text:
Rättvik är en tätort, tillika centralort i Rättviks kommun i Dalarnas län, invid Siljan.
 Historia
 Rättvik är kyrkby i Rättviks socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Rättviks landskommun. I denna inrättades för orten 25 november 1910 Rättviks municipalsamhälle som upplöstes med utgången av 1965. Orten ingår sedan 1971 i Rättviks kommun som centralort.
 Befolkningsutveckling
 Samhället och sevärdheter
 Rättviks kyrka ligger på en udde nere vid Siljan, omgiven av gamla kyrkstallar.
 Vid sjön finns Långbryggan, en 628 meter lång brygga ut till en liten konstgjord ö i sjön. Långbryggan anlades år 1895 som angöringsplats för ångaren "S/S Rättvik", som gick i trafik på Siljan 1895 till 1950-talet. Den nyrenoverade bryggan återinvigdes 1992, efter en stor ideell insats där sammanlagt 2638 bryggplankor såldes (för 500:-/st) med ägarnas namn ingraverade. Alla köpare är delägare i bryggan.
 På Hedsåsberget står det 28 meter höga trätornet Vidablick med utsikt över Siljans vatten. Vidablick invigdes år 1898 och är öppet under sommartid.
 Bankaktiebolaget Stockholm-Öfre Norrland öppnade ett kontor i Rättvik i mars 1899. Senare hade även Kopparbergs enskilda bank ett kontor i Rättvik. Dessa banker uppgick sedermera i Svenska Handelsbanken och Göteborgs bank. Rättvik har också ett sparbankskontor.
 Nordea lade ner kontoret i Rättvik år 2012. Den 1 juli 2021 stänger även Handelsbanken. Därefter hade Leksands sparbank ortens enda bankkontor.
 Kultur
 Sedan slutet av 1800-talet är Rättvik en populär turistort och kulturlivet lockar fortfarande många turister från hela världen. Rättvik är känt internationellt för sin folkmusik och hade till och med 2012 en gymnasial folkmusikutbildning som då lades ner.
 Maria Bloms film Masjävlar utspelar sig i Rättvik och trakterna runtomkring.
 Evenemang
 Bland många arrangemang kan nämnas Rättviks marknad, Musik vid Siljan samt Classic Car Week.
 Sport
 IFK Rättvik spelar från och med säsongen 2021/22 i högsta serien i svensk bandy för herrar, Elitserien. Rättviks travbana är hemmabana för bland andra Olle Goop och Leif Witasp. Mest kända hästen därifrån är Ego Boy som är begravd i vinnarcirkeln på banan. Rättviks GK har en golfbana på orten. Det mest meriterade laget från orten är baseboll-laget Rättvik Butchers. Laget bildades 1975, har tagit hem Svenska cupen en gång och blivit svenska mästare år 2001 och 2002.
 År 1979 arrangerades i Rättvik det första skateboardlägret (eurocana) i världshistorien. En av de första Mc Twist landades i Rättvik 1984 av Mike Mcgill
 Rättvik Arena är Dalarnas enda bandyhall, tillika landskapets största träbyggnad.
 Kända personer från Rättvik
 Marit Bergman
 Hasse Börjes
 Lina Wester
 Therese Borssen
 Anna Swenn-Larsson
 RÅNDA
 Åke Senning
 Bildgalleri
 Se även
 Rättviks socken
 Stiftsgården i Rättvik
 Rättviksparken
 Berget (gård)
 Noter
 Externa länkar
 Centralorter i Dalarnas län
 Tätorter i Sverige
 Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna
 Orter i Rättviks kommun


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
 222 Md. 346 (1960)
 160 A.2d 601
 ROSENBURG ET AL.
 v.
 LOMBARDI, GUARDIAN AD LITEM ET AL. (Two Appeals In One Record)
 [No. 163, September Term, 1959.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided May 12, 1960.
 *347 The cause was argued before BRUNE, C.J., and HENDERSON, HAMMOND, PRESCOTT and HORNEY, JJ.
 Allan H. Fisher, Jr., and Arthur W. Machen, Jr., with whom were Samuel J. Fisher and Venable, Baetjer & Howard on the brief, for appellants.
 George Gump, with whom were Joseph Bernstein, Shale D. Stiller, and Frank, Bernstein, Gutberlet & Conaway on the brief, for appellees.
 PRESCOTT, J., delivered the opinion of the Court.
 The sole question involved in this appeal is whether a capital gains dividend of the Lehman Corporation (Lehman), an investment company, paid, on January 28, 1958, to a trust created prior to June 1, 1939 (and, therefore, not governed by the provisions of the Code (1957), Article 75 B) should be treated as principal or income of the said estate.
 The testator, Lewis S. Rosenburg, late of Baltimore City, died in 1934, leaving a last will and testament dated August 17, 1932, and two codicils thereto. The will created a residuary trust under which the Safe Deposit & Trust Company of Baltimore (now, by merger, Mercantile-Safe Deposit & Trust Company) and the testator's widow, Sadie Elias Rosenburg (now, by remarriage, Sadie Elias Grinberg) were named as trustees. Most of the assets of the trust came into the hands of the trustees in 1936 after settlement of the decedent's personal estate; and, as of March 6, 1958, the value of the trust estate was $1,143,107.75.
 Lehman's principal, if not its only business, is to select, buy, hold and sell various issues of securities and stock, depending upon market trends, price, indicated earnings, dividend potentials *348 and other factors. It, of course, collects interest and dividends other than capital gains dividends from its investments and distributes the same as part of its investment income, when, in accordance with its policy, it deems it proper and desirable. Its primary field of investment has been equity securities, and it is generally regarded by investment advisers as a conservative, well-managed stock fund. A major portion of its portfolio has consisted of marketable securities traded on The New York Stock Exchange or the American Stock Exchange, but a small percentage of its assets has been customarily invested "in carefully studied special situations." It is a closed-end investment company as distinguished from an open-end company. The parties agree that, for the purposes of this case, the distinction is immaterial. It is also a "regulated investment company" within the meaning of that term in Section 852 of the Internal Revenue Code. It has always been the policy of Lehman to distribute substantially all of its net capital gains. Prior to 1957, these capital gain distributions were made in cash, but in 1957 the corporation gave its stockholders the option of receiving them in cash or in stock. It has experienced a very successful and profitable period over the last twenty years; according to its annual reports, the net asset value of its fund at the end of the year 1937 was $7.32 a share, after making adjustments for the various splits which have subsequently been made. The net asset value at the end of 1957 was $20.76 per share, which shows a substantial appreciation in the principal account of the present trust.
 Regulated investment companies are principally designed to afford a large number of individuals of moderate means an opportunity to pool their investment resources in order to secure diversification of risk and experienced management. The companies issue their shares publicly to investors and then invest the funds so received in a diversified portfolio of securities which are carefully selected and continuously supervised by professional managers. Cohen, Tax Revision Compendium on Broadening the Tax Base, submitted to the Committee on Ways and Means of the U.S. House of Representatives, pp. 1653-1654.
 *349 There can be little doubt that under the Maryland decisions, generally, the increase in the value of corporate stocks or securities realized by a trustee is regarded as capital gains and, therefore, treated as corpus. Smith v. Hooper, 95 Md. 16, 51 A. 844, 54 A. 95; Girdwood v. Safe Deposit & Trust Co., 143 Md. 245, 122 A. 132; Safe Deposit & Trust Co. v. Bowen, et al., 188 Md. 482, 53 A.2d 413.
 The chancellor held that in his opinion the basic principle involved in the above cases should "be applied by a trustee where there are successive beneficiaries * * * to the capital gain distribution by The Lehman Corporation" in the same manner as the principle should be applied "to the capital gain realized by a trustee upon the sale of a security." The appellees, in this Court, advance two main contentions in support of the chancellor's conclusion: (1) they argue that the nature, purpose and functions of investment companies demonstrate that they are mere conduits, and therefore the sale of their assets should be treated in the same manner as sales made by their stockholders; and (2) that distributions of capital gains from investment companies are similar to and should be treated the same as capital gains derived from common trust funds.
 The case turns, we think, upon a proper analysis of previous decisions of this Court. The principle of law announced and applied in the Hooper, Girdwood and Bowen cases, supra, is, of course, still the law of this State; but, it is subject to an important exception, namely, that moneys arising from the sale of corporate property, in which the capital of the corporation has been invested, and distributed as a cash or stock dividend are income if they arise from a sale of property made by the corporation in the ordinary course of its business, when it sells only such property as it is its regular business to sell.
 The case of Krug v. Mercantile T. & D. Co., 133 Md. 110, 104 A. 414, is directly in point and is controlling here.[1] In *350 1914, the Mercantile T. & D. Company (Mercantile) made a very advantageous purchase of certain debentures and stock of the Merchants & Miners Transportation Company (Transportation Company). Without going into the details of the subsequent events that transpired concerning this purchase (they are set forth in 133 Md. at p. 113), the net result was that by the end of 1917 Mercantile had sold the first mortgage bonds acquired by it in exchange for the debentures and realized from such sale an amount which exceeded the purchase price originally paid for the debentures and stock, and was also the owner of some 13,614 shares of stock of the Transportation Company carried on its books at a nominal value.
 In January, 1918, the directors of Mercantile allocated 10,000 shares of the stock it held in the Transportation Company to be distributed to its (Mercantile's) stockholders on a basis of one share of the Transportation Company's stock for each three shares of Mercantile's capital stock.
 Mercantile held, as trustee under the will of Gustav Krug, some of its own capital stock, and consequently received certain of the Transportation Company's stock in the distribution as such trustee; and the single question posed in the case was whether the shares of stock so received should be treated, as between the beneficiary for life and remaindermen under Mr. Krug's will, as corpus or income.
 The Court pointed out that admittedly the business transacted by Mercantile included the purchase of stocks, bonds and other securities and the selling thereof; it then recognized and applied the exception to the general rule, named above, and stated, "[i]n the case at bar, `the assets' distributed among the stockholders represent the profit which has been realized by the Trust Company (Mercantile) in the usual course of its business and was in substance a distribution in kind of a portion of the identical specific profits accruing to the Trust Company * * *." The Court then held that "under the well settled rules applicable to this class of cases" the dividend in controversy was income and not corpus.
 The exception was also acknowledged and stated in Ex Parte Humbird, 114 Md. 627, 638, 80 A. 209; and it was *351 again stated and applied in Washington Co. Hosp. Ass'n v. Hagerstown Tr. Co., 124 Md. 1, 91 A. 787. In both of these cases, it was said that the exception was confined to cases "in which the earnings of the corporation necessarily involve the conversion of its capital."
 We turn now to the out-of-state decisions upon the subject. There are not a great many directly in point; but all that we have found conform to the result reached in Krug, supra. In Lovett Estate, (No. 2), 78 D. and C. Reports 21 (Orphans' Court of Luzerne County, Pa. (1951)), the court held that a capital gains dividend of the Wellington Fund, an open end investment trust, should be treated as income. The opinion reads, in part, as follows:
 "The portfolio assets of an investment company are not regarded as permanent assets of fixed capital by the managers of the company; the securities held are treated by the managers as funds to be turned over in the normal management of the business. Selling a portfolio asset is but a normal incident in the business." (Italics added.)
 The Lovett case quoted with approval and followed the case of In re Byrne's Estate, 81 N.Y.S.2d 23. There the court held that long-term capital gains dividends on stock of The Lehman Corporation and of the General Investors, Inc., were wholly income, stating:
 "The Court holds that these dividends are payable wholly to income. The buying and selling of securities is the operating procedure of investment companies and the profits derived from such activities when distributed to stockholders in the form of dividends are income and not principal. The dividend is not unlike that received from a corporation engaged in the buying and selling of real property. When such corporations distribute the profits on the sale of property they are distributing `income and not dividing capital.'"
 See also In re Bruce's Trust,[2] 81 N.Y.S.2d 25. Cf. In re *352 Appleby's Estate, 175 N.Y.S.2d 176; In re Hurd's Will, 120 N.Y.S.2d 103; Coates v. Coates, 304 S.W.2d 874 (Mo. 1957).
 In Cohan and Dean, Apportionment of Stock Proceeds, 106 U. Pa. L. Rev. 157, 183 (1957), the authors conclude with the following statement:
 "* * * For apportionment purposes, it would seem unreal to view a share in a mutual fund as a pro rata ownership of the securities; rather, it would seem that mutual fund shares should be treated like any other investment, and that realized increments within the fund are income, for the mutual fund is, after all, in the business of investing money and spreading risk capital in such a way as best to afford a broad basis of investment."
 It is earnestly argued that capital gains from investment companies are similar to and should be treated as capital gains derived from "common trust funds" [authorized by Code (1957), Article 11, Section 62]. We think a sufficient answer to this contention, though a short one, is that common trust funds are by statute, unless they otherwise provide, subjected to the provisions of Code (1957), Article 75B, and therefore are in the same status as trusts created after June 1, 1939.
 From what we have said above, it is seen that Lehman's *353 repeated sales and purchases of the securities in its portfolio in the ordinary course of its business brings it squarely within the ambit of the exception named and applied in Krug v. Mercantile T. & D. Company, supra, in regard to the allocation of its capital gains dividends to income or corpus; while the question as to whether or not the capital gains received by a common trust fund constitute income or principal is controlled by the written plan under which the fund is administered or by Article 75 B of the Code.
 The appellees raise one subsidiary question which is not without force. Since 1929, when it was formed, Lehman has distributed some $18,000,000 more of capital gains than the net realized profit on investments for the period, and has charged the same to its surplus account. The appellees argue that this is unfair to the remaindermen. Lehman only distributes its net securities profits for a particular year as capital gains dividends; but, when it realizes a net profit on its sale of investments in any year, it must distribute at least 90 per cent thereof in order to comply with the Internal Revenue Code. In the years where net capital losses were sustained, they were charged directly to surplus. However, the Company has, over the period, retained and added to surplus more than $5,000,000 of ordinary income, and, as of December 31, 1957, had a net unrealized appreciation in its investments of some $94,000,000. While the subject under consideration may affect the usefulness or desirability, vel non, of an investment company's stock for trust purposes, or the desirability of the rule in the Krug case, we feel bound by the decision in that case.
 For the reasons stated above, we hold that the capital gains dividend paid by Lehman to the trustees on January 28, 1958, is income and should be distributed to the life tenants as such.
 Decree reversed, and case remanded for the entry of a decree in accordance with this opinion, the costs to be paid out of the corpus of the trust estate.
 NOTES
 [1] The only differences between Krug and the case at bar are that in Krug the distributing corporation was a Banking and Trust corporation and not an investment corporation; and in Krug the distribution was made of the actual shares of stock of another corporation, while here the dividend was paid in cash.
 [2] The New York cases on the subject provoked considerable interest and several articles were published concerning the question under consideration in the publication "Trusts and Estates." Shattuck, Capital Gain Distributions, Principal or Income? 88 Trusts and Estates, 160 (1949); Young, A Dissent On Capital Gain Distribution. 88 Trusts and Estates, 280 (1949); Shattuck, Further Comment on Capital Gain Distributions. 88 Trusts and Estates, 429 (1949); Young, More About Capital Gains, 88 Trusts and Estates, 467 (1949); Putney, Capital Gain Dividends  Should They Be Allocated To Income or Principal. 95 Trusts and Estates, 22 (1956). Professor Scott in his work on trusts, Scott on Trusts, Section 236.14 (2nd Ed.) says: "In a few cases decided by the lower courts in New York, it has been held that capital gains received from incorporated investment companies are allocable to income. Whether these cases will be followed is a doubtful question. They have met with strong criticism."


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
N? C 307/6 Jornal Oficial das Comunidades Europeias 2. 12. 88
 II
 (Actos preparatórios)
 COMISSÃO
 Proposta de decisão do Conselho relativa a um Programa de Acção Comunitário para aumentar
 a eficiência da utilização de electricidade
 COM(88) 576 final
 (Apresentada pela Comissão em 28 de Outubro de 1988)
 (88/C 307/09)
 O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Considerando que o melhoramento da eficiência da utili-
 zação de electricidade traria benefícios em termos de um
 menor consumo de energia primária, duma redução do
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade
 investimento da capacidade de produção de electrici-
 Económica Europeia e, nomeadamente, o artigo 235?,
 dade, de uma redução dos níveis de emissão e de preços
 mais baixos de electricidade no consumidor;
 Tendo em conta a proposta da Comissão,
 Considerando que existe um potencial significativo para
 melhoramentos na eficácia da utilização de electricidade
 Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu, e que são necessárias medidas específicas para se assegu-
 rar a sua realização;
 Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Considerando que para se efectuarem melhoramentos na
 Social. eficiência da utilização de electricidade, os consumidores
 de electricidade deveriam ser incentivados a utilizar os
 Considerando que, na sua Resolução de 15 de Janeiro de aparelhos e equipamentos eléctricos mais eficientes e que
 1985, relativa ao melhoramento dos programas de eco- a eficiência desses aparelhos e equipamentos, bem como
 nomia de energia nos Estados-membros (') o Conselho dos processos baseados na electricidade deveriam ser
 convidou os Estados-membros a prosseguirem e, se ne- aperfeiçoados;
 cessário, aumentarem os seus esforços para promover Considerando que deveria ser instituído um Programa de
 uma utilização mais racional da energia através do de- Acção Comunitário para se conseguir atingir estes objec-
 senvolvimento de políticas integradas de poupança de tivos e que o Tratado CEE não conferiu os necessários
 energia; poderes para realizar esses objectivos;
 Considerando que esse Programa de Acção Comunitário
 Considerando que, na sua Resolução de 16 de Setembro
 seria complementar de outras acções no domínio da eco-
 de 1986 (2), relativa aos novos objectivos comunitários de
 nomia de energia, em especial, do Programa Comunitá-
 política energética para 1995, o Conselho apelava para
 rio de Projectos de Demonstração de Energia dedicado
 uma política vigorosa de poupança de energia;
 em grande parte à poupança de energia, bem como da
 Directiva do Conselho relativa à informação sobre o
 Considerando que, na sua Declaração de 26 de Novem- consumo dos aparelhos domésticos por meio de rotula-
 bro de 1986, sobre a eficiência energética o Conselho gem ( J ), da Resolução do Conselho relativa à utilização
 concordou que a Comunidade e os Estados-membros fa- racional de energia nos edifícios (4) e da iniciativa da
 riam publicidade sobre a necessidade duma maior efi- Comissão relativa à informação respeitante à eficiência
 ciência energética oferecendo informações completas e energética dos edifícios (5);
 conselhos sobre a maneira de a conseguir;
 Considerando que a execução dum Progama de Acção
 Comunitário exige a participação não só da Comissão e
 Considerando que a produção de electricidade equivale a dos Governos dós Estados-membros mas também de ou-
 mais de 35 % do consumo total de energia primária na tras partes do sector da electricidade nomeadamente dos
 Comunidade e que o consumo de electricidade equivale distribuidores de electricidade, dos fabricantes de equipa-
 a mais de 17 % do consumo total de energia final na mento eléctrico, das organizações de consumidores de
 Comunidade; electricidade e de instituições profissionais;
 (3) JO n? L 145 de 13. 6. 1979, p. 1.
 («) JO n? C 20 de 22. 1. 1985, p. 1. (4) JO n° C 78 de 26. 3. 1985, p. 1.
 (2) JO n? C 241 de 25. 9. 1986, p. 1. O JO n? C 267 de 6. 10. 1987, p. 2.
 ---pagebreak--- 2. 12. 88 Jornal Oficial das Comunidades Europeias N? C 307/7
 ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: referidas no artigo 3?, assim como de outras partes inte-
 ressadas, nomeados pela Comissão. O Comité determi-
 o
 Artigo I . nará as suas regras de procedimento internas.
 1. É instituído um Programa de Acção Comunitário 2. O Comité assistirá a Comissão na coordenação do
 para o melhoramento da eficiência da utilização de elec- Programa de Acção e pronunciar-se-á sobre actividades
 tricidade. adequadas, a efectuar a nível comunitário, para apoiar o
 2. O Programa de Acção Comunitário terá, como Programa de Acção.
 principais objectivos, incentivar os consumidores de elec-
 tricidade no sentido duma utilização dos equipamentos e Artigo 5o.
 aparelhos eléctricos mais eficientes, do modo mais efi- 1. A Comissão assegurará o secretariado do Comité
 ciente e o aperfeiçoamento da eficiência dos aparelhos e Consultivo referido no artigo 4? e será responsável pelo
 equipamentos eléctricos e dos processos baseados na planeamento administrativo e pela prestação do apoio
 electricidade. técnico necessário à gestão do programa e à gestão de
 acções instituídas pela Comissão para apoiar o Pro-
 Artigo 2? grama.
 As principais orientações das actividades previstas no âm-
 2. Serão da responsabilidade da Comissão a coorde-
 bito do Programa de Acção Comunitário estão indicadas
 nação, a nível comunitário, de acções empreendidas no
 no anexo da presente decisão. Durante a realização do âmbito do Programa de Acção, o controlo da evolução e
 programa podem incluir-se outras acções quando se con- dos resultados do programa e as acções necessárias para
 siderar que podem contribuir para a realização dos ob- apoiar o Programa a nível comunitário.
 jectivos do programa.
 3. A Comissão informará regularmente o Conselho, o
 Artigo 3? Parlamento Europeu e o Comité Económico e Social so-
 1. Os Estados-membros serão responsáveis pela gestão bre a evolução do Programa de Acção Comunitário. O
 e execução das acções no âmbito do Programa de Acção primeiro relatório deste tipo deve ser elaborado o mais
 Comunitário nos seus territórios. tardar no prazo de nove meses a contar da data de adop-
 ção da presente decisão.
 2. Para tal, os Estados-membros devem criar ou de-
 signar Agências Nacionais onde estejam respresentadas Artigo 6°
 todas as partes interessadas na execução do programa,
 incluindo as empresas de electricidade, os fabricantes de Quando a realização dos objectivos do Programa exigir
 equipamentos eléctricos, as organizações de consumido- outras medidas comunitárias, a Comissão apresentará ao
 res e organismos profissionais adequados. Conselho propostas relativas a tais medidas, em confor-
 midade com as disposições aplicáveis do Tratado.
 3. Os Estados-membros devem dar instruções às
 Agências Nacionais para que determinem e coordenem a Artigo 7?
 execução de acções no domínio do Programa de Acção
 Comunitário nos seus territórios e para que assegurem Após um prazo máximo de três anos, o Programa de Ac-
 uma ligação estreita com a Comissão. ção e os procedimentos estabelecidos para a sua execu-
 ção serão reexaminados, com base num relatório da Co-
 missão, tendo em vista analisar a sua eficácia e possível
 aperfeiçoamento.
 Artigo 4o.
 Artigo 8o.
 1. Será instituído, sob a presidência da Comissão, um
 Comité Consultivo para o Programa de Acção Comuni- Os Estados-membros são destinatários da presente direc-
 tário que incluirá representantes das agências nacionais tiva.
 ANEXO
 Orientações principais das actividades previstas no Programa de Acção Comunitário referido no artigo 2?
 1. Informação do consumidor
 Acções destinadas a melhorar a qualidade e a disponibilidade da informação para os consumidores de
 electricidade e os responsáveis pela classificação do equipamento quanto à eficiência dos aparelhos e dos
 equipamentos eléctricos e a uma utilização eficiente dos mesmos, incluindo:
 — o fornecimento de informações por parte dos distribuidores de electricidade, das organizações de
 consumidores e, se for caso disso, dos governos,
 ---pagebreak--- N? C 307/8 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s Europeias 2. 12. 88
 — o melhor aproveitamento de todos os meios de comunicação para divulgar as informações;
 — o fornecimento, pelos fabricantes, de dados relativos à eficiência dos aparelhos e dos equipamentos;
 — a criação de bancos de dados adequados.
 2. Conselhos Técnicos
 Acções para assegurar o fácil acesso dos consumidores de electricidade a conselhos técnicos sobre a
 compra, instalação e utilização dos aparelhos e equipamento eléctricos mais eficientes, incluindo:
 — acções por parte dos distribuidores de electricidade, das organizações de consumidores e dos gover-
 nos dos Estados-membros para assegurar aos consumidores a disponibilidade de conselhos sobre a
 compra, instalação e utilização dos aparelhos e equipamentos eléctricos mais eficientes;
 — acções por parte de instituições profissionais relacionadas com a especificação e instalação de equi-
 pamento eléctrico no sentido de assegurar que os seus membros sejam informados convenientemente
 quanto à eficiência da utilização de electricidade.
 3. Eficiência dos aparelhos e equipamento eléctricos
 Acções destinadas a aumentar a eficiência dos aparelhos e equipamento eléctricos, bem como a aumen-
 tar a parte de mercado dos aparelhos mais eficientes já disponíveis comercialmente, incluindo:
 — o estabelecimento duma colaboração entre fabricantes para aumentar a eficiência dos aparelhos e
 equipamentos,
 — esforços a desenvolver pelos distribuidores de electricidade e outros destinados a aumentar a pene-
 tração de aparelhos e equipamentos mais eficientes através duma comercialização mais eficaz, in-
 cluindo a análise do potencial da intervenção financeira selectiva,
 — acções por parte dos governos dos Estados-membros para assegurar que, em todas as actividades por
 que são responsáveis e em todos os edifícios que detêm ou ocupam, os aparelhos e os equipamentos
 eléctricos sejam altamente eficientes e utilizados eficientemente,
 — consideração do potencial de novas normas relacionadas com a eficiência ou técnicas para aumentar
 a eficiência da utilização de electricidade.
 4. Demonstração
 Acções para assegurar que a demonstração de novos aparelhos, equipamentos e tecnologias mais eficien-
 tes seja convenientemente apoiada e as informações divulgadas em toda a Comunidade.
 5. Estudos e outras actividades de apoio
 Acções para analisar factores que determinam a eficiência da utilização de electricidade e para identifi-
 car áreas onde se poderiam tomar medidas adicionais, assim como outros estudos e seminários de infor-
 mação.
 6. Coordenação e controlo
 Acções para assegurar a coordenação das acções do programa e controlo adequado dos resultados.


