva
 süsteemi säilitamist pärast 1. juulit 2014 kuni 31. detsembrini 2020. Prantsusmaa
 ametiasutused märgivad, et eelnevalt osutatud ebasoodsad tingimused on alalise
 iseloomuga ning otsuse 2004/162/EÜ kohane maksustamiskord võimaldas säilitada
 ja mõnel puhul ka arendada kohalikku tööstust; ettevõtjad, kelle suhtes meedet
 kohaldati, ei saanud sellest otsest tulu ning toodete import, mille suhtes
 diferentseeritud maksumäära kohaldati, on kokkuvõttes jätkuvalt kasvanud.
 Selliste toodete loetelu läbivaatamine, mille
 suhtes soovivad Prantsusmaa ametiasutused kohaldada diferentseeritud
 maksumäära, oli ajamahukas, sest iga toote puhul oli vaja kontrollida, kas
 diferentseeritud maksumäär ja selle ulatus on õigustatud, ning tagada, et
 diferentseeritud maksumäär ei õõnesta ELi õiguskorra, sealhulgas siseturu ja
 ühise poliitika terviklikkust ega sidusust.
 See töö kestis väga pikalt, kuna asjaomaste
 toodete arv on suur (mitusada) ja nende turgude struktuuri käsitlev teave
 mahukas: kas toimub kohalik tootmine; kas toimub märkimisväärne import
 (Prantsuse emamaalt ja muudest liikmesriikidest), mis võib ohustada kohaliku
 tootmise säilimist; kas kohaliku tootmise puhul esineb monopol või peaaegu
 monopol, kas võrreldes imporditud toodetega kohalike toodete positsiooni
 kahjustavad tootmise lisakulud on õigustatud, diferentseeritud maksumäära ja
 ELi muu poliitika kokkusobivuse kontroll.
 Kuna kohalikke tooteid dokimaksuga ei
 maksustata, ei ole neid vaja kanda selliste toodete loetellu, mille suhtes
 kohaldatakse diferentseeritud maksumäära. Üldiselt püüti kohapeal
 valmistatavate toodete määratlemisel leida nende jaoks kõige täpsem vaste
 kombineeritud nomenklatuuri rubriikide hulgast. Kuid teatavate juhtumite korral
 ja toodete puhul, mis kuuluvad selliseid tooteid hõlmavasse kehtivasse
 loetelusse, mille suhtes võib kohaldada diferentseeritud maksumäära, jäädi
 kombineeritud nomenklatuuri neljakohaliste rubriigikoodide juurde, sest
 täpsemate rubriikide määratlemine ei olnud võimalik. Selliste juhtumite korral
 on võimalik, et välja valitud neljakohaliste rubriigikoodide alla kuuluvad ka
 tooted, mida kohalikud ettevõtjad ei valmista.
 Selleks et hinnata tootmise lisakulusid, mida
 diferentseeritud maksumääraga soovitakse kompenseerida, esitasid Prantsusmaa
 ametiasutused iga toote või tooterühma (kui mitme toote tootmiskulud olid
 sarnased) kohta kohalike ettevõtete lisakulude hinnangu, mis hõlmas olenevalt
 juhtumist järgmisi kulusid: tarnekulud, palgad, suuremad energiakulud,
 suuremast laovarust tulenevad rahalised kulud, suuremad hoolduskulud,
 tootmisseadmete alakoormatus, suuremad rahastamiskulud. On kindlaks tehtud, et
 arvutatud lisakulud ei olnud väiksemad, kui Prantsusmaa ametiasutuste taotletud
 diferentseeritud maksumäär.
 Sarnaselt nõukogu otsusele 2004/162/EÜ on
 nõukogu otsuse ettepanekuga ette nähtud lubada Prantsusmaal kohaldada kuni 31. detsembrini
 2020 dokimaksuvabastust või -vähendamist teatavate toodete puhul, mis on
 valmistatud Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades (välja arvatud Saint
 Martin). Kõnealuse otsuse lisas on esitatud toodete loetelu, mille suhtes saab
 kohaldada maksuvabastust või -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja
 muude toodete maksumäära erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti. Lisa
 A osas on loetletud tooted, mille maksumäära erinevus ei tohi ületada 10 protsendipunkti,
 lisa B osas on loetletud tooted, mille maksumäära erinevus ei tohi ületada
 20 protsendipunkti ning lisa C osas on loetletud tooted, mille
 maksumäära erinevus ei tohi ületada 30 protsendipunkti.
 Lisas loetletud tooted on suures osas samad
 kui need, mis on loetletud nõukogu otsuse 2004/162/EÜ lisas. Siiski eemaldati
 põhjaliku läbivaatamise käigus mitu toodet, mille kohalik tootmine on
 lõpetatud. Samas lisati loetelusse tooted, mida otsuses 2004/162/EÜ ei ole
 loetletud, kuid mille kohalikku tootmist on taas alustatud või mille tootmist
 on laiendatud. Lisaks on loeteludes teatavad tooted, mille puhul on lubatud
 diferentseeritud maksumäära kas suurendatud (toode on paigutatud lisa A osast
 selle B ossa) või vähendatud (toode on paigutatud lisa C osast selle
 B ossa), et võtta arvesse lisakulude muutumist. Kehtivate sätete kohaselt
 on võimalik vabastada dokimaksust kohalikud väiketootjad, kelle aastakäive on
 alla 550 000 euro. Prantsusmaa soovis vähendada maksuvabastuse läve 300 000
 euroni. Koos dokimaksuvabastuse läve vähendamisega soovis Prantsusmaa
 lihtsustada ka selliste ettevõtjate, kelle aastakäive on väiksem kui 300 000
 eurot, maksuvabastuse tingimusi. Kavandatud õigusakti kohaselt ei kohaldata
 dokimaksu ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive on kõnealusest lävest madalam.
 Vastukaaluna ei saaks need ettevõtjad maha arvata eelmise tootmistsükli suhtes
 kohaldatud dokimaksu. Kõnealune säte sarnaneb seega väikeettevõtetele
 käibemaksu osas kehtiva erikorraga, mis on sätestatud 28. novembri 2006. aasta
 käibemaksudirektiivi 2006/112/EÜ artiklis 282 ja sellele järgnevates
 artiklites. Kõnealust korda ei ole põhjust kritiseerida. Seega on Prantsusmaal
 kavas kohaldada ettepaneku artiklis 1 osutatud maksust vabastamist või
 selle vähendamist kõikide ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive on 300 000
 eurot või suurem.
 Kooskõla tagamiseks põllumajanduspoliitika
 eeskirjadega on välistatud diferentseeritud maksumäärade kohaldamine
 toiduainete puhul, millele antakse abi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi
 2013. aasta määruse (EL) nr 228/2013 (millega kehtestatakse
 põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks)
 III peatüki alusel ning millele laieneb eelkõige tarnimise erikord. Selle
 meetme eesmärk on vältida, et erikorra raames põllumajandusele antava
 finantsabi mõju kaoks või väheneks seetõttu, et subsideeritud toodetele
 kehtestatakse kõrgem dokimaksumäär. Seepärast on Prantsusmaa ametiasutused
 andnud oma nõusoleku, et selliste toodete loeteludest, mille puhul võib
 kohaldada diferentseeritud maksumäära, kõrvaldatakse kõik tooted, mille suhtes
 taotletakse 2015. aastal tarnimise erikorra kohaldamist.
 Ülemeredepartemangude sotsiaalse ja
 majandusliku arengu edendamise eesmärke, mis on juba sätestatud otsuses 2004/162/EÜ,
 kinnitavad maksu eesmärgiga seotud nõuded. Õiguslik kohustus on mitte lisada
 sellest maksust saadavat tulu ülemeredepartemangude majandusliku ja
 maksusüsteemi vahenditesse ning eraldada see majandusliku ja sotsiaalse arengu
 strateegiale, mis hõlmab abi kohalike meetmete edendamiseks.
 Ettepaneku kohaselt on kavas pikendada otsuse 2004/162/EÜ
 kehtivusaega taas kuue kuu võrra kuni 30. juunini 2015. See annab
 Prantsusmaale aega, et võtta nõukogu uue otsuse sätted üle oma siseriiklikku
 õigusesse.
 Uute sätete kehtivusajaks on kehtestatud viis
 aastat ja kuus kuud. Siiski tuleb nende tulemusi hinnata. Prantsusmaa
 ametiasutused peavad seetõttu esitama komisjonile hiljemalt 31. detsembriks
 2017 aruande maksustamiskorra kohaldamise kohta, et hinnata võetud meetmete
 mõju ning nende panust kohaliku majandustegevuse edendamisse või säilitamisse,
 pidades silmas äärepoolseimaid alasid mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi, ning
 kontrollida, et Prantsusmaa poolt kohalikele toodetele antud maksusoodustused
 on jätkuvalt vajalikud ja proportsionaalsed. Selle aruande põhjal esitab
 komisjon nõukogule aruande ja vajaduse korral ettepaneku käesoleva otsuse
 muutmiseks, et võtta arvesse tehtud järeldusi.
 Õigusliku vaakumi vältimiseks kohaldatakse
 käesolevat otsust alates 1. juulist 2015.
 Nõukogu otsus ei piira ELi toimimise lepingu
 artiklite 107 ja 108 võimalikku kohaldamist.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 Kavandatud
 meetmete kokkuvõte
 Prantsusmaal
 lubatakse vabastada Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades Guadeloupe ́is,
 Guajaanas, Martinique ́is, Mayotte'is ja Réunionis valmistatud teatavad tooted
 dokimaksust või maksu kõnealuste toodete puhul vähendada.
 Õiguslik alus
 Euroopa Liidu
 toimimise lepingu artikkel 349.
 Subsidiaarsuse
 põhimõte
 Üksnes nõukogul on
 volitus võtta ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid
 äärepoolseimate piirkondade suhtes, et muuta aluslepingute, kaasa arvatud ühise
 poliitika kohaldamist nendes piirkondades tulenevalt seal valitsevatest
 püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate
 piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.
 Seepärast on
 ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
 Proportsionaalsuse
 põhimõte
 Ettepanek on
 proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.
 Ettepanek puudutab
 üksnes tooteid, mille kohta on esitatud tõendid, et kohaliku tootmisega
 kaasnevad lisakulud.
 Samuti piirdub iga
 käesoleva ettepanekuga hõlmatud toote jaoks pakutud maksimaalne erinevus
 määraga, mis on asjaomase kohaliku tootmise lisakulu arvesse võttes vajalik.
 Seega ei ületa Prantsusmaa äärepoolseimatesse piirkondadesse imporditud toodete
 maksukoormus määra, mis on vajalik kohapeal valmistatud toodete väiksema
 konkurentsivõime kompenseerimiseks.
 Õigusakti valik
 Kavandatud
 õigusakt: nõukogu otsus.
 Muud meetmed ei
 oleks asjakohased järgmisel põhjusel:
 ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel
 tehtavad erandid tehakse nõukogu otsusega.
 4. MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta seega liidu eelarvet.
 2014/0308 (CNS)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 dokimaksu kohaldamise kohta Prantsusmaa
 äärepoolseimates piirkondades
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artiklit 349,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide
 parlamentidele,
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[1],
 toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
 ning arvestades järgmist:
 (1) Vastavalt ELi toimimise
 lepingu sätetele, mida kohaldatakse selliste liidu äärepoolseimate piirkondade
 suhtes nagu Prantsusmaa ülemeredepartemangud, ei ole põhimõtteliselt võimalik
 maksustada erinevalt kohalikke tooteid ja neid, mis pärinevad Prantsuse
 emamaalt või teistest liikmesriikidest. ELi toimimise lepingu artikli 349
 alusel on siiski võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed
 tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis
 mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.
 (2) Erimeetmed tuleks seega võtta
 selleks, et sätestada ELi toimimise lepingu kohaldamise tingimused nendes
 piirkondades. Erimeetmete puhul tuleb arvesse võtta nende piirkondade eripära
 ja piiranguid, kahjustamata sealjuures ühenduse õiguskorra terviklikkust ja
 ühtsust, sealhulgas siseturgu ja ühist poliitikat. ELi toimimise lepingu
 artiklis 349 on esitatud liidu äärepoolseimaid alasid mõjutavad ebasoodsad
 tingimused: kaugus, sõltumine toorainest ja elektrist, vajadus omada suuremaid
 varusid, väike kohalik turg, millele lisandub vähearenenud eksporditegevus jne.
 Ebasoodsad tingimused põhjustavad kohalike toodete tootmiskulu ja omahinna
 suurenemist ja seda, et erimeetmete puudumisel on nad vähem
 konkurentsivõimelised kui väljastpoolt pärinevad tooted, isegi kui võtta
 arvesse veokulu Prantsusmaa ülemeredepartemangudesse. Seega on raskendatud
 kohaliku tootmise säilitamine. Seepärast on vaja võtta erimeetmeid, et
 tugevdada kohalikku tööstust ja parandada selle konkurentsivõimet. Kohapeal
 valmistatud toodete konkurentsivõime taastamiseks on Prantsusmaal nõukogu
 otsuse 2004/162/EÜ kohaselt lubatud kohaldada kuni 31. detsembrini 2014
 dokimaksuvabastusi või -vähendusi teatavatele toodetele, mis on valmistatud
 äärepoolseimates piirkondades Guadeloupe ́is, Guajaanas, Martinique ́is ja
 Réunionis ning pärast 1. jaanuari 2014 Mayotte'is. Kõnealuse otsuse lisas
 on esitatud toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust või
 -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära
 erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti.
 (3) Prantsusmaa taotles otsusega 2004/162/EÜ
 sarnaste sätete kohaldamise jätkamist pärast 1. jaanuari 2015. Prantsusmaa
 märgib, et eelnevalt osutatud ebasoodsad tingimused on alalise iseloomuga ning
 otsuse 2004/162/EÜ kohane maksustamiskord võimaldas säilitada ja mõnel puhul ka
 arendada kohalikku tööstust; ettevõtjad, kelle suhtes meedet kohaldati, ei
 saanud sellest otsest tulu ning toodete import, mille suhtes diferentseeritud
 maksumäära kohaldati, on kokkuvõttes jätkuvalt kasvanud.
 (4) Sellega seoses on Prantsusmaa
 edastanud komisjonile kõigi asjaomaste äärepoolseimate piirkondade
 Guadeloupe'i, Guajaana, Martinique'i, Mayotte'i ja Réunioni kohta viis erinevat
 loetelu toodetest, mille suhtes on kavas kohaldada 10, 20 või 30
 protsendipunkti võrra erinevaid maksumäärasid, olenevalt sellest, kas tooted on
 valmistatud kohapeal või mitte. Taotlus ei hõlma Prantsusmaa äärepoolseimat
 piirkonda Saint Martini.
 (5) Käesoleva otsusega
 rakendatakse ELi toimimise lepingu artikli 349 sätteid ja antakse
 Prantsusmaale luba kohaldada diferentseeritud maksumäära toodetele, mille kohta
 on esiteks tõendatud, et tooted valmistatakse kohapeal, teiseks, et toimub
 märkimisväärne import (sealhulgas nii Prantsuse emamaalt kui ka teistest
 liikmesriikidest), mis võiks ohustada kohaliku tootmise säilimist, ja lõpuks, et
 kohaliku tootmisega kaasnevad lisakulud, mis tõstavad kohaliku tootmise
 omahinda, võrreldes imporditud toodetega, ja ohustavad kohapeal valmistatud
 toodete konkurentsivõimet. Lubatud diferentseeritud maksumäär ei tohi ületada
 tõendatud lisakulusid. Nende põhimõtete kohaldamine võimaldab rakendada ELi
 toimimise lepingu artikli 349 sätteid ületamata vajalikku määra, loomata
 põhjendamatuid soodustusi kohalikule tootmisele ning kahjustamata ühenduse
 õiguskorra terviklikkust ja ühtsust ning kaitsta moonutamata konkurentsi
 siseturul ja riigiabipoliitikat.
 (6) Selleks et lihtsustada
 väikeste ettevõtete kohustusi, kohaldatakse maksust vabastamist või selle
 vähendamist kõikide ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive on 300 000 eurot
 või suurem. Ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive on alla selle läve, dokimaksu
 ei kohaldata, kuid nad ei saa maha arvata eelmise tootmistsükli suhtes
 kohaldatud dokimaksu.
 (7) Vastavuse tagamiseks ühenduse
 õigusaktidega on diferentseeritud maksumäära kohaldamine välistatud toiduainete
 puhul, millele antakse abi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
 (EL) nr 228/2013[2]
 III lisa alusel. Selle sätte eesmärk on vältida, et erikorra raames
 põllumajandusele antava finantsabi mõju kaoks või väheneks seetõttu, et
 subsideeritud toodetele kehtestatakse kõrgem dokimaksumäär.
 (8) Ülemeredepartemangude
 sotsiaalse ja majandusliku arengu edendamise eesmärke, mis on juba sätestatud
 otsuses 2004/162/EÜ, kinnitavad maksu eesmärgiga seotud nõuded. Õiguslik
 kohustus on mitte lisada sellest maksust saadavat tulu ülemeredepartemangude
 majandusliku ja maksusüsteemi vahenditesse ning eraldada see majandusliku ja
 sotsiaalse arengu strateegiale, mis hõlmab abi kohalike meetmete edendamiseks.
 (9) Otsuse 2004/162/EÜ
 kehtivusaega on vaja pikendada kuue kuu võrra kuni 30. juunini 2015.
 Tähtaja pikendamine võimaldab Prantsusmaal võtta käesolev otsus üle
 siseriiklikku õigusesse.
 (10) Maksustamiskorra kestuseks on
 kehtestatud viis aastat ja kuus kuud kuni 31. detsembrini 2020, kõnealusel
 kuupäeval lõpeb ka kehtivate piirkondlikku abi käsitleva riigiabi juhiste
 kohaldamine. Enne on siiski vaja hinnata maksustamiskorra kohaldamise tulemusi.
 Prantsusmaa ametiasutused esitavad komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2017
 aruande kehtestatud maksustamiskorra kohaldamise kohta, et hinnata võetud
 meetmete mõju ning nende panust kohaliku majandustegevuse edendamisse ja
 arendamisse, võttes arvesse äärepoolseimaid alasid mõjutavaid ebasoodsaid
 tingimusi. Aruande eesmärk on eelkõige kontrollida, et Prantsusmaa poolt
 kohapeal valmistatud toodetele antud maksusoodustused ei oleks suuremad, kui
 tingimata vajalik ning et need soodustused on endiselt vajalikud ja
 proportsionaalsed. Aruanne peab sisaldama analüüsi kehtestatud maksustamiskorra
 mõju kohta hinnatasemele Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades. Selle
 aruande põhjal esitab komisjon nõukogule aruande ja vajaduse korral ettepaneku
 käesoleva otsuse muutmiseks, et võtta arvesse tehtud tähelepanekuid.
 (11) Õigusliku vaakumi vältimiseks
 kohaldatakse käesolevat otsust alates 1. juulist 2015.
 (12) Käesolev otsus ei piira ELi
 toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 võimalikku kohaldamist,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 1. Erandina ELi toimimise
 lepingu artiklitest 28, 30 ja 110, on Prantsusmaal kuni 31. detsembrini 2020
 lubatud kohaldada dokimaksuvabastusi või -vähendusi lisas loetletud toodete
 suhtes, kui need on valmistatud Guadeloupe'is, Guajaanas, Martinique'is,
 Mayotte'is ja Réunionis, mis on äärepoolseimad piirkonnad ELi toimimise lepingu
 artikli 349 tähenduses.
 Need maksuvabastused ja -vähendused peavad olema
 kooskõlas äärepoolseimate piirkondade majandusliku ja sotsiaalse arengu
 strateegiaga, nende puhul tuleb võtta arvesse asjakohast ühenduse raamistikku
 ning need peavad aitama edendada kohalikke meetmeid, kuid samas ei tohi need
 mõjutada ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste
 huvidega.
 2. Mujalt kui äärepoolseimatest
 piirkondadest pärit sarnastele toodetele kohaldatav maksumäär ei tohi
 lõikes 1 osutatud maksuvabastuste või -vähenduste kohaldamise tagajärjel
 erineda rohkem, kui:
 a) 10 protsendipunkti võrra lisa A osas
 loetletud toodete puhul;
 b) 20 protsendipunkti võrra lisa B osas
 loetletud toodete puhul;
 c) 30 protsendipunkti võrra lisa C osas
 loetletud toodete puhul.
 Prantsusmaa võtab endale kohustuse, et lisas
 loetletud toodete suhtes kohaldatavad maksuvabastused või -vähendused ei ületa
 protsendimäära, mis on hädavajalik kohaliku majandustegevuse säilitamiseks,
 edendamiseks ja arendamiseks.
 3. Prantsusmaa kohaldab kahes
 eelnevas lõikes osutatud maksuvabastusi ja -vähendusi ettevõtete suhtes, kelle
 aastakäive on kelle aastakäive on 300 000 eurot või suurem. Dokimaksu ei
 kohaldata ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive on kõnealusest lävest madalam.
 Artikkel 2
 Prantsusmaa ametiasutused kohaldavad toodetele,
 mis on saanud toetust määruse (EL) nr 228/2013 III peatüki kohase
 tarnete erikorra raames, sama maksustamiskorda, mida kohaldatakse kohapeal
 valmistatud toodetele.
 Artikkel 3
 Prantsusmaa teavitab komisjoni viivitamata
 artiklis 1 nimetatud maksustamiskorrast.
 Prantsusmaa ametiasutused esitavad komisjonile
 hiljemalt 31. detsembriks 2017 aruande artiklis 1 osutatud
 maksustamiskorra kohaldamise kohta, milles kirjeldatakse võetud meetmete mõju
 ning nende panust kohaliku majandustegevuse säilitamisse, edendamisse ja
 arendamisse, võttes arvesse äärepoolseimaid alasid mõjutavaid ebasoodsaid
 tingimusi.
 Selle aruande põhjal esitab komisjon nõukogule
 aruande ja vajaduse korral ka ettepaneku.
 Artikkel 4
 Otsuse 2004/162/EÜ (mida on muudetud 12. juuni
 2014. aasta otsusega n 378/2014/EL) artikli 1 lõikes 1
 asendatakse kuupäev „31. detsembrini 2014” kuupäevaga „30. juunini 2015”.
 Artikkel 5
 Käesoleva
 määruse artikleid 1 ja 3 kohaldatakse alates 1. juulist 2015.
 Artiklit 4
 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
 Artikkel 6
 Käesolev otsus
 on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.
 Brüssel,
 Nõukogu
 nimel
 eesistuja
 [1] ELT C [...] , [...], lk [...].
 [2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 228/2013,
 13. märts 2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate
 piirkondade jaoks ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 247/2006
 (ELT L 78, 20.3.2013, lk 23).
 LISA
 A.
 Artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud toodete loetelu vastavalt
 ühise tollitariifistiku[1]
 nomenklatuuri liigitusele.
 1. Äärepoolseim piirkond – Guadeloupe
 0105 11, 0201, 0203, 0207, 0208, 0305 49 80,
 0702, 0705 19, 0706 10 00 10, 0707 00 05, 0709 60 10,
 0709 60 99, 1106, 2103 30 90, 2103 90 30, 2209 00 91,
 2505, 2712 10 90, 2804, 2806, 2811, 2814, 2853 00 10, 3808,
 4407 10, 4407 21 kuni 4407 29, 4407 99, 7003 12 99,
 7003 19 90, 7003 20, 8419 19.
 2. Äärepoolseim piirkond – Guajaana
 0105 11, 0702, 0709 60,
 0805, 0807, 1006 20, 1006 30, 2505 10, 2517 10, 3824 50,
 3919, 3920 43, 3920 51, 6810 11, 7215, 7606 v.a 7606 91, 9405 60.
 3. Äärepoolseim piirkond – Martinique
 0105 11, 0105 12, 0105 15, 0201, 0203,
 0207, 0208 10, 0209, 0305, 0403 v.a 0403 10, 0405, 0706, 0707, 0709 60,
 0709 99, 0710 v.a 0710 90, 0711, 0801 11 kuni 0801 19, 0802 90,
 0803, 0804 30, 0804 50, 0805, 0809 10, 0809 40, 0810 30,
 0810 90, 0812, 0813, 0910 91, 1102, 1106 20, 1904 10, 1904 20,
 2001, 2005 v.a 2005 99, 2103 30, 2103 90, 2104 10, 2505, 2710,
 2711, 2712, 2804, 2806, 2811 v.a 2811 21, 2814, 2836, 2853 00 10,
 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3401, 3808, 3820, 4012 11, 4012 12, 4012 19,
 4401, 4407 21 kuni 4407 29, 4408, 4409, 4415 20, 4421 90, 4811,
 4820, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6902, 6904 10, 7006, 7003 12,
 7003 19, 7113 kuni 7117, 7225, 7309, 7310 v.a 7310 21, 7616 91, 7616 99,
 8402 90, 8419 19, 8902, 8903 99, 9406.
 4. Äärepoolseim piirkond – Mayotte
 0407, 0702, 0704 90 90, 0705 19, 0709 99 10,
 0707 00 05, 0708 90, 0709 30, 0709 60, 0709 93 10,
 0709 99 60, 0714, 0801 11, 0801 12, 0801 19, 0803, 0804 30,
 0805 10, 0904 11, 0904 12, 0905, 1806, 2309 90 v.a 2309 90 96,
 3925 10 00, 3925 90 80, 3926 90 90, 3926 90 97,
 6901, 6902, 9021 21 90.
 5. Äärepoolseim piirkond – Réunion
 0105 11, 0105 12, 0105 13, 0105 15,
 0207, 0208 10, 0208 90 30, 0208 90 98, 0209, 0301, 0302,
 0303, 0304, 0305, 0403, 0405 v.a 0405 10, 0406 10, 0406 90, 0407,
 0408, 0601, 0602, 0710, 0711 90 10, 0801, 0803, 0804, 0805, 0806, 0807,
 0808, 0809, 0810, 0811, 0812, 0813, 0904, 0909 31, 0910 99 99, 1101 00 15,
 1106 20, 1108 14, 1604 14, 1604 19, 1604 20, 1701, 1702,
 1903, 1904, 2001, 2002 10, 2004 10 10, 2004 10 91, 2004 90 50,
 2004 90 98, 2005 10, 2005 20, 2005 40, 2006, 2007 v.a
 2007 99 97 10, 2103 20, 2103 90, 2104,
 2201, 2309 90 v.a 2309 90 35 ja 2309 90 96 90, 2710 19 81
 kuni 2710 19 99, 3211, 3214, 3402, 3403 99, 3505 20, 3506 10,
 3808 92, 3808 99, 3809, 3811 90, 3814, 3820, 3824, 3921 11,
 3921 13, 3921 90 90, 3925 10, 3926 90, 4009, 4010, 4016,
 4407 10, 4409 10, 4409 21, 4409 29, 4415 20, 4421, 4811,
 4820, 6306, 6801, 6811 89, 7007 29, 7009 v.a 7009 10, 7312 90,
 7314 v.a 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49 ja 7314 50,
 7606, 8310, 8418 50, 8418 69, 8418 91, 8418 99, 8421 21
 kuni 8421 29, 8471 30, 8471 41, 8471 49, 8537, 8706, 8707, 8708,
 8902, 8903 99, 9001, 9021 21 90, 9021 29, 9405, 9406, 9506 21,
 9506 29, 9619.
 B.
 Artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud toodete loetelu vastavalt
 ühise tollitariifistiku nomenklatuuri liigitusele
 1. Äärepoolseim piirkond – Guadeloupe
 0302, 0306 15, 0306 16, 0306 19, 0307 91,
 0307 99, 0403, 0407, 0409, 0807 11, 0807 19 90, 1601, 1602 41 10,
 1604 20 10, 1806 31, 1806 32 10, 1806 32 90,
 1806 90 31, 1806 90 60, 1901 20, 1902 11, 1902 19,
 1905, 2105, 2106, 2201 90, 2202 10, 2202 90, 2207 10, 2208 40,
 2309 90 v.a 2309 90 31 30, 2309 90 51 ja 2309 90 96 90,
 2523 29, 2828, 3101, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20,
 3208, 3209, 3305 10, 3401, 3402, 3406, 3917 v.a 3917 10 10, 3919,
 3920, 3923, 3924 10, 3925 10, 3925 30, 3925 90, 3926 90,
 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30,
 4818 90, 4821 10, 4821 90, 4823 40, 4823 61, 4823 69,
 4823 70 10, 4910, 4911 10, 6303 12, 6303 91, 6303 92 90,
 6303 99 90, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6810 v.a 6810 11 10,
 7213 10, 7213 91 10, 7214 20, 7214 99 10, 7308 30,
 7308 40, 7308 90 59, 7308 90 98, 7309 00 10,
 7310 10, 7310 21 11, 7310 21 19, 7310 29, 7314
 v.a 7314 12, 7610 10, 7610 90 90, 7616 99 90, 9001 40,
 9404 10, 9404 21, 9406 00 20.
 2. Äärepoolseim piirkond – Guajaana
 0201, 0203, 0204, 0206 10 95, 0206 10 98,
 0206 30, 0206 80 99, 0207 11, 0207 13, 0207 41, 0207 43,
 0208 10, 0208 90 10, 0208 90 30, 0209 10 90,
 0209 90, 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 99, 0302, 0303 89,
 0304, 0305 39 90, 0305 49 80, 0305 59 80, 0305 69 80,
 0306 17, 0403 10, 0406 10, 0406 40, 0406 90, 0901 v.a 0901 90,
 1601, 1602, 1604 11 kuni 1604 20, 1605 10 kuni 1605 29, 1605 52
 kuni 1605 54, 1905, 2001 90 10, 2001 90 20, 2001 90 40,
 2001 90 70, 2001 90 92, 2001 90 97, 2006 00 10,
 2006 00 31, 2006 00 35, 2006 00 38 81, 2006 00 38 89,
 2006 00 91, 2006 00 99 99, 2008 11, 2008 99
 v.a 2008 99 48 19, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80,
 2103, 2105, 2106 90 98, 2201, 2202, 2208 40, 2309 90 v.a 2309 90 96 90,
 2309 90 96 30, 2309 90 31 30, 2309 90 35,
 2309 90 43, 2309 90 41 20, 2309 90 41 80
 ja 2309 90 51, 2828 90, 3208 90, 3209 10, 3402, 3809 91,
 3923 v.a 3923 10, 3923 40 ja 3923 90, 3925, 3926 90, 4201, 4817,
 4818, 4819 40, 4819 50, 4819 60, 4820 10, 4821 10, 4823 69,
 4823 90 85, 4905 91, 4905 99, 4909, 4910, 4911, 5907, 6109,
 6205, 6206, 6306 12, 6306 19, 6307 90 98, 6802 23, 6802 29,
 6802 93, 6802 99, 6810 19, 6815, 7006 00 90, 7009, 7210,
 7214 20, 7214 99, 7216, 7301, 7306, 7308 10, 7308 30, 7308 90,
 7309, 7310 v.a 7310 21 11 ja 7310 21 19, 7314, 7326 90 98,
 7411, 7412, 7604, 7607, 7610 10, 7610 90, 7612 10, 7612 90 30,
 7612 90 80, 7616 91, 7616 99, 7907, 8211, 8421 21 00 90,
 8537 10, 9404 21, 9405 20, 9405 40.
 3. Äärepoolseim piirkond – Martinique
 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 20,
 0210 99 41, 0210 99 49, 0210 99 51, 0210 99 59,
 0302, 0303, 0304, 0306, 0307, 0403 10, 0406 10, 0406 90 50,
 0407, 0408 99, 0409, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0704 90, 0705, 0710 90,
 0807, 0811, 1601, 1602, 1604 20, 1605 10, 1605 21, 1605 62,
 1702, 1704 90 61, 1704 90 65, 1704 90 71, 1806, 1902,
 2005 99, 2105, 2106, 2201, 2202 10, 2202 90, 2208 40, 2309
 v.a 2309 90 96 30, 2517 10, 2523 21, 2523 29, 2811 21,
 2828 10, 2828 90, 3101, 3102, 3103, 3104, 3105, 3208, 3209, 3210, 3211,
 3212, 3213, 3214, 3215, 3303, 3304, 3305, 3402, 3406, 3917,3919, 3920, 3921 11,
 3921 19, 3923 21, 3923 29, 3923 30, 3924, 3925, 3926 10,
 3926 30, 3926 90 92, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10,
 4818 20, 4818 30, 4818 40, 4818 90, 4819, 4821, 4823, 4902,
 4907 00 90, 4909, 4910, 4911 10, 6103, 6104, 6105, 6107, 6109 10,
 6109 90 20, 6109 90 90, 6203, 6204, 6205, 6207, 6208, 6805,
 6810 11, 6810 19, 6810 91, 6811 81, 6811 82, 7015 10,
 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610, 8421 21, 8708 21 90, 8708 99 97,
 8716 40, 8901 90 10, 9021 21, 9021 29, 9401 30, 9401 51,
 9401 59, 9401 69, 9401 71, 9401 79, 9401 90, 9403, 9404 10,
 9404 21, 9405 60.
 4. Äärepoolseim piirkond – Mayotte
 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 4407, 4409, 4414, 4418,
 4419, 4420, 4421, 4819, 4821, 4902, 4909, 4910, 4911, 7003, 7005, 7210, 7212 30,
 7216 61 90, 7216 91 10, 7301, 7308 30 7312, 7314, 7326 90 98, 7606, 7610 10,
 8310, 9401 69, 9401 90 30, 9403 20 80, 9403 40, 9406 00
 31, 9406 00 38.
