text:
 Avis juridique important
 |
 52002PC0767
 Ehdotus: neuvoston asetus yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisesta /* KOM/2002/0767 lopull. - CNS 2002/0308 */
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTYhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 22 päivänä joulukuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3288/94 [1], on luotu yhteisön laajuiseen rekisteröintiin perustuva yhtenäinen merkkisuoja, joka on voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Järjestelmä on vastannut pääosin käyttäjiensä odotuksia. Sillä on ollut myös myönteinen vaikutus sisämarkkinoiden toteutumiseen käytännössä. Tämä käy ilmi komission aloitteesta tehdyssä arvioinnissa, jossa käsitellään kyseisen järjestelmän tuloksia. Järjestelmää hallinnoi menestyksekkäästi sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (jäljempänä 'virasto').[1] EYVL C 349, 31.12.1994, s. 83.Kyseisen asetuksen 39 artiklan 7 kohdan mukaisesti viiden vuoden kuluttua päivästä, jona virasto on aloittanut hakemusten jättämisten hyväksymisen, komissio on esittänyt neuvostolle kertomuksen [2] kyseisessä säännöksessä määritellyn tutkimusjärjestelmän toiminnasta, mukaan luettuna jäsenvaltioille suoritetut maksut. Ilmenneistä ongelmista ja eri vaihtoehdoista ongelmien ratkaisemiseksi on annettu selvitys. Komission tehtävänä on myös ehdottaa aiheellisia muutoksia kyseiseen järjestelmään ottaen huomioon saadut kokemukset ja tutkimustekniikoiden kