type: contracts

jurisdiction: EU

text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 22006A1031(01)
 Europos bendrijos ir Čilės Respublikos susitarimas dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų
 Oficialusis leidinys L 300 , 31/10/2006 p. 0046 - 0052
 Europos bendrijos ir Čilės Respublikossusitarimasdėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektųEUROPOS BENDRIJA (toliau – Bendrija),irČILĖS RESPUBLIKA(toliau – Šalys)ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad dešimties valstybių narių ir Čilės Respublikos sudarytuose dvišaliuose oro susisiekimo paslaugų susitarimuose yra nuostatų, prieštaraujančių Bendrijos teisei,ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad Bendrija turi išskirtinę kompetenciją keliais aspektais, kurie gali būti įtraukti į valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalius susitarimus dėl oro susisiekimo paslaugų,PAŽYMĖDAMOS, kad pagal Bendrijos teisę, Bendrijos oro vežėjai, įsisteigę valstybėje narėje, turi teisę nediskriminuojami naudotis oro maršrutais tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių,ATSIŽVELGDAMOS į Bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, numatančius galimybę tokių trečiųjų šalių nacionaliniams subjektams įsigyti oro vežėjų, turinčių valstybių narių išduotas licencijas, bendrovių nuosavybės dalį,PRIPAŽINDAMOS, kad valstybių narių ir Čilės Respublikos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatos, prieštaraujančios Bendrijos teisei, turi būti visiškai suderintos su Bendrijos teise, kad būtų sukurtas tvirtas teisinis pagrindas oro susisiekimo paslaugoms tarp Bendrijos ir Čilės Respublikos, ir užtikrintas tokių oro susisiekimo paslaugų tęstinumas,PAŽYMĖDAMOS, kad Bendrija, dalyvaudama šiose derybose, nesiekia didinti oro eismo tarp Bendrijos ir Čilės Respublikos bendro masto, daryti poveikį pusiausvyrai tarp Bendrijos oro vežėjų ir Čilės Respublikos oro vežėjų, arba derėtis dėl esamų dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatų, susijusių su skrydžių teisėmis, pakeitimų,SUSITARĖ:1 straipsnisBendrosios nuostatos1. Šiame Susitarime valstybės narės – tai Bendrijos valstybės narės. LACAK valstybės narės – tai valstybės, Lotynų Amerikos civilinės aviacijos komisijos narės.2. Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, nacionalinius subjektus, yra suprantama kaip nuoroda į valstybių narių nacionalinius subjektus.3. Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, oro vežėjus ar aviakompanijas, yra suprantama kaip nuoroda į tos valstybės narės paskirtus oro vežėjus ar aviakompanijas.2 straipsnisPaskyrimas, licencija ir jų atšaukimas1. 2 ir 3 dalių nuostatos pakeičia II priedo 1 ir 2 punktuose išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjo paskyrimo, Čilės Respublikos jam suteiktų licencijų ar leidimų bei atsisakymo išduoti licencijas ar leidimus oro vežėjui, jų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo. 4 ir 5 dalių nuostatos pakeičia atitinkamas II priedo 1 ir 2 punktuose išvardytų straipsnių nuostatas dėl Čilės Respublikos oro vežėjo paskyrimo, valstybės narės jam suteiktų licencijų arba leidimų bei atitinkamai atisakymo išduoti licencijas ar leidimus tokiam oro vežėjui, jų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo.2. Gavusi valstybės narės paskyrimo dokumentą, Čilės Respublika kuo greičiau suteikia atitinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:a) oro vežėjas yra įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal Europos bendrijos steigimo sutartį ir turi galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti pagal Bendrijos teisę;b) už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę, ir paskyrimo dokumente yra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; irc) oro vežėją tiesiogiai valdo arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir toliau valdys valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tokių valstybių nacionaliniai subjektai, ir jį nuolat veiksmingai kontroliuoja tokios valstybės ir (arba) tokie nacionaliniai subjektai.3. Čilės Respublika gali atsisakyti išduoti, atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti valstybės narės paskirto oro vežėjo licencijas ar leidimus, jeigu:a) oro vežėjas nėra įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal Europos bendrijos steigimo sutartį arba neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti pagal Bendrijos teisę; arbab) už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės, ir paskyrimo dokumente nėra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; arbac) oro vežėjo tiesiogiai ar per kontrolinį akcijų paketą nevaldo ir veiksmingai nekontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų kitų valstybių nacionaliniai subjektai; arbad) Čilės Respublika įrodo, kad oro vežėjas, naudodamasis skrydžių teisėmis pagal šį Susitarimą vykstant maršrutu, kuris apima punktą kitoje valstybėje narėje, pažeistų skrydžių teisių apribojimus, nustatytus Čilės Respublikos ir tos kitos valstybės narės dvišaliu susitarimu; arbae) oro vežėjas turi valstybės narės išduotą vežėjo pažymėjimą, ir Čilės Respublika bei ta valstybė narė nėra sudariusios dvišalio susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų, o Čilės Respublikos paskirtam oro vežėjui buvo atsisakyta suteikti skrydžių teises toje valstybėje narėje.Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Čilės Respublika nediskriminuoja Bendrijos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.4. Gavusi Čilės Respublikos paskyrimo dokumentą, valstybė narė kuo greičiau išduoda atitinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:a) oro vežėjas yra įsisteigęs Čilės Respublikoje; irb) Čilės Respublika yra nustačiusi ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę ir yra atsakinga už vežėjo pažymėjimo išdavimą; irc) oro vežėją tiesiogiai ar per jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir veiksmingai kontroliuoja LACAK valstybės narės ir (arba) LACAK valstybių narių nacionaliniai subjektai, nebent tos valstybės narės ir Čilės Respublikos dvišaliame susitarime dėl oro susisiekimo paslaugų būtų numatytos palankesnės nuostatos.5. Valstybė narė gali atsisakyti išduoti, atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti Čilės Respublikos paskirto oro vežėjo licenciją arba leidimus, jeigu:a) oro vežėjas nėra įsisteigęs Čilės Respublikoje; arbab) Čilės Respublika nevykdo arba neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės, arba Čilės Respublika nėra atsakinga už vežėjo pažymėjimo išdavimą; arbac) oro vežėjo tiesiogiai ar per jo kontrolinį akcijų paketą nevaldo ir veiksmingai nekontroliuoja LACAK valstybės narės ir (arba) LACAK valstybių narių nacionaliniai subjektai, nebent tos valstybės narės ir Čilės Respublikos dvišaliame susitarime dėl oro susisiekimo paslaugų būtų numatytos palankesnės nuostatos; arbad) valstybė narė įrodo, kad oro vežėjas, naudodamasis skrydžių teisėmis pagal šį Susitarimą vykstant maršrutu, kuris apima punktą kitoje LACAK valstybėje narėje, pažeistų skrydžių teisių apribojimus, nustatytus valstybės narės ir tos kitos LACAK valstybės narės dvišaliu susitarimu.3 straipsnisSu kontrole susijusios teisės1. 2 dalis papildo II priedo 3 punkte išvardytus straipsnius.2. Jeigu valstybė narė paskyrė oro vežėją, kurio kontrolę vykdo ir užtikrina kita valstybė narė, Čilės Respublikos teisės pagal oro vežėją paskyrusios valstybės narės ir Čilės Respublikos susitarimo saugą reglamentuojančias nuostatas taikomos ir tada, kai ta kita valstybė narė priima, įgyvendina ar užtikrina saugos standartus ir išduoda tam oro vežėjui licenciją oro susisiekimui vykdyti.4 straipsnisAviacinio kuro apmokestinimas1. 2 dalis papildo II priedo 4 punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.2. Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, nė viena II priedo 4 punkte išvardytų susitarimų nuostata nekliudo valstybėms narėms nediskriminuojant nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už kurą, jos teritorijoje tiekiamą naudoti Čilės Respublikos paskirto oro vežėjo orlaivyje, kai toks oro vežėjas vykdo skrydžius iš vieno valstybės narės teritorijos punkto į kitą tos pačios arba kitos valstybės narės teritorijos punktą.3. Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, nė viena II priedo 4 punkte išvardytų susitarimų nuostata nekliudo Čilės Respublikai nediskriminuojant nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už kurą, jos teritorijoje tiekiamą naudoti valstybės narės paskirto oro vežėjo orlaivyje, kai toks oro vežėjas vykdo skrydžius iš vieno Čilės Respublikos teritorijos punkto į kitą Čilės Respublikos arba kitos LACAK valstybės narės teritorijos punktą.5 straipsnisVežimo tarifai1. 2 dalies nuostatos papildo II priedo 5 punkte išvardytus straipsnius.2. Čilės Respublikos oro vežėjas (-ai), paskirtas (-i) pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo 5 punkte išvardytos nuostatos dėl vežimo vien Bendrijos teritorijoje, nustato tarifus pagal Bendrijos teisę. Bendrijos teisė taikoma nediskriminuojant.3. Valstybės narės oro vežėjas (-ai), paskirtas (-i) pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo 5 punkte išvardytos nuostatos dėl vežimo tarp Čilės Respublikos ir kitos LACAK valstybės narės teritorijų, nustato tarifus pagal Čilės Respublikos kainų nustatymo įstatymus ir taiko juos nediskriminuodamas (-i).6 straipsnisŠio Susitarimo priedaiŠio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.7 straipsnisPeržiūra ar keitimasŠalys bet kuriuo metu abipusiu susitarimu gali peržiūrėti ar iš dalies pakeisti šį Susitarimą.8 straipsnisĮsigaliojimas ir laikinas taikymas1. Šis Susitarimas įsigalioja, kai Šalys raštu praneša viena kitai apie atitinkamų jų vidaus procedūrų, kurios yra būtinos šiam Susitarimui įsigalioti, užbaigimą.2. Nepaisant 1 dalies, Šalys susitaria laikinai taikyti šį Susitarimą nuo kito mėnesio po to, kurį Šalys praneša viena kitai apie šiuo tikslu būtinų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos.3. Valstybių narių ir Čilės Respublikos susitarimai ir kitos priemonės, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną dar nėra įsigalioję ir nėra laikinai taikomi, išvardyti I priedo 2 punkte. Šis Susitarimas taikomas visiems tokiems susitarimams ir kitoms priemonėms, kai jie įsigalioja ar pradedami laikinai taikyti.9 straipsnisNutraukimas1. Jeigu I priede nurodytas susitarimas yra nutraukiamas, tuo pat metu netenka galios visos šio Susitarimo nuostatos, susijusios su atitinkamu I priede nurodytu susitarimu.2. Jeigu yra nutraukiami visi I priede išvardyti susitarimai, tuo pat metu netenka galios šis Susitarimas.TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Susitarimą.Sudaryta du tūkstančiai penktų metų spalio šeštą dieną Liuksemburge dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer Ia Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por la República de ChileZa Chilskou republikuFor Republikken ChileFür die Republik ChileTšiili Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΧιλήςFor the Republic of ChilePour la République du ChiliPer la Repubblica del CileČīles Republikas vārdāČilės Respublikos varduA Chilei Köztársaság részérőlGħar-Repubblika taċ-ĊiliVoor de Republiek ChiliW imieniu Republiki ChilePela República do ChileZa Čilskú republikuZa Republiko ČileChilen tasavallan puolestaFör Republiken Chile+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------I PRIEDAS1 straipsnyje nurodytų susitarimų sąrašas1. Čilės Respublikos ir valstybių narių susitarimai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną yra sudaryti, pasirašyti ir (arba) laikinai taikomi:- Čilės Respublikos Vyriausybės ir Belgijos Karalystės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 2001 m. rugsėjo 13 d. Briuselyje, toliau – Čilės ir Belgijos susitarimas,- Danijos Karalystės Vyriausybės ir Čilės Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 2001 m. birželio 27 d. Kopenhagoje, toliau – Čilės ir Danijos susitarimas,- Čilės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1979 m. gruodžio 6 d. Paryžiuje, toliau – Čilės ir Prancūzijos susitarimas,- Vokietijos Federacinės Respublikos ir Čilės Respublikos susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1964 m. kovo 30 d. Santjage, su pakeitimais, toliau – Čilės ir Vokietijos susitarimas,- Čilės Respublikos Vyriausybės ir Italijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 2002 m. vasario 27 d. Romoje, toliau – Čilės ir Italijos susitarimas,- Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Vyriausybės ir Čilės Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp atitinkamų jų teritorijų, pasirašytas 2002 m. vasario 25 d. Liuksemburge, toliau – Čilės ir Liuksemburgo susitarimas,- Nyderlandų Karalystės ir Čilės Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1962 m. liepos 13 d. Santjage, toliau – Čilės ir Nyderlandų susitarimas,- Čilės Respublikos ir Nyderlandų Karalystės susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tarp jų atitinkamų teritorijų projektas, parafuotas ir pateikiamas prie Nyderlandų ir Čilės Aviacijos konsultacinio susitikimo suderinto protokolo B priede, pasirašytas 2001 m. balandžio 12 d. Santjage, toliau – peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projektas,- Čilės Vyriausybės ir Ispanijos Vyriausybės susitarimas dėl komercinių oro transporto paslaugų, pasirašytas 1974 m. gruodžio 17 d. Santjage, toliau – Čilės ir Ispanijos susitarimas,- Čilės Respublikos Vyriausybės ir Švedijos Karalystės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 2001 m. birželio 27 d. Kopenhagoje, toliau – Čilės ir Švedijos susitarimas,- Čilės Respublikos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1947 m. rugsėjo 16 d. Santjage, toliau – Čilės ir JK susitarimas,- Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Čilės Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų projektas, parafuotas ir pateikiamas Jungtinės Karalystės ir Čilės aviacijos reguliavimo institucijų susitarimo memorandumo B priede, pasirašytas 2000 m. gegužės 31 d. Santjage, toliau – peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projektas.2. Parafuoti ar pasirašyti Čilės Respublikos ir valstybių narių susitarimai ir kitos priemonės dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną dar nėra įsigalioję ir nėra laikinai taikomi.