 5. Äärepoolseim piirkond – Réunion
 0306 11, 0306 16, 0306 17, 0306 21,
 0306 26, 0306 27, 0307 11, 0307 19, 0307 59, 0409, 0603,
 0604 20 40, 0604 90 91, 0604 90 99, 0709 60, 0901 21,
 0901 22, 0910 11, 0910 12, 0910 30, 0910 91 10, 0910 91
 90, 1516 20, 1601, 1602, 1605,1704, 1806, 1901, 1902, 1905, 2005 51, 2005 59,
 2005 99 10, 2005 99 30, 2005 99 50, 2005 99 80,
 2008 v.a 2008 19 19 80, 2008 30 55 90, 2008 40 51 90,
 2008 40 59 90, 2008 50 61 90, 2008 60 50 90,
 2008 70 61 90, 2008 80 50 90, 2008 97 59 90
 ja 2008 99 49 80, 2105, 2106 90, 2208 40, 2309 10,
 3208, 3209, 3210, 3212, 3301 12, 3301 13, 3301 24, 3301 29,
 3301 30, 3401 11, 3917, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20, 3925 30,
 4012, 4418, 4818 10, 4819 10, 4819 20, 4821, 4823 70, 4823 90,
 4909, 4910, 4911 10, 4911 91, 7216 61 10, 7308 v.a 7308 90,
 7309, 7310, 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49, 7314 50,
 7326, 7608, 7610, 7616 91, 7616 99 90, 8419 19, 8528 51,
 8528 71, 8528 72, 8528 73, 9401 v.a 9401 10 ja 9401 20,
 9403, 9404 10, 9506 99 90.
 C.
 Artikli 1 lõike 2 punktis c osutatud toodete loetelu vastavalt
 ühise tollitariifistiku nomenklatuuri liigitusele
 1. Äärepoolseim piirkond – Guadeloupe
 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40,
 1101, 1701, 2007, 2009 v.a 2009 11 99 98, 2009 49 99 90,
 2009 79 19 90, 2009 89 69 90, 2009 89 73 90,
 2009 89 97 99, 2009 90 59 39 ja 2009 90 59 90,
 2208 70[2],
 2208 90[3],
 7009 91, 7009 92.
 2. Äärepoolseim piirkond – Guajaana
 1702, 2007, 2009 v.a 2009 11 99 98,
 2009 31 19 99, 2009 49 99 90, 2009 89 36 90,
 2009 81 99 90 ja 2009 90 98 80, 2203, 2208 70[4], 2208 90[5], 4403 49, 4403 99 95,
 4407 22, 4407 29, 4407 99 96, 4409 29 91, 4409 29 99,
 4418 10 10, 4418 10 90, 4418 20 10, 4418 20 80,
 4418 40, 4418 50, 4418 60, 4418 90, 4420 10, 9403 40 10,
 9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38.
 3. Äärepoolseim piirkond – Martinique
 0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40,
 1101 00 11, 1101 00 15, 1701, 1901, 1905, 2006 00 10,
 2006 00 35, 2006 00 91, 2007 v.a 2007 10 99 15,
 2007 99 33 15, ja 2007 99 39 29, 2008 v.a 2008 20
 51, 2008 50 61 90, 2008 60 50 10, 2008 80 50 90,
 2008 93 93 90, 2008 97 51 90, 2008 97 59 90,
 2008 99 48 94, 2008 99 48 99, 2008 99 49 80
 ja 2008 99 99 90, 2009 v.a 2009 11 99 96, 2009 11 99 98,
 2009 19 98 99, 2009 29 99 90, 2009 39 39 19,
 2009 39 39 99, 2009 49 30 91, 2009 49 30 99,
 2009 49 91 90, 2009 69 51 10, 2009 79 11 91,
 2009 79 11 99, 2009 89 97 99[6], 2009 89 99 99[7] ja 2009 90 59 90[8], 2203, 2204 29, 2205,
 2208 70[9],
 2208 90[10],
 7009 91, 7009 92, 7212 30, 9001 40.
 4. Äärepoolseim piirkond – Mayotte
 0401, 0403, 0406, 1601, 1602, 1901, 1905, 2105, 2201,
 2202, 2203, 3301 29 11, 3301 29 31, 3401, 3402, 9404 29 90.
 5. Äärepoolseim piirkond – Réunion
 0905 10, 1512 19, 1514 19 90, 1515 29,
 2009 v.a 2009 11 99 96, 2009 19 98 99, 2009 29 99 90,
 2009 39 31 19, 2009 69 19 10, 2009 69 51 10,
 2009 79 19 90, 2009 79 98 20, 2009 89 69 90[11], 2009 89 73 90,
 2009 89 97 99[12],
 2009 89 99 99[13],
 2009 90 51 80 ja 2009 90 59[14], 2202 10, 2202 90,
 2203, 2204 21 79, 2204 21 80, 2204 21 83, 2204 21 84,
 2204 29 83, 2204 29 84, 2206 00 59, 2206 00 89,
 2208 70[15],
 2208 90[16],
 2402 20, 7113, 7114, 7115, 7117, 7308 90, 9404 21 10, 9404 21 90,
 9404 29 10, 9404 29 90.
 [1] Nõukogu 23. juuli
 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja
 statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) I lisa (EÜT L 256,
 7.9.1987, lk 1), määrust on viimati muudetud komisjoni 4. oktoobri 2013. aasta
 rakendusmäärusega (EL) nr 1001/2013 (ELT L 290, 31.10.2013).
 [2] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [3] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [4] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [5] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [6] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [7] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [8] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [9] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [10] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [11] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [12] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [13] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [14] Kui toote Brixi arv on suurem kui 20.
 [15] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.
 [16] Üksnes rummitooted alamrubriigis 2208 40.


text:
 Avis juridique important
 |
 22009A0619(02)
 Accord de partenariat dans le secteur de la pêche entre la République de Guinée et la Communauté européenne
 Journal officiel n° L 156 du 19/06/2009 p. 0035 - 0039
 Accord de partenariat dans le secteur de la pêcheentre la République de Guinée et la Communauté européenneLA RÉPUBLIQUE DE GUINÉE,ci-après dénommée "Guinée",etLA COMMUNAUTÉ EUROPÉENNE,ci-après dénommée "Communauté",ci-après dénommées "les parties",CONSIDÉRANT les étroites relations de coopération entre la Communauté et la Guinée, notamment dans le cadre de l’accord de Cotonou, ainsi que leur désir commun d’intensifier ces relations;CONSIDÉRANT le souhait des deux parties de promouvoir l’exploitation responsable des ressources halieutiques par le biais de la coopération;COMPTE TENU des dispositions de la convention des Nations unies sur le droit de la mer;DETERMINÉES à appliquer les décisions et les recommandations émanant de la Commission internationale pour la conservation des thonidés de l’Atlantique, ci-après dénommée "CICTA";CONSCIENTES de l’importance des principes consacrés par le Code de conduite pour une pêche responsable adopté lors de la conférence de la FAO en 1995;DÉTERMINÉES à coopérer, dans leur intérêt mutuel, en faveur de l’instauration d’une pêche responsable pour assurer la conservation sur le long terme et l’exploitation durable des ressources maritimes biologiques;CONVAINCUES que cette coopération doit être fondée sur la complémentarité des initiatives et actions menées tant conjointement que par chacune des parties en assurant la cohérence des politiques et la synergie des efforts;DÉCIDÉES, à ces fins, à instaurer un dialogue sur la politique sectorielle de la pêche adoptée par le gouvernement de Guinée, à procéder à l’identification des moyens appropriés pour assurer la mise en œuvre efficace de cette politique ainsi que l’implication dans le processus des opérateurs économiques et de la société civile;DÉSIREUSES d’établir les modalités et les conditions régissant les activités de pêche des navires communautaires dans les eaux de la Guinée, et celles concernant le soutien apporté par la Communauté à l’instauration d’une pêche responsable dans ces mêmes eaux;RÉSOLUES à poursuivre une coopération économique plus étroite dans le domaine de l’industrie de la pêche et des activités qui s’y rattachent, au travers de la constitution et du développement de sociétés mixtes impliquant des entreprises des deux parties,CONVIENNENT DE CE QUI SUIT:Article 1ObjetLe présent accord établit les principes, règles et procédures régissant:- la coopération économique, financière, technique et scientifique dans le domaine de la pêche, en vue de la promotion d’une pêche responsable dans les zones de pêche de la Guinée pour assurer la conservation et une exploitation durable des ressources halieutiques et de développer le secteur de la pêche en Guinée,- les conditions d’accès des navires de pêche communautaires dans les zones de pêche de la Guinée,- la coopération relative aux modalités de contrôle des pêches dans les zones de pêche de la Guinée en vue d’assurer le respect des conditions précitées, l’efficacité des mesures de conservation et de gestion des ressources halieutiques, et la lutte contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée,- les partenariats entre entreprises visant à développer, dans l’intérêt commun, des activités économiques relevant du domaine de la pêche et des activités qui s’y rattachent.Article 2DéfinitionsAux fins du présent accord, on entend par:a) "autorités de Guinée", le ministère chargé des pêches;b) "autorités communautaires", la Commission européenne;c) "zone de pêche de la Guinée", les eaux relevant, en matière de pêche, de la juridiction de la Guinée. L’activité de pêche des navires communautaires prévue dans le présent accord ne s’exerce que dans les zones où la pêche est autorisée par la législation guinéenne;d) "navire de pêche", tout navire équipé en vue de l’exploitation commerciale des ressources aquatiques vivantes;e) "navire communautaire", un navire de pêche battant le pavillon d’un État membre de la Communauté et enregistré dans la Communauté;f) "commission mixte", une commission constituée