text:
Kindergeldberechtigung eines polnischen Staatsangehörigen in der Übergangszeit bis zum 30.11.2011 Aussetzung des finanzgerichtlichen Verfahrens im Hinblick auf ein beim BVerfG anhängiges konkretes Normenkontrollverfahren - Rechtsportal
 BFH - Entscheidung vom 27.04.2015
 III B 127/14
 EStG § 62 Abs. 1, Abs. 2
 AEUV Art. 21, 45
 FreizügG/EU § 5, § 6, § 11, § 13
 SGB III § 284
 AEUV Art. 21
 FreizügG/EU § 6
 FreizügG/EU § 11
 FreizügG/EU § 13
 BFH/NV 2015, 1303
 BFHE 249, 519
 DStRE 2015, 1038
 FamRZ 2015, 1797
 BFH, Beschluss vom 27.04.2015 - Aktenzeichen III B 127/14
 DRsp Nr. 2015/13467
 Bestehen für das Herkunftsland eines Unionsbürgers während einer Übergangszeit nach dem Beitritt zur Europäischen Union Beschränkungen hinsichtlich der Arbeitnehmerfreizügigkeit, so unterfällt der Unionsbürger nur dann nicht § 62 Abs. 1 EStG , sondern den einschränkenden Regelungen des § 62 Abs. 2 EStG , wenn die zuständige Ausländerbehörde Maßnahmen ergriffen hat, durch die der Unionsbürger anstelle der Regelungen des FreizügG/EU den Regelungen des AufenthG unterworfen wird.
 Auf die Beschwerde des Klägers wird der Beschluss des Finanzgerichts Rheinland–Pfalz vom 7. Oktober 2014 6 K 2642/12 aufgehoben.
 EStG § 62 Abs. 1 , Abs. 2 ; FGO § 74 ; AEUV Art. 21 , 45 ; FreizügG/EU § 5 , § 6 , § 11 , § 13 ; SGB III § 284 ;
 Streitig ist die Rechtmäßigkeit des Beschlusses des Finanzgerichts (FG) vom 7. Oktober 2014, mit dem dieses das Klageverfahren ( 6 K 2642/12) bis zum Ergehen einer Entscheidung in den beim Bundesverfassungsgericht (BVerfG) anhängigen Verfahren 2 BvL 9–14/14 gemäß § 74 der Finanzgerichtsordnung ( FGO ) ausgesetzt hat.
 Der Kläger und Beschwerdeführer (Kläger), ein polnischer Staatsangehöriger, war in den Jahren 2007 bis 2011 für eine polnische Baufirma als Arbeitnehmer in der Bundesrepublik Deutschland (Deutschland) beschäftigt. Er beantragte Kindergeld, welches ihm nicht gewährt wurde. Das nach erfolglosem Einspruchsverfahren anhängige Klageverfahren setzte das FG nach § 74 FGO aus. Zur Begründung führte es aus, dass der Kläger mangels Genehmigung der Beschäftigung durch die Bundes-agentur für Arbeit gemäß § 284 des Dritten Buches Sozialgesetzbuch a.F. ( SGB III ) als nicht freizügigkeitsberechtigter Ausländer i.S. des § 62 Abs. 2 des Einkommensteuergesetzes ( EStG ) zu behandeln sei. Da beim Kläger die Voraussetzungen des § 62 Abs. 2 EStG nach Aktenlage nicht vorlägen, wäre der Kindergeldanspruch bis April 2011 abzulehnen, sofern sich diese Vorschrift als verfassungsgemäß erweisen sollte.
 Die nach § 128 Abs. 1 FGO zulässige Beschwerde ist begründet. Der Beschluss des FG ist daher aufzuheben (§ 132 FGO ). Die Voraussetzungen einer Aussetzung des Verfahrens (AdV) nach § 74 FGO liegen nicht vor.
 1. Nach § 74 FGO kann das Gericht, wenn die Entscheidung des Rechtsstreits ganz oder zum Teil von dem Bestehen oder Nichtbestehen eines Rechtsverhältnisses abhängt, das den Gegenstand eines anderen anhängigen Rechtsstreits bildet, anordnen, dass die Verhandlung bis zur Erledigung des anderen Rechtsstreits auszusetzen sei. Eine Aussetzung des Klageverfahrens gemäß § 74 FGO ist nach der Rechtsprechung des Bundesfinanzhofs (BFH) u.a. dann geboten, wenn vor dem BVerfG bereits ein nicht als aussichtslos erscheinendes Musterverfahren gegen eine im Streitfall anzuwendende Norm anhängig ist, zahlreiche Parallelverfahren vorliegen und keiner der Verfahrensbeteiligten ein besonderes berechtigtes Interesse an einer Entscheidung über die Verfassungsmäßigkeit der umstrittenen gesetzlichen Regelung trotz des beim BVerfG anhängigen Verfahrens hat (vgl. z.B. BFH-Beschluss vom 28. März 2007 VIII B 50/06, BFH/NV 2007, 1337 ). Weitere Voraussetzung für eine AdV ist u.a., dass die Sachverhalte hinsichtlich der verfassungsrechtlichen Streitfrage im Wesentlichen gleich gelagert sind (vgl. z.B. BFH-Beschluss vom 3. Februar 2010 VI B 119/09, BFH/NV 2010, 923 ).
 a) Bei den beim BVerfG anhängigen Verfahren (Vorlagebeschlüsse des FG Niedersachsen vom 19. August 2014 und 21. August 2014 2 BvL 9–14/14, teilweise abgedruckt in Entscheidungen der Finanzgerichte —EFG— 2014, 932 ) geht es um die Frage, ob § 62 Abs. 2 EStG insoweit verfassungswidrig ist, als er nicht freizügigkeitsberechtigte Ausländer teilweise vom Anspruch auf Kindergeld ausschließt oder dessen Gewährung an weitere Voraussetzungen knüpft. Im vorliegenden Verfahren handelt es sich bei dem Kläger hingegen um einen freizügigkeitsberechtigten Unionsbürger, der bei Vorliegen der Voraussetzungen des § 62 Abs. 1 EStG dem Grunde nach kindergeldberechtigt ist.
 b) Entgegen der Ansicht des FG (so auch FG Münster, Urteil vom 22. Februar 2013 14 K 4342/11 Kg, EFG 2013, 803 ) bewirkt die fehlende Genehmigung der Bundesagentur gemäß § 284 SGB III nicht, dass der Kläger als nicht freizügigkeitsberechtigter Ausländer gemäß § 62 Abs. 2 EStG anzusehen ist. Dabei lässt der Senat dahinstehen, ob im vorliegenden Fall eine Genehmigung nach § 284 SGB III überhaupt erforderlich war (vgl. hierzu Beschluss des Landessozialgerichts —LSG— für das Land Nordrhein-Westfalen vom 2. Juli 2010 L 1 AL 158/10 B ER, Breithaupt 2010, 1085).
 Für Staatsangehörige der Europäischen Union gilt gemäß Art. 21 Abs. 1 des Vertrages über die Arbeitsweise der Europäischen Union ( AEUV , früher: Art. 18 EG) ein von der Arbeitnehmerfreizügigkeit unabhängiges Freizügigkeitsrecht, das allein aus der Unionsbürgerschaft folgt. Danach hat jeder Unionsbürger das Recht, sich im Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten —vorbehaltlich der in diesem Vertrag und in den Durchführungsvorschriften vorgesehenen Beschränkungen und Bedingungen— frei zu bewegen und aufzuhalten. Es handelt sich um ein unmittelbar anwendbares subjektiv-öffentliches Recht, das dem Unionsbürger, auch den Angehörigen der beigetretenen mittel– und osteuropäischen Staaten, unabhängig vom Zweck seiner Inanspruchnahme zusteht (Beschluss des Bayerischen LSG vom 22. Dezember 2010 L 16 AS 767/10 B ER, Rz 44, nicht veröffentlicht ––n.v.—).
 Dieses Aufenthaltsrecht der Unionsbürger entfällt —verbunden mit einer Ausreisepflicht nach § 7 FreizügG/EU—, sobald die Ausländerbehörde nach §§ 5 , 6 FreizügG/EU festgestellt hat, dass das Recht auf Einreise und Aufenthalt nach § 2 Abs. 1 FreizügG/EU nicht besteht. Die förmliche Feststellung obliegt allein den Ausländerbehörden und den Verwaltungsgerichten und damit weder den Familienkassen noch den Finanzgerichten (vgl. LSG Berlin–Brandenburg, Beschluss vom 29. November 2010 L 34 AS 1001/10 B ER, Rz 40, n.v.). Erst nach einer entsprechenden Feststellung findet das Aufenthaltsgesetz Anwendung (§ 11 Abs. 2 FreizügG/EU ) mit der Folge, dass der Unionsbürger einen Aufenthaltstitel nach dem Aufenthaltsgesetz benötigt, will er sich weiterhin legal in Deutschland aufhalten.
 Vielmehr schränken die in § 284 SGB III und § 13 FreizügG/EU a.F. getroffenen Bestimmungen nur die Arbeitnehmerfreizügigkeit (Art. 45 AEUV , vormals Art. 39 EG) und damit nicht die grundsätzliche Freizügigkeit der neuen Unionsbürger ein (Urteil des Bundessozialgerichts vom 30. Januar 2013 B 4 AS 54/12 R, BSGE 113, 60 , Sozialrecht 4–4200 § 7 Nr. 34, Rz 21; LSG Berlin–Brandenburg, Beschluss vom 29. November 2010 L 34 AS 1001/10 B ER, Rz 40, n.v.; Westphal/Stoppa, Die EU–Osterweiterung und das Ausländerrecht, Informationsbrief Ausländerrecht 2004, 133 , 139).
 Die Einschränkung (nur) der Arbeitnehmerfreizügigkeit steht auch mit Sinn und Zweck des in § 284 SGB III geregelten Erlaubnisvorbehalts in Einklang, der allein aus arbeitsmarktpolitischen Gründen eingeführt wurde (s. Arbeitsförderungs-Reformgesetz vom 24. März 1997, BGBl I 1997, 594 , BTDrucks 13/4941, S. 206: Verbesserung der "Möglichkeiten der Arbeitsämter ..., den gesetzlichen Vermittlungs– und Beschäftigungsvorrang deutscher Arbeitsuchender und diesen gleichgestellter Ausländer in der Praxis wirksamer zu gewährleisten und Ausländerbeschäftigung und Aufnahmefähigkeit des Arbeitsmarktes stärker in Einklang zu bringen"). Dieser Zweck hat durch das Zuwanderungsgesetz vom 30. Juli 2004 (BGBl I 2004, 1950 ) nach der Erweiterung der Europäischen Union um die mittel– und osteuropäischen Staaten keine Änderung erfahren.
 3. Eine Kostenentscheidung ist in diesem unselbständigen Nebenverfahren nicht zu treffen; über die Kosten des Beschwerdeverfahrens ist im Rahmen der Entscheidung über die Hauptsache zu befinden (vgl. z.B. Senatsbeschluss vom 21. Dezember 2005 III B 145/05, BFH/NV 2006, 1103 , unter II.3., m.w.N.).
 Vorinstanz: FG Rheinland-Pfalz , vom 07.10.2014 - Vorinstanzaktenzeichen 6 K 2642/12
 Zitieren: BFH - Beschluss vom 27.04.2015 (III B 127/14) - DRsp Nr. 2015/13467


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 21999D0156
 Úradný vestník L 061 , 01/03/2001 S. 0004 - 0004
 Rozhodnutie Spoločného výboru EHPč. 156/1999z 26. novembra 1999,ktorým sa mení a dopĺňa príloha II (Technické predpisy, normy, testovanie a certifikácia) k Dohode o EHPSPOLOČNÝ VÝBOR EHP,so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, v znení protokolu, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len "dohoda", a najmä na jej článok 98,keďže:(1) Príloha II k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím č. 143/1999 Spoločného výboru EHP z 5. novembra 1999 [1];(2) Smernica Komisie 1999/7/ES z 26. januára 1999, ktorou sa technickému rozvoju prispôsobuje smernica Rady 70/311/EHS, ktorá sa týka mechanizmu riadenia motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel [2], sa má začleniť do dohody.ROZHODLA TAKTO:Článok 1Do bodu 6 (smernica Rady 70/311/EHS) v kapitole I prílohy II k dohode sa pridáva táto zarážka:399 L 0007: : Smernica Komisie 1999/7/EHS z 26. januára 1999 (Ú. v. L 40, 13.2.1999, s. 36)."Článok 2Texty smernice 1999/7/ES v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sú pripojené k príslušným jazykovým zneniam tohto rozhodnutia, sú autentické.Článok 3Toto rozhodnutie nadobudne účinnosť 27. novembra 1999 za podmienky, že spoločnému výboru boli predložené všetky notifikácie na základe článku 103 ods. 1 dohody.Článok 4Toto rozhodnutie sa uverejní v časti EHP Úradného vestníka Európskych spoločenstiev a v dodatku EHP k uvedenému vestníku.V Bruseli 26. novembra 1999Za Spoločný výbor EHPpredsedaN. v. Liechtenstein[1] Ú. v. ES L 15, 18.1.2001, s. 36.[2] Ú. v. ES L 40, 13.2.1999, s. 23.--------------------------------------------------