--------------------------------------------------II PRIEDASI priede išvardytų ir 2–5 straipsniuose nurodytų susitarimų straipsnių sąrašas1) Valstybės narės paskyrimas:- Čilės ir Belgijos susitarimo 3 straipsnis,- Čilės ir Danijos susitarimo 3 straipsnis,- Čilės ir Prancūzijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Vokietijos susitarimo 3 straipsnis,- Čilės ir Italijos susitarimo 3 straipsnis,- Čilės ir Liuksemburgo susitarimo 3 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projekto 3 straipsnis,- Čilės ir Ispanijos susitarimo 3 straipsnis,- Čilės ir Švedijos susitarimo 3 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projekto 4 straipsnis.2) Atsisakymas išduoti licencijas ar leidimus, jų atšaukimas, laikinas galiojimo sustabdymas arba apribojimas:- Čilės ir Belgijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Danijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Prancūzijos susitarimo 5 straipsnis,- Čilės ir Vokietijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Italijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Liuksemburgo susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Nyderlandų susitarimo V straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projekto 4 straipsnis,- Čilės ir Ispanijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir Švedijos susitarimo 4 straipsnis,- Čilės ir JK susitarimo 4 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projekto 5 straipsnis.3) Kontrolė:- Čilės ir Belgijos susitarimo 6 straipsnis,- Čilės ir Danijos susitarimo 14 straipsnis,- Vokietijos Federacinės Respublikos ir Čilės Respublikos aviacijos reguliavimo institucijų protokolo, pasirašyto 1998 m. balandžio 2 d. Berlyne, 3 priedas – laikinai taikomas pagal Vokietijos ir Čilės susitarimą,- Čilės ir Italijos susitarimo 6 straipsnis,- Čilės ir Liuksemburgo susitarimo 6 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projekto 6 straipsnis,- Čilės ir Švedijos susitarimo 14 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projekto 14 straipsnis.4) Aviacinio kuro apmokestinimas:- Čilės ir Belgijos susitarimo 9 straipsnis,- Čilės ir Danijos susitarimo 6 straipsnis,- Čilės ir Prancūzijos susitarimo 10 straipsnis,- Čilės ir Vokietijos susitarimo 6 straipsnis,- Čilės ir Italijos susitarimo 9 straipsnis,- Čilės ir Liuksemburgo susitarimo 15 straipsnis,- Čilės ir Nyderlandų susitarimo III straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projekto 15 straipsnis,- Čilės ir Ispanijos susitarimo 5 straipsnis,- Čilės ir Švedijos susitarimo 6 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projekto 8 straipsnis.5) Vežimo Europos bendrijoje tarifai:- Čilės ir Belgijos susitarimo 12 straipsnis,- Čilės ir Danijos susitarimo 10 straipsnis,- Čilės ir Prancūzijos susitarimo 9 straipsnis,- Čilės ir Vokietijos susitarimo 8 straipsnis,- Čilės ir Italijos susitarimo 12 straipsnis,- Čilės ir Liuksemburgo susitarimo 14 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir Nyderlandų susitarimo projekto 14 straipsnis,- Čilės ir Ispanijos susitarimo 8 straipsnis,- Čilės ir Švedijos susitarimo 10 straipsnis,- Čilės ir JK susitarimo 9 straipsnis,- Peržiūrėto Čilės ir JK susitarimo projekto 7 straipsnis.--------------------------------------------------III PRIEDAS2 straipsnyje nurodytų kitų valstybių sąrašas1) Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);2) Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);3) Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);4) Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto).--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 8.12.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 324/39
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/2260
 z 5. decembra 2017,
 ktorým sa mení nariadenie Rady (EÚ) 2016/44 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1333 z 31. júla 2015 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/137/SZBP (1),
 so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) 2016/44 z 18. januára 2016 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 204/2011 (2), a najmä na jeho článok 20 písm. b),
 keďže:
 (1)
 V prílohe V k nariadeniu (EÚ) 2016/44 je uvedený zoznam plavidiel označených sankčným výborom Organizácie Spojených národov v súlade s bodom 11 rezolúcie Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov (BR OSN) č. 2146 (2014). Uvedené plavidlá podliehajú niekoľkým zákazom podľa uvedeného nariadenia vrátane zákazu nakládky, prepravy alebo vykládky surovej ropy z Líbye a prístupu do prístavov na území Únie.
 (2)
 Výbor Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 27. novembra 2017 zmenil identifikačné údaje plavidla CAPRICORN, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia. Príloha V k nariadeniu (EÚ) 2016/44 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (3)
 S cieľom zabezpečiť, aby boli opatrenia stanovené v tomto nariadení účinné, toto nariadenie by malo nadobudnúť účinnosť okamžite,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Príloha V k nariadeniu (EÚ) 2016/44 sa mení tak, ako sa uvádza v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 5. decembra 2017
 Za Komisiu
 v mene predsedu
 riaditeľka Útvaru pre nástroje zahraničnej politiky
 (1) Ú. v. EÚ L 206, 1.8.2015, s. 34.
 (2) Ú. v. EÚ L 12, 19.1.2016, s. 1.
 PRÍLOHA
 Príloha V k nariadeniu (EÚ) 2016/44 sa mení takto:
 Záznam:
 „1. Názov: CAPRICORN
 Plavidlo uvedené v zozname podľa bodu 10 písm. a) a b) rezolúcie č. 2146 (2014) rozšírenej a zmenenej bodom 2 rezolúcie č. 2362 (2017) (zákaz nakládky, prepravy alebo vykládky; zákaz vstupu do prístavov). Podľa bodu 11 rezolúcie č. 2146 výbor 20. októbra 2017 toto označenie predĺžil a platí do 18. januára 2018, pokiaľ výbor jeho platnosť neukončí skôr na základe bodu 12 rezolúcie č. 2146. Vlajkový štát: Tanzánia.
 Doplňujúce informácie
 Zaradené do zoznamu 21. júla 2017. IMO: 8900878. K 21. septembru 2017 sa plavidlo nachádzalo v medzinárodných vodách pri Spojených arabských emirátoch.“
 sa nahrádza takto:
 „1. Názov: CAPRICORN
 Plavidlo uvedené v zozname podľa bodu 10 písm. a) a b) rezolúcie č. 2146 (2014) rozšírenej a zmenenej bodom 2 rezolúcie č. 2362 (2017) (zákaz nakládky, prepravy alebo vykládky; zákaz vstupu do prístavov). Podľa bodu 11 rezolúcie č. 2146 výbor 20. októbra 2017 toto označenie predĺžil a platí do 18. januára 2018, pokiaľ výbor jeho platnosť neukončí skôr na základe bodu 12 rezolúcie č. 2146. Vlajkový štát: neznámy.
 Doplňujúce informácie
 Zaradené do zoznamu 21. júla 2017. IMO: 8900878. K 21. septembru 2017 sa plavidlo nachádzalo v medzinárodných vodách pri Spojených arabských emirátoch.“


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,8.3.2019
 COM(2019) 114 final
 2019/0063(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis (CCSBT) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 10125/14
 SELETUSKIRI
 1.Kavandatav reguleerimisese
 Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjoni koosolekutel võetav seisukoht ajavahemikuks 2019–2023 seoses kaitse- ja majandamismeetmete kavandatud vastuvõtmisega.
 2.Ettepaneku taust
 2.1.Siniuim-tuuni kaitse konventsioon
 Siniuim-tuuni kaitse konventsiooni (edaspidi „CSBT konventsioon“) eesmärk on siniuim-tuuni kaitse konventsiooni komisjoni (edaspidi „CCSBT“) loomise teel tagada siniuim-tuuni kaitse ja optimaalne kasutamine. Konventsioon jõustus 20. mail 1994.
 Liit on CCSBT laiendatud komisjoni liige, olles CSBST konventsiooni heaks kiitnud vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2015/2437
 1
 .
 2.2.Siniuim-tuuni kaitse konventsiooni komisjon
 CCSBT on CSBT konventsiooni alusel asutatud organ siniuim-tuuni varu majandamiseks ja säilitamiseks liigi levikualal. Kuna konventsiooniga saavad ühineda riigid, on CCSBT loonud CCSBT laiendatud komisjoni, millesse kuuluvad lisaks CCSBT liikmetele kalastusüksused ja liit. CCSBT laiendatud komisjon valmistab ette otsused, mille CCSBT seejärel ametlikult kinnitab. CCSBT siniuim-tuuni kaitse-, majandamis- ja optimaalse kasutamise meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.
 CCSBT laiendatud komisjoni liikmena on liidul osalemis- ja hääletamisõigus. CCSBT võtab oma otsused vastu ühehäälselt.
 2.3.CCSBT otsused
 CCSBT on volitatud vastu võtma tema pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude kaitse- ja täitemeetmeid ning need on lepinguosalistele siduvad.
 CSBT konventsiooni artikli 8 lõike 7 kohaselt jõustuvad meetmed kohe pärast CCSBT poolt vastu võtmist.
 3.Liidu nimel võetav seisukoht
 Liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide aastakoosolekutel võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.
 CCSBT puhul rakendatakse kõnealust lähenemisviisi nõukogu 26. mai 2014. aasta otsusega 10125/14, millega kehtestatakse liidu seisukoht CCSBTs ajavahemikuks 2014–2018. Otsus sisaldab üldpõhimõtteid ja -suuniseid, kuid selles võetakse võimalikult suures ulatuses arvesse ka CCSBT eripärasid. Lisaks on selles sätestatud standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa.
 Otsusega 10125/14 nähakse ette, et liidu seisukoht vaadatakse läbi enne 2019. aasta aastakoosolekut. Seetõttu esitatakse käesolevas ettepanekus liidu seisukoht CCSBTs ajavahemikuks 2019–2023 ja sellega asendatakse otsus 10125/14.
 Otsusega 10125/14 integreeriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
 2
 sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
 3
 . Lisaks kohandati sellega liidu seisukohta Lissaboni lepingu suhtes.
 Käesoleva läbivaatamise käigus võetakse seoses kalapüügimõjuga arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“,
 4
 liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatist „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
 5
 ja nõukogu järeldusi kõnealuse ühisteatise kohta
 6
 .
 4.Õiguslik alus
 4.1.Menetlusõiguslik alus
 4.1.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega „[...] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“
 „Õigusliku toimega aktid“ hõlmavad õigusakte, millel on õiguslik toime kõnealust asutust reguleeriva rahvusvahelise õiguse eeskirjade alusel, ja akte, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada ELi seadusandja poolt vastu võetud õigusaktide sisu
 7
 “.
 4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 CCSBT on lepinguga, st CSBT konventsiooniga ettenähtud organ.
 Aktidel, mis CCSBT-l palutakse vastu võtta, on õiguslikud tagajärjed. Vastavalt CSBT konventsiooni artiklile 20 on need rahvusvahelise õiguse raames siduvad ning neil võib olla otsustav mõju ELi õigusaktide sisule, sh:
 ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks
 8
 ;
 ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks
 9
 ; ning
 ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrusele (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist
 10
 .
 Kavandatud aktidega ei täiendata ega muudeta CSBT konventsiooni institutsioonilist raamistikku.
 Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 4.2.Materiaalõiguslik alus
 4.2.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kõnealuse aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.
 4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Kavandatud akti põhieesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.
 Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 43 lõige 2. Otsusega asendatakse otsus 10125/14, mis hõlmab ajavahemikku 2014–2018.
 4.3.Kokkuvõte
 Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.
 2019/0063 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis (CCSBT) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 10125/14
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Nõukogu otsusega 2015/2437
 11
 sõlmis Euroopa Liit siniuim-tuuni kaitse konventsiooni (edaspidi „CSBT konventsioon“), millega loodi siniuim-tuuni kaitse konventsiooni komisjoni (edaspidi „CCSBT“).
 (2)CCSBT on CSBT konventsiooni alusel asutatud organ siniuim-tuuni varu majandamiseks ja säilitamiseks liigi levikualal. Kuna CSBT konventsiooniga saavad ühineda riigid, on CCSBT loonud CCSBT laiendatud komisjoni, millesse kuuluvad lisaks CCSBT liikmetele kalastusüksused ja liit. CCSBT laiendatud komisjon valmistab ette CCSBT otsused, mille CCSBT ametlikult kinnitab. CCSBT võtab vastu siniuim-tuuni kaitse-, majandamis- ja optimaalse kasutamise meetmed. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.
 (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
 12
 on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
 (4)Vastavalt liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni ühisteatisele „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“
 13
 ja nõukogu järeldustes kõnealuse ühisteatise kohta
 14
 sätestatule on liidu poolt kõnealustel foorumitel võetud meetmete hulgas kesksel kohal selliste meetmete edendamine, millega toetatakse ja suurendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide tõhusust ning vajaduse korral parandatakse nende juhtimist.
 (5)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
 15
 viidatakse konkreetsetele meetmetele, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.
 (6)On asjakohane kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse liidu nimel CCSBT koosolekutel ajavahemikuks 2019–2023, kuna CCSBT kaitse- ja täitemeetmed on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt nõukogu määrust (EÜ) nr 1005/2008,
 16
 nõukogu määrust (EÜ) nr 1224/2009
 17
 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/2403
 18
 .
 (7)Praegu on CCSBT kohtumistel liidu nimel võetav seisukoht kehtestatud nõukogu otsusega 10125/14
 19
 . On asjakohane tunnistada otsus 10125/14 kehtetuks ja asendada see uue otsusega ajavahemikuks 2019–2023.
 (8)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu siniuim-tuuni levikualal GFCMi lepingualal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne CCSBT koosolekuid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada 2019.–2023. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse komisjoni (CCSBT) laiendatud komisjoni koosolekutel võetav seisukoht on esitatud I lisas.
 Artikkel 2
 CCSBT laiendatud komisjoni koosolekutel võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.
 Artikkel 3
 Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt CCSBT laiendatud komisjoni 2024. aasta koosolekuks.
 Artikkel 4
 26. mai 2014. aasta otsus 10125/14 tunnistatakse kehtetuks.
 Artikkel 5
 Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Nõukogu 14. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2437 Euroopa Liidu ja siniuim-tuuni kaitse komisjoni (CCSBT) vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (mis käsitleb liidu liikmesust siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 366, 23.12.2015, lk 27).
 (2)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).
 (3)
 KOM(2011) 424, 13.7.2011.
 (4)
 KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.
 (5)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (6)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (7)
 Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.
 (8)
 ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.
 (9)
 ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.
 (10)
 ELT L 347, 28.12.2017, lk 81.
 (11)
 Nõukogu 14. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2437 Euroopa Liidu ja siniuim-tuuni kaitse komisjoni (CCSBT) vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (mis käsitleb liidu liikmesust siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 366, 23.12.2015, lk 27).
 (12)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).
 (13)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (14)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (15)
 KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.
 (16)
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).
 (17)
 Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse liidu kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).
 (18)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008 (ELT L 347, 28.12.2017, lk 81).
 (19)
 Nõukogu 26. mai 2014. aasta otsus 10 125/14 Euroopa Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni komisjonis (CCSBT) võetava seisukoha kohta.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,8.3.2019
 COM(2019) 114 final
 LISAD
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis (CCSBT) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 10125/14
 I LISA
 Euroopa Liidu nimel siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjonis (CCSBT) võetav seisukoht
 1.PÕHIMÕTTED
 Euroopa Liit teeb CCSBT raames järgmist:
 a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, kohaldades eelkõige ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ning vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele ning võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;
 b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel CCSBT meetmete ettevalmistusetapis ja tagab, et CCSBT raames vastu võetud meetmed on kooskõlas CCSBT konventsiooniga;
 c) tagab, et CCSBTs vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga (1982), ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega (1995), kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (1993) ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega (2009);
 d) toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide parimate tavade kohaste seisukohtadega;
 e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, tööhõive, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;
 f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;
 g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
 1
 ;
 h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele siniuim-tuuni levikualal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;
 i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
 2
 ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta
 3
 ning toetab meetmeid CCSBT toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist (nt teaduse, eeskirjade järgimise, läbipaistvuse ja otsustamise vallas), aidates kaasa ookeanide säästvale majandamisele kõigis selle mõõtmetes;
 j) edendab vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike merekonventsioonide vahelist kooskõlastamist ning koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires;
 k)edendab ühist huvi pakkuvates küsimustes kooskõlastamist ja koostööd teiste tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige taaselustades tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide nn Kobe protsessi ja laiendades seda kõigile piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele.
 2.TEGEVUSSUUNAD
 Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist CCSBT poolt:
 a) sellised kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed siniuim-tuuni levikualal, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel seisukohtadel, sealhulgas lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid või püügikoormuse reguleerimine CCSBT poolt reguleeritavate mere bioloogiliste elusressursside puhul, millega saavutataks hiljemalt 2020. aastaks võimalikult kiiresti ja järk-järgult tõusvalt maksimaalne jätkusuutlik saagikus. Vajaduse korral hõlmavad kõnealused kaitse- ja majandamismeetmed erimeetmeid ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega;
 b) meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks siniuim-tuuni levikualal, sealhulgas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine;
 c) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed siniuim-tuuni levikualal, et tagada CCSBTs vastu võetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll;
 d) meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, UNGA resolutsioonide kohased tundlike mereökosüsteemide kaitsemeetmed siniuim-tuuni levikualal, meetmed soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks likvideerimiseks;
 e)meetmed peibutuspüügivahendite kasutamise haldamiseks, eelkõige andmete kogumise parandamiseks, et täpselt mõõta, jälgida ja kontrollida peibutuspüügivahendite kasutamist, et vähendada ohualdistele tuunivarudele avalduvat mõju, leevendada nende võimalikku mõju siht- ja mittesihtliikidele ning ökosüsteemile ja piirata mereprügi suurendamist;
 f)meetmed, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja eemaldamist;
 g) meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;
 h)vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;
 i) täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad CCSBT allorganite ja töörühmade nõuannetel.
 II LISA
 Siniuim-tuuni kaitse konventsiooni laiendatud komisjoni koosolekutel võetava
 liidu seisukoha iga-aastane täpsustus
 Enne CCSBT laiendatud komisjoni iga koosolekut, kui kõnealust organit kutsutakse üles vastu võtma liidule õiguslikke tagajärgi tekitavaid otsuseid, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimaseid teaduslikke ja muid asjakohaseid andmeid, mis on edastatud komisjonile.
 Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne CCSBT iga koosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja kiita heaks liidu nimel väljendatava seisukoha üksikasjad.
 Kui CCSBT laiendatud komisjoni koosoleku käigus ei ole võimalik saavutada (sh kohapealset) kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.
 (1)
 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.
 (2)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (3)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


type: other

text:
Diários sobre Art. 13 da Lei Orgânica da Seguridade Social - Lei 8212/91 | Jusbrasil
 Art. 13 da Lei Orgânica da Seguridade Social - Lei 8212/91 • Diários
 Pg. 1042. Diário de Justiça do Estado de Rondônia DJRO de 18/07/2019
 , de que seja servidor civil e, assim, nos termos do art. 13 da Lei n. 8.212/91, excluído do Regime Geral de Previdência Social... DOS IMIGRANTES 4137 INDUSTRIAL - 76821-063 - PORTO VELHO - RONDÔNIA Revogado o art. 4o da Lei no 1..060/50 (CPC, art. 1.072..., pois, de acordo com o inc. I do art. 4o da Lei n. 9.099/95, é...
 Pg. 1305. Judicial - 1a Instância - Capital. Diário de Justiça do Estado de São Paulo DJSP de 17/07/2019
 dos militares, e nos termos do citado artigo 13, da Lei 8.212/91, não há como se buscar como uma das fontes de renda... em questão o proprietário do veículo que o alienar e não comunicar a ocorrência ao órgão competente (artigo 6o da Lei no... 6.066/1989, artigo 6o da Lei no 13.296/2008 e artigo 134, do CTB) DEFIRO EM...
 Pg. 1333. Judicial - 1a Instância - Capital. Diário de Justiça do Estado de São Paulo DJSP de 17/07/2019
 artigo 13, da Lei 8.212/91, não há como se buscar como uma das fontes de renda da prestação de serviço de saúde... os fundamentos desta sentença. Sem custas e honorários advocatícios, nos termos dos artigos 54 e 55, ambos da Lei no 9.099/95. P. R..., qualificação ou prática de serviço, nos termos descritos na alínea V...
 Pg. 2475. Judicial - JFRJ. Tribunal Regional Federal da 2a Região TRF-2 de 05/07/2019
 análoga, submeto ao referendum desta Turma a seguinte decisão de igual teor: A matéria é regida pelo art. 13 da Lei no... 8.212/91, que prevê: "Art. 13. O servidor civil ocupante de cargo efetivo ou o militar da União, dos Estados, do Distrito... em 10% sobre o valor da causa, nos termos do artigo 55 da Lei n.o 9.099/...
 Pg. 2477. Judicial - JFRJ. Tribunal Regional Federal da 2a Região TRF-2 de 05/07/2019
 do empregador e/ou pelas deficiências da fiscalização da entidade previdenciária. 15. O artigo 13 da Lei No. 8.212/1991... para a cobrança dos mencionados valores, nos termos da Lei no. 7.517/2003, do Estado da Paraíba, pois não se trata... que tange à prescrição da pretensão à repetição do indébito tributário, aplica...
 Pg. 2478. Judicial - JFRJ. Tribunal Regional Federal da 2a Região TRF-2 de 05/07/2019
 ao referendum desta Turma a seguinte decisão de igual teor: A matéria é regida pelo art. 13 da Lei no 8.212/91, que prevê: "Art... se enquadravam na categoria de segurados empregados para efeito de contribuição previdenciária. 5. Com o advento da Lei no... consubstanciado nesta Lei, desde que amparados por regime próp...
 Pg. 2479. Judicial - JFRJ. Tribunal Regional Federal da 2a Região TRF-2 de 05/07/2019
 previdenciária. 15. O artigo 13 da Lei No. 8.212/1991 dispõe que o servidor civil ocupante de cargo efetivo ou o militar... nas remunerações pagas pelo TRT (art. 24, parágrafo 3o da Lei Estadual 6.288/2002). 8. Mantidos os honorários advocatícios fixados... de Previdência Social adotar as providências necessárias para...