type: other

text:
SKM2014.703.BR
 Retten i Aalborg, BS 9-1294/2013
 Grundforbedring, varmeforsyning, hovedledning, stikledning
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at anerkende, at den på bilag 1 (nyt bilag 1) markerede varmeforsyningsledning udgør en fradragsberettiget hovedledning i henhold til Vurderingslovens § 17, og at fradragsansættelsen ved vurderingerne 2004, 2005, 2007 for ejendommen ...1 hjemvises til Vurderingsmyndigheden til beløbsmæssig opgørelse.
 Klagen vedrører fastsættelse af fradrag for forbedringer for vurderingsårene 2004 og årene derefter. Der klages over, at vurderingsankenævnet ikke har godkendt fradrag for en række byggemodningsudgifter.
 Vurderingsankenævnet har godkendt fradrag for udgifter til forbedringer med 665.000 kr.
 for både landinspektør
 og projektering og tilsyn
 67.276 kr.
 167.756 kr.
 Tilslutning, elforsyning
 51.240 kr.
 Fællesarealer/grønne områder
 Landsskatteretten forhøjer fradrag for forbedringer med i alt 50.000 kr. Det samlede fradrag udgør herefter 665.000 kr. + 50.000 kr. eller i alt 715.000 kr.
 Ejendommen er beliggende ...1. Grundens areal udgør 6.549 m2, hvoraf vejen på matriklen udgør 1.504 m2.
 Klager har fremlagt dokumentation i form af endeligt skøde af 1. august 1989.
 Det fremgår heraf, at Andelsboligforeningen H1 købte ejendommen af G2 ApS. Overtagelsen skete den 15. maj 1989 og prisen var aftalt til 9.435.000 kr.
 På grunden er en støttet andelsbolig med 12 lejligheder. Henholdsvis en blok med 5 boliger og en blok med 7 boliger. Boligerne blev leveret nøglefærdige, med et haveareal.
 Ejendommen er omfattet af ... Kommunes lokalplan nr. ... fra 1988.
 Det fremgår bl.a. heraf, at lokalplanen skulle åbne mulighed for tæt/lav bebyggelse. Området er herefter blevet opdelt i 3 dele, hvoraf den omhandlede grund er benævnt A1 og består af matrikelnummer ... og ....
 Klager har fremlagt byggeregnskab som dokumentation for de afholdte udgifter til byggemodningen. Byggeregnskabet indeholder summariske poster og indeholder således ikke en nærmere specifikation af de enkelte udgifter. Der er derfor ikke er fremlagt specifik dokumentation for de faktiske afholdte udgifter til byggemodningen på grunden.
 Udgiften til anlæg af intern varmeforsyning er af klagerens repræsentant fastsat med udgangspunkt i V&S prisdata. Beregningen er foretaget på grundlag af opmålinger af ledningsnettet, baseret på det vedlagte ledningskort. Udgiften er i beregningerne anslået til 167.756 kr.
 V&S prisdata indeholder tekniske og økonomiske informationer til kalkulation og overslagsberegninger af anlægs- og byggeopgaver til planlægning af bygningsdrift og - vedligehold.
 I forhold til tilslutning til elforsyningen har klager fremlagt et ledningskort, som viser den eksterne elforsyning, samt den interne elforsyning på klagers grund. Klager har desuden fremlagt en mail fra elforsyningsselskabet, og henviser til, at det heraf fremgår, at der er afholdt en udgift for tilslutning på 7.000 kr. pr. bolig eksklusive moms, eller i alt 102.480 kr. inklusive moms. Under henvisning til Landsskatterettens praksis anmodes om 50 % af dette beløb, svarende til 51.240 kr.
 Ejendommens grundværdi for de påklagede år, beregnet efter byggeretsværdiprincippet, udgør følgende:
 1.559.200 kr.
 2.193.800 kr.
 3.117.900 kr.
 Der er ikke godkendt fradrag for udgifter til parkeringspladser, stikledninger, el tilslutning og fællesareal, herunder grønne områder, jf. dagældende bestemmelser i vurderingslovens § 17 og 18.
 Som begrundelse for parkeringspladser er anført:
 I ovennævnte udgifter indgår endvidere udgifter til parkeringsareal, som alene anses for at tjene bebyggelsen og ikke medfører en værdistigning på grunden, hvorfor der nægtes fradrag for denne del, jf. vurderingslovens § 17.
 For så vidt angår stikledninger, er følgende begrundelse givet:
 R1 har beregnet fjernvarmenet til 278.340 kr. Heraf kan nævnet ikke godkende 12 sæt husindføringer og 12 sæt afgreninger, hvorefter beløbet er reguleret (som anført i V&S prisbogsberegningerne) med + 10% + 22% x 85% x prisniveau = 109.374 kr. Da der er tale om ikke dokumenterede udgifter, skønner nævnet, at der kan godkendes 100.000 kr. til fjernvarmenet.
 Det samme gælder R1s beregninger over vandforsyningen på 92.904 kr., hvoraf der ikke godkendes fradrag for 12 stikledninger, 12 stikledningsure og 12 stophaner.
 Vedrørende fællesareal og grønne områder, har vurderingsankenævnet anført:
 Der er ikke godkendt fradrag for udgifterne til gård, haveanlæg og hegn, idet udgifter til etablering af grønne områder, ikke bevirker en værdiforøgelse af grunden, men betragtes som tjenende bebyggelsen og dermed beboerne.
 Kravet i Vurderingslovens § 17 og 18 om at der skal ske en værdiforøgelse af grundværdien anses ikke for opfyldt. Dette fremgår også af kendelse afsagt af Landsskatteretten den 26. marts 1986, hvor udgifter der knytter sig til anlæg af grønne områder ikke er fradragsberettiget, hvorfor der ikke er fradrag for udgifterne til gård-, haveanlæg og hegn.
 Det er vurderingsankenævnets opfattelse, at udgifter til grønne områder ikke kan henføres til grunden i ubebygget stand og derfor ikke kan begrunde fradrag i grundværdien for forbedringer. Der nægtes fradrag for udgiften hertil, jf. vurderingslovens § 17 og 18 samt under henvisning til Landsskatterettens kendelse af 29. maj 2009.
 Som begrundelse for, ikke at godkende fradrag for eltilslutning, er følgende anført:
 For så vidt angår udgifter til landinspektør, projektering og tilsyn, samt varmeforsyning, har vurderingsankenævnet godkendt fradrag. Vedrørende fradragsbeløbet, er følgende angivet.
 For så vidt angår projektering og tilsyn, samt landinspektør er følgende anført:
 SKAT har alene godkendt fradrag for udgift til landinspektør på 20.000 kr., idet de øvrige udgifter til arkitekt, ingeniør mv. ikke er udgifter, der forøger grundens værdi i ubebygget stand.
 Da der har været tale om udstykning af området finder vurderingsankenævnet, at der er grundlag for fradrag af udgifter til landinspektør m.v., jfr. vurderingslovens §§ 17 og 18. Da der ikke foreligger dokumentation for udgifternes størrelse samt afholdelse, ansættes fradraget efter et umiddelbart skøn.
 Der er afholdt udgifter af grundforbedrende karakter til det interne forsyningsnet samt veje med 605.000 kr. Vurderingsankenævnet finder, at der kan godkendes fradrag for udgifter til landinspektør, tilsyn og projektering i forbindelse med disse anlæg jf. vurderingslovens § 17 og § 18. Vurderingsankenævnet finder, at der skønsmæssigt kan godkendes fradrag for 60.000 kr. Ved skønnet har vurderingsankenævnet henset til udgiften til anlæggene samt omfanget af arbejdet. Det skønnede beløb udgør ca. 10 % af de fradragsberettigede udgifter.
 I forhold til varmeforsyning er følgende anført:
 R1 har beregnet fjernvarmenet til 278.340 kr. Heraf kan nævnet ikke godkende 12 sæt husindføringer og 12 sæt afgreninger, hvorefter beløbet er reguleret (som anført i V&S prisbogsberegningerne) med + 10% + 22% x 85% x prisniveau = 109.374 kr. Da der er tale om ikke dokumenterede udgifter, skønner nævnet at der kan godkendes 100.000 kr. til fjernvarmenet.
 Indeholdt i beløb
 vedr. landinspektør
 317.391 kr.
 157.391 kr.
 Vurderingsankenævnet har indrømmet et samlet fradrag på kr. 60.000 for posterne landinspektør og projektering og tilsyn, men det er desværre ikke muligt at se, hvorledes beløbet er fordelt på de to poster, hvorfor begge er påklagede.
 I mangel af dokumentation for udgiftens størrelse har R1 har beregnet udgiften til landinspektør i forbindelse med udstykningen til kr. 31.116 (bilag 3)
 Det antages, at udgiften er indeholdt i posterne 30-33 i byggeregnskabet (bilag 4) med betegnelserne "Arkitekt", "do. konduktør", "Ingeniør" og "do.konduktør", som samlet er afholdt med kr. 515.602.
 Ved Landsskatterettens kendelse af 26. marts 1986 knæsattes en praksis, hvorefter projekterings- og tilsynsopgaver i forbindelse med fradragsberettigende byggemodningsopgaver i sig selv berettiger til fradrag. Denne praksis er senest fulgt i Landsskatterettens afgørelser af 15. december 2009 og 20. januar 2010 vedrørende henholdsvis ...2 og ...3. Af afgørelserne fremgår endvidere, at i tilfælde, hvor udgiften ikke lader sig fastslå på baggrund af fakturaer eller lignende, indrømmes skønsmæssigt 10 % af anlægsudgifterne vedrørende vej-, sti- og forsyningsanlæg som fradrag for projektering og tilsyn.
 På baggrund heraf anmodes om fradrag med 10 % af de afholdte anlægsudgifter, kr. 672.759, svarende til kr. 67.276. Beløbet kr. 672.759 fremkommer således: kloakforsyning med kr. 150.000, vandforsyning med kr. 25.000, elforsyning med kr. 30.000, intern vej med kr. 300.000, varmeforsyning med kr. 167.756, parkeringspladser med kr. 1, stikledninger med kr. 1 og endelig fællesareal og grønne områder med kr. 1.
 Udgifterne er indeholdt i posterne 30-33 i byggeregnskabet (bilag 4) med betegnelserne "Arkitekt", "do. konduktør", "Ingeniør" og "do.konduktør", som samlet er afholdt med kr. 515.602.
 Det er fast antaget, at udgifter til etablering af forsyningsanlæg er grundforbedrende og dermed omfattet af vurderingsloven § 17, jf. Landsskatterettens kendelser af 26. marts 1986 og SKM2008.143.LSR, hvor Landsskatteretten anså udgifter til etablering af varmeforsyningsanlæg i en parcelhusudstykning for fradragsberettigende. Af nyere praksis kan henvises til Landsskatterettens kendelser vedrørende ...4 (SKM2009.70.LSR), ...5 (afsagt 29. maj 2009 - ikke offentliggjort) og ...3 (afsagt 20. januar 2010 - ikke offentliggjort), hvoraf de to sidstnævnte er storparceller ligesom klagers.
 Vurderingsankenævnet har indrømmet fradrag for det interne varmeforsyningsnet på ejendommen med kr. 100.000. Som det fremgår af ledningskortet (bilag 5), eksisterer på ejendommen et omfattende ledningsnet, som må betegnes som et hovedanlæg til betjening af flere i tilfælde af udstykning.
 Ledningskortet er bilagt i fuld størrelse, så det er muligt at se de enkelte ledningstyper. Klager er desværre ikke i besiddelse af fakturaer, der belyser den nøjagtige udgift til dette anlæg, men på baggrund af opmålinger på ledningskortet (bilag 6) er udgiften til anlægget (excl. stikledninger) via V&S prisbogen (bilag 7) anslået til kr. 167.756, som der anmodes om fradrag for.
 Udgiften må anses indeholdt i byggeregnskabets (bilag 5) post "Samlet entreprisesum", som er afholdt med kr. 6.096.896.
 Stikledninger er at betegne som en typisk anlægsudgift på linje med selve ledningsnettet. Begrebsmæssigt at undtage en byggemodningsforanstaltning, der har karakter af anlægsudgift fra fradrag, er en klar indskrænkende fortolkning af begrebet anlæg, og er tillige i modstrid med lovens formål - nemlig at friholde grundforbedringer fra beskatning.
 Ejendommen ...1 er bebygget med 12 lejligheder, hvoraf der for ejendommen er betalt kr. 84.000 excl. moms (12 x kr. 7.000) eller kr. 102.020 inkl. 22 % moms i tilslutningsafgift.
 I overensstemmelse med Landsskatterettens praksis anmodes der foreløbigt om fradrag for 50 % af tilslutningsafgiften, idet klager er bekendt med, at 100 % fradrag ifølge Landsskatteretten forudsætter dokumentation for, at tilslutningsafgiften rent faktisk er gået til grundforbedrende foranstaltninger.
 Kr. 51.240 for ...1
 For så vidt angår bekostningen af ledningsnettet henviser klager til byggeregnskabets post "samlet entreprisesum", som er afholdt med i alt 6.096.896 kr. Der er således ikke nogen selvstændig post i byggeregnskabet som vedrører den interne varmeforsyning.
 Udgifterne til anlæggelsen af hovedanlægget anses ikke at overstige det af vurderingsankenævnet allerede indrømmede fradrag på 100.000 kr. Retten har ved vurderingen bl.a. lagt vægt på størrelsen af hovedanlægget, og at en relativ stor del af ledningsnettet udgøres af ikke fradragsberettigede stikledninger.
 Klager har fremlagt dokumentation i form af ledningskort, samt en mail, hvor en repræsentant for forsyningsselskabet bekræfter, at det er forsyningsselskabet som har anlagt og bekostet elledningerne inde på klagers grund, til gengæld er der opkrævet en tilslutningsafgift på 7000 kr. inklusive moms pr. lejlighed.
 På baggrund heraf finder retten, at der skønsmæssigt kan godkendes fradrag for forbedringer med ca. 50 % af den opgjorte tilslutningsudgift. Landsskatteretten godkender således fradrag med 50.000 kr.
 Vurderingsankenævnets afgørelse vedrørende dette punkt stadfæstes.
 Det er rettens opfattelse, at der ikke er fremlagt tilstrækkelig og tydelig dokumentation for, at der er afholdt yderligere udgifter til landinspektør som berettiger til et fradrag, end det af ankenævnet allerede godkendte fradrag.
 Retten bemærker desuden, at der ikke er fremlagt dokumentation for, hvilke præcise arbejder landinspektøren har udført.
 Ankenævnets afgørelse stadfæstes derfor vedrørende dette punkt
 Landsskatteretten forhøjer således det af vurderingsankenævnet godkendte fradrag for forbedringer med i alt 51.240 kr. Det samlede fradrag udgør herefter 665.000 kr. + 50.000 kr. eller i alt 715.000 kr.
 Bestemmelsen af, hvad der forstås ved grundforbedringer, kan volde vanskeligheder. Det er ikke muligt udtømmende at angive hvilke foranstaltninger, der omfattes af begrebet. Der skal dog som altovervejende hovedregel være tale om foranstaltninger af materiel karakter, som har øget den almindelige handelsværdi af grunden. (...)
 Er ejendommen imidlertid så stor, at det vil være naturligt at betragte en del af de på ejendommen værende vej- og forsyningsanlæg som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give fradrag for disse anlæg. Det kunne eksempelvis være tilfældet i et område, som en lokalplan udlægger til tæt/ lav bebyggelse med andelsboliger. Her kunne der alternativt være tale om en traditionel rækkehusbebyggelse, som jf. ovenstående ville være berettiget til fradrag for anlæg uden for ejendommen. (egne fremhævninger)
 Der kan efter myndighedernes praksis gives fradrag for hovedanlæg på linje med den adgang til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, som øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg. (egne fremhævninger)
 ejendomsværdien forstås som værdien af den faste ejendom i sin helhed. Til "den faste ejendom" hører de forekomster i jorden, der i almindelighed følger med ejendomsretten hertil, såsom kalk-, sten-, grus- og lerlejer, medens dette ikke gælder de i undergrunden værende råstoffer, der er omfattet af loven om anvendelse af landets undergrund. Til ejendommen hører også søer og private vandløb og værdikilder, der er knyttet til ejendomme, f.eks. vandkraft, fiskerirettigheder, ret til rørskær og lign. Til "den faste ejendom" må endvidere foruden bygningerne henregnes hegn, broer, bolværker, sluser og enhver påbygning og indretning på eller i jordstykket (egen fremhævning), hvis forbindelse med dette er af mere varig karakter.
 Som bygninger og bygningsbestanddele anses alle murede og støbte konstruktioner på og i jorden (egen fremhævning), i det omfang de er beregnet til varig forbliven på stedet, se Skat 1989.5.410.
 Sagsøger gør derfor gældende, at det forudsætningsvist må være en del af hovedanlægsbetragtningen for forsyningsanlæg, at dettes placering og tilknytning til bebyggelsen ikke skal tillægges betydning ved vurderingen af om et sådant anlæg på en storparcel, der kan sidestilles med et fradragsberettiget eksternt anlæg for en enkeltparcel, er fradragsberettiget. Dette er også i tråd med, at grundværdien ansættes ud fra værdien af grunden i ubebygget stand, hvorfor der ikke kan tages hensyn til den faktiske bebyggelse. Et sådant kriterium ville være i strid med hovedreglen efter vurderingslovens § 17, formålet med hovedanlægsbetragtningen, og i strid med det gældende forvaltningsretlige lighedsprincip.
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013 (gengivet i SKM2013.369.HR) fastslået, at det er i overensstemmelse med skattemyndighedernes praksis for større ejendomme udlagt til f.eks. tæt, lav bebyggelse med andelsboliger kan gives fradrag for hovedanlæg på linje med adgangen til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, der øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehusbebyggelser. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendomme, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg.
 Højesteret bekræfter ved dommen således præjudikatsværdien af den i SKM2013.369.HR gengivne lovhjemlede praksis for hovedanlægsbetragtningen, og at der ved anvendelse af hovedanlægsbetragtningen på en given foranstaltning skal ske en sammenligning med, om den pågældende foranstaltning ville betjene flere dele af ejendommen i tilfælde af dennes udstykning til traditionel rækkehus- eller parcelhusbebyggelse.
 På oversigtskortet, jf. bilag 5, ses de ledninger, der sikrer forsyningen af ejendommen illustreret. Fra hovedvejen, ...6, ses udenfor ejendommens sydøstlige skelgrænse den af forsyningen anlagte forsyningsledning, der fører varmeforsyningen ind på sagsøgers ejendom fra den offentlige forsyningsledning i ...6 (markeret med blå).
 Herfra ses varmeledningen at være ført hen til den sydligst beliggende bolig på ejendommen og videre langs bebyggelsen, hvor ledningen slår sit tredje "knæk", og derfra videre langs bebyggelsen til forsyning af 4 yderligere boliger (markeret med grøn). Fra den grønne ledning ind til hver af de nævnte 5 boliger er ført en stikledning (markeret med pink) til forsyning af hver af boligerne.
 Ledningen slår herefter sit fjerde knæk, og med orange farve ses ledningen at være ført videre ind på grunden - under vejen - og frem til boligen beliggende midt på grunden. Derfra er den ført videre langs bebyggelsen, hvor ledningen slår endnu et knæk og derefter ført frem til den nordligst beliggende bolig.
 Sagsøger gør gældende, at der ikke vil være lighed for loven, hvis det forhold, at ejerne af hver af de 12 boliger havde valgt at lade ejendomme udstykke fra start, betyder at ejerne afskæres fra fradrag i henhold til vurderingslovens §§ 17-18, og at en sådan retsstilling i øvrigt ses at være i direkte strid med den af Højesteret gengivne lovhjemlede baggrund for hovedanlægsbetragtningen i SKM2013.369.HR, og i strid med gældende lighedsprincipper.
 Hovedanlægsbetragtningen er en undtagelse til dette udgangspunkt. Højesteret har ved SKM2013.369.HR anerkendt skattemyndighedernes praksis på området, som Landsskatterettens kendelse af 8. april 2013 (bilag 1) også er udtryk for. Der er ikke med SKM2013.369.HR indført nye eller udvidede kriterier for bedømmelsen af, om der foreligger et fradragsberettiget hovedanlæg. Dette bekræftes også derved, at Højesteret efterfølgende i SKM2013.879.HR vedrørende interne stier har fastslået, at der ikke var grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, der var baseret på den af Højesteret i SKM2013.369.HR anerkendte praksis og de principper, den hviler på. Praksis vedrørende vej- og forsyningsanlæg er senest sammenfattet i Den juridiske vejledning 2014-1, afsnit H.A.3.3.2.
 Det gøres gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte Landskatterettens vurdering, der er baseret på den ovenfor beskrevne praksis og de principper, den hviler på. Det fremgår af Landsskatterettens kendelse af 5. april 2013, at reglerne om fradrag for forbedringer i grundværdien gennemgås (bilag 1, side 9-10) og vedrørende varmeledningerne (bilag 1, side 10-11) anføres det, at:
 Landsskatteretten har således på grundlag af de i sagen foreliggende oplysninger ud fra en konkret vurdering foretaget et skøn over, hvilke dele af ledningsnettet der udgør et hovedanlæg. Der er ikke grundlag for at tilsidesætte dette skøn, jf. bl.a. SKM2013.879.HR, SKM2014.540.BR, SKM2014.366.BR, SKM2014.375.BR, SKM2014.305.BR og SKM2014.79.BR.
 Det er således ikke godtgjort, at de varmeledninger, der er markeret med orange på bilag 5, udgør fradragsberettigede hovedanlæg. De pågældende ledninger er anlagt således, at de nøje følger de på ejendommen opførte bygninger, og de har således ikke nogen selvstændig værdi for grunden i ubebygget stand. De pågældende ledninger har kun reel værdi i forbindelse med byggeriet. Ledningerne har derfor karakter af stikledninger, og berettiger derfor ikke til fradrag, jf. SKM2013.369.HR, SKM2013.879.HR, SKM2013.388.VLR, SKM2013.536.ØLR, SKM2013.760.BR, SKM2013.806.BR og SKM2014.305.BR .
 Det skal i den forbindelse bemærkes, at grunden har et areal på 6.549 m2. Der er således tale om en mindre grund, hvilket understøtter, at der ikke skal indrømmes fradrag, jf. eksempelvis herved SKM2013.774.BR, SKM2013.840.BR, SKM2014.97.BR og SKM2014.299.BR.
 Efter sagens resultat skal sagsøger betale sagsomkostninger til sagsøgte til dækning af udgifter til advokatbistand med 15.000 kr. incl. moms. Beløbet er fastsat ud fra sagens karakter og omfang, herunder at den er behandlet sammen med BS 1295/2013.


type: contracts

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22003D0020
 Uradni list L 094 , 10/04/2003 str. 0082 - 0083
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 20/2003z dne 31. januarja 2003o spremembi Priloge XVII (Intelektualna lastnina) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Priloga XVII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 171/2002 z dne 6. decembra 2002 [1].(2) Direktivo 98/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov [2] je treba vključiti v Sporazum.(3) Direktiva 98/44/ES vsebuje opredelitev iz Uredbe Sveta (ES) št. 2100/94 [3] in sklic na to uredbo, ki ni vključena v Sporazum -SKLENIL:Člen 1Za točko 9c (Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/84/ES) v Prilogi XVII k Sporazumu se doda naslednja točka:"9d. 398 L 0044: Direktiva 98/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL L 213, 30.7.1998, str. 13).Določbe Direktive se za namene tega sporazuma berejo z naslednjo prilagoditvijo:Zaradi patentne zveze med Lihtenštajnom in Švico Lihtenštajn ne bo podeljeval patentov, kot je določeno v teh direktivi."Člen 2Besedili Direktive 98/44/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavita v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, sta verodostojni.Člen 3Ta sklep začne veljati 1. februarja 2003, če so Skupnemu odboru EGP [4] predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije.V Bruslju, 31. januarja 2003Za Skupni odbor EGPPredsednikP. Westerlund[1] UL L 38, 13.2.2003, str. 36.[2] UL L 213, 30.7.1998, str. 13.[3] UL L 227, 1.9.1994, str. 1.[4] Ustavne zahteve so sporočene.--------------------------------------------------


text:
 |
 52012PC0654
 Proposta għal DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL li tawtorizza lill-Belġju biex japplika miżura li tidderoga mill-Artikolu 285 tad-Direttiva 2006/112/KE dwar is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud /* COM/2012/0654 final - 2012/0312 (NLE) */
 MEMORANDUM TA' SPJEGAZZJONI
 1. IL-KUNTEST TAL-PROPOSTA
 Raġunijiet għall-proposta u l-għanijiet
 tagħha
 Skont l-Artikolu 395(1)
 tad-Direttiva 2006/112/KE tat-28 ta' Novembru 2006 dwar
 is-sistema komuni ta' taxxa fuq il-valur miżjud[1]
 (minn hawn 'il quddiem 'id-Direttiva dwar il-VAT'), il-Kunsill, li jaġixxi
 unanimament fuq proposta mill-Kummissjoni, jista' jawtorizza lil kwalunkwe Stat
 Membru biex japplika miżuri speċjali għal deroga mid-dispożizzjonijet ta' din
 id-Direttiva, sabiex jissimplifika l-proċedura tal-ġbir tal-VAT jew sabiex
 jipprevjeni ċerti tipi ta' evażjoni jew evitar tat-taxxa.
 B'ittra rreġistrata mal-Kummissjoni
 fil-21 ta' Ġunju 2012 il-Belġju talab awtorizzazzjoni biex
 jintroduċi miżura biex teżenta persuni taxxabbli li d-dħul annwali tagħhom mhux
 aktar minn EUR 25 000. Skont l-Artikolu 395(2) tad-Direttiva
 tal-VAT, il-Kummissjoni infurmat lill-Istati Membri l-oħrajn, permezz ta' ittra
 datata t-13 ta' Settembru 2012, bit-talba magħmula mil-Belġju.
 Permezz ta’ ittra datata s-17 ta’ Settembru 2012, il-Kummissjoni
 nnotifikat lill-Belġju li kellha l-informazzjoni kollha meħtieġa biex tqis
 it-talba.
 Kuntest ġenerali
 Il-Kapitolu 1 tat-Titolu XII
 tad-Direttiva tal-VAT jagħti l-possibbiltà lill-Istati Membri li japplikaw
 skemi speċjali għall-impriżi żgħar, inkluża l-possibbiltà li jeżentaw lil
 persuni taxxabbli b'inqas minn ċertu dħul annwali. Din l-eżenzjoni timplika li
 persuna taxxabbli ma għandhiex għalfejn iżżomm il-VAT fuq il-provvisti tagħha
 u, konsegwentement, ma tistax tnaqqas il-VAT minn fuq ix-xiri tagħha.
 Skont l-Artikolu 285 tad-Direttiva
 tal-VAT, l-Istati Membri li m'għamlux użu tal-Artikolu 14 tad-Direttiva
 tal-Kunsill 67/228/KEE[2],
 jistgħu jeżentaw persuni taxxabbli lil-livell limitu tagħhom mhuwiex iktar minn
 EUR 5 000.
 Fil-klima ekonomika u politika preżenti,
 il-gvern Belġjan jixtieq iżid dan il-limitu għal EUR 25 000,
 bil-possibbiltà li jgħollih biex jinżamm il-valur tiegħu f'termini reali.
 L-introduzzjoni ta’ limitu bħal dan se tissimplifika s-sistema tal-VAT
 għall-intrapriżi żgħar u tnaqqas b'mod sinifikanti l-piż fuq dawk in-negozji
 eleġibbli għall-iskema billi tirrilaxxahom minn ħafna mill-obbligi tal-VAT
 skont l-arranġamenti normali tal-VAT. Is-sistema tkun fakultattiva
 għall-persuni taxxabbli. Skont l-awtoritajiet Belġjani, madwar 1% ta’ persuni
 taxxabbli se tagħmel użu tal-iskema, b'effett minimu korrispondenti fuq
 il-baġit (madwar 0.2%).
 Dispożizzjonijiet eżistenti fil-qasam
 tal-proposta
 Fl-2004, il-Kummissjoni għamlet proposta biex
 iżżid il-limitu tad-dħul annwali disponibbli għall-Istati Membri
 (COM(2004) 728 finali) għall-eżenzjoni mill-VAT tal-persuni taxxabbli għal
 EUR 100 000.
 Konsistenza ma' politiki u għanijiet oħrajn
 tal-Unjoni
 Mhux applikabbli.
 2. RIŻULTATI TAL-KONSULTAZZJONIJIET
 MAL-PARTIJIET INTERESSATI U TAL-VALUTAZZJONIJIET TAL-IMPATT
 Konsultazzjoni mal-partijiet interessati
 Mhux rilevanti
 Ġbir u użu tal-għarfien espert
 Ma kienx hemm bżonn ta’ għarfien espert
 estern.
 Valutazzjoni tal-impatt
 Il-proposta għal Deċiżjoni tal-Kunsill għandha
 l-għan li ddaħħal miżura ta' simplifikazzjoni li tneħħi ħafna mill-obbligi
 tal-VAT għan-negozji li jaħdmu bi dħul annwali ta’ mhux aktar minn
 EUR 25 000, u għalhekk għandha potenzjal għal impatt pożittiv.
 Minħabba l-kamp ta’ applikazzjoni strett
 tad-deroga u l-applikazzjoni limitata fiż-żmien, il-kamp ta’ applikazzjoni jkun
 limitat fi kwalunkwe każ.
 3. ELEMENTI LEGALI TAL-PROPOSTA
 Sommarju tal-azzjoni proposta
 Awtorizzazzjoni għall-Belġju biex tintroduċi
 miżura li tidderoga mid-Direttiva tal-VAT fir-rigward ta’ miżura ta’
 simplifikazzjoni għan-negozji bi dħul annwali li mhux ogħla minn
 EUR 25 000.
 Bażi legali
 L-Artikolu 395 tad-Direttiva tal-VAT.
 Il-prinċipju tas-sussidjarjetà
 Il-proposta taqa’ taħt il-kompetenza
 esklussiva tal-Unjoni Ewropea. Għalhekk, il-prinċipju tas-sussidjarjetà ma japplikax.
 Il-prinċipju tal-proporzjonalità
 Il-proposta tikkonforma mal-prinċipju
 tal-proporzjonalità għar-raġunijiet li ġejjin.
 Id-Deċiżjoni tikkonċerna awtorizzazzjoni
 mogħtija lil Stat Membru wara talba li għamel hu stess u ma tikkostitwixxi
 l-ebda obbligu.
 Minħabba l-kamp ta' applikazzjoni limitat
 tad-deroga, il-miżura speċjali hija proporzjonata mal-għan mixtieq.
 Għażla tal-istrumenti:
 L-istrument propost: Deċiżjoni tal-Kunsill.
 Skont l-Artikolu 395 tad-Direttiva
 tal-VAT, deroga mir-regoli komuni tal-VAT hija possibbli biss
 bl-awtorizzazzjoni tal-Kunsill li jkun qiegħed jaġixxi b'mod unanimu fuq
 proposta mill-Kummissjoni. Barra minn hekk, Deċiżjoni tal-Kunsill hija l-aktar
 strument adattat peress li tista' tiġi indirizzata lill-Istati Membri
 individwali.
 4. IMPLIKAZZJONI BAĠITARJA
 Il-proposta m’għandhiex implikazzjoni fuq
 il-baġit tal-UE għaliex il-Belġju se jwettaq kalkolu ta’ kumpens skont
 l-Artikolu 6 tar-Regolament tal-Kunsill (KEE, EURATOM) 1553/89.
 5. ELEMENTI FAKULTATTIVI
 Klawżola ta’ analiżi/ta’ reviżjoni/sunset
 Il-proposta tinkludi klawżola sunset.
 2012/0312 (NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 li tawtorizza lill-Belġju biex japplika
 miżura li tidderoga mill-Artikolu 285 tad-Direttiva 2006/112/KE dwar
 is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud
 IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidra t-Trattat dwar
 il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
 Wara li kkunsidra d-Direttiva
 tal-Kunsill 2006/112/KE tat-28 ta' Novembru 2006 dwar
 is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud[3],
 u b’mod partikolari l-Artikolu 395(1) tagħha,
 Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni
 Ewropea,
 Billi:
 (1) F'ittra rreġistrata
 mal-Kummissjoni fil-21 ta' Ġunju 2012, il-Belġju talab
 awtorizzazzjoni għal miżura li tidderoga mill-Artikolu 285
 tad-Direttiva 2006/112/KE sabiex jintroduċi miżura speċjali li teżenta
 mit-taxxa fuq il-valur miżjud (il-VAT) persuni taxxabbli li d-dħul annwali
 tagħhom mhux aktar minn EUR 25 000. Permezz ta’ dik il-miżura, dawk
 il-persuni taxxabbli se jkomplu jkunu eżenti minn ċerti obbligi jew
 mill-obbligi kollha fir-rigward tal-VAT imsemmija fil-Kapitoli 2 sa 6
 tat-Titolu XI tad-Direttiva 2006/112/KE.
 (2) Permezz ta’ ittra datata
 t-13 ta’ Settembru 2012, il-Kummissjoni infurmat lill-Istati
 Membri l-oħra bit-talba magħmula mill-Belġju. Permezz ta’ ittra datata
 s-17 ta’ Settembru 2012, il-Kummissjoni nnotifikat lill-Belġju
 li kellha l-informazzjoni kollha meħtieġa biex tqis it-talba.
 (3) Skont l-Artikolu 285
 tad-Direttiva 2006/112/KE, l-Istati Membri li m'għamlux użu
 tal-Artikolu 14 tad-Direttiva tal-Kunsill 67/228/KEE[4], jistgħu jeżentaw persuni
 taxxabbli li l-livell limitu ta' dħul mhuwiex iktar minn EUR 5 000.
 Il-Belġju talab li dan il-limitu jiżdied għal EUR 25 000.
 (4) Limitu ogħla għall-iskema
 speċjali għall-intrapriżi ż-żgħar hu miżura ta’ simplifikazzjoni għaliex jista’
 jnaqqas b’mod sinifikanti l-obbligi tal-VAT tal-iżgħar negozji. Din l-iskema
 hija fakoltattiva għall-persuni taxxabbli.
 (5) Fil-proposta tagħha għal
 Direttiva biex tissimplifika l-obbligi tat-taxxa fuq il-valur miżjud tad-29 ta' Ottubru 2004[5], il-Kummissjoni inkludiet
 dispożizzjonijiet maħsuba biex jippermettu lill-Istati Membri biex
 jistabbilixxu l-limitu tad-dħul annwali għall-iskema ta' eżenzjoni mill-VAT sa
 ammont massimu ta' EUR 100 000 jew l-ekwivalenti fil-valuta nazzjonali,
 bil-possibbiltà li dan l-ammont ikun aġġornat kull sena. It-talba ppreżentata
 mill-Belġju hi konformi ma' dik il-proposta.
 (6) Id-deroga m'għandhiex impatt
 fuq ir-riżorsi proprji tal-Unjoni li jakkumulaw mill-VAT u se jkollha biss
 effett żgħir fuq l-ammont globali tad-dħul mit-taxxa tal-Istat Membru miġbur
 fl-istadju tal-konsum finali,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 B’deroga mill-Artikolu 285
 tad-Direttiva 2006/112/KE, il-Belġju hu awtorizzat li jeżenta mill-VAT
 persuni taxxabbli li d-dħul annwali tagħhom ma jkunx aktar
 minn EUR 25 000.
 Il-Belġju jista’ jżid l-ogħla limitu sabiex
 iżomm il-valur tal-eżenzjoni f’termini reali.
 Artikolu 2
 Din id-Deċiżjoni tapplika sad-data tad-dħul
 fis-seħħ ta’ Direttiva li temenda l-ammonti tal-limiti massimi ta’ dħul annwali
 li taħthom il-persuni taxxabbli jistgħu jikkwalifikaw għal eżenzjoni mill-VAT
 jew sal-31 ta’ Diċembru 2015, skont liema data sseħħ l-ewwel.
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ
 l-għada tal-jum tal-pubblikazzjoni tagħha f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni
 Ewropea.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lir-Renju
 tal-Belġju.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kunsill
 Il-President
 [1] ĠU L 347, 11.12.2006, p.1
 [2] ĠU 71, 14.4.1967, p. 1303-1312.
 [3] ĠU L 347, 11.12.2006, p.1
 [4] ĠU 71, 14.4.1967, p. 1303-1312.
 [5] COM(2004) 728 finali.


text:
 N ? C 117/8 Jornal Oficial das Comunidades Europeias 11. 5. 89
 II
 (Actos preparatórios)
 COMISSÃO
 Proposta objecto de reexame de decisão do Conselho que adopta um programa específico de
 investigação e de desenvolvimento tecnológico no domínio da energia — energias não nucleares
 e utilização racional da energia (1989/1992) (')
 PARTE I
 «JOULE»
 (/oint Opportunities for í/nconventional or Long-term £nergy supply)
 COM(89) 93 final — SYN 143
 (Apresentada pela Comissão, em virtude do artigo 149?, parágrafo 2, alínea d) do Tratado CEE,
 em 22 de Fevereiro de 1989)
 (89/C 117/09)
 O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, coesão económica e social da Comunidade e para a pro-
 moção do seu desenvolvimento global harmonioso sendo
 ao mesmo tempo coerente com a procura da qualidade
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade
 científica e técnica; que se pretende que o programa
 Económica Europeia e, nomeadamente, o n? 2 do seu
 JOULE contribua para a realização destes objectivos;
 artigo 130?Q,
 Tendo em conta a proposta da Comissão, Considerando que o Conselho adoptou, em 16 de Se-
 tembro de 1986, a resolução relativa a novos objectivos
 da política energética comunitária para 1995 e à conver-
 Em cooperação com o Parlamento Europeu, gência das políticas dos Estados-membros ( 3 );
 Tendo em conta o parecer do Comité Económico e So-
 cial, Considerando que a aplicação de uma estratégia energé-
 tica para a Comunidade requer o reforço dos projectos
 de investigação, de desenvolvimento e de demonstração
 Considerando que o artigo 130?K do Tratado prevê que a nível comunitário;
 o programa-quadro será executado através de programas
 específicos desenvolvidos no âmbito de cada uma das ac-
 ções; Considerando que os programas de investigação e de de-
 senvolvimento no domínio da energia, adoptados pelas
 Considerando que, pela sua Decisão 87/516/Euratom, Decisões 75/510/CEE (4), 79/785/CEE (5) e 85/198/
 CEE (2), o Conselho adoptou um programa-quadro co- / C E E (6) do Conselho, conduziram a resultados positi-
 munitário de investigação e de desenvolvimento tecnoló- vos e abriram perspectivas prometedoras quanto aos ob-
 gico (1987/1991) que define as acções no domínio da jectivos prosseguidos;
 energia — energias não nucleares e utilização racional
 da energia;
 Considerando que as acções de investigação e de desen-
 volvimento que são objecto da presente decisão se reve-
 Considerando que a decisão prevê que um dos objectivos lam necessárias e constituem um meio adequado de pros-
 específicos da investigação comunitária é o de reforçar a seguir as actividades realizadas e de desenvolver novas
 base científica e tecnológica da indústria europeia e in- actividades com vista à concretização dos objectivos em
 centivá-la a tornar-se mais competitiva a nível internacio- vista;
 nal e que a acção comunitária se justifica sempre que a
 investigação contribuir, nomeadamente para o reforço da
 (3) JO n? C 241 de 24. 9. 1987, p. 1.
 (4) JO n? L 231 de 2. 9. 1975, p. 1.
 O JO n? C 329 de 22. 12. 1988, p. 6. O JO n? L 231 de 13. 9. 1979, p. 30.
 (2) JO n? L 302 de 24. 10. 1987, p. 1. (') JO n? L 83 de 25. 3. 1985, p. 16.
 ---pagebreak--- 11. 5. 89 Jornal Oficial das Comunidades Europeias N ? C 117/9
 Considerando que inúmeras pequenas e médias empresas Artigo 2o.
 (PMEs) estão implicadas na investigação e desenvolvi-
 mento em matéria de energia não nuclear, designada- Os fundos considerados necessários para a execução do
 mente no sector das energias renováveis; programa relevam-se a 122 milhões de ecus, incluindo as
 despesas relativas a um efectivo de 34 pessoas.
 Considerando que o Regulamento (CEE) n? 3640/85 do
 Conselho (') prevê a concessão de um apoio financeiro a
 projectos de demonstração nos domínios da exploração Consta do anexo II a repartição indicativa destes fundos.
 das fontes energéticas alternativas, das economias de
 energia e da substituição dos hidrocarbonetos, bem como
 a projectos-piloto industriais e a projectos de demonstra- Artigo 3°
 ção no domínio da liquefacção e da gaseificação dos
 combustíveis sólidos; que um tal apoio deve ser apenas As normas de execução do programa e a taxa de partici-
 concedido a projectos baseados em trabalhos de investi- pação financeira da Comunidade são definidas no anexo
 gação e de desenvolvimento terminados; III.
 Considerando que o Regulamento (CEE) n? 3639/85 do
 Conselho (2) prevê a concessão de um apoio financeiro Artigo 4o.
 para a realização de projectos comunitários de desenvol-
 vimento tecnológico no sector dos hidrocarbonetos; que No decurso do segundo ano da execução do programa,
 tal apoio é apenas concedido a projectos cuja fase de in- a Comissão procederá á um reexame e transmitirá um
 vestigação esteja terminada; relatório sobre os resultados deste reexame ao Conselho
 e ao Parlamento Europeu. Este relatório será acompa-
 Considerando que o Conselho adoptou, em 26 de No- nhado, se necessário, de propostas com vista a modificar
 vembro de 1986, a resolução relativa a uma orientação ou prolongar o programa.
 comunitária de desenvolvimento de novas fontes de ener-
 gias renováveis (3);
 No final do programa, a Comissão procederá a uma ava-
 Considerando que o Conselho adoptou, em 19 de Outu- liação dos resultados obtidos, que transmitirá ao Conse-
 bro de 1987, a resolução relativa à prossecução e à reali- lho e ao Parlamento Europeu.
 zação de uma política e de um programa de acção das
 Comunidades Europeias em matéria de ambiente
 (1987/1992) (4). Os relatórios acima referidos serão elaborados em con-
 formidade com os objectivos definidos no anexo I da
 Considerando que a protecção do ambiente deve desem- presente decisão e nos termos do n? 2 do artigo 2? do
 penhar um papel decisivo na definição dos programas de programa-quadro definido na Decisão 87/516/Euratom,
 investigação no domínio da energia; CEE.
 Considerando que a realização de uma política de am-
 biente implica o desenvolvimento de tecnologias limpas,
 Artigo 5°
 nomeadamente no caso de fontes energéticas especial-
 mente poluentes, através, por exemplo, de programas de A Comissão será responsável pela execução do pro-
 investigação adequados; grama.
 Considerando que o Comité da Investigação Científica e
 Técnica (CREST) emitiu o seu parecer sobre a proposta A Comissão será assistida por um comité consultivo, a
 da Comissão, seguir denominado «o Comité», composto por represen-
 tantes dos Estados-membros e presidido pelo represen-
 tante da Comissão.
 ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo Io.
 Os contratos celebrados pela Comissão regularão os di-
 É adoptado por um período de três anos e três meses, a reitos e obrigações de cada parte, nomeadamente as mo-
 partir de 1 de Janeiro de 1989, um programa específico dalidades de difusão, de protecção e de exploração dos
 de investigação e de desenvolvimento tecnológico para a resultados de investigação.
 Comunidade Económica Europeia no domínio da ener-
 gia — energias não nucleares e utilização racional da
 energia — tal como definido nos anexos I e II. Artigo 6o.
 1. A Comissão apresentará ao Comité um projecto das
 (') JO n? L 350 de 20. 12. 1985, p. 29.
 O JO n? L 350 de 20. 12. 1985, p. 25. medidas a tomar. O Comité formulará o seu parecer,
 O JO n? C 316 de 1. 12. 1986, p. 1. dentro do prazo que o presidente pode fixar, de acordo
 (4) JO n? C 328 de 7. 12. 1987, p. 1. com a urgência da questão, e se necessário por votação.
 ---pagebreak--- N?C 117/10 Jornal Oficial das Comunidades Europeias 11. 5. 89
 2. O parecer será exarado na acta do Comité; além âmbito do programa, de acordo com as condições a fixar
 disso, cada Estado-membro terá direito de ver exarada nos termos do disposto no artigo 6? e com base no crité-
 na acta a respectiva opinião. rio das vantagens mútuas.
 3. A Comissão terá no maior apreço o parecer formu- 2. Nenhum contratante estabelecido fora da Comuni-
 lado pelo Comité. A Comissão informará o Comité dade que participe enquanto parceiro num projecto em-
 quanto ao modo como tomou em conta o seu parecer. preendido no âmbito do programa pode beneficiar do fi-
 nanciamento da Comunidade previsto no programa. O
 Artigo 7? contraente contribuirá para as despesas administrativas
 gerais.
 1. Sempre que tiverem sido celebrados acordos-qua-
 dro de cooperação científica e técnica entre países euro- Artigo 8o.
 peus não-comunitários e as Comunidades Europeias, as
 organizações e empresas estabelecidas naqueles países Os Estados-membros são destinatários da presente deci-
 podem tornar-se parceiros num projecto empreendido no são.
 ---pagebreak--- 11. 5. 89 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s E u r o p e i a s N?C 117/11
 ANEXO I
 OBJECTIVOS D O PROGRAMA
 O objectivo que consiste em desenvolver as tecnologias da energia está directamente ligado à estratégia
 energética da Comunidade, cujo fim consiste em aumentar, a longo prazo, a segurança do abastecimento e
 reduzir as importações de energia a um custo razoável, tomando em consideração o ambiente. N o que
 respeita às tecnologias resultantes desta acção, este objectivo necessita de um crescente contributo, a médio
 e a longo prazo, dos combustíveis fósseis sólidos e das fontes de energia novas e renováveis e de uma
 melhoria considerável da eficácia energética e da utilização racional da energia.
 Este primeiro objectivo deve ser acompanhado de actividades de investigação destinadas a reduzir, de
 modo significativo, os efeitos nocivos da poluição ligados à produção e à utilização da energia.
 O desenvolvimento de tecnologias energéticas avançadas da Comunidade deve contribuir para estimular e
 melhorar a competitividade industrial, incluindo as pequenas e médias empresas da Comunidade, e, conse-
 quentemente, contribuir para o reforço da coesão económica e social da Comunidade.
 Estes objectivos podem ser atingidos graças a progressos no desenvolvimento e na disponibilidade de técni-
 cas, métodos e produtos que permitam uma utilização racional da energia, na utilização não poluente dos
 combustíveis sólidos e dos hidrocarbonetos, na utilização eficaz e económica das fontes de energia renová-
 veis e no desenvolvimento de modelos para a energia e o ambiente.
 ANEXO II
 C O N T E Ú D O D O PROGRAMA E REPARTIÇÃO INTERNA INDICATIVA DOS FUNDOS
 Fundos considerados
 necessários para a exe-
 cução do subprograma
 (em milhões de ecus)
 1. MODELOS PARA A ENERGIA E O AMBIENTE 6
 2. UTILIZAÇÃO RACIONAL DA ENERGIA 35
 2.1. Conservação de energia nos sectores de utilização final
 2.1.1. Edifícios
 a) Conservação de energia
 b) Aplicações da energia solar
 2.1.2. Tecnologia de combustão
 2.1.3. Indústria
 2.2. Conservação e armazenamento de energia
 2.2.1. Células de combustível
 a) Para aplicações em grande escala
 b) Para aplicações em pequena escala
 2.2.2. Supercondutores a alta temperatura
 2.2.3. Armazenamento
 3. ENERGIA PROVENIENTE DE FONTES FÓSSEIS 34
 3.1. Hidrocarbonetos
 3.1.1. Técnicas para exploração e reconhecimento
 3.1.2. Investigação sobre problemas de sondagens
 3.1.3. Técnicas de produção
 3.1.4. Estudos de apoio à produção «offshore»
 3.1.5. Desenvolvimento e conversão do gás natural
 3.1.6. Conversão dos hidrocarbonetos
 ---pagebreak--- N?C 117/12 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s Europeias 11. 5. 89
 Fundos considerados
 necessários para a exe-
 cução do subprograma
 (em milhões de ecus)
 3.2. Combustíveis sólidos
 Tecnologias de ciclo combinado:
 3.2.1. Combustão em leito fluidificado pressurizado em ciclo combinado
 3.2.2. Pós-combustão em ciclo combinado
 3.2.3. Combustão em leito fluidificado atmosférico com circulação externa
 em ciclo combinado
 3.2.4. Gaseificação do carvão em ciclo combinado
 3.2.5. I&D genéricos
 4. ENERGIAS RENOVÁVEIS 47
 4.1. Fontes de energia derivadas do Sol
 4.1.1. Energia eólica
 4.1.2. Energia fotovoltaica solar
 4.1.3. Energia hidráulica
 4.1.4. Biomassa
 4.2. Energia geotérmica e geologia profunda
 4.2.1. Energia geotérmica
 4.2.2. Geologia profunda
 Total 122 O
 (') Dos quais estão previstos 13,727 milhões de ecus para despesas administrativas e de pessoal, incluindo despesas de
 actividades de coordenação e de pessoal contratados para investigação «intra muros» do subprograma 1.
 ---pagebreak--- 11. 5. 89 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s Europeias N?C 117/13
 ANEXO III
 NORMAS DE EXECUÇÃO D O PROGRAMA
 O programa consiste em actividades realizadas através de contratos de investigação a custos repartidos a
 conceder através de um processo de selecção com base num convite à apresentação de propostas a publicar
 no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O programa pode também ser realizado através de contratos
 de estudo, projectos de coordenação e atribuição de bolsas de formação e de mobilidade.
 Os participantes podem ser empresas industriais, incluindo pequenas e médias empresas, instituições de
 investigação, universidades, pessoas singulares ou a combinação destas diferentes entidades estabelecidas na
 Comunidade.
 Regra geral, os projectos de investigação a custos repartidos deverão ser realizados por participantes de
 mais de um Estado-membro.
 Relativamente aos contratos a custos repartidos, a participação da Comunidade é, em princípio, da ordem
 dos 50 % das despesas totais. Como alternativa, e em relação às universidades e institutos de investigação
 que estejam a realizar projectos, a Comunidade pode suportar até 100 % das despesas adicionais envolvi-
 das.
 ---pagebreak--- N ? C 117/14 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s Europeias 11. 5. 89
 PARTE II
 DECLARAÇÃO ANEXA
 Alterações do Parlamento Europeu não adoptadas pela Comissão
 POSIÇÃO COMUM DO CONSELHO ALTERAÇÕES DO PARLAMENTO EUROPEU
 Alteração n°. 1
 Artigo 1° Artigo Io.
 É adoptado para um período de três anos e três meses, a partir É adoptado para um período de três anos, a partir de 1 de Ja-
 de 1 de Janeiro de 1989, um programa específico de investiga- neiro de 1989, um programa específico de investigação e de de-
 ção e de desenvolvimento tecnológico para a Comunidade Eco- senvolvimento tecnológico para a Comunidade Económica Eu-
 nómica Europeia no domínio da energia — energias não nu- ropeia no domínio da energia — energias não nucleares e
 cleares e utilização racional da energia —, tal como definido utilização racional da energia —, tal como definido nos
 nos anexos I e II. anexos I e II.
 A alteração adopta a que foi introduzida pelo Parlamento Europeu aquando da primeira leitura.
 A Comissão aceitou, aquando da primeira leitura, uma redução da duração de quatro anos para três anos e
 três meses, a fim de manter o equilíbrio geral da execução do programa-quadro 1987/1991, nomeadamente
 no que diz respeito ao calendário financeiro (relatório 1992).
 Alteração n°. 2
 Artigo 2°. Artigo 2o.
 Complete-se este artigo como segue:
 A Comissão propõe anualmente à autoridade orçamental, no âm-
 bito do processo orçamental anual, a inscrição destas dotações
 no título do programa, em função das necessidades reais do exer-
 cício de referência e das previsões financeiras, tal como figuram
 no Acordo Interinstitucional.
 A Comissão mantém a sua argumentação, a saber: a substância desta alteração está abrangida pelo artigo
 130?P do Tratado CEE.
 ---pagebreak--- 11. 5. 89 J o r n a l Oficial das C o m u n i d a d e s Europeias N?C 117/15
 Anexo III
 EXECUÇÃO D O PROGRAMA
 Alteração n°. 3
 Substitua-se o terceiro parágrafo pelo seguinte texto:
 Os projectos de investigação a custos repartidos deverão ser exe-
 cutados por participantes provenientes de mais do que um Es-
 tado-membro.
 A alteração retoma a formulação da proposta inicial da Comissão. A Comissão aceitou, todavia, a altera-
 ção introduzida pelo Conselho.
 Com efeito, o subprograma «Modelos para a energia e o ambiente» desenvolve instrumentos de previsão e
 de análise para os quais a dimensão nacional é essencial. É pois indispensável, para as investigações que se
 inscrevem neste âmbito, preservar a possibilidade de que os contratos sejam concluídos numa base indivi-
 dual com as equipas nacionais, estando unicamente estas em posição de poder realizar trabalhos específicos
 para os seus países.
 Para além disso, esta alteração torna mais flexível a participação das PMEs, no programa JOULE.


type: wikipedia

text:
Augusto Hosē Ramons Pinočets Ugarte (, izruna: auˈɣusto pinoˈ(t)ʃe vai pinoˈ(t)ʃet; dzimis , miris ) bija Čīles militārais un politiskais darbinieks. Vēsturē iegājis kā 1973. gada Čīles militārā apvērsuma vadītājs un valsts diktators līdz 1990. gadam.
 Dzīvesgājums
 Dzimis 1915. gadā Valparaiso muitas ierēdņa Augusto Pinoše Veras un viņa sievas Avelīnas Ugartes Martinesas sešu bērnu ģimenē kā vecākais dēls. Viņa vectēvs bija bretoņu cilmes iebraucējs no Francijas.
 Pinočets pie varas Čīlē nāca pēc ASV atbalstītā 1973. gada 11. septembra apvērsuma, pārņemot varu no ievēlētās Unidad Popular valdības ar Salvadoru Aljendi kā tās vadītāju. Vairāki akadēmiķi uzsvēruši, ka apvērsumam un sekojošais varas konsolidācijai izšķirošs ir bijis ASV atbalsts. Aljende 1973. gada 23. augustā bija Pinočetu paaugstinājis par armijas virspavēlnieku, bet kā ģenerālis bijis jau no 1972. gada sākuma. 1974. gada decembrī valdošā militārā hunta Pinočetu iecēla par Čīles prezidentu, lai arī to neatbalstīja viens no apvērsuma dalībniekiem, gaisa spēku ģenerālis Gustavo Lī.
 Atsauces
 Ārējās saites
 1915. gadā dzimušie
 2006. gadā mirušie
 Čīles valsts vadītāji


text:
 Tusindfryd (Bellis perennis) eller Bellis er en 5-15 cm høj urt, der i Danmark vokser meget almindeligt på lysåbne steder. Tusindfryd er velkendt som ukrudt i græsplæner.
 Beskrivelse
 Tusindfryd er en flerårig urt med en rosetdannende vækstform. Bladene er omvendt ægformede og helrandede med få, grove takker. Begge bladsider er hårede og lysegrønne.
 Blomstringen sker gennem hele den frostfrie tid mellem marts og oktober. Blomsterkurven er margeritagtig og sidder for enden af en bladløs stilk. Skivekronerne er gule og rørformede, mens randkronerne er hvide med rødlige spidser. Frøene modner godt og spirer villigt.
 Rodnettet er groft trævlet og sidder på korte jordstængler, der også danner udløbere.
 Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,10 × 0,20 m (10 × 10 cm/år), heri ikke medregnet eventuelle udløbere med nye rosetter.
 Voksested
 Planten er vildtvoksende på fugtig og lysåben, næringsrig bund med jævnlig nedbidning af græsser og andre høje urter. Denne tilpasning har gjort den effektiv som deltager i græsplænernes plantesamfund.
 Kilder
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Eksterne henvisninger
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet
 Ukrudtsplanter
 Flerårige urter
 Hvide blomster


text:
 20.3.2020
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 84/5
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2020/420 DELLA COMMISSIONE
 del 16 marzo 2020
 che rettifica la versione in lingua tedesca del regolamento (UE) 2016/919 relativo alla specifica tecnica di interoperabilità per i sottosistemi «controllo-comando e segnalamento» del sistema ferroviario nell’Unione europea
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 vista la direttiva (UE) 2016/797 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 maggio 2016, relativa all’interoperabilità del sistema ferroviario dell’Unione europea (1), in particolare l’articolo 5, paragrafo 11,
 considerando quanto segue:
 (1)
 La versione in lingua tedesca del regolamento (UE) 2016/919 della Commissione (2) contiene un errore all’allegato, punto 7.4.2.3, punto 2, per quanto riguarda le condizioni per l’applicazione di una fase di transizione.
 (2)
 È pertanto opportuno rettificare di conseguenza la versione in lingua tedesca del regolamento (UE) 2016/919. La rettifica non riguarda le altre versioni linguistiche.
 (3)
 A causa dell’errore di cui all’allegato, punto 7.4.2.3, punto 2, gli operatori economici sono soggetti a requisiti inutilmente restrittivi relativi all’immissione sul mercato di veicoli ferroviari. A partire dal 16 giugno 2019 e fino al 31 dicembre 2020 dovrebbe essere possibile, a determinate condizioni, rilasciare autorizzazioni per l’immissione sul mercato di veicoli in conformità al gruppo di specifiche # 1 di cui all’allegato A, tabella A 2, dell’allegato del regolamento (UE) 2016/919. Le condizioni da soddisfare dovrebbero prevedere l’autorizzazione dei veicoli in conformità a un tipo di veicolo autorizzato anteriormente al 1o gennaio 2019 sulla base della conformità al gruppo di specifiche # 1 di cui all’allegato A, tabella A 2, dell’allegato del regolamento (UE) 2016/919. La versione in lingua tedesca dovrebbe pertanto essere rettificata con effetto retroattivo.
 (4)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito dall’articolo 51, paragrafo 1, della direttiva (UE) 2016/797,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 (non riguarda la versione italiana)
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Esso si applica con efficacia dal 16 giugno 2019.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 16 marzo 2020.
 Per la Commissione
 La president
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) GU L 138 del 26.5.2016, pag. 44.
 (2) Regolamento (UE) 2016/919 della Commissione, del 27 maggio 2016, relativo alla specifica tecnica di interoperabilità per i sottosistemi «controllo-comando e segnalamento» del sistema ferroviario nell’Unione europea (GU L 158 del 15.6.2016, pag. 1).


text:
 20.8.2005
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 205/28
 Dimitra Lantzoni 2005 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Teisingumo teismui
 (Byla T-226/05)
 (2005/C 205/51)
 Proceso kalba: prancūzų
 2005 m. birželio 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Dimitra Lantzoni, gyvenančios Liuksemburge (Liuksemburgas), atstovaujamos advokatės Michèle Bouché, ieškinys Europos Bendrijų Teisingumo Teismui.
 Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:
 —
 priteisti iš Teisingumo Teismo 50 000 eurų neturtinės žalos, ieškovės patirtos dėl esminių pažeidimų, sutrukdžiusių jos karjerai, atlyginimą,
 —
 priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 2004 m. birželio 3 d. ieškovė, Teisingumo Teismo pareigūnė, pateikė prašymą atlyginti turtinę ir neturtinę žalą, kurią ji patyrė dėl trukdymų jos karjerai, 2000 m. nustačius naują paaukštinimo sistemą. Atmetus šį prašymą bei jo pagrindu pateiktą skundą, ieškovė pareiškė šį ieškinį. Grįsdama savo ieškinį ji tvirtina, kad tariamą trukdymą jos karjerai bei jos patirtą turtinę ir neturtinę žalą lėmė esminiai pažeidimai bei nuolatinis ir besikartojantis Teisingumo Teismo administracijos neveikimas, susijęs su vertinimo ataskaitų rengimu ir su jų pagrindu skiriamais paaukštinimo balais.


text:
19. siječnja (19.1.) 19. je dan godine po gregorijanskom kalendaru.
 Do kraja godine ima još 346 dana (347 u prijestupnoj godini).
 Događaji
 1853. – U Rimu je premijerno izvedena Verdijeva opera Trubadur.
 1942. – Drugi svjetski rat: Invazija japanskih snaga na Burmu.
 1942. – Osnovan X. korpus "Zagrebački" NOV i POJ.
 1966. – Indira Gandhi izabrana je za premijerku Indije.
 1969. – Preminuo je student Jan Palach, tri dana nakon što se spalio u Pragu iz protesta protiv sovjetske intervencije tijekom Praškog proljeća 1968.
 1989. – Crni siječanj u Azerbajdžanu: pokolj civila pod palicom Crvene armije.
 1992. – Velikosrbi su poduzeli pješački napad na Perušić.
 Blagdani i spomendani
 Imendani
 Mario
 Kanut
 Ljiljana
 Marta
 019


text:
 31.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 204/47
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 742/2013
 af 30. juli 2013
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 2013.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0707 00 05
 TR
 147,7
 ZZ
 147,7
 0709 93 10
 TR
 124,7
 ZZ
 124,7
 0805 50 10
 AR
 78,1
 BO
 73,4
 CL
 73,3
 TR
 71,0
 UY
 86,6
 ZA
 93,5
 ZZ
 79,3
 0806 10 10
 CL
 140,3
 EG
 221,6
 MA
 158,2
 MX
 242,3
 TR
 174,6
 ZZ
 187,4
 0808 10 80
 AR
 135,2
 BR
 96,6
 CL
 121,1
 CN
 111,1
 NZ
 141,8
 US
 151,0
 ZA
 125,9
 ZZ
 126,1
 0808 30 90
 AR
 96,7
 CL
 149,3
 NZ
 112,3
 TR
 161,6
 ZA
 109,6
 ZZ
 125,9
 0809 10 00
 TR
 192,1
 ZZ
 192,1
 0809 29 00
 CA
 303,6
 TR
 339,3
 ZZ
 321,5
 0809 30
 TR
 147,1
 ZZ
 147,1
 0809 40 05
 BA
 57,9
 TR
 115,1
 XS
 66,6
 ZZ
 79,9
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
Kongeegen er et gammelt egetræ i Jægerspris Nordskov ved Jægerspris. Det har en anslået alder på 1500 – 2000 år, hvilket formodentlig gør det til Nordeuropas ældste egetræ.
 Træet kan oprindeligt have stået på en åben fugtig eng, og det kan være derfor, at det er så lavstammet.
 Storkeegen og Snoegen står i samme skovområde, men disse er begge døde.
 Danneregen
 Danneregen er et egetræ i parken ved Jægerspris Slot, skabt i 1986 som en podning af Kongeegen, og plantet i parken af Prins Henrik.
 Eksterne henvisninger
 Egene i Jægerspris Nordskov
 Navngivne træer i Danmark
 Lokaliteter i Frederikssund Kommune


text:
 2.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 199/33
 RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 755/2011
 af 1. august 2011
 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien
 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (1), særlig artikel 14, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Rådet vedtog den 9. maj 2011 forordning (EU) nr. 442/2011.
 (2)
 I betragtning af den alvorlige situation i Syrien og i overensstemmelse med Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/488/FUSP af 1. august 2011 om gennemførelse af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (2) bør der tilføjes yderligere personer på listen over fysiske og juridiske personer, enheder eller organer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, som findes i bilag II til forordning (EU) nr. 442/2011 —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De personer, der er opført på listen i bilaget til nærværende forordning, tilføjes på listen over fysiske og juridiske personer, enheder eller organer i bilag II til forordning (EU) nr. 442/2011.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. august 2011.
 På Rådets vegne
 M. DOWGIELEWICZ
 Formand
 (1) EUT L 121 af 10.5.2011, s. 1.
 (2) Se side 74 i denne EUT.
 BILAG
 Personer, der er omhandlet i artikel 1
 A. Personer
 Navn
 Identificerende oplysninger (fødselsdato, fødested...)
 Begrundelse
 Opført på listen den
 1.
 Mohammad Mufleh
 Chef for den syriske militære efterretningstjeneste i byen Hama, involveret i nedkæmpelse af demonstranter.
 1.8.2011
 2.
 Generalmajor Tawfiq Younes
 Chef for efterretningstjenestens afdeling for intern sikkerhed, involveret i vold mod civilbefolkningen.
 1.8.2011
 3.
 Mohammed Makhlouf (alias Abu Rami)
 Født den 19.10.1932 i Latakia, Syrien
 Tæt tilknytning til og morbror til Bashar og Mahir al-Assad. Forretningspartner og far til Rami, Ihab og Iyad Makhlouf.
 1.8.2011
 4.
 Ayman Jabir
 Født i Latakia
 Tilknytning til Mahir al-Assad for Shabihamilitsen. Direkte involveret i undertrykkelse af og vold mod civilbefolkningen og i koordinering af Shabihamilitsgrupper
 1.8.2011
 5.
 General Ali Habib Mahmoud
 Født i 1939 i Tartous. Udnævnt til forsvarsminister den 3. juni 2009.
 Forsvarsminister. Ansvarlig for de syriske væbnede styrkers ledelse og operationer, involveret i undertrykkelse af og vold mod civilbefolkningen.
 1.8.2011