text:
 21.2.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 48/3
 OVERSÆTTELSE
 MARRAKESHTRAKTATEN
 om fremme af adgang til offentliggjorte værker for personer, der er blinde eller synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap
 DE KONTRAHERENDE PARTER,
 SOM ERINDRER OM principperne om ikke-diskrimination, lige muligheder, tilgængelighed og fuld og effektiv deltagelse og inklusion i samfundslivet, der er proklameret i verdenserklæringen om menneskerettigheder og De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder,
 SOM ER OPMÆRKSOM PÅ de udfordringer, der forhindrer personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, i at realisere sig fuldt ud, og som begrænser deres ytringsfrihed, herunder friheden til at søge, modtage og sprede alle former for oplysninger og tanker på lige fod med andre, herunder gennem alle former for kommunikation efter eget valg, deres udøvelse af retten til uddannelse og muligheden for at gennemføre forskning,
 SOM FREMHÆVER betydningen af ophavsretlig beskyttelse som incitament til og belønning for litterære og kunstneriske frembringelser og af at styrke mulighederne for alle, herunder personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, for at deltage i samfundets kulturelle liv, nyde kunst og blive delagtiggjort i videnskabens fremskridt og dens goder,
 SOM ER OPMÆRKSOM PÅ de hindringer, der gør det vanskeligt for personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, at få adgang til offentliggjorte værker og dermed opnå lige muligheder i samfundet, og på behovet for både at øge antallet af værker i tilgængeligt format og forbedre deres udbredelse,
 SOM TAGER HENSYN TIL, at flertallet af alle synshæmmede og andre læsehandicappede lever i udviklingslandene og de mindst udviklede lande,
 SOM ERKENDER, at selv om der er forskelle i den nationale ophavsretslovgivning, kan de positive virkninger af ny informations- og kommunikationsteknologi på livet for personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, styrkes gennem en bedre international juridisk ramme,
 SOM ERKENDER, at mange medlemsstater har indført indskrænkninger og undtagelser i deres nationale ophavsretslovgivning for personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, men at der ikke desto mindre fortsat er mangel på eksemplarer af værker i tilgængeligt format for sådanne personer, og at medlemsstaternes indsats for at gøre værker tilgængelige for disse personer kræver betydelige ressourcer, samt at de manglende muligheder for udveksling på tværs af grænserne af eksemplarer i tilgængeligt format har nødvendiggjort dobbeltarbejde på dette område,
 SOM ANERKENDER både betydningen af rettighedsindehavernes rolle med hensyn til at gøre deres værker tilgængelige for personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap, samt betydningen af passende indskrænkninger og undtagelser til dette formål, særlig når markedet ikke er i stand til at tilvejebringe sådan adgang,
 SOM ERKENDER behovet for at opretholde balancen mellem en effektiv beskyttelse af ophavsmænds rettigheder og den bredere almenheds interesser, navnlig uddannelse, forskning og adgang til information, og at en sådan balance skal fremme effektiv og rettidig adgang til værker for personer, der er synshæmmede eller på anden måde har et læsehandicap,
 SOM BEKRÆFTER de kontraherende parters forpligtelser i henhold til de eksisterende internationale traktater om ophavsretsbeskyttelse og betydningen og fleksibiliteten af tretrinstesten i forbindelse med indskrænkninger og undtagelser, jf. artikel 9, stk. 2, i Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker og andre internationale instrumenter,
 SOM ERINDRER OM betydningen af henstillingerne i dagsordenen for udvikling, der blev vedtaget i 2007 af generalforsamlingen for Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO), og som tilstræber at sikre, at udviklingshensyn udgør en integrerende del af organisationens arbejde,
 SOM ANERKENDER betydningen af det internationale ophavsretssystem, og som ønsker at harmonisere indskrænkninger og undtagelser med henblik på at fremme adgang til og anvendelse af værker for personer, der er synhæmmede eller på anden måde har et læsehandicap,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Forholdet til andre konventioner og traktater
 Denne traktat fraviger på ingen måde forpligtelser, som de kontraherende parter har over for hinanden i henhold til andre traktater, ligesom den ikke berører deres rettigheder i henhold til andre traktater.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denne traktat forstås ved:
 a) »værker«: litterære og kunstneriske værker, jf. artikel 2, stk. 1, i Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker, i form af tekst, tegn og/eller hermed forbundne illustrationer, uanset om de er offentliggjort eller på anden måde stillet til rådighed for almenheden i et medie (1)
 b) »eksemplar i tilgængeligt format«: et eksemplar af et værk, der er tilgængeligt på en anden måde eller i en anden form, som giver en målgruppeperson adgang til værket, herunder lige så nemt og ubesværet som en person, der ikke er synshæmmet eller på anden måde har et læsehandicap. Et sådant eksemplar i tilgængeligt format anvendes kun af målgruppepersoner, og det skal respektere originalværkets integritet under behørig hensyntagen til de ændringer, der er nødvendige for at gøre værket tilgængeligt i det alternative format, og til målgruppepersonernes adgangsbehov
 c) »bemyndiget enhed«: en enhed, der er bemyndiget eller anerkendt af staten med henblik på at forestå uddannelse, oplysende undervisning, individuelt tilpasset læsning eller adgang til information for målgruppepersoner på ikke-kommerciel basis. Bemyndigede enheder omfatter også statslige institutioner eller nonprofitorganisationer, der leverer de samme ydelser til målgruppepersoner som led i deres primære aktiviteter eller institutionelle forpligtelser (2).
 En bemyndiget enhed fastlægger og følger sin egen praksis med henblik på at:
 i)
 fastslå, at de personer, den servicerer, er målgruppepersoner
 ii)
 begrænse sin spredning og tilrådighedsstillelse af eksemplarer i tilgængeligt format til målgruppepersoner og/eller bemyndigede enheder
 iii)
 bekæmpe reproduktion, spredning og tilrådighedsstillelse af uautoriserede eksemplarer og
 iv)
 forvalte eksemplarer af værker med behørig omhu og føre registre over forvaltningen og i den forbindelse respektere målgruppepersoners privatliv i overensstemmelse med artikel 8.
 Artikel 3
 Målgruppepersoner
 En målgruppeperson er en person, der
 a)
 er blind
 b)
 har en synsnedsættelse eller et perceptions- eller læsehandicap, som ikke kan afhjælpes, så den pågældende får en synsfunktion, der tilnærmelsesvis svarer til synet hos en person, der ikke har nedsat syn eller et læsehandicap, og som derfor er ude af stand til at læse trykte værker i tilnærmelsesvis samme omfang som en person, der ikke er synshæmmet eller har et læsehandicap, eller (3)
 c)
 på anden måde grundet et fysisk handicap er ude af stand til at holde eller håndtere en bog eller fokusere eller bevæge øjnene i et omfang, der normalt muliggør læsning,
 uafhængigt af eventuelle andre handicap.
 Artikel 4
 Indskrænkninger og undtagelser i national lovgivning vedrørende eksemplarer i tilgængeligt format
 1.
 a)
 De kontraherende parter foreskriver i deres nationale ophavsretslovgivning indskrænkninger i eller undtagelser fra retten til reproduktion, retten til spredning og retten til tilrådighedsstillelse for almenheden, jf. WIPO's traktat om ophavsret, for at lette målgruppepersoners adgang til eksemplarer af værker i tilgængeligt format. Indskrænkningerne eller undtagelserne i den nationale lovgivning bør tillade foretagelse af de ændringer, der er nødvendige for at gøre værket tilgængeligt i det alternative format.
 b)
 De kontraherende parter kan også foreskrive en indskrænkning i eller undtagelse fra retten til offentlig fremførelse for at lette adgangen til værker for målgruppepersoner.
 2. En kontraherende part kan efterkomme artikel 4, stk. 1, for alle de deri anførte rettigheder ved at foreskrive en indskrænkning eller undtagelse i sin nationale ophavsretslovgivning, der indebærer følgende:
 a)
 bemyndigede enheder må uden tilladelse fra indehaveren af ophavsretten fremstille et eksemplar i tilgængeligt format af et værk, indhente et eksemplar i tilgængeligt format hos en anden bemyndiget enhed og levere disse eksemplarer til målgruppepersoner på en hvilken som helst måde, herunder ved ikke-kommercielt udlån eller ved trådbunden eller trådløs elektronisk kommunikation, og tage alle mellemliggende skridt til at nå disse mål, når alle følgende betingelser er opfyldt:
 i)
 den bemyndigede enhed, der ønsker at udøve nævnte aktivitet, har lovlig adgang til det pågældende værk eller et eksemplar af værket
 ii)
 værket er konverteret til et eksemplar i tilgængeligt format, hvilket kan være på en hvilken som helst måde, der er nødvendig for at kunne navigere i oplysningerne i det tilgængelige format, men som ikke indfører andre ændringer end dem, der er nødvendige for at gøre værket tilgængeligt for målgruppepersonen
 iii)
 sådanne eksemplarer i tilgængeligt format tilvejebringes udelukkende til brug for målgruppepersoner, og
 iv)
 aktiviteten udøves på ikke-kommerciel basis
 samt
 b)
 en målgruppeperson, eller en person, der handler dennes vegne, herunder en primær omsorgsperson, kan fremstille et eksemplar i tilgængeligt format af et værk til målgruppepersonens personlige brug eller kan på anden vis bistå målgruppepersonen med at fremstille og anvende eksemplarer i tilgængeligt format, hvis målgruppepersonen har lovlig adgang til det pågældende værk eller et eksemplar af værket.
 3. En kontraherende part kan efterkomme artikel 4, stk. 1, ved at foreskrive andre indskrænkninger eller undtagelser i sin nationale ophavsretslovgivning i henhold til artikel 10 og 11 (4).
 4. En kontraherende part kan begrænse indskrænkninger eller undtagelser i henhold til denne artikel til værker, der ikke på rimelige vilkår for målgruppepersonerne foreligger kommercielt i det særlige tilgængelige format på det pågældende marked. Enhver kontraherende part, der gør brug af denne mulighed, skal deponere en meddelelse herom hos WIPO's generaldirektør på tidspunktet for ratificeringen, godkendelsen eller tiltrædelsen af denne traktat eller på et hvilket som helst senere tidspunkt (5).
 5. Det henhører under national ret at bestemme, hvorvidt indskrænkninger eller undtagelser i henhold til denne artikel skal være genstand for vederlag.
 Artikel 5
 Udveksling på tværs af grænserne af eksemplarer i tilgængeligt format
 1. De kontraherende parter foreskriver, at hvis der fremstilles et eksemplar i tilgængeligt format i henhold til en indskrænkning eller undtagelse eller i henhold til loven, må en bemyndiget enhed sprede eller stille dette eksemplar i tilgængeligt format til rådighed for en målgruppeperson eller en bemyndiget enhed i en anden kontraherende part (6).
 2. En kontraherende part kan efterkomme artikel 5, stk. 1, ved at foreskrive en indskrænkning eller undtagelse i sin nationale ophavsretslovgivning, der indebærer følgende:
 a)
 bemyndigede enheder må uden tilladelse fra rettighedsindehaveren sprede og stille eksemplarer i tilgængeligt format til rådighed for en bemyndiget enhed i en anden kontraherende part til brug udelukkende for målgruppepersoner, og
 b)
 bemyndigede enheder må uden tilladelse fra rettighedsindehaveren og i henhold til artikel 2, litra c), sprede og stille eksemplarer i tilgængeligt format til rådighed for en målgruppeperson i en anden kontraherende part,
 forudsat at den afsendende bemyndigede enhed forud for spredningen eller tilrådighedsstillelse ikke vidste eller havde rimelig grund til at vide, at eksemplaret i tilgængeligt format ville blive anvendt til andre end målgruppepersoner (7).
 3. En kontraherende part kan efterkomme artikel 5, stk. 1, ved at foreskrive andre indskrænkninger eller undtagelser i sin nationale ophavsretslovgivning i henhold til artikel 5, stk. 4, og artikel 10 og 11.
 4.
 a)
 Når en bemyndiget enhed i en kontraherende part modtager eksemplarer i tilgængeligt format i henhold til artikel 5, stk. 1, og den pågældende kontraherende part ikke har forpligtelser i henhold til Bernerkonventionens artikel 9, sikrer den i overensstemmelse med sit eget retssystem og sin egen retspraksis, at de pågældende eksemplarer i tilgængeligt format kun reproduceres, spredes og stilles til rådighed til fordel for målgruppepersoner på den pågældende kontraherende parts område.
 b)
 En bemyndiget enheds spredning og tilrådighedsstillelse af eksemplarer i tilgængeligt format i henhold til artikel 5, stk. 1, begrænses til den pågældende jurisdiktion, medmindre den kontraherende part er part i WIPO's traktat om ophavsret eller på anden måde begrænser indskrænkninger og undtagelser ved gennemførelsen af nærværende traktat til retten til spredning og retten til tilrådighedsstillelse for almenheden til visse særlige tilfælde, som ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimeligt omfang skader rettighedsindehaverens legitime interesser (8)
 (9).
 c)
 Nærværende artikel berører på ingen måde, hvordan det bestemmes, hvilke handlinger der udgør spredning eller tilrådighedsstillelse for almenheden.
 5. Nærværende traktat må på ingen måde anvendes til at behandle spørgsmålet om konsumption af rettigheder.
 Artikel 6
 Import af eksemplarer i tilgængeligt format
 Hvis en kontraherende parts nationale lovgivning tillader en målgruppeperson, en person, der handler på dennes vegne, eller en bemyndiget enhed at fremstille et eksemplar i tilgængeligt format af et værk, skal den pågældende kontraherende parts nationale lovgivning også tillade dem at importere et eksemplar i tilgængeligt format til fordel for målgruppepersoner uden rettighedsindehaverens tilladelse (10).
 Artikel 7
 Forpligtelser vedrørende teknologiske foranstaltninger
 De kontraherende parter træffer, hvis det er nødvendigt, passende foranstaltninger for at sikre, at hensigtsmæssig retlig beskyttelse og effektive retsmidler, der sættes ind for at bekæmpe omgåelse af effektive teknologiske foranstaltninger, ikke forhindrer målgruppepersoner i at drage fordel af de indskrænkninger og undtagelser, der følger af denne traktat (11).
 Artikel 8
 Respekt for privatlivet
 Når de kontraherende parter gennemfører indskrænkninger og undtagelser i henhold til denne traktat, bestræber de sig på at beskytte målgruppepersoners privatliv på lige fod med andre personers privatliv.
 Artikel 9
 Samarbejde om fremme af udveksling på tværs af grænserne
 1. De kontraherende parter tilstræber at befordre udveksling på tværs af grænserne af eksemplarer i tilgængeligt format ved at tilskynde til frivillig informationsdeling for at bistå bemyndigede enheder med at identificere hinanden. WIPO's Internationale Bureau opretter en indgangsportal til dette formål.
 2. De kontraherende parter påtager sig at bistå deres bemyndigede enheder, når disse udøver aktiviteter i henhold til artikel 5, for at stille oplysninger til rådighed vedrørende deres praksis i medfør af artikel 2, litra c), både gennem informationsdeling blandt bemyndigede enheder og gennem tilrådighedsstillelse af oplysninger vedrørende deres politikforanstaltninger og praksis, herunder om udveksling på tværs af grænserne af eksemplarer i tilgængeligt format, for interesserede parter og offentligheden, alt efter hvad der er relevant.
 3. WIPO's Internationale Bureau opfordres til at dele de oplysninger, der måtte foreligge, om denne traktats funktionsmåde.
 4. De kontraherende parter anerkender vigtigheden af internationalt samarbejde og fremme heraf til støtte for de nationale bestræbelser på at virkeliggøre målene med denne traktat (12).
 Artikel 10
 Generelle gennemførelsesprincipper
 1. De kontraherende parter påtager sig at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af denne traktat.
 2. De kontraherende parter forhindres ikke på nogen måde i selv at bestemme, hvordan bestemmelserne i denne traktat bedst gennemføres inden for rammerne af deres eget retssystem og retspraksis (13).
 3. De kontraherende parter kan udøve deres rettigheder og efterkomme deres forpligtelser i henhold til denne traktat gennem indskrænkninger eller undtagelser, som specifikt kommer målgruppepersoner til gode, andre indskrænkninger eller undtagelser eller en kombination heraf inden for rammerne af deres nationale retssystem og retspraksis. Disse kan omfatte domstolsafgørelser, love eller administrative bestemmelser, som kommer målgruppepersoner til gode, og som vedrører rimelig praksis, handlemåder eller former for anvendelse med henblik på at opfylde deres behov i overensstemmelse med de kontraherende parters rettigheder og forpligtelser i henhold til Bernerkonventionen, andre internationale traktater og artikel 11.
 Artikel 11
 Generelle forpligtelser vedrørende indskrænkninger og undtagelser
 Når en kontraherende part vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af denne traktat, kan den udøve de rettigheder og skal efterleve de forpligtelser, som den pågældende kontraherende part har i henhold til Bernerkonventionen, aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder og WIPO's traktat om ophavsret, herunder aftalerne om fortolkning heraf, således at:
 a)
 en kontraherende part i overensstemmelse med Bernerkonventionens artikel 9, stk. 2, kan tillade reproduktion af værker i visse særlige tilfælde, forudsat at sådan reproduktion ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimeligt omfang skader ophavsmandens legitime interesser
 b)
 en kontraherende part i overensstemmelse med artikel 13 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder begrænser indskrænkninger i og undtagelser fra enerettigheder til visse særlige tilfælde, som ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimeligt omfang skader rettighedsindehaverens legitime interesser
 c)
 en kontraherende part i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i WIPO's traktat om ophavsret kan foreskrive indskrænkninger i og undtagelser fra de rettigheder, der er indrømmet ophavsmænd i henhold til WIPO's traktat om ophavsret, i visse særlige tilfælde, som ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimeligt omfang skader ophavsmandens legitime interesser
 d)
 en kontraherende part i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i WIPO's traktat om ophavsret ved anvendelsen af Bernerkonventionen begrænser indskrænkninger i eller undtagelser fra rettigheder til visse særlige tilfælde, som ikke strider mod en normal udnyttelse af værket og ikke i urimeligt omfang skader ophavsmandens legitime interesser.
 Artikel 12
 Andre indskrænkninger og undtagelser
 1. De kontraherende parter anerkender, at en kontraherende part i sin nationale ret kan gennemføre andre ophavsretlige indskrænkninger og undtagelser til fordel for målgruppepersoner end dem, der er omhandlet i denne traktat, under hensyntagen til den pågældende kontraherende parts økonomiske situation og dens sociale og kulturelle behov, i overensstemmelse med den pågældende kontraherende parts internationale rettigheder og forpligtelser, og, for så vidt angår de mindst udviklede lande, under hensyntagen til deres særlige behov og deres særlige internationale rettigheder og forpligtelser og fleksibiliteten i den forbindelse.
 2. Denne traktat berører ikke øvrige indskrænkninger og undtagelser, der gælder for personer med handicap i henhold til national lovgivning.
 Artikel 13
 Forsamling
 1.
 a)
 De kontraherende parter har en forsamling.
 b)
 Hver kontraherende part repræsenteres i forsamlingen af én delegeret, som kan bistås af suppleanter, rådgivere og eksperter.
 c)
 Hver delegations udgifter afholdes af den kontraherende part, som har udpeget delegationen. Forsamlingen kan anmode WIPO om at yde finansiel bistand for at lette deltagelse af delegationer fra kontraherende parter, som i overensstemmelse med den faste praksis, der følges af De Forenede Nationers generalforsamling, anses for at være udviklingslande, eller som er lande, der er ved at overgå til markedsøkonomi.
 2.
 a)
 Forsamlingen behandler spørgsmål vedrørende opretholdelsen og videreudviklingen samt denne traktats anvendelse og virkemåde.
 b)
 Forsamlingen varetager i forbindelse med beslutninger om, hvorvidt visse mellemstatslige organisationer kan blive part i denne traktat, den opgave, den er tillagt ved artikel 15.
 c)
 Forsamlingen træffer beslutning om indkaldelse af enhver diplomatisk konference med henblik på revision af denne traktat og giver WIPO's generaldirektør de instrukser, der er nødvendige for forberedelsen af en sådan diplomatisk konference.
 3.
 a)
 Enhver kontraherende part, der er en stat, har én stemme og kan kun stemme på egne vegne.
 b)
 Enhver kontraherende part, der er en mellemstatslig organisation, kan deltage i afstemninger i stedet for sine medlemsstater med et antal stemmer svarende til det antal af dets medlemsstater, der er part i denne traktat. En sådan mellemstatslig organisation kan ikke deltage i en afstemning, hvis en af dens medlemsstater udøver sin stemmeret, og omvendt.
 4. Forsamlingen mødes efter indkaldelse foretaget af generaldirektøren og, hvis der ikke foreligger ekstraordinære omstændigheder, i samme periode og på samme sted som WIPO's generalforsamling.
 5. Forsamlingen bestræber sig på at træffe beslutninger ved konsensus og fastsætter selv sin forretningsorden, herunder bestemmelser om indkaldelse til ekstraordinære møder, betingelser for beslutningsdygtighed og, under iagttagelse af denne traktats bestemmelser, de krævede flertal ved forskellige former for beslutninger.
 Artikel 14
 Det Internationale Bureau
 WIPO's Internationale Bureau varetager de administrative opgaver i forbindelse med denne traktat.
 Artikel 15
 Betingelser for at blive part i traktaten
 1. Enhver stat, der er medlem af WIPO, kan blive part i denne traktat.
 2. Forsamlingen kan beslutte at tillade en mellemstatslig organisation at blive part i denne traktat, hvis den pågældende organisation afgiver en erklæring om, at den har kompetence og egen lovgivning, der er bindende for alle dens medlemsstater, på de områder, der er omfattet af denne traktat, og at den i overensstemmelse med sine egne interne procedurer er blevet behørigt bemyndiget til at blive part i denne traktat.
 3. Den Europæiske Union, som på den diplomatiske konference, der vedtog denne traktat, har afgivet en erklæring som omhandlet i foregående stykke, kan blive part i denne traktat.
 Artikel 16
 Rettigheder og forpligtelser i henhold til traktaten
 Medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i denne traktat, har hver kontraherende part alle de rettigheder og er undergivet alle de forpligtelser, der følger af denne traktat.
 Artikel 17
 Undertegnelse af traktaten
 Denne traktat er åben for undertegnelse på den diplomatiske konference i Marrakesh og derefter i et år efter vedtagelsen i WIPO's hovedkvarter for enhver part, der opfylder betingelserne for at blive part i traktaten.
 Artikel 18
 Traktatens ikrafttræden
 Denne traktat træder i kraft tre måneder efter, at 20 parter som omhandlet i artikel 15 har deponeret deres ratificerings- eller tiltrædelsesinstrumenter.
 Artikel 19
 Den faktiske dato for en parts tiltrædelse af traktaten
 Denne traktat er bindende:
 a)
 for de 20 parter, der er omhandlet i artikel 18, fra den dato, hvor traktaten træder i kraft
 b)
 for enhver anden part som omhandlet i artikel 15 fra tre måneder efter den dato, på hvilken den pågældende part har deponeret sit ratificerings- eller tiltrædelsesinstrument hos WIPO's generaldirektør.
 Artikel 20
 Opsigelse af traktaten
 Denne traktat kan opsiges af enhver kontraherende part ved meddelelse herom til WIPO's generaldirektør. Enhver opsigelse får virkning et år efter den dato, på hvilken WIPO's generaldirektør har modtaget meddelelsen.
 Artikel 21
 Traktatens sprog
 1. Denne traktat undertegnes i et originaleksemplar på engelsk, arabisk, kinesisk, fransk, russisk og spansk, idet udgaverne på disse sprog alle har samme gyldighed.
 2. Officielle tekster på andre sprog end dem, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, udarbejdes af WIPO's generaldirektør på anmodning af en interesseret part og efter samråd med alle interesserede parter. I dette stykke forstås ved »interesseret part« enhver stat, der er medlem af WIPO, hvis dens officielle sprog eller et af dens officielle sprog berøres, og Den Europæiske Union og enhver anden mellemstatslig organisation, der måtte blive part i denne traktat, hvis et af vedkommende organisations officielle sprog berøres.
 Artikel 22
 Depositar
 WIPO's generaldirektør er depositar for denne traktat.
 Udfærdiget i Marrakesh den 27. juni 2013.
 (1) Fælles erklæring vedrørende artikel 2, litra a): I denne traktat omfatter denne definition også sådanne værker i lydform, såsom lydbøger.
 (2) Fælles erklæring vedrørende artikel 2, litra c): I denne traktat kan »enheder, der er anerkendt af staten« også omfatte enheder, der modtager finansiel støtte fra staten med henblik på at forestå uddannelse, oplysende undervisning, individuelt tilpasset læsning eller adgang til information for målgruppepersoner på ikke-kommerciel basis.
 (3) Fælles erklæring vedrørende artikel 3, litra b): Formuleringen »som ikke kan afhjælpes« indebærer ikke, at enhver mulig form for medicinsk diagnosticering og behandling skal være taget i brug.
 (4) Fælles erklæring vedrørende artikel 4, stk. 3: Dette stykke hverken indskrænker eller udvider anvendelsesområdet for de indskrænkninger i og undtagelser fra retten til oversættelse, der indrømmes i Bernerkonventionen, for så vidt angår personer, der har en synsnedsættelse eller et andet læsehandicap.
 (5) Fælles erklæring vedrørende artikel 4, stk. 4: Kravet om kommerciel tilgængelighed berører ikke spørgsmålet om, hvorvidt en indskrænkning eller undtagelse i henhold til denne artikel er forenelig med tretrinstesten.
 (6) Fælles erklæring vedrørende artikel 5, stk. 1: Denne traktat indskrænker eller udvider desuden ikke på nogen måde omfanget af eneret i henhold til andre traktater.
 (7) Fælles erklæring vedrørende artikel 5, stk. 2: Der er enighed om, at det kan være hensigtsmæssigt for en bemyndiget enhed, der agter at sprede eller stiller eksemplarer i tilgængeligt format til rådighed direkte for en målgruppeperson i en anden kontraherende part, at tage yderligere skridt til at bekræfte, at den person, den servicerer, er en målgruppeperson, og at følge sin egen praksis som omhandlet i artikel 2, litra c).
 (8) Fælles erklæring vedrørende artikel 5, stk. 4, litra b): Der er enighed om, at denne traktat på ingen måde kræver eller indebærer, at en kontraherende part skal indføre eller anvende tretrinstesten ud over sine forpligtelser i henhold til dette instrument eller andre internationale traktater.
 (9) Fælles erklæring vedrørende artikel 5, stk. 4, litra b): Der er enighed om, at denne traktat på ingen måde skaber en forpligtelse for en kontraherende part til at ratificere eller tiltræde WIPO's traktat om ophavsret eller til at efterkomme nogen af dens bestemmelser, og om, at denne traktat ikke på nogen måde berører de rettigheder, indskrænkninger og undtagelser, der er indeholdt i WIPO's traktat om ophavsret.
 (10) Fælles erklæring vedrørende artikel 6: Der er enighed om, at den fleksibilitet, der er beskrevet i artikel 4, gælder tilsvarende for de kontraherende parter ved gennemførelsen af deres forpligtelser i henhold til artikel 6.
 (11) Fælles erklæring vedrørende artikel 7: Der er enighed om, at bemyndigede enheder under visse omstændigheder kan vælge at anvende teknologiske foranstaltninger i forbindelse med fremstilling, spredning og tilrådighedsstillelse af eksemplarer i tilgængeligt format, og at denne artikel ikke på nogen måde er til hinder for denne praksis, forudsat at den er i overensstemmelse med national lovgivning.
 (12) Fælles erklæring vedrørende artikel 9: Der er enighed om, at artikel 9 ikke indebærer obligatorisk registrering af bemyndigede enheder og ej heller udgør en forudsætning for, at bemyndigede enheder kan udøve de aktiviteter, der er omhandlet i denne traktat; den giver derimod mulighed for informationsdeling med henblik på at lette udveksling på tværs af grænserne af eksemplarer i tilgængeligt format.
 (13) Fælles erklæring vedrørende artikel 10, stk. 2: Der er enighed om, at når et værk er et værk i henhold til artikel 2, litra a), herunder sådanne værker i lydform, finder indskrænkningerne og undtagelserne i henhold til denne traktat tilsvarende anvendelse på beslægtede rettigheder, når det er nødvendigt for at kunne fremstille, sprede og stille et eksemplar i tilgængeligt format til rådighed for målgruppepersoner.


text:
 20.11.2008
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 309/33
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 106/2008,
 tehty 26 päivänä syyskuuta 2008,
 ETA-sopimuksen liitteen XX (Ympäristö) muuttamisesta
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite XX muutettiin 4 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 89/2008 (1).
 (2)
 Päätöksen 2005/338/EY muuttamisesta yhteisön ympäristömerkin myöntämistä leirintäaluepalveluille koskevien ekologisten arviointiperusteiden voimassaolon pidentämiseksi 17 päivänä maaliskuuta 2008 tehty komission päätös 2008/276/EY (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Päätöksen 2001/405/EY muuttamisesta yhteisön ympäristömerkin myöntämisessä pehmopaperituotteille käytettävien ekologisten arviointiperusteiden voimassaolon jatkamiseksi 26 päivänä maaliskuuta 2008 tehty komission päätös 2008/277/EY (3) olisi otettava osaksi sopimusta,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Muutetaan sopimuksen liite XX seuraavasti:
 1)
 Lisätään 2i kohtaan (komission päätös 2001/405/EY) luetelmakohta seuraavasti:
 ”—
 32008 D 0277: komission päätös 2008/277/EY, tehty 26 päivänä maaliskuuta 2008 (EUVL L 87, 29.3.2008, s. 14).”
 2)
 Lisätään 2p kohtaan (komission päätös 2005/338/EY) seuraava:
 ”, sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:
 —
 32008 D 0276: komission päätös 2008/276/EY, tehty 17 päivänä maaliskuuta 2008 (EUVL L 87, 29.3.2008, s. 12).”
 2 artikla
 Päätösten 2008/276/EY ja 2008/277/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 27 päivänä syyskuuta 2008, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (4).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 26 päivänä syyskuuta 2008.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 S.D. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) EUVL L 280, 23.10.2008, s. 27
 (2) EUVL L 87, 29.3.2008, s. 12.
 (3) EUVL L 87, 29.3.2008, s. 14.
 (4) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


type: wikipedia

text:
Joyce Cheng Yan-Yee (nacida el 30 de mayo de 1987 en Vancouver, Columbia Británica, Canadá), es una cantante, actriz y escritora hongkonesa. Ella tiene raíces familiares en Taishan (Guangdong) y Shanghái. Su madre fue la actriz, cantante y comediante Lydia Shum y su padre es el actor Adam Cheng. Ella es también nieta de Alan Tang. Durante la mayor parte de su infancia, ganó la exposición de los medios debido al apoyo que le brindaba su madre. Cheng mostró un interés en el mundo del espectáculo. A los 13 años, ella interpreta una versión de Britney Spears la canción autotitulada '¡Uy! ... I Did It Again, en un programa de televisión de Hong Kong, la caridad.
 Cheng pasó gran parte de su infancia en Vancouver, Columbia Británica, en Canadá, donde asistió al Crofton House School. Es egresada de la Universidad de Queen en Kingston, Ontario, Canadá, para seguir su carrera musical en Asia.
 Filmografía
 TV Series
 Canciones
 Film
 Enlaces externos
 Joyce Cheng's Blog
 Actrices de China
 Cantantes de la República Popular China
 Escritores de China del siglo XXI
 Actrices de Hong Kong
 Cantantes femeninas de Hong Kong
 Escritoras de China
 Chinas del siglo XXI
 Nacidos en Vancouver


text:
 26.5.2005
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 133/42
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 180/2004
 van 16 december 2004
 tot wijziging van Protocol nr. 31 bij de EER-overeenkomst betreffende samenwerking op specifieke gebieden buiten de vier vrijheden
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de Overeenkomst” genoemd, en met name op de artikelen 86 en 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 90/2004 van het Gemengd Comité van de EER van 8 juni 2004 (1).
 (2)
 De overeenkomstsluitende partijen moeten aangemoedigd worden beter samen te werken met betrekking tot de activiteiten in het kader van de gemeenschappelijke onderneming Galileo, opgericht bij Verordening (EG) nr. 876/2002 van de Raad (2).
 (3)
 Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst dient derhalve te worden gewijzigd, teneinde bedoelde samenwerking mogelijk te maken,
 BESLUIT:
 Artikel 1
 Na artikel 1, lid 7 (Onderzoek en technische ontwikkeling) van Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst wordt het volgende ingevoegd:
 „8.
 De overeenkomstsluitende partijen zullen goede samenwerking tussen de bevoegde organisaties, instellingen en andere organen op hun grondgebied stimuleren wanneer die bijdraagt tot het versterken en verbreden van de samenwerking inzake de activiteiten in het kader van de gemeenschappelijke onderneming Galileo (3).
 Artikel 2
 Dit besluit treedt in werking op de dag volgende op die van de laatste kennisgeving aan het Gemengd Comité van de EER zoals bedoeld in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst (4).
 Artikel 3
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 16 december 2004.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De voorzitter
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) PB L 349 van 25.11.2004, blz. 52.
 (2) PB L 138 van 28.5.2002, blz. 1.
 (3) 32002 R 0876: Verordening (EG) nr. 876/2002 van de Raad van 21 mei 2002 tot oprichting van de gemeenschappelijke onderneming Galileo.”.
 (4) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


type: caselaw

text:
 10.9.2011
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 269/35
 Petición de decisión prejudicial planteada por el Tribunal administratif de Montreuil (Francia) el 4 de julio de 2011 — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
 (Asunto C-345/11)
 2011/C 269/71
 Lengua de procedimiento: francés
 Órgano jurisdiccional remitente
 Tribunal administratif de Montreuil
 Partes en el procedimiento principal
 Demandante: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.
 Demandada: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
 Cuestiones prejudiciales
 1)
 ¿Debe tenerse en cuenta la situación de los partícipes, además de la de los organismos de inversión colectiva en valores mobiliarios (OICVM)?
 2)
 En caso de respuesta afirmativa, ¿qué requisitos deben concurrir para que pueda considerarse que la retención en origen controvertida es conforme con el principio de libre circulación de capitales?


text:
Patrick "Pat" Bruce Metheny [məˈθiːni] (s. 12. elokuuta 1954 Kansas City) on yhdysvaltalainen jazzkitaristi. Hänen uransa alkoi 1970-luvun alussa ja oma ryhmä hänellä on ollut vuodesta 1977 saakka. Pat Metheny tunnetaan monipuolisuudestaan ja taidokkaasta soittimen käsittelystä. Suuri osa hänen materiaalistaan on sävelletty yhteistyönä kosketinsoittaja Lyle Maysin kanssa, joka oli hänen yhteistyökumppaninsa 1970-luvun puolestavälistä kuolemaansa 2020 saakka.
 Pat Metheny aloitti varsinaisen muusikkouransa opettajana Miamin yliopistossa ja Berkleen collegessa alle 20-vuotiaana. Ensimmäinen suurempi yhtye hänelle oli Gary Burtonin johtama kvartetti. Pat Methenyn pääkokoonpano on kuitenkin ollut 70-luvulta saakka Pat Metheny Group, mutta hän on julkaissut materiaalia myös trion kanssa, soolona, ja duettona useiden artistien kanssa.
 Elämä ja ura
 Pat Metheny syntyi Missourin Kansas Cityssä 12. elokuuta 1954. Hän asui lapsuutensa Kansas Cityn Lee's Summit -nimisessä lähiössä. Paikka oli tuohon aikaan tyypillinen keskilännen kaupunki, jossa asukkaita oli noin 3 500. Metheny on sanonut, että koska kaupungissa ei juuri tapahtunut mitään, se kirvoitti hänen mielikuvitustaan.
 Metheny aloitti musiikkiharrastuksensa 8-vuotiaana, kun hänen viisi vuotta vanhempi veljensä Mike opetti hänelle trumpetinsoittoa. Kymmenvuotiaana hänen veljensä opettaja alkoi opettaa häntä. Metheny vaihtoi kuitenkin soittimensa kitaraan 12-vuotiaana. Suurimpana vaikutuksena tähän olivat uudet rock-yhtyeet, joissa kitara oli nostettu kaikkein tärkeimmäksi instrumentiksi. Tärkeimpiä vaikuttajia Methenylle olivat Beatles, Beach Boys ja Dave Clark Five. Metheny osti pienen akustisen kitaran ja sai isältään lahjaksi Gibsonin ES-140 T 3⁄4 -kitaran. Ensimmäisen yhtyeensäkin, The Beat Bombs, Metheny perusti kavereidensa kanssa jo 12-vuotiaana. Tämä yhtye ei tosin pysynyt koossa kovin pitkään.
 Tänä aikana Metheny kiinnostui myös jazz-musiikista, koska hän halusi improvisoida kitarallaan. Suurimpina vaikutteina olivat Ornette Colemanin ja Miles Davisin musiikki. 1960-luku oli kapinallisuuden aikaa, ja Metheny on myöhemmin sanonut, että rockilla hän olisi kapinoinut vain vanhempiaan vastaan, mutta jazzilla hän kapinoi myös kavereitaan vastaan, jotka eivät ymmärtäneet, mistä tässä musiikissa oli kysymys.
 Vuonna 1968 Metheny tapasi Gary Burtonin, joka järjesti jamisessioita Methenyn kotikaupungissa Kansas Cityssä. Burton oli myöhemmin merkittävä tekijä Methenyn musiikille. Syyskuussa 1969 Metheny esiintyi ensimmäistä kertaa jazz-artistina New Sound Trion kanssa. Tämän jälkeen hän alkoi saada julkisuutta jazz-piireissä. Heinäkuussa 1970 hän soitti Herbie Hancockin kanssa keikalla. Vuodesta 1970 vuoteen 1972 hän soitti Gary Silvisin kvartetissa. Tänä aikana hänellä oli keikkoja 5–6 iltana viikossa. Samaan aikaan hän kävi koulua.
 Valmistuttuaan Methenyn vanhemmat painostivat häntä hakemaan collegeen. Hänelle tarjottiin paikkaa UMKC -musiikkikonservatoriossa, Berkleen Collegessa Bostonissa sekä Miami-Floridan yliopistossa. Metheny päätti lähteä Miamiin paikallisen muusikkotarjonnan vuoksi.
 Methenystä tuli nopeasti Miamiin muuton jälkeen sähkökitaran professori Miamissa vuonna 1973. Vuonna 1974 Gary Burton pyysi häntä Berkleen musiikkicollegen opettajaksi, mihin hän suostui ja muutti Bostoniin. Sieltä hän matkusti silloin tällöin New Yorkiin soittamaan muun muassa David Friedmanin ja Paul Bleyn kanssa. Kesällä 1974 Gary Burton pyysi häntä soittamaan omaan kvartettiinsa.
 Metheny soitti Burtonin kvartetissa kolme vuotta vuoteen 1977 saakka. Tänä aikana hän soitti kolmella Burtonin levyllä (Ring, Dreams So Real sekä Passengers). Hän myös julkaisi ensimmäisen oman levynsä, Bright Size Life, Jaco Pastoriuksen ja Bob Moseksen kanssa vuonna 1976.
 Huhtikuussa 1975 Metheny oli Gary Burtonin kvartetin kanssa esiintymässä Wichita Jazz-festivaaleilla. Siellä hän tapasi kosketinsoittaja Lyle Maysin, jonka kanssa hän myöhemmin perusti Pat Metheny Groupin. Methenyn ja Maysin ensimmäinen yhteinen konsertti oli toukokuussa 1976. Heidän yhteistyönsä toimi niin hyvin, että Metheny päätti jättää Gary Burtonin kvartetin ja perustaa Maysin kanssa oman ryhmän.
 Pat Metheny Group teki alusta saakka erittäin paljon konsertteja ympäri Yhdysvaltoja ja Eurooppaa ja sai niiden avulla laajan kannattajakunnan. Siten jo heidän ensimmäinen levynsä sai julkisuutta, ja toinen levy, American Garage (1979) myi yli 200 000 kappaletta samoin kuin Pat Methenyn soololevy New Chautauqua (1978). Tämän jälkeen Pat Methenyn jokainen levy on saavuttanut suosiota erittäin ristiriitaisen vastaanoton saanutta Zero Tolerance for Silencea lukuun ottamatta.
 Tuotanto
 Pat Metheny on julkaissut noin kolmekymmentä levyä. Suurin osa levyistä on julkaistu Pat Metheny Groupin kanssa, mutta hän on tehnyt useita soololevyjä ja muutaman levyn triokokoonpanon kanssa. Lisäksi hän on tehnyt levyjä duettona toisten artistien kanssa, kaksi levyä sinfoniaorkesterin kanssa sekä vieraillut useiden artistien levyillä. Lisäksi hän oli mukana kolmella Gary Burton Quartetin levyllä uransa alkuvaiheessa soittaessaan ryhmässä.
 Ahkeran levynteon lisäksi Metheny on ollut koko uransa ajan aktiivisesti kiertueilla. Hän on tehnyt 1970-luvun alusta saakka vuosittain noin 200 keikkaa vuodessa ja viettänyt suuren osan ajastaan kiertueella. Yksi Methenyn tunnistettavimpia piirteitä on kitarasyntetisaattorin käyttö. Hän on käyttänyt lähes samalta kuulostavaa kitaralla ohjattavaa syntetisoitua soundia monissa kappaleissaan 1980-luvun alkupuolelta saakka.
 Pat Metheny Groupin soundi muuttui lattari-painotteisemmaksi 1980-luvun lopulla levyjen Still Life (Talkin') sekä Letter from Home myötä. Näillä levyillä kevyimmät kappaleet, kuten musiikkivideonakin levitetty Last Train Home, lähestyvät tyyliltään smooth jazzia. Toista ääripäätä Methenyn tuotannossa edustavat soololevyjen free jazz -kappaleet. 1990-luvulla Pat Metheny Group alkoi kokeilemaan koneellisempaa rumpusaundia.
 Jazz-artistiksi Metheny on saanut runsaasti tunnustusta sekä myyntiluvuissa että palkintojen muodossa. Kaksi hänen levyistään, Secret Story sekä Letter from Home ovat myyneet kultaa. Hän on saanut 20 Grammy-palkintoa peräti kymmenessä eri sarjassa. Kukaan toinen artisti ei ole saanut Grammya yhtä monessa sarjassa ja hän on myös määrällisesti kymmenen eniten palkintoja saaneen artistin joukossa. Viimeisimmät palkinnoista ovat vuosilta 2012 ja 2013.
 Kaikkiaan Metheny on voittanut Grammyn seuraavissa sarjoissa: Best Contemporary Jazz Album, Best Pop Instrumental Performance, Best Jazz Instrumental Solo Performance, Best Jazz Instrumental Performance by Individual Artist or Group, Best Rock Instrumental Performance, Best Jazz Fusion Performance, Best Jazz Performance, Best New Age Performance ja Best Jazz Instrumental Album.
 Diskografia
 Bright Size Life (1976)
 Watercolors (1977)
 Pat Metheny Group (1978)
 New Chautauqua (1979)
 American Garage (1979)
 80/81 (1980)
 As Falls Wichita, So Falls Wichita Falls (1981)
 Offramp (1982)
 Travels (1983)
 Rejoicing (1983)
 First Circle (1984)
 The Falcon And The Snowman (movie soundtrack) (1985)
 Song X (1986)
 STILL life (talking) (1987)
 Letter From Home (1989)
 Question And Answer (1990)
 Secret Story (1992)
 The Road To You (1993)
 I Can See Your House From Here (John Scofieldin kanssa) (1994)
 Zero Tolerance For Silence (1994)
 We Live Here (1995)
 Quartet (1996)
 Passagio Per Il Paradiso (1997)
 beyond the Missouri Sky (short stories) (1997)
 Imaginary Day (1997)
 Like Minds (1999)
 Jim Hall & Pat Metheny (1999)
 A Map Of The World (movie soundtrack) (1999)
 Pat Metheny Trio 99 → 00 (2000)
 Pat Metheny Trio → Live (2000)
 Speaking Of Now (2002)
 Upojenie (+ Anna Maria Jopek) (2002)
 One Quiet Night (2003)
 The Way Up (2005)
 Secret Story (2CD Special Edition) (2007)
 Day Trip (Antonio Sanchezin ja Christian McBriden kanssa) (2008)
 What's It All About (2011)
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Pat Metheny Group
 A complete Pat Metheny discography
 Pat Metheny Guitar Licks
 Yhdysvaltalaiset jazzkitaristit
 Fuusiojazz
 Grammy-palkinnon saajat
 Vuonna 1954 syntyneet
 Elävät henkilöt


text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0515(03)
 Abkommen in Form von Briefwechsel zwischen der Gemeinschaft und Jordanien über die Einfuhr frischer geschnittener Blumen und Blüten sowie deren Knospen der Unterposition 0603 10 des Gemeinsamen Zolltarifs in die Gemeinschaft
 Amtsblatt Nr. L 129 vom 15/05/2002 S. 0177 - 0178
 ABKOMMEN IN FORM EINES BRIEFWECHSELSzwischen der Gemeinschaft und Jordanien über die Einfuhr frischer geschnittener Blumen und Blüten sowie deren Knospen der Unterposition 0603 10 des Gemeinsamen Zolltarifs in die GemeinschaftA. Schreiben der GemeinschaftHerr ...,die Gemeinschaft und Jordanien haben Folgendes vereinbart:Die derzeitige Regelung sieht die Beseitigung der Einfuhrzölle der Gemeinschaft auf Blumen und Blüten sowie deren Knospen, geschnitten, frisch, der Unterposition 0603 10 des Gemeinsamen Zolltarifs mit Ursprung in Jordanien im Rahmen eines Kontingents von 100 Tonnen vor.Jordanien verpflichtet sich, die nachstehenden Bedingungen für die Einfuhr von Rosen und Nelken, welche die Voraussetzungen für die Beseitigung dieses Zolls erfuellen, in die Gemeinschaft einzuhalten:- Das Preisniveau der Einfuhren in die Gemeinschaft muss mindestens 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus für dieselben Waren in denselben Zeiträumen entsprechen.- Das jordanische Preisniveau wird durch Aufzeichnung der Preise der eingeführten Waren auf repräsentativen Gemeinschaftseinfuhrmärkten ermittelt.- Das Gemeinschaftspreisniveau beruht auf den Erzeugerpreisen, die auf repräsentativen Märkten der Haupterzeugermitgliedstaaten verzeichnet werden.- Die Preisniveaus werden vierzehntäglich aufgezeichnet und anhand der entsprechenden Mengen gewogen. Dies gilt für die Gemeinschaftspreise und für die jordanischen Preise.- Sowohl bei den Gemeinschaftserzeugerpreisen als auch bei den Einfuhrpreisen jordanischer Waren wird zwischen großblütigen und kleinblütigen Rosen und zwischen einblütigen und mehrblütigen Nelken unterschieden.- Liegt das jordanische Preisniveau für eine Ware unter 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus, so wird die Zollpräferenz ausgesetzt. Die Gemeinschaft setzt die Zollpräferenz wieder in Kraft, wenn ein jordanisches Preisniveau verzeichnet wird, das 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus oder mehr entspricht.Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir die Zustimmung Ihrer Regierung zum Inhalt dieses Schreibens bestätigen würden.Genehmigen Sie, Herr ..., den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung.Im Namen des Rates der Europäischen UnionB. Schreiben JordaniensHerr ...,Ich beehre mich, den Eingang Ihres heutigen Schreibens zu bestätigen, das wie folgt lautet: "Die Gemeinschaft und Jordanien haben Folgendes vereinbart:Die derzeitige Regelung sieht die Beseitigung der Einfuhrzölle der Gemeinschaft auf Blumen und Blüten sowie deren Knospen, geschnitten, frisch, der Unterposition 0603 10 des Gemeinsamen Zolltarifs mit Ursprung in Jordanien im Rahmen eines Kontingents von 100 Tonnen vor.Jordanien verpflichtet sich, die nachstehenden Bedingungen für die Einfuhr von Rosen und Nelken, welche die Voraussetzungen für die Beseitigung dieses Zolls erfuellen, in die Gemeinschaft einzuhalten:- Das Preisniveau der Einfuhren in die Gemeinschaft muss mindestens 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus für dieselben Waren in denselben Zeiträumen entsprechen.- Das jordanische Preisniveau wird durch Aufzeichnung der Preise der eingeführten Waren auf repräsentativen Gemeinschaftseinfuhrmärkten ermittelt.- Das Gemeinschaftspreisniveau beruht auf den Erzeugerpreisen, die auf repräsentativen Märkten der Haupterzeugermitgliedstaaten verzeichnet werden.- Die Preisniveaus werden vierzehntäglich aufgezeichnet und anhand der entsprechenden Mengen gewogen. Dies gilt für die Gemeinschaftspreise und für die jordanischen Preise.- Sowohl bei den Gemeinschaftserzeugerpreisen als auch bei den Einfuhrpreisen jordanischer Waren wird zwischen großblütigen und kleinblütigen Rosen und zwischen einblütigen und mehrblütigen Nelken unterschieden.- Liegt das jordanische Preisniveau für eine Ware unter 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus, so wird die Zollpräferenz ausgesetzt. Die Gemeinschaft setzt die Zollpräferenz wieder in Kraft, wenn ein jordanisches Preisniveau verzeichnet wird, das 85 % des Gemeinschaftspreisniveaus oder mehr entspricht.Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir die Zustimmung Ihrer Regierung zum Inhalt dieses Schreibens bestätigen würden."Ich darf Ihnen die Zustimmung meiner Regierung zum Inhalt dieses Schreibens bestätigen.Genehmigen Sie, Herr ..., den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung.Für die Regierung des Haschemitischen Königreichs Jordanien


type: other

text:
ΟΑΕΔ: Χιλιάδες ευκαιρίες για εργασία αλλά και επιδοτήσεις σε ανέργους για νέο ξεκίνημα - Ενεργός Πολίτης | Τρίκαλα Ενημέρωση
 16.10.2018 Εθνικά / Επικαιρότητα
 Ειδικότερα ήδη εκδόθηκε η απόφαση για το πρόγραμμα του ΟΑΕΔ και τις 5.500 προσλήψεις. Σύμφωνα με το υπουργείο Εργασίας μέσα από το συγκεκριμένο πρόγραμμα συνδυάζεται η θεσμική αναβάθμιση κρίσιμων υπηρεσιών για τον πολίτη με μια ουσιαστική παρέμβαση ενάντια στην ανεργία και την υποαπασχόλιση των νέων επιστημόνων. Αφορά άνεργους πτυχιούχους ΑΕΙ και ΤΕΙ, ηλικίας 22 έως 29 ετών.
 – Το πρόγραμμα έχει ως στόχο την άμεση απόκτηση εργασιακής εμπειρίας στο επιστημονικό τους αντικείμενο, την θεσμική αναβάθμιση του δημοσίου μέσω συγκεκριμένων project που εκτελεί υψηλά καταρτισμένο νέο εργατικό δυναμικό και την αντιμετώπιση του φαινομένου της διαρροής του επιστημονικού δυναμικού νεαρής ηλικία σε άλλες χώρες προς αναζήτηση εργασίας.
 – για ωφελούμενους οι οποίοι διαθέτουν μεταπτυχιακό τίτλο ή διδακτορικό δίπλωμα, οι ανωτέρω αποδοχές προσαυξάνονται μηνιαίως κατά 50 ευρώ ή 100 ευρώ αντίστοιχα.
 Πρόγραμμα επιδότησης ανέργων
 Νέο πρόγραμμα του ΟΑΕΔ θα δίνει επιδότηση σε ανέργους πρώην επιχειρηματίες για να έχουν μ.ια «δεύτερη επιχειρηματική ευκαιρία». Το πρόγραμμα ανακοίνωσε πριν από λίγες ημέρες η κ. Καραμεσίνη.
 Το νέο πρόγραμμα του ΟΑΕΔ είναι στο στάδιο της προκήρυξης και σύμφωνα με αποκλειστικές πληροφορίες του dikaiologitika news, μέσα στο επόμενο διάστημα των 20 ημερών θα έχει προκηρυχθεί.
 Στο «τυπογραφείο» η νέα κοινωφελής εργασία σε δήμους με έξτρα αμοιβές
 Στην «πόρτα» της δημοσιεύσης βρίσκεται η νέα προκήρυξη του ΟΑΕΔ για το νέο πρόγραμμα κοινωφελούς εργασίας και τις 2.300 προσλήψεις ανέργων από Δήμους. Η προκήρυξη θα εκδοθεί τις επόμενες ημέρες και σίγουρα πριν το τέλος του μήνα από τοον Οργανισμό απασχόλησης.
 Ήδη έχει εκδοθεί η απόφαση που ορίζει το πλαίσιο της προκήρυξης του ΟΑΕΔ για το νέο πρόγραμμα κοινωφελούς εργασίας σε Κέντρα Υποδοχής και Ταυτοποίησης, ΤΟΣΚΕΔΠ και δομές προσωρινής υποδοχής ή φιλοξενίας μέσω Δήμων, Περιφερειών και της Υπηρεσίας Υποδοχής και Ταυτοποίησης του Υπουργείου Μεταναστευτικής Πολιτικής. Το πρόγραμμα αφορά το Γ κύκλο του προγράμματος και θα γίνουν 2.300 προσλήψεις ανέργων
 Σύμφωνα με την απόφαση οι δυνητικά ωφελούμενοι, κατόπιν πρόσκλησης του ΟΑΕΔ, καλούνται να υποβάλουν αποκλειστικά με ηλεκτρονικό τρόπο στον ΟΑΕΔ, μία αίτηση συμμετοχής για την τοποθέτησή τους στις προκηρυσσόμενες θέσεις για μία ειδικότητα, επιλέγοντας από μία (1) μέχρι τρεις (3) υπηρεσίες τοποθέτησης ή/και επιβλέποντες φορείς, όπως προβλέπει η πρόσκληση. Η αίτηση θα αναρτηθεί στην ιστοσελίδα του Οργανισμού (www.oaed.gr) και μετά τη συμπλήρωσή της οι δυνητικά ωφελούμενοι την αποστέλλουν μέσω του συστήματος ηλεκτρονικών αιτήσεων (http://ait.oaed.gr/). Η διάρκεια της δράσης είναι οκτάμηνη και αντιστοιχεί στο διάστημα απασχόλησης των ωφελουμένων.
 Η δράση έχει ως στόχο την άμεση αντιμετώπιση της ανεργίας πληθυσμιακών ομάδων που συνεχίζουν να πλήττονται από την παρατεταμένη οικονομική κρίση και τη μακρά ύφεση που έχει υποστεί η ελληνική οικονομία, βάσει των στοιχείων της εγγεγραμμένης ανεργίας του Οργανισμού Απασχόλησης Εργατικού Δυναμικού (ΟΑΕΔ).
 Αποβλέπει στην ενίσχυση της απασχόλησης των ανέργων, στην ένταξη/επανένταξή τους στην αγορά εργασίας και ταυτόχρονα στην αναβάθμιση των παρεχόμενων υπηρεσιών υποδοχής, ασύλου και διαχείρισης προσφυγικών ροών δεδομένης της κοινωνικοοικονομικής κατάστασης που έχει προκαλέσει η εισροή προσφύγων στη χώρα κατά τα τελευταία έτη.
 Αντικείμενο της δράσης είναι η προώθηση της απασχόλησης ανέργων – εγγεγραμμένων στα μητρώα του ΟΑΕΔ (ωφελούμενοι) – μέσω της τοποθέτησής τους, για συνολικό χρονικό διάστημα οκτώ (8) μηνών, σε περιφερειακές υπηρεσίες της Υπηρεσίας Υποδοχής και Ταυτοποίησης της Γενικής Γραμματείας Υποδοχής του Υπουργείου Μεταναστευτικής Πολιτικής, συμπεριλαμβανομένων των Τοπικών Συντονιστικών Κέντρων Διαχείρισης Προσφυγικής Κρίσης (ΤΟΣΚΕΔΠ), όπως η δημόσια πρόσκληση θα εξειδικεύσει.
 Στο πλαίσιο αυτό περιλαμβάνονται οι ενέργειες ορισμού των επιβλεπόντων φορέων και των θέσεων απασχόλησης ανά φορέα και ειδικότητα, η κατάταξη και η σύζευξη των ανέργων με τις θέσεις εργασίας των επιβλεπόντων φορέων.
 – χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας ωφελούμενου, με ανώτατο όριο τους εξήντα (60) μήνες: ένα (1) μόριο ανά πλήρη μήνα, το οποίο διπλασιάζεται για τους ανέργους αρχηγούς μονογονεϊκών οικογενειών, χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας του/ης συζύγου των ανέργων της ανωτέρω κατηγορίας, με ανώτατο όριο τους εξήντα μήνες (60): ένα (1) μόριο ανά πλήρη μήνα,
 – αριθμός ανηλίκων τέκνων: δέκα (10) μόρια για κάθε ανήλικο τέκνο, στ) αναπηρία ωφελουμένου σε ποσοστό 50% και άνω: δεκαπέντε (15) μόρια
 – γονέας προστατευόμενου ή προστατευόμενων τέκνων ΑΜΕΑ, ανηλίκων ή και ενηλίκων, με ποσοστό αναπηρίας 67% και άνω: δέκα (10) μόρια, ανεξαρτήτως συνολικού αριθμού τέκνων, η) δικαιούχοι του ΚΕΑ: τριάντα πέντε (35) μόρια και θ) ωφελούμενοι που είχαν επιλεγεί και δεν είχαν τοποθετηθεί σε ολοκληρωμένες ή υπό υλοποίηση εθνικές και συγχρηματοδοτούμενες δράσεις προώθησης της απασχόλησης μέσω προγραμμάτων κοινωφελούς χαρακτήρα της προγραμματικής περιόδου ΕΣΠΑ 20142020: δέκα (10) μόρια 6.


text:
21.6.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 161/5
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 3/2012
 2012 m. vasario 10 d.
 kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo I priedas (Veterinarijos ir fitosanitarijos klausimai)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas) su pakeitimais, padarytais Europos ekonominės erdvės susitarimą patikslinančiu protokolu, ypač į šio Susitarimo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 Susitarimo I priedas buvo iš dalies pakeistas 2011 m. gruodžio 2 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 124/2011 (1);
 (2)
 į Susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. gegužės 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 517/2011, kuriuo dėl Bendrijos tikslo mažinti tam tikrų salmonelių serotipų paplitimą tarp Gallus gallus rūšies vištų dedeklių įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir Komisijos reglamentas (ES) Nr. 200/2010 (2);
 (3)
 į Susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. gegužės 27 d. Komisijos sprendimas 2011/322/ES, kuriuo iš dalies keičiami Sprendimo 2009/861/EB dėl pereinamojo laikotarpio priemonių pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, taikomų reikalavimų neatitinkančiam žaliam pienui tam tikrose Bulgarijos pieno perdirbimo įmonėse, I ir II priedai (3);
 (4)
 Reglamentu (ES) Nr. 517/2011 panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1168/2006 (4), kuris įtrauktas į Susitarimą, todėl jis turi būti iš Susitarimo išbrauktas;
 (5)
 šis sprendimas susijęs su teisės aktais dėl veterinarijos klausimų. Teisės aktai dėl veterinarijos klausimų netaikomi Lichtenšteinui tol, kol jam taikomas Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais, kaip nustatyta Susitarimo I priedo sektorinėse adaptacijose. Todėl šis sprendimas netaikomas Lichtenšteinui,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Susitarimo I priedo I skyrius iš dalies keičiamas taip:
 1.
 6.1 dalies 17 punkto (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004) antraštinės dalies „Taikomos šiuose aktuose numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės:“ antra įtrauka (Komisijos sprendimas 2009/861/EB) papildoma šia įtrauka:
 „—
 32011 D 0322: 2011 m. gegužės 27 d. Komisijos sprendimas 2011/322/ES (OL L 143, 2011 5 31, p. 41).“
 2.
 7.1 dalies 8b punktas (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003) papildomas šia įtrauka:
 „—
 32011 R 0517: 2011 m. gegužės 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 517/2011 (OL L 138, 2011 5 26, p. 45).“
 3.
 7.2 dalies 28 punkto (Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1168/2006) tekstas išbraukiamas.
 4.
 7.2 dalies 53 punktas (Komisijos reglamentas (EB) Nr. 200/2010) papildomas taip:
 „su pakeitimais, padarytais:
 —
 32011 R 0517: 2011 m. gegužės 25 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 517/2011 (OL L 138, 2011 5 26, p. 45).“
 5.
 Po 7.2 dalies 54 punkto (Komisijos reglamentas (ES) Nr. 16/2011) įterpiamas šis punktas:
 „55.
 32011 R 0517: 2011 m. gegužės 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 517/2011, kuriuo dėl Bendrijos tikslo mažinti tam tikrų salmonelių serotipų paplitimą tarp Gallus gallus rūšies vištų dedeklių įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir Komisijos reglamentas (ES) Nr. 200/2010 (OL L 138, 2011 5 26, p. 45).“
 2 straipsnis
 Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede skelbtini Reglamento (ES) Nr. 517/2011 ir Sprendimo 2011/322/ES tekstai islandų ir norvegų kalbomis yra autentiški.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2012 m. vasario 11 d., jei EEE jungtiniam komitetui pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (5).
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje 2012 m. vasario 10 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Laikinai pareigas einantis pirmininkas
 Gianluca GRIPPA
 (1) OL L 76, 2012 3 15, p. 3.
 (2) OL L 138, 2011 5 26, p. 45.
 (3) OL L 143, 2011 5 31, p. 41.
 (4) OL L 211, 2006 8 1, p. 4.
 (5) Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.


text:
targowisko | Interpretacje podatkowe
 Interpretacje oznaczone słowem kluczowym: targowisko
 dotyczy opodatkowania podatkiem od towarów i usług czynności realizowanych w ramach umowy na administrowanie ogólnodostępnym targowiskiem (pobieranie opłaty targowej, wyznaczanie miejsc, realizacja warunków sanitarnych, ochrony przeciwpożarowej i porządku)
 W związku z pisemną informacją Naczelnika Urzędu Skarbowego w Lubaczowie z dnia 10.08.2004 r. (znak: US-IIa-005/9/2004) o zakresie stosowania przepisów prawa podatkowego udzieloną na podstawie art. 14a ustawy z dnia 29.08.1997 r. – Ordynacja podatkowa (Dz. U. Nr 137, poz. 926 ze zm.), w odpowiedzi na zapytanie podatnika, Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie, na podstawie art. 14b § 2 ww. ustawy, do ...
 Jaką stawkę VAT należy zastosować w stosunku do usług sprzątania targowisk/placów, zaklasyfikowanych przez Urząd Statystyczny w Łodzi w grupie PKWiU 90.03.13-00.10?
 POSTANOWIENIE Na podstawie art. 216 oraz art. 14a §1, §3, §4 ustawy z dnia 29 sierpnia 1997 roku - Ordynacja podatkowa ( tekst jednolity Dz.U. Nr 8, poz.60 z 2005 roku) art. 41 ust. 2 ustawy z dnia 11 marca 2004 roku o podatku od towarów i usług ( D.z U. Nr 54, poz. 525z późn.zm.), Naczelnik Urzędu Skarbowego w Puławach postanawia uznać stanowisko Strony przedstawione we wniosku z dnia 22.08.2005 ...
 Czy ma prawo do obniżenia podatku należnego o podatek naliczony od zakupionych materiałów związanych z utrzymaniem targowiska miejskiego.
 P O S T A N O W I E N I E Na podstawie art. 14a § 1 oraz § 4 ustawy z dnia 29 sierpnia 1997 roku – Ordynacja podatkowa (tekst jednolity Dz. U. z 2005 roku, nr 8, poz. 60 z póź. zm.) w związku ze złożonym przez Zakład Usług Miejskich w ... wnioskiem z dnia 25 lipca 2005 roku (data wpływu do tut. Urzędu 27.07.2005 roku) o interpretację przepisów w zakresie podatku od towarów i usług w sprawie prawa do ...
 Czy opłata za rezerwację stanowisk sprzedaży powinna być opodatkowana podatkiem VAT ?
 Ze stanu faktycznego przedstawionego we wniosku wynika, iż na mocy uchwały Rady Miasta Zakład Budżetowy został Administratorem targowiska miejskiego. Zgodnie z uchwałą Administrator targowiska może zawierać umowy rezerwacji stanowiska sprzedaży. Dochód z rezerwacji stanowisk sprzedaży stanowi wynagrodzenie Zakładu Budżetowego , w związku z wykonywaniem funkcji Administratora. Z załączonego do prze ...
 Opodatkowanie wynagrodzenia za pobór opłaty targowej.
 Opodatkowanie wynagrodzenia za pobór opłaty targowej
 1. Czy prawidłowym jest księgowanie usługi od podwykonawcy w kol. 10 podatkowej księgi przychodów i rozchodów (zakup towarów i materiałów wg cen zakupu)? 2. Czy prawidłowym jest księgowanie zakupów związanych z wykonaniem stanowiska targowego (płyty do zabudowy, fotele, sofy, wykładziny (...)) w kol. 10 podatkowej księgi przychodów i rozchodów? 3. Czy prawidłowym jest księgowanie usługi od podwykonawcy w kol. 10 podatkowej księgi przychodów i rozchodów?


text:
A VÉGREHAJTÓI IRODA KÁRTÉRÍTÉSI FELELŐSSÉGE - PDF
 Download "A VÉGREHAJTÓI IRODA KÁRTÉRÍTÉSI FELELŐSSÉGE"
 1 A VÉGREHAJTÓI IRODA KÁRTÉRÍTÉSI FELELŐSSÉGE A végrehajtó működése körében illetőleg az eljárása során okozott kár megtérítéséért a kártérítési felelősség minden esetben - így akkor is, ha végrehajtói iroda tagjaként fejti ki tevékenységét a végrehajtót terheli /Vht.236. (1) bekezés, Ptk.349. (1) bekezdés/. A felperes a végrehajtó irodával szemben fenntartott pontosított keresetében elsődlegesen közigazgatási jogkörben okozott kár, másodlagosan jogalap nélküli gazdagodás, harmadlagosan tartozás jogcímén kérte az alperes Ft és járulékai megfizetésére kötelezését. Követelését arra alapította, hogy a folyamatban volt végrehajtási eljárás során a végrehajtó a végrehajtási ügyérték mértékét jogszabálysértően határozta meg, a végrehajtási jutalék felszámításának jogszabályi feltételei nem álltak fenn, továbbá jogsértően alkalmazott a felperessel szemben azonnali beszedési megbízást a törvényben rögzített bírósági út igénybevétele helyett. Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. Elsődlegesen arra hivatkozott, hogy nem a végrehajtó iroda, hanem a végrehajtó rendelkezik passzív perbeli legitimációval a kártérítési követelés esetében. Utalt arra, hogy a felperes a rendes jogorvoslatot nem vette igénybe, a jutalékkal kapcsolatosan kifejtette, hogy nem végrehajtási eljáráson kívül szűnt meg a követelés, a végrehajtó tevékenységével kapcsolatosan pedig kizárólag kártérítés jogcímén lehet igényt érvényesíteni, a másodlagos jogcímek erre nem teremtenek lehetőséget. Az elsőfokú bíróság a fellebbezéssel támadott ítéletével a keresetet elutasította. Határozata indokolásában megállapította, hogy a felperes a kötelmi adóssal szembeni kölcsöntartozás érvényesítése érdekében végrehajtási záradék útján mind az adós, mind pedig a zálogkötelezettekkel szemben végrehajtási eljárást kezdeményezett, a végrehajtás elrendelésére szeptember 5-én került sor. A felperesnek a zálogtárgyakon vételi joga állt fenn, annak gyakorlására ellenérték fejében harmadik személyt jelölt ki, aki a vételi jogával élve meg is szerezte az ingatlanok tulajdonjogát. A felperes követelésének megszűntével a végrehajtó díjjegyzékeket állított ki, megállapítva az ügyértéket, a munkadíjat, a költségátalányt, a behajtási jutalékot, az egyéb költségeket. A díjjegyzékeket kézbesítette a felperesnek, majd jegyzőkönyvben állapította meg azok jogerőre emelkedését. A Tatai Városi Bíróság a felperes díjjegyzékkel és jegyzőkönyvekkel kapcsolatos végrehajtási kifogását elkésettségre hivatkozással elutasította, a határozatokat a Komárom-Esztergom Megyei Bíróság helybenhagyta. A díjjegyzékek jogerőre emelkedését megállapító jegyzőkönyvbe foglalt fizetési felhívásnak a felperes nem tett eleget, így a bírósági végrehajtó a Ft tartozást azonnali beszedési megbízással hajtotta be a felperestől. Az elsőfokú bíróság a Vht.236. (1) bekezdésére, valamint a 254/A. (1) bekezdésére hivatkozással úgy foglalt állást, hogy a végrehajtó irodának a felperesi követelés tekintetében nincs alperesi perbeli legitimációja, a működési körében, illetőleg eljárása során okozott kár megtérítéséért ugyanis nem a végrehajtó iroda, hanem a végrehajtó felel. Az iroda csupán a végrehajtói tevékenység elősegítésére létrehozott szervezet.
 2 Mindemellett rámutatott arra is, hogy a kártérítési felelősségnek a Ptk.349. (1) bekezdésében foglalt feltételei sem állnak fenn, hiszen az elkésettség miatt elutasításra került végrehajtási kifogásokat úgy kell értékelni, hogy a végrehajtó intézkedése elleni rendes - a kár elhárítására alkalmas - jogorvoslatot a felperes nem vette igénybe, kifogást nem terjesztett elő. A végrehajtási kifogás jelentette volna a rendes és egyben egyetlen jogorvoslati lehetőséget a végrehajtó intézkedésével szemben. Rendes jogorvoslat hiányában a végrehajtási költség visszafizetését jogszerűen a felperes sem elszámolásra irányuló perben, sem kártérítés jogcímén, sem jogalap nélküli gazdagodás jogcímén nem érvényesítheti (EBH.1999, Legfelsőbb Bíróság Pk.42. állásfoglalás, G.1789/2008. elvi határozat.) Ugyancsak alaptalannak ítélte a felperesi keresetet a Ptk ban foglalt feltételek hiányára figyelemmel is, megállapítva, hogy a végrehajtó a Vht. és a díjszabásról szóló rendelet szabályait betartva járt el. A Vht.254. (4) bekezdése szerint jár a jutalék a végrehajtónak függetlenül attól, hogy a teljesítés a végrehajtóhoz vagy a végrehajtást kérőhöz, pénzben vagy természetben történt. A 14/1994.(IX.08.) IM. rendelet 1. (1) bekezdése és 18. -a szerint is jár a jutalék a végrehajtónak. A perbeli végrehajtási eljárások azzal, hogy a felperes az opciós jogával élt, megszűntek. A végrehajtó jogszerűen állította ki a díjjegyzéket, melyet a végrehajtást kérő részére kézbesített. Az elsőfokú bíróság álláspontja szerint a felperes alaptalanul hivatkozott a Vht.41. (1) bekezdésére, ugyanis a perbeli esetben legfeljebb a 40. (1) bekezdése, ily módon a 34. (5) bekezdése alkalmazandó. A Vht.41. (1), (2) és (3) bekezdésében foglalt eljárás fel sem merült a perbeli esetben, hisz az adósok nem valószínűsítették okirattal, hogy a követelés alaptalan, azt már teljesítették vagy egyébként megszűnt, így a végrehajtó a 34. (5) és 40. (1) bekezdése alapján jogszerűen érvényesítette azonnali beszedés útján a jogerős díjjegyzékben foglalt és a felperes által felhívás ellenére meg nem fizetett végrehajtási költséget. A felperes fellebbezésében elsődlegesen az ítélet kereset szerinti megváltoztatását, másodlagosan a hatályon kívül helyezését kérte. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a bizonyítékokat és az irányadó jogszabályokat tévesen értelmezte. Téves az az ítéleti álláspont, hogy az alperes perbeli legitimációja a felperesi követelések tekintetében hiányzik. A Vht ban meghatározott felelősség ugyanis az önálló jogi személyiséggel rendelkező szervezetet terheli. Utalt arra, hogy a végrehajtási eljárás költségei is a végrehajtó iroda számlájára folynak be. Végrehajtó iroda létesítése esetén a Vht ában meghatározott kártérítési felelősség az irodát terheli csakúgy, mint a jogalap nélküli gazdagodás visszatérítése iránti másodlagos igény. Ez is csak a ténylegesen gazdagodó irodával szemben érvényesíthető. A felperes kiemelte, hogy a Vht.34. (5) bekezdése, a 40. (1) bekezdése, valamint a 41. (3) bekezdése rendelkezései kizárólag egymásra tekintettel alkalmazhatóak. A 40. (1) bekezdése értelmében a végrehajtást kérő köteles a követelés megszűnését és csökkenését bejelenteni a végrehajtónak és köteles a végrehajtó felhívásának megfelelően a 34. (5) bekezdése szerinti költségeket megfizetni. A Vht.41. (3) bekezdése értelmében ha a végrehajtást kérő elmulasztotta a nyilatkozatot vagy az adós állítását elismerte, de a felhívásban megjelölt összegeket nem fizette meg, úgy a végrehajtó az ügyet a végrehajtást foganatosító bírósághoz terjeszti be. Ezután a
 3 bíróság végzéssel kötelezi a végrehajtást kérőt a 34. (5) bekezdésében említett összegek megfizetésére. Megállapítható tehát, hogy a végrehajtónak az ügyet be kellett volna terjesztenie a foganatosító bíróság részére és kizárólag a bíróság lett volna jogosult arra, hogy a végrehajtási költségek megfizetésére kötelezze a végrehajtást kérőt. Csupán ezen jogerős végzés alapján lett volna köteles a költségek megfizetésére a végrehajtást kérő, a végrehajtó pedig csak ezután lett volna jogosult a végrehajtást kérővel szemben végrehajtási cselekményt foganatosítani. A végrehajtó nem terjesztett elő a költségviselés megállapítására irányuló kérelmet a bíróságnál, emiatt a bíróság e tárgyban alakszerű határozatot nem hozhatott, így a felperes elesett az esetleges jogsértő végzéssel szembeni jogorvoslati jog gyakorlásának lehetőségétől. Az elsőfokú ítéletben írtakkal szemben a végrehajtást kérőnek nem kizárólagosan a díjjegyzékkel szembeni végrehajtási kifogás, hanem a foganatosító bíróság végzésével szembeni fellebbezés is jogorvoslati lehetőségként áll rendelkezésére. Ezzel azonban az alperes törvénysértő intézkedése miatt nem élhetett. Ennek hiányát azonban a felperesre nem lehet terhelni. Kifejtette azt is, hogy a Ptk.349. (1) bekezdésében hivatkozott jogorvoslat csak bekövetkezett kár esetén értelmezhető. A kár bekövetkezte ugyanakkor nem a díjjegyzékek közléséhez, hanem a követelés felperessel szemben való tényleges érvényesítéséhez kapcsolódott. A bíróság által hivatkozott jogesetek csupán akkor lennének irányadók, ha a felperest nem korlátozta volna az alperes a jogorvoslati jogosultságában. Ezen túlmenően a felperes fenntartotta azon álláspontját, hogy amennyiben az államigazgatási jogkörben okozott kár iránti kérelme nem állna fenn, úgy a jogalap nélküli gazdagodás jogcímén megállapítható az alperes felelőssége, ugyanis az alperesnek csupán a jogszabályban meghatározott módon megállapított és annak megfelelő mértékű végrehajtási költségekre vonatkozóan volt jogalapja, ezt meghaladóan nem. Önmagában a jogerős díjjegyzék nem szolgált a vagyoni előny érvényesítésének jogalapjául. Az alperes a végrehajtási ügyértéket jogsértően, nem a Vht.31/E. (4) bekezdése alapján határozta meg, a Vht.41. (3) bekezdésében foglaltak mellőzésével alkalmazott azonnali beszedési megbízást, ezáltal a felperes jogorvoslati jogát korlátozta, továbbá a Vht.254. (4) bekezdését sértve számított fel végrehajtási jutalékot, holott a végrehajtási eljárás befejezése sem egészben, sem részben nem tekinthető eredményesnek, a követelés megszűnése nem hozható összefüggésbe a végrehajtási eljárással. A megtérülés a végrehajtási eljárástól függetlenül, azon kívül következett be, mégpedig a felperest megillető opciós jog révén. Tehát az adós és a végrehajtó személyétől függetlenül került sor a követelés megtérülésére. Utalt arra, hogy ugyanezen jogértelmezést foglalt el egy másik végrehajtási ügyben dr. Kovássy Szabolcs önálló bírósági végrehajtó az ugyanezen követelés iránt folytatott másik eljárása során. Az alperes fellebbezési ellenkérelmében az ítélet helyes indokai alapján való helybenhagyását kérte. Mindenben fenntartotta az elsőfokú eljárás során részletesen kifejtett jogi álláspontját.
 4 A felperes fellebbezése az alábbiak szerint nem megalapozott. A végrehajtó törvénysértő intézkedésére, eljárására hivatkozva a Ptk ára alapított kártérítés iránti kereseti kérelem elbírálása során mindenekelőtt a bíróságnak a perben a felperes által alperesként megjelölt végrehajtói iroda passzív perbeli legitimációjának kérdésében kellett határoznia. Az e körben elfoglalt elsőfokú ítéleti álláspont maradéktalanul helytálló és az általa felhívott jogszabályi rendelkezések helyes alkalmazásán alapszik. A Vht.236. (1) bekezdése értelmében a Ptk.349. (1) bekezdése alapján előterjesztett kártérítési követelés a végrehajtóval szemben érvényesíthető. A végrehajtói iroda a Vht.254/A. (1) bekezdése értelmében csupán az önálló bírósági végrehajtói tevékenység végzésének elősegítésére alapított, mégpedig jogi személyiséggel rendelkező szervezet. A végrehajtói irodát, mint jogintézményt a jelenlegi magyar jogrendszerben a évi CXXXVI. törvény a vezette be. A törvény ezen -ához fűződő miniszteri indokolás szerint a társas formában történő működés természetesen nem érinti a végrehajtói tevékenység mint állami jogalkalmazó tevékenység hatósági jellegét és ennek megfelelően a végrehajtóknak az általuk lefolytatott eljárással kapcsolatos személyes fegyelmi és kártérítési felelősségét. A jogalkotói szándékot tükröző miniszteri indokolás és Vht.236. (1) bekezdésének elsődleges nyelvtani jelentése kétséget kizáróan megalapozza az elsőfokú bíróság jogi álláspontját: a végrehajtó működése körében, illetőleg az eljárása során okozott kár megtérítéséért a Ptk.349. (1) bekezdés szerinti kártérítési felelősség minden esetben - így akkor is, ha végrehajtói iroda tagjaként fejti ki tevékenységét a végrehajtót terheli. Ettől eltérő jogértelmezésre alappal csupán az szolgálhatna, ha a Vht. (vagy más jogszabály) kifejezetten a végrehajtói iroda felelősségéről rendelkezne. A kifejtettekre figyelemmel az elsőfokú bíróság a felperes téves jogi álláspontjával szemben helytállóan foglalt állást akként, hogy a perben az alperesnek a felperes kártérítési követelése tekintetében nincs passzív perbeli legitimációja. Ez a körülmény a kártérítési kereset ítélettel való elutasítását önmagában megalapozza. Helytálló az az elsőfokú bíróság által elfoglalt jogi álláspont, mely szerint a felperes által a perben érvényesített követelés a végrehajtói irodával szemben sem jogalap nélküli gazdagodás, sem pedig egyéb kötelmi jogcímen, azaz tartozás elszámolására hivatkozással sem érvényesíthető alappal. A végrehajtó a végrehajtási eljárás során az irányadó jogszabályi rendelkezések keretei között, az azok által meghatározott módon és eljárási rendben köteles eljárni. A felperes által sérelmezett végrehajtói magatartás, tevékenység (díjjegyzék nem megfelelő kiállítása, az abban foglalt követelés azonnali beszedési megbízás útján való érvényesítése, a költségek viselésére irányuló döntés meghozatalának módja) közhatalom gyakorlása során kifejtett szervező-intézkedő tevékenységnek vagy mulasztásnak (PK.42. számú állásfoglalás), az állami jogalkalmazó tevékenység keretei között kifejtett magatartásnak minősül. Az ilyen jellegű, tehát hatósági tevékenység keretei közé tartozó végrehajtói intézkedésekre alapított, jogsértésre hivatkozással érvényesített követelés érvényesítésének feltételeit a Ptk ában és a ában foglalt rendelkezések együttesen teremtik meg. A végrehajtó által a közhatalmi tevékenysége során kifejtett jogsértő magatartásra, mint
 5 ténybeli alapra hivatkozással más jogcímen (sem a jogalap nélküli gazdagodás, sem pedig tartozás, illetve elszámolás jogcímén) nem lehet követelést érvényesíteni. Erre figyelemmel nem megalapozott a felperesnek a végrehajtói irodával szemben de a végrehajtó jogsértő hatósági eljárására hivatkozással előterjesztett másodlagos és harmadlagos jogcím alapján érvényesített keresete sem, ezért az elsőfokú bíróságnak a keresetet elutasító ítéleti döntése helyes. A kereset elbírálásához szükségtelen a kártérítési felelősség Ptk.349. (1) bekezdésében meghatározott speciális és a Ptk.339. (1) bekezdésében meghatározott általános feltételek fennállásának érdemi vizsgálata, ezért az ítélőtábla az elsőfokú ítélet indokolásának ezirányú okfejtését mellőzve, az ítéletet a Pp.253. (2) bekezdése alapján helybenhagyta. Győri Ítélőtábla Pf.III /2013/4. szám


type: legislation

text:
 1.6.2011
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 146/4
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 531/2011 AL COMISIEI
 din 31 mai 2011
 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1480/2004 de stabilire a normelor specifice care se aplică mărfurilor provenind din zone unde Guvernul Ciprului nu exercită un control efectiv și care intră în zone unde acest guvern exercită un control efectiv
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 866/2004 al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind regimul stabilit în temeiul dispozițiilor articolului 2 din Protocolul nr. 10 la Actul de aderare (1), în special articolul 4 alineatul (12),
 în urma consultării comitetului instituit prin regulamentul privind linia de demarcație (2),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (CE) nr. 1480/2004 al Comisiei (3) prevede un regim special pentru inspecțiile și rapoartele fitosanitare în cazul în care mărfurile sunt plante, produse vegetale sau alte produse menționate în partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (4).
 (2)
 Luând în considerare experiența acumulată de la intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1480/2004, comerțul și schimburile economice pe insulă trebuie consolidate.
 (3)
 Cartofii sunt cel mai important produs unic comercializat dincolo de linia verde.
 (4)
 Pentru a crește volumul schimburilor comerciale cu cartofi, ar trebui să se permită producătorilor de cartofi din zonele unde Guvernul Republicii Cipru nu exercită un control efectiv (denumite în continuare „zone”) să cultive cartofi pentru a doua recoltă din cartofii de sămânță păstrați la fermele din zone.
 (5)
 Cartofii de sămânță păstrați la fermele din zone sunt cultivați direct din semințe certificate în UE.
 (6)
 Experiența pozitivă înregistrată din 2006 în ceea ce privește schimburile comerciale cu cartofi dincolo de linia verde arată că, sub rezerva efectuării inspecțiilor fitosanitare de către experți independenți desemnați de Comisie și a asigurării trasabilității, cartofii produși în zone nu prezintă un risc nejustificat pentru sănătatea plantelor atunci când sunt introduși în zonele unde Guvernul Republicii Cipru exercită un control efectiv. În consecință, se pot ridica anumite restricții impuse de articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1480/2004.
 (7)
 Experți fitosanitari independenți desemnați de Comisie vor fi trimiși în continuare în zone pentru a furniza garanțiile necesare cu privire la trasabilitate și la starea fitosanitară a culturilor de cartofi.
 (8)
 Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1480/2004 ar trebui modificat în consecință,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Regulamentul (CE) nr. 1480/2004 se modifică după cum urmează:
 1.
 La articolul 3 alineatul (1), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
 „În cazul cartofilor, experții fitosanitari independenți verifică dacă cei din lot au fost cultivați direct din cartofi de sămânță certificați într-unul din statele membre sau într-o altă țară din care nu este interzisă intrarea în Uniune a cartofilor destinați plantării, în temeiul anexei III la Directiva 2000/29/CE, sau din cartofi de sămânță păstrați la ferme care, sub supravegherea experților, au fost cultivați ca primă cultură din cartofii de sămânță menționați în prezentul paragraf.”
 2.
 Anexa III se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 31 mai 2011.
 Pentru Comisie
 Președintele
 José Manuel BARROSO
 (1) JO L 161, 30.4.2004, p. 128.
 (2) Creat în conformitate cu articolul 4 alineatul (12) din Regulamentul (CE) nr. 866/2004.
 (3) JO L 272, 20.8.2004, p. 3.
 (4) JO L 169, 10.7.2000, p. 1.
 ANEXĂ
 „ANEXA III
 Model de «Raport de inspecție fitosanitară» prevăzut la articolul 3 alineatul (2)


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0052
 Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 52/2002 av den 31 maj 2002 om ändring av bilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning och certifiering) till EES-avtalet
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 238 , 05/09/2002 s. 0010 - 0011
 Gemensamma EES-kommitténs beslutnr 52/2002av den 31 maj 2002om ändring av bilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning och certifiering) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98 i detta, ochav följande skäl:(1) Bilaga II till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 33/2002 av den 19 april 2002(1).(2) Kommissionens förordning (EG) nr 2162/2001 av den 7 november 2001 om ändring av bilagorna I, II och III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(2) bör införlivas med avtalet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande nya strecksats skall läggas till i punkt 14 (rådets förordning (EEG) nr 2377/90) i kapitel XIII i bilaga II till avtalet: "- 32001 R 2162: Kommissionens förordning (EG) nr 2162/2001 av den 7 november 2001 (EGT L 291, 8.11.2001, s. 9).".Artikel 2Texterna till förordning (EG) nr 2162/2001 på isländska och norska, som skall offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning, skall vara autentiska.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den 1 juni 2002 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommitén(3).Artikel 4Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 31 maj 2002.På Gemensamma EES-kommitténs vägnarP. WesterlundOrdförande(1) EGT L 154, 13.6.2002, s. 14.(2) EGT L 291, 8.11.2001, s. 9.(3) Inga konstitutionella krav angivna.


text:
 14.3.2016
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 98/51
 Recurso interpuesto el 7 de enero de 2016 — Awg Allgemeine Warenvertriebs/OAMI — Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
 (Asunto T-6/16)
 (2016/C 098/66)
 Lengua en la que ha sido redactado el recurso: alemán
 Partes
 Demandante: Awg Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Alemania) (representante: T. Sambuc, abogado)
 Demandada: Oficina de Armonización del Mercado Interior (Marcas, Dibujos y Modelos) (OAMI)
 Otra parte en el procedimiento ante la Sala de Recurso: Takko Holding GmbH (Telgte, Alemania)
 Datos relativos al procedimiento ante la OAMI
 Titular de la marca controvertida: Parte demandante
 Marca controvertida: Marca comunitaria denominativa «Southern Territory 23o48’25"S» — Marca comunitaria no 10099554
 Procedimiento ante la OAMI: Procedimiento de nulidad
 Resolución impugnada: Resolución de la Cuarta Sala de Recurso de la OAMI de 10 de noviembre de 2015 en el asunto R 735/2015-4
 Pretensiones
 La parte demandante solicita al Tribunal General que:
 —
 Modifique la resolución impugnada en el sentido de desestimar la solicitud de nulidad de la marca comunitaria no 10099554, Southern Territory 23o48’25"S.
 Motivo invocado
 —
 Infracción del artículo 53, apartado 1, letra a), en relación con el artículo 8, apartado 1, letra b), del Reglamento no 207/2009.