 Disponível em: https://www.jusbrasil.com.br/topicos/11362427/artigo-13-da-lei-n-8212-de-24-de-julho-de-1991/diarios


type: caselaw

text:
C 94/36 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 tñgten og Rettens retspraksis ikke under nogen omstñn- Mod beslutningen om afvisning af ansùgningen har sag-
 digheder kan krñves af tjenestemñnd, der gùr tjeneste i et sùgeren for det fùrste gjort gñldende, at der foreligger en
 tredjeland. overtrñdelse af artikel 25, stk. 2, i vedtñgten for tjeneste-
 mñnd, idet han anfùrer, at sagsùgte ikke har givet ham de
 Konsekvensen af de anfñgtede beslutninger er, at instituti- oplysninger, som giver ham mulighed for at forstå grundla-
 onen bliver beriget uden grund, mens sagsùgeren reelt har get for den anfñgtede beslutning.
 måttet lñgge de boligudgifter ud, som hun har fået godt-
 gùrelse for. Hendes status som ejer af den ejendom, hun Sagsùgeren har endvidere gjort gñldende, at der foreligger
 bor i, har ingen indflydelse på, at boligudgifterne reelt har en overtrñdelse af artikel 12 i vilkårene for de ùvrige
 vñret lagt ud. ansatte, og at meddelelsen om den ledige stilling er ulovlig,
 Herudover er der ingen bestemmelser i bilag X til vedtñg- idet det kriterium for afvisning, som AHCC har gjort gñl-
 ten, der giver en institution hjemmel til at afvise at godt- dende for at retfñrdiggùre afvisningen af sagsùgerens
 gùre boligudgifter for en tjenestemand, som gùr tjeneste i ansùgning, og som i ùvrigt ikke fremgår udtrykkeligt af
 et tredjeland, og som ejer boligen, som han bor i på det meddelelsen om den ledige stilling, ikke er en grund, der
 sted, hvor hans institution har beordret ham til at gùre tje- er egnet til at opnå det mål, som er tilsigtet med den oven-
 neste alene i tjenestens interesse. nñvnte regel, nemlig at sikre institutionen udvñlgelse af
 personer, der har de bedste kvaliteter med hensyn til kom-
 Endelig tilsidesñtter de anfñgtede beslutninger princippet petence, ydeevne og integritet.
 om ligebehandling mellem alle tjenestemñnd, idet de base-
 rer sig på de interne retningslinjer, som ikke tager bolig- Sagsùgeren fastholder endelig, at AHCC har foretaget en
 faktoren i betragtning ved fastsñttelsen af justerings- åbenbar fejlbedùmmelse ved ikke at tage hans ansùgning i
 koefficienten, såfremt tjenestemanden er blevet ejer af lej- betragtning til den stilling, han ansùgte om, selv om der
 ligheden eller ejendommen, han bor i. var fuldstñndig sammenfald mellem stillingsbeskrivelsen
 og hans kvalifikationer, uddannelse og erfaring.
 Sag anlagt den 19. januar 1998 af Carlos Alberto Leite
 Mateus mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Sag anlagt den 21. januar 1998 af Scottish Soft Fruit
 skaber Growers Limited mod Kommissionen for De Europñiske
 (Sag T-21/98) Fñllesskaber
 (98/C 94/84) (Sag T-22/98)
 (Processprog: fransk) (98/C 94/85)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er (Processprog: engelsk)
 der den 19. januar 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber af Carlos Alberto Leite Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Mateus, Zaventem (Belgien), ved advokaterne Jean-NoeÈl der den 21. januar 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 Louis, Ariane Tornel og FrancËoise Parmentier, Bruxelles, for De Europñiske Fñllesskaber af Scottish Soft Fruit
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Growers Limited ved advokat Fergus Randolph og med
 SARL, 30, rue de Cessange. valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Arendt &
 Medernach, 8-10, rue Matthias Hardt.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Kommissionens beslutning af 11. marts 1997 om afvis- Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 ning af sagsùgerens ansùgning om stilling NPPR/2002/
 96 annulleres. Ð Kommissionens afgùrelse, som sagsùgeren modtog den
 12. november 1997, og hvori Kommissionen afviste at
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. imùdekomme en anmodning fra Scottish Office vedrù-
 rende sagsùgerens tilbagebetaling af startstùtte, annul-
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 leres; og
 Sagsùgeren, der siden 1988 har vñret tjenestemand i
 lùnklasse B ved Kommissionen, oplyser, at han indgav en Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ansùgning i forbindelse med en indkaldelse af interessetil-
 kendegivelser, offentliggjort den 14. oktober 1996, med Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 henblik på ansñttelse af midlertidigt ansatte i stillinger,
 der i budgettet henhùrer under »Forskning«. Ved notat af Sagsùgeren har anfùrt, at selskabet blev oprettet i 1992
 11. marts 1997 blev han oplyst om, at hans ansùgning var med henblik på at virke som producentorganisation for
 blevet afvist. I anledning af den klage, som blev indgivet hindbñr i Det Forenede Kongerige. Som sådan var selska-
 mod denne beslutning, erklñrede myndigheden, der har bet i medfùr af artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EéF)
 befùjelse til at indgå ansñttelseskontrakter (AHCC), at nr. 1991/92 om sñrforanstaltninger for hindbñr bestemt
 begrundelsen for afvisningen af sagsùgerens ansùgning var, til forarbejdning (EFT L 199 af 18.7.1992, s. 1) berettiget
 at han allerede var tjenestemand, hvorfor han ikke kunne til at modtage startstùtte fra de kompetente nationale
 deltage i en udvñlgelsesprocedure for midlertidigt ansatte. myndigheder, når det havde fremlagt et program, der


text:
 11/Volumul 06
 RO
 Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene
 117
 21990A1212(01)
 L 347/24
 JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE
 PROTOCOL
 de reînnoire a Acordului de cooperare dintre Comunitatea Economică Europeană și Regatul Thailandei privind producția, comercializarea și schimburile comerciale de manioc
 CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
 pe de o parte,
 GUVERNUL REGATULUI THAILANDEI,
 pe de altă parte,
 AVÂND în vedere consultările, desfășurate la cererea Guvernului Regatului Thailandei, în conformitate cu articolul 1 din Protocolul de reînnoire a Acordului de cooperare între Comunitatea Economică Europeană și Regatul Thailandei privind producția, comercializarea și schimburile comerciale de manioc, semnat la 23 mai 1986, denumit în continuare „acordul de cooperare”,
 ȚINÂND cont de faptul că, de la data intrării în vigoare a acordului de cooperare, Regatul Thailandei a devenit parte contractantă la Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT),
 RECUNOSCÂND că acordul de cooperare a fost aplicat în mod corect,
 ȚINÂND cont că nu a fost posibil să se realizeze toate obiectivele de dezvoltare și de diversificare a sectorului agricol în Thailanda în cursul perioadei inițiale de nouă ani și că, în consecință, trebuie continuate eforturile în acest sens, inclusiv, în cazul în care este necesar, prin examinarea lor la nivel ministerial,
 AFIRMÂNDU-ȘI voința de a continua acordul de cooperare,
 CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
 GUVERNUL REGATULUI THAILANDEI,
 AU CONVENIT CELE CE URMEAZĂ:
 Articolul 1
 Acordul de cooperare se prelungește cu încă o perioadă de patru ani de la 1 ianuarie 1991.
 Acesta continuă să se aplice ulterior pentru perioade succesive de patru ani, pe baza cantităților stabilite pentru perioada de patru ani de la 1 ianuarie 1991 la 31 decembrie 1994, în cazul în care nu este denunțat de una dintre părți cu cel puțin un an înainte de data expirării perioadei inițiale sau a oricărei alte perioade ulterioare de patru ani. O denunțare a acordului produce efecte de la sfârșitul perioadei de patru ani în cursul căreia a fost notificată.
 Cu toate acestea, înainte de a notifica denunțarea acordului, fiecare parte intră în consultări cu cealaltă parte pentru a găsi soluții reciproc acceptabile sau pentru convenirea modificărilor care să permită menținerea în vigoare a acordului de cooperare.
 Articolul 2
 (1) Pentru perioada de patru ani de la 1 ianuarie 1991 la 31 decembrie 1994 și pentru fiecare perioadă ulterioară de patru ani, volumul total al exporturilor este de 21 de milioane de tone pe perioadă. Cu toate acestea, exporturile nu vor depăși 5 750 000 tone pe an.
 (2) Pentru a permite continuitatea aprovizionării cu manioc între 1990 și 1991 și între fiecare perioadă ulterioară de patru ani începând din 1995, sub rezerva cantității maxime anuale prevăzute la alineatul (1), Regatul Thailandei poate elibera certificate de export pentru o cantitate suplimentară de maxim 750 000 tone în cursul ultimelor șase luni din anul 1990 și de maxim 650 000 tone în cursul ultimelor șase luni din anul 1994 și în cursul ultimului an din orice perioadă ulterioară de patru ani.
 Această cantitate este dedusă din volumul exportului fixat pentru perioada de patru ani imediat următoare.
 Articolul 3
 (1) Pentru cantitățile convenite, Comunitatea continuă să aplice nivelul maxim al prelevării la import de 6 % ad valorem pentru rădăcinile de manioc și pentru produsele pe bază de manioc importate în prezent în temeiul acordului de cooperare, inclusiv acele pelete „tari” produse prin procedeul prin care rădăcinile de manioc sunt mai întâi măcinate în făină înainte de a fi transformați în pelete. Se admite că îmbunătățirile tehnice în procesarea maniocului pentru a facilita transportul și/sau pentru a remedia anumite probleme de mediu ar trebui să fie urmărite în cadrul grupului de lucru mixt constituit în conformitate cu articolul 7 din acordul de cooperare.
 (2) Dispozițiile alineatului (1) nu sunt afectate de intrarea în vigoare a noului sistem armonizat de clasificare tarifară.
 (3) Cu toate acestea, dispozițiile prezentului articol nu afectează și nici nu aduc atingere definiției viitoare:
 (a)
 a produselor reglementate prin angajamentul inițial al Comunității față de GATT, care este în prezent suspendat;
 (b)
 a produselor reglementate prin regimul actual al GATT, constând într-o suspendare temporară a angajamentului Comunității față de GATT care a fost înlocuită printr-un contingent tarifar.
 (4) Orice definiție sau interpretare viitoare a angajamentului Comunității față de GATT sau a regimului de suspendare temporară prevăzut la alineatul (3) nu afectează acordul de cooperare.
 Articolul 4
 Comunitatea confirmă faptul că asistența prevăzută la articolul 6 al acordului de cooperare va fi continuată.
 Articolul 5
 Prezentul protocol este întocmit în două exemplare în limbile daneză, engleză, franceză, germană, greacă, italiană, olandeză, portugheză, spaniolă și thailandeză, fiecare text fiind în egală măsură autentic.
 În numele Consiliului Comunităților Europene
 Ray MAC SHARRY
 Pentru Guvernul
 Regatului Thailandei
 Amaret SILA-ON


type: wikipedia

text:
Der Spiemont ist ein Berg zwischen Oberlinxweiler und Niederlinxweiler, beides Ortsteile der Kreisstadt St. Wendel im Landkreis St. Wendel im (Saarland), auf dem sich eine vor- oder frühgeschichtliche Befestigungsanlage befand. Die komplexe geologische Struktur des Härtlings erlaubte nebeneinander Sand- und Hartsteinbruch sowie Kalk-, Kohle- und Kupfer-, Rötel und Achatabbau.
 Namen
 Es gibt verschiedene Deutungen des Namens Spiemont. Ein früher etymologischer Versuch lässt ihn mit „spei mons“ im Römisch-Lateinischen wurzeln, was „Berg mit Aussichtswarte“ bedeutet. Der frühere saarländische Landeskonservator Alfons Kolling gab jedoch einer mittellateinischen Namenprägung den Vorzug: Analog zu anderen Geländenamen (Bsp. z. B. Litermont) würde danach „-mont“ (oder „-munti“) befestigter Berg heißen mit der Vorsilbe „Spie-“ bzw. „Spue-“ aus „specula“, was „Beobachtungsstelle“ oder „Warte“ bedeutet. Im Ergebnis hat der Spiemont seinen Namen also von seiner herausragenden Lage als Beobachtungspunkt für die umgebende Region.
 Geografische Lage
 In der Literatur wird der Spiemont als „ost-west-gerichteter schmaler Riegel zwischen Ostertal und Bliestal“ bezeichnet. Der Berg steigt im Osten mäßig an aus einer Hochfläche, die seit alters „Ho(c)hfuhr“ heißt, über die eine Römerstraße von Trier nach Straßburg verlief.
 Der Spiemont kulminiert bei Punkt rund 140 Meter über der Talsohle, läuft dann in welliger Skyline weiter nach Westen, schnürt sich zu einem bisweilen scharfen Grat, bildet die Schloßberg-Kuppe, verbreitert sich wiederum etwas, um dann mit dem gegenüberliegenden Steinberg eine steile, enge Kerbe des Bliestals zu bilden, die die Einheimischen früher „Klaus“ nannte. Geographen sprechen von der „Linxweiler Pforte“. Hier zwängte sich der Fluss früher durch den harten Kuselit, für den Bau der Nahetalbahn zwischen 1857 und 1860 und den Neubau der B41 um 1970 wurde die Linxweiler Pforte dann aufgeweitet.
 Geschichte
 Urkundlich wurde der Spiemont erstmals im Jahr 1328 erwähnt. In einer Urkunde heißt es, Graf Johann von Saarbrücken habe dem Erzbischof Balduin von Trier den Berg Spuyemont verkauft und als Lehen zurückerhalten. Er verspreche, von dem Berg her der nahen Feste St. Wendel keinen Schaden zuzufügen. Im Jahr 1355 hat dann Graf Johann von Saarbrücken bekundet, auf bestimmte Forderungen an den Bischof verzichten zu wollen, so auch auf „Hilfe des Baues auf dem Berge Spiemont“. Und 38 Jahre später wird dann ein Saarbrücker Bürger namens „Hans von Spiemont“ genannt und daraus auf Burg und Burgherrn geschlossen.
 Laut Kolling ließen das ungewöhnliche Erscheinungsbild des Berges, seine Gestalt, sein Fels, seine Mineralien und die zwielichtige „Kulturbeschaffenheit“ aus ihm selbst ein Spekulations-Objekt werden. Frühestes Zeugnis dafür ist ein Bericht des saarbrückischen Kanzleibeamten J. C. Kilburger aus dem Jahre 1632. Der Ottweiler Untertan war von seinem Saarbrücker Vorgesetzten Joh. Andreae aufgefordert worden, Nachforschungen darüber anzustellen, was es mit den Trümmern und überhaupt mit dem Spiemont auf sich habe. In seinem Bericht, der in „Genealogia Saraepontana“ von Joh. Andrae 1638 abgedruckt wurde, gibt es zahlreiche Hinweise auf römische Steinbilder. So heißt es u. a.: „Uff der andern Seite am Berg gegen Oberlinxweiler haben die Alten viel hübsch geheuene Steine ausgehackt, davon noch etliche runde steinerne Säulen an Clossen Hansen Hauß zu sehen.“
 Rund 200 Jahre später führte dann der im Jahr 1836 gegründete St. Wendeler Historische Verein eine erste Grabung am Spiemont durch. Am nordöstlichen Berghang wurden in der Flur „Auf Henschhof“ römerzeitliche Mauern in einer Ausdehnung von 150 Fuß ausgegraben, es wurden auch Säulenstücke, ein Steinrelief mit nacktem Knaben und Vogel, eine Wasserleitung und Münzen von Claudius 11. bis Licinius gefunden. Die Grabung ergab, dass das Gebäude wohl durch einen Brand zerstört worden ist.
 1891 fand dann am östlichen Ende des Spiemonts in Flur Kalkofen eine weitere Ausgrabung in römischen Siedlungsresten statt. Wichtigster Fund war ein gut erhaltenes Badebecken, aus dem ein Bleirohr mit Bronzekappe und Klappverschluß hervorschaute. Neben „Töpfen und Ziegelsteinen“ wurde auch eine aus Sandstein hergestellte Statue ausgegraben. Zehn Jahre später, im Jahr 1901, vermaß das Rheinische Landesmuseum in Trier erneut die Mauern der Villa Henschhof.
 Die letzte Grabung wurde dann in den Jahren 1979 und 1980 im Bereich der Burgstelle durchgeführt. Kolling kam zu dem Ergebnis, dass die festgestellten Graben-, Wall- und Terrassensystems dem üblichen Umfang keltischer Fliehburgen und Ringwälle entsprechen, und dass auch die Kleinfunde aus der späte Phase der Latènekultur stammen. Nachdem die keltischen Mauern verfallen waren, wurden auf ihren Fundamenten in spätrömischer Zeit zur Abwehr germanischer Überfälle eine Fliehburg errichtet. Dafür sprechen die gefundenen Spolien, Steine in zweiter Verwendung. Offenbar wurden Steine von Kult- und Grabmälern verwendet, um daraus Bausteine für die Fliehburg zu gewinnen. Mittelalterliche Bausubstanz wurde allerdings nicht gefunden.
 Sagen
 Der Sage nach soll auf dem Schloßberg eine goldene Kutsche vergraben sein, deren Deichselknauf ein Hahn freischarren kann. Weiterhin soll es in dem Berg ein in den Fels gehauenes „Gewölbe“ geben, das angeblich zu der mittelalterlichen Burg gehört, und in das vor dem Ersten Weltkrieg ein Oberlinxweiler Bursche eingestiegen sein soll. Dabei handelt es sich wohl um einen Abbau- oder Mutungsstollen des ehemaligen Kupferbergwerks.
 Gesteinsabbau im Spiemont
 Da sich auf dem Spiemont eine keltische Fliehburg befand, reichen die Ursprünge des Gesteinsabbaus im Spiemont wohl in diese Zeit zurück. Der erste neuzeitliche Beleg findet in der Zeit, als Oberlinxweiler zum Fürstentum Lichtenberg gehörte. In einem Gesuch baten die Oberlinxweiler Schöffen Herzog Ernst I. von Sachsen-Coburg-Saalfeld, im „herrschaftlichen Wald Spiemont genannt, an der Straße von Ober- nach Niederlinxweiler, einen Platz zum Steinbrechen weiterhin nutzen zu dürfen“. Dieser Platz sei ihnen schon zur Zeit des Fürsten von Saarbrücken durch die damalige Regierung angewiesen worden. Durch die Oberbürgermeisterei St. Wendel ließ Ernst I. das Gesuch mit der Begründung ablehnen, dass „für die Zukunft ein Erdfall sich ereignen könne, und dem Wald auch überdieß zu viel produktive Fläche entzogen werde“.
 Der moderne Steinbruchbetrieb setzte dann im Jahr 1898 ein, als der Oberlinxweiler Lehrer Brandt in der Gewann Röhlenberg mit dem Gesteinsabbau begann. Im Jahr 1906 trat dann der Pflastermeister Friedrich Reinshagen aus Neunkirchen in den Steinbruch ein und erwarb ihn ein Jahr später. Im Jahr 1919 verkaufte Reinshagen den Steinbruch an die Firma Pfalz-Saarbrücker Hartstein-Industrie AG in Landau in der Pfalz. Heute gehört die Pfalz-Saarbrücker Hartstein-Industrie AG zur Basalt-Actien-Gesellschaft.
 Literatur
 Bernhard Kosmann: Geognostische Beschreibung des Spiemont bei St. Wendel. Ein Beitrag zur Kenntniss des Überkohlengebirges und des Melaphyrs. In: Verhandlungen des naturhistorischen Vereins der preussischen Rheinlande und Westphalens. Jahrgang 25, Bonn 1868, S. 239–298 (dabei Geognostische Karte des Spiemont bei St. Wendel im Maßstab 1:56250 am Ende des Artikels, ).
 Alfons Kolling: Zur Archäologie des Spiemonts. In: Reinhard Schlindler zum siebzigsten Geburtstag am 7. April 1982. erschienen in der Trierer Zeitschrift für Geschichte und Kunst des Trierer Landes und seiner Nachbargebiete 45 (1982), S. 45–63.
 Wolf Schwingel: Heimatbuch Oberlinxweiler, ein Lese- und Quellenbuch zur Ortsgeschichte. Hrsg. von der Kreisstadt St. Wendel, St. Wendel 1986.
 Gerhard Müller: Inventar Bergbau in Pfalz, Saarland und Lothringen (PSL), Blatt Ottweiler, Punkt 6508.9. Ausgabe 1, Stand 5. Dezember 2000 (online als PDF bei Mineralienatlas).
 100 Jahre Gesteinsabbau. Hrsg. von der Basalt-Actien-Gesellschaft, Südwestdeutsche Hartsteinwerke, Kirn/Nahe 2002, S. 138 ff.
 Josef Dreesen: Steinbruch im Spiemont. In: Die Gemeinderechnungen der Heimmeier, Unbekannte Quellen aus Oberlinxweiler. 1750–1870, Stadtmuseum St. Wendel, 2008, S. 101.
 Weblinks
 www.niederlinxweiler.de
 www.oberlinxweiler.de
 Berg unter 1000 Meter
 Berg im Saarland
 Berg in Europa
 Ehemalige Burganlage im Saarland
 Geographie (St. Wendel)
 Bauwerk in St. Wendel
 Burg in Europa