de représentants de la Communauté et de la Guinée telle que spécifiée à l’article 10 du présent accord;g) "transbordement", transfert au port et/ou en rade d’une partie ou de la totalité des captures d’un navire de pêche vers un autre navire;h) "circonstances anormales", circonstances autres que des phénomènes naturels, qui échappent au contrôle raisonnable d’une des parties, de nature à empêcher l’exercice de l’activité de pêche dans les eaux de la Guinée;i) "marins ACP", tout marin ressortissant d’un pays non européen signataire de l’accord de Cotonou. À ce titre, un marin guinéen est un marin ACP;j) "la surveillance": le Centre national de surveillance et de protection des pêches (CNSP);k) "la délégation": la délégation de la Commission européenne en Guinée;l) "armateur": toute personne responsable juridiquement du navire de pêche;m) "autorisation de pêche": le droit d’exercer des activités de pêche pendant une période déterminée, dans une zone déterminée ou dans une pêcherie déterminée et conformément aux dispositions du présent accord.Article 3Principes et objectifs inspirant la mise en œuvre du présent accord1. Les parties s’engagent à promouvoir une pêche responsable dans les zones de pêche guinéennes sur la base des principes de non-discrimination entre les différentes flottes présentes dans ces eaux, sans préjudice des accords conclus entre pays en développement d’une même région géographique, y compris les accords de réciprocité en matière de pêche.2. Les parties s’engagent à consacrer les principes du dialogue et de la concertation préalable, notamment au niveau de la mise en œuvre de la politique sectorielle de la pêche, d’une part, et des politiques et mesures communautaires pouvant avoir un impact sur la filière de pêche guinéenne, d’autre part.3. Les parties coopèrent également à la réalisation d’évaluations ex ante, concomitantes et ex post, tant conjointement qu’à l’initiative unilatérale, des mesures, programmes et actions mis en œuvre sur la base des dispositions du présent accord.4. Les parties s’engagent à assurer la mise en œuvre du présent accord selon les principes de la bonne gouvernance économique et sociale, avec le souci de contribuer à la création d’emplois en Guinée, et dans le respect de l’état des ressources halieutiques.5. En particulier, l’emploi de marins ACP à bord des navires communautaires est régi par la déclaration de l’Organisation internationale du travail (OIT) relative aux principes et droits fondamentaux au travail, qui s’applique de plein droit dans le cadre des contrats correspondants et des conditions générales de travail. Il s’agit en particulier de la liberté d’association et de la reconnaissance effective du droit à la négociation collective des travailleurs et de l’élimination de la discrimination en matière d’emploi et de profession.Article 4Coopération dans le domaine scientifique1. Pendant la durée de l’accord, la Communauté et la Guinée s’efforceront de suivre l’évolution de l’état des ressources dans la zone de pêche de la Guinée.2. Les deux parties, sur la base des recommandations et des résolutions adoptées au sein de toutes les organisations internationales d’aménagement et de gestion des pêches compétentes et à la lumière des meilleurs avis scientifiques disponibles, se consultent au sein de la commission mixte prévue à l’article 10 de l’accord pour adopter, le cas échéant après une réunion scientifique et d’un commun accord, des mesures visant une gestion durable des ressources halieutiques affectant les activités des navires communautaires.3. Les parties s’engagent à se consulter, soit directement, y compris au niveau de la sous-région, soit au sein des organisations internationales compétentes, en vue d’assurer la gestion et la conservation des ressources biologiques dans l’Atlantique et de coopérer dans le cadre des recherches scientifiques qui s’y rapportent.Article 5Article 5 Accès des navires communautaires aux pêcheries dans les eaux de la Guinée1. La Guinée s’engage à autoriser des navires communautaires à exercer des activités de pêche dans sa zone de pêche conformément au présent accord, protocole et annexe compris.2. Les activités de pêche objet du présent accord sont soumises aux lois et règlements en vigueur en Guinée. Les autorités guinéennes notifient à la Communauté toute modification de ladite législation. Sans préjudice de dispositions que les parties pourraient convenir entre elles, les navires communautaires doivent observer cette modification de la réglementation dans un délai d’un mois à partir de sa notification.3. La Guinée s’engage à prendre toutes les dispositions adéquates en ce qui concerne l’application effective des dispositions concernant le contrôle des pêches prévues dans le protocole. Les navires communautaires coopèrent avec les autorités guinéennes compétentes pour la réalisation de ces contrôles.4. La Communauté s’engage à prendre toutes les dispositions adéquates pour assurer le respect par ses navires des dispositions du présent accord et de la législation régissant la pêche dans les eaux relevant de la juridiction de la Guinée, conformément à la Convention des Nations unies sur le droit de la mer.Article 6Conditions d’exercice de la pêche – Clause d’exclusivité1. Les navires communautaires ne peuvent exercer des activités de pêche dans la zone de pêche guinéenne que s’ils détiennent une autorisation de pêche valide délivrée par la Guinée dans le cadre du présent accord et de son protocole annexé.2. Pour des catégories de pêche non prévues par le protocole en vigueur, ainsi que pour la pêche expérimentale, des autorisations de pêche peuvent être octroyées à des navires communautaires par le ministère. Toutefois, l’octroi de ces autorisations de pêche reste tributaire d’un avis favorable des deux parties.3. La procédure permettant d’obtenir une autorisation de pêche pour un navire, les taxes applicables et le mode de paiement par l’armateur sont définis dans l’annexe du protocole.Article 7Contrepartie financière1. La Communauté verse à la Guinée une contrepartie financière conformément aux termes et conditions définis dans le protocole et les annexes. Cette contrepartie unique est définie à partir de deux composantes relatives, respectivement:a) à l’accès des navires communautaires aux eaux et ressources halieutiques de la Guinée, etb) à l’appui financier de la Communauté à l’instauration de la politique nationale de la pêche basée sur une pêche responsable et l’exploitation durable des ressources halieutiques dans les eaux guinéennes.2. La composante de la contrepartie financière mentionnée au paragraphe 1, point b) ci-dessus, est déterminée en fonction de l’identification par les deux parties, d’un commun accord et conformément aux dispositions établies dans le protocole, des objectifs à réaliser dans le cadre de la politique sectorielle de la pêche définie par le gouvernement guinéen et d’une programmation annuelle et pluriannuelle afférente à sa mise en œuvre.3. La contrepartie financière versée par la Communauté est payée annuellement selon les modalités établies dans le protocole, et sous réserve des dispositions du présent accord et du protocole concernant la modification éventuelle de son montant pour cause:a) de circonstances anormales;b) de réduction, d’un commun accord, des possibilités de pêche accordées aux navires communautaires en application de mesures de gestion des stocks concernés estimées nécessaires à la conservation et à l’exploitation durable de la ressource sur la base du meilleur avis scientifique disponible;c) d’augmentation, d’un commun accord des parties, des possibilités de pêche accordées aux navires communautaires si, sur la base du meilleur avis scientifique disponible, l’état des ressources le permet;d) de réévaluation conjointe des conditions de l’appui financier à la mise en œuvre de la politique sectorielle de la pêche en Guinée lorsque les résultats de la programmation annuelle et pluriannuelle constatés par les parties le justifient;e) de dénonciation du présent accord conformément aux dispositions de son article 15;f) de suspension de l’application du présent accord conformément aux dispositions de son article 14.Article 8Promotion de la coopération au niveau des opérateurs économiques et de la société civile1. Les parties encouragent la coopération économique, scientifique et technique dans le secteur de la pêche et les secteurs connexes. Elles se consultent afin de coordonner les différentes actions envisageables à cet égard.2. Les parties s’engagent à promouvoir l’échange d’informations sur les techniques et les engins de pêche, les méthodes de conservation et les procédés de transformation des produits de la pêche.3. Les parties s’efforcent de créer les conditions propices à la promotion des relations entre leurs entreprises, en matière technique, économique et commerciale, en œuvrant à l’instauration d’un environnement favorable au développement des affaires et des investissements.4. Les parties encouragent, en particulier, la constitution de sociétés mixtes visant un intérêt mutuel dans le respect systématique de la législation guinéenne et de la législation communautaire en vigueur.Article 9Coopération administrativeLes parties contractantes, soucieuses de s’assurer de l’efficacité des mesures d’aménagement et de préservation des ressources halieutiques:- développent une coopération administrative en vue de s’assurer que leurs navires respectent les dispositions du présent accord et la réglementation des pêches maritimes de Guinée, chacune en ce qui la concerne,- coopèrent pour prévenir et lutter contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée, notamment au moyen de l’échange d’informations et d’une coopération administrative étroite.Article 10Commission mixte1. Il est institué une commission mixte chargée de suivre et de contrôler l’application du présent accord. La commission mixte exerce les fonctions suivantes:a) superviser l’exécution, l’interprétation et le bon fonctionnement de l’application de l’accord, ainsi que la résolution des différends;b) assurer le suivi et évaluer la mise en œuvre de la contribution de l’accord de partenariat à la mise en œuvre de la politique sectorielle des pêches de la Guinée;c) assurer la liaison nécessaire sur des questions d’intérêt commun en matière de pêche;d) servir de forum pour le règlement à l’amiable des litiges auxquels pourraient donner lieu l’interprétation ou l’application de l’accord;e) réévaluer, le cas échéant, le niveau des possibilités de pêche et, partant, de la contrepartie financière;f) définir les conditions de pêche conformément aux dispositions du protocole;g) fixer les modalités pratiques de la coopération administrative prévue à l’article 9 du présent accord;h) toute autre fonction que les parties décident d’un commun accord de lui attribuer y compris en matière de lutte contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée et de coopération administrative.2. La commission mixte se réunit au minimum une fois par an, alternativement en Guinée et dans la Communauté, sous présidence de la partie accueillant la réunion. Elle se réunit en session extraordinaire à la demande d’une des parties.Article 11Zone géographique d’applicationLe présent accord s’applique, d’une part, aux territoires où s’applique le traité instituant la Communauté européenne, dans les conditions prévues par ledit traité, et, d’autre part, au territoire de la Guinée et aux eaux sous juridiction guinéenne.Article 12DuréeLe présent accord s’applique pour une durée de quatre ans à compter de son entrée en vigueur; il est renouvelé par tacite reconduction et par périodes identiques, sauf dénonciation conformément à son article 15.Article 13Règlement des différendsLes parties contractantes se consultent en cas de différends concernant l’interprétation et/ou l’application du présent accord.Article 14Suspension1. L’application du présent accord peut être suspendue à l’initiative d’une des parties en cas de désaccord grave quant à l’application des dispositions y prévues. Cette suspension est subordonnée à la notification par écrit de son intention par la partie intéressée et au moins trois mois avant la date à laquelle cette suspension prendrait effet. Dès réception de cette notification, les parties se consultent en vue de résoudre leur différend à l’amiable.2. Le paiement de la contrepartie financière visée à l’article 7 est réduit pour la durée de la suspension proportionnellement et prorata temporis.Article 15Dénonciation1. Le présent accord peut être dénoncé par une des parties en cas d’évènements anormaux relatifs, entre autres, à la dégradation des stocks concernés, à la constatation d’un niveau réduit de possibilités de pêche accordées par la Guinée aux navires communautaires, ou au non-respect des engagements souscrits par les parties en matière de lutte contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée.2. La partie intéressée notifie par écrit à l’autre son intention de dénoncer l’accord au moins six mois avant le terme de la période initiale ou de chaque période supplémentaire.3. L’envoi de la notification visée au paragraphe 2 entraîne l’ouverture de consultations par les parties.4. Le paiement de la contrepartie financière visée à l’article 7 pour l’année au cours de laquelle la dénonciation prend effet est réduit proportionnellement et prorata temporis.Article 16Protocole et annexeLe protocole et l’annexe font partie intégrante du présent accord.Article 17Dispositions applicables de la loi nationaleLes activités des navires de pêche communautaires opérant dans les eaux guinéennes sont régies par la législation applicable en Guinée, sauf si l’accord, le présent protocole avec son annexe et ses appendices en disposent autrement.Article 18AbrogationÀ la date de son entrée en vigueur, le présent accord abroge et remplace l’accord de pêche entre la Communauté économique européenne et la République de Guinée concernant la pêche au large de la côte guinéenne du 28 mars 1983.Article 19Entrée en vigueurLe présent accord, rédigé en double exemplaire en langues allemande, anglaise, bulgare, danoise, espagnole, estonienne, finnoise, française, grecque, hongroise, italienne, lettonne, lituanienne, maltaise, néerlandaise, polonaise, portugaise, roumaine, slovaque, slovène, suédoise et tchèque, chacun de ces textes faisant également foi, entre en vigueur à la date à laquelle les parties se notifient par écrit l’accomplissement de leurs procédures internes respectives nécessaires à cet effet.--------------------------------------------------


text:
Nr. L 325 /2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 11 . 73
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Øvre Volta vedrørende
 levering af majs som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER,
 på den ene side,
 REGERINGEN I REPUBLIKKEN ØVRE VOLTA,
 *
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede
 udpeget:
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 REGERINGEN I REPUBLIKKEN ØVRE VOLTA :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel 1 og forsikring af leverancerne fra grænseovergangsste
 derne til bestemmelsesstederne.
 Inden for rammerne af fødevarehjælpeprogrammet
 for korn for året 1971 /72 leverer Det europæiske
 økonomiske Fællesskab, herefter benævnt » Fælles
 skabet«, som gave til republikken Øvre Volta, heref Artikel V
 ter benævnt » modtagerlandet « en mængde på 2 500
 tons majs.
 Modtagerlandet forpligter sig til at anvende de som
 fødevarehjælp modtagne varer som forbrugsvarer og
 til gratis at uddele dem til de nødlidende befolk
 Artikel II ningsgrupper.
 Leveringerne sker franko grænse i nye jutesække med
 en nettovægt på 50 kilogram.
 Artikel VI
 Artikel III
 Fællesskabet udbetaler modtagerlandet et forudfast
 Fællesskabets og modtagerlandets forpligtelser og sat bidrag som deltagelse i dette lands omkostninger
 ansvar navnlig vedrørende leveringen og overtagel ved de leverede varers transport fra grænseover
 sen defineres i bilaget, som er en integrerende del af gangsstederne til bestemmelsesstederne.
 denne aftale.
 Dette bidrag er på 10 regningsenheder pr. ton leveret
 vare .
 Artikel IV Fællesskabet forpligter sig til at udbetale dette bidrag
 så hurtigt som muligt, efter at Kommissionen for De
 Modtagerlandet forpligter sig til at træffe alle nød europæiske Fællesskaber har modtaget den i arti
 vendige foranstaltninger med henblik på transport kel IX, første led, omhandlede beretning.
 ---pagebreak--- 26. 11 . 73 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 325/3
 Artikel VU ne aftale. I dette øjemed giver det Kommissionen for
 De europæiske Fællesskaber følgende oplysninger :
 De kontraherende parter forpligter sig til at gennem
 føre denne aftale, således at produktionens og den — senest tredive dage efter overtagelsen af hver sen
 internationale handels normale struktur ikke berø
 ding : tid og sted for overtagelsen, art, mængde
 res. Med henblik herpå træffer de de nødvendige og kvalitet af de overtagne varer;
 foranstaltninger for at sikre, at leverancerne som fø
 devarehjælp ikke erstatter, men supplerer de handels — hver tredje måned indtil de som hjælp modtagne
 transaktioner, der med rimelighed kunne forventes i mængder er fuldstændig opbrugt : opgørelse navn
 mangel af sådanne leverancer. lig over modtagernes antal og art, distribuerede
 mængder, distributionssted og -måde.
 Artikel VIII
 Modtagerlandet træffer alle nødvendige foranstalt
 ninger for at forhindre:
 — reeksport af de varer, der er modtaget som føde Artikel X
 varehjælp såvel som produkter og biprodukter,
 der er fremstillet af denne leverance; På begæring af en af de kontraherende parter rådfø
 — handelsmæsig og ikke-handelsmæssig udførsel rer disse sig med hinanden om alle spørgsmål ved
 rørende anvendelsen af denne aftale .
 inden for 6 måneder efter den seneste levering
 såvel af de lokalt fremstillede varer, som måtte
 være af samme art som dem, der er modtaget
 som fødevarehjælp, som af de heraf fremstillede
 produkter og biprodukter. Artikel XI
 Artikel IX
 Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk,
 Modtagerlandet forpligter sig til at give Fællesskabet engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, og
 meddelelse om gennemførelsesbetingelserne for den alle disse tekster er autentiske.
 BILAG
 Bestemmelser fastsat i Artikel III i aftalen
 Artikel 1
 Levering har fundet sted, og risikoen overgår fra Fællesskabet til modtagerlandet i det øjeblik,
 varerne faktisk har passeret modtagerlandets grænse.
 Modtagerlandet bærer alle omkostninger ved modtagelsen af varerne, omkostninger ved eventuel
 omladning såvel som andre omkostninger efter leveringen.
 Eventuelle omkostninger, der er opstået ved forsinkelser i overtagelsen af varerne, og som
 modtagerlandet er ansvarlig for, skal bæres af dette.
 Artikel 2
 Fællesskabet giver modtagerlandet så hurtigt som muligt, efter at varen har forladt lastehavnen,
 meddelelse om lastetidspunktet, varernes mængde og kvalitet, konstateret ved lastningen,
 lossehavnen og det eller de transportmidler, ' der på landjorden er benyttet ved varernes
 transport til leveringsstedet.
 Artikel 3
 Fællesskabet meddeler modtagerlandet det forventede tidspunkt for varens ankomst til
 leveringsstedet mindst ti fulde dage i forvejen. Det bekræfter dette tidspunkt mindst to dage
 i forvejen.
 ---pagebreak--- Nr. L 325 /4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 11 . 73
 Artikel 4
 Ved leveringen af varerne er en tolerance på 5 °/o under den varemængde, som er fastsat i
 artikel 1 i aftalen, tilladt.
 Artikel 5
 Fællesskabet udpeger til gennemførelsen af bestemmelserne i dette bilag en befuldmægtiget,
 hvis navn og adresse det rettidigt meddeler modtagerlandet.
 Modtagerlandet ' udpeger på hvert leveringssted en ladningsmodtager, hvis navn og adresse det
 forud for aftalens gennemførelse meddeler Fællesskabet.
 Meddelelse om undertegnelse af aftalen vedrørende levering af fødevarehjælp mellem
 Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Øvre Volta
 Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Øvre Volta, ved
 rørende levering af majs som fødevarehjælp som Rådet besluttede at indgå den 4. juni
 1973 , er blevet undertegnet i Bruxelles den 19 . oktober 1973 ,
 for Rådet for De europæiske Fællesskaber af Joseph Van der Meulen, overordentlig og
 befuldmægtiget ambassadør, formand for De faste repræsentanters Komité, samt Hans
 Broder Krohn, generaldirektør for udvikling og samarbejde i Kommissionen for De
 europæiske Fællesskaber,
 for regeringen for republikken Øvre Volta af Pierre Ilboudo, ambassadør, repræsen
 tant for denne regering ved Det europæiske økonomiske Fællesskab .


text:
 17.12.2009
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 334/11
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 111/2009
 de 22 de Outubro de 2009
 que altera o anexo XXI (Estatísticas) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo Protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado «o acordo», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O anexo XXI do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 103/2009, de 25 de Setembro de 2009 (1).
 (2)
 O Regulamento (CE) n.o 329/2009 da Comissão, de 22 de Abril de 2009, que altera o Regulamento (CE) n.o 1165/98 do Conselho relativo a estatísticas conjunturais no que se refere à actualização da lista das variáveis, frequência de compilação e níveis de discriminação e de agregação aplicáveis às variáveis (2), deve ser incorporado no acordo.
 (3)
 O Regulamento (CE) n.o 330/2009 da Comissão, de 22 de Abril de 2009, que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2494/95 do Conselho no que respeita às normas mínimas para o tratamento dos produtos sazonais nos índices harmonizados de preços no consumidor (IHPC) (3), deve ser incorporado no acordo,
 DECIDE:
 Artigo 1.o
 O anexo XXI do acordo é alterado do seguinte modo:
 1.
 Ao ponto 2 [Regulamento (CE) n.o 1165/98 do Conselho] é aditado o seguinte travessão:
 «—
 32009 R 0329: Regulamento (CE) n.o 329/2009 da Comissão, de 22 de Abril de 2009 (JO L 103 de 23.4.2009, p. 3).»
 2.
 A seguir ao ponto 19w [Regulamento (CE) n.o 701/2006 do Conselho] é inserido o seguinte ponto:
 «19wa.
 32009 R 0330: Regulamento (CE) n.o 330/2009 da Comissão, de 22 de Abril de 2009, que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2494/95 do Conselho no que respeita às normas mínimas para o tratamento dos produtos sazonais nos índices harmonizados de preços no consumidor (IHPC) (JO L 103 de 23.4.2009, p. 6).»
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos dos Regulamentos (CE) n.o 329/2009 e (CE) n.o 330/2009 nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 23 de Outubro de 2009, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações previstas no n.o 1 do artigo 103.o do acordo (4).
 Artigo 4.o
 A presente decisão será publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 22 de Outubro de 2009.
 Pelo Comité Misto do EEE
 A Presidente
 Oda Helen SLETNES
 (1) JO L 304 de 19.11.2009, p. 21.
 (2) JO L 103 de 23.4.2009, p. 3.
 (3) JO L 103 de 23.4.2009, p. 6.
 (4) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
Omo dėsnis – fizikinis dėsnis, nusakantis įtampos, srovės stiprio ir laidininko varžos priklausomybę elektros grandinėje. Pavadintas šio dėsnio atradėjo – Georgo Omo vardu.
 Omo dėsnis grandinės daliai
 Omo dėsnio grandinės daliai matematinė išraiška:
 čia:
 U – įtampa arba potencialų skirtumas, [V] - Voltas;
 I – srovės stipris, [A] - Amperas;
 R – laidininko varža, [Ω] - Omas.
 Omo dėsnis visai grandinei
 Omo dėsnis taip pat naudojamas visai grandinei, bet kitokioje matematinėje išraiškoje:
 čia:
 – grandinės EV (elektrovara), [V];
 – srovė, [A];
 – visų grandinės elementų varža, [Ω];
 – šaltinio varža, [Ω].
 Omo dėsnio diferencialinė išraiška
 Bet kokios formos laidininke, kuriuo teka srovė išskirkime be galo mažą elementą, kurio ilgis , plotas . Šis elementas sutampa su kryptimi ( yra srovės tankis). Tada srovės stipris išskirtame elemente bus
 įtampa:
 kur – elektrinio lauko stipris.
 Laidininko varža:
 Įrašom viską į ir gaunam:
 suprastinam viską ir gaunam:
 .
 ir yra vektoriniai dydžiai, o ir – skaliariniai. Kadangi , tai
 ši lygybė vadinama Omo dėsnio diferencialine išraiška.
 Paprasčiausias pritaikymo pavyzdys
 Tarkime, norime prijungti šviesos diodą prie automobilio akumuliatoriaus.
 Diodo vartojama srovė 20 miliamperų arba 0,02 amperų.
 Diodo vartojama įtampa 2,5 volto. Automobilio akumuliatoriaus įtampa 12 voltų.
 Iš dvylikos voltų atimame du su puse volto gauname devynis su puse volto
 Šiuos padaliname iš turimos srovės 0,02 amperų ir gauname 475 omus.
 Tokią varžą mums reiktų prijungti nuosekliai šviesos diodui.
 Iš tiesų reikėtų nepamiršti, kad automobilyje faktinė įtampa dirbant varikliui yra apie 14 voltų.
 Elektromagnetizmas
 Elektros grandinės
 Nuorodos
 Omo dėsnis | Physics - Quizizz
 Omo dėsnis grandinės daliai
 Omo dėsnio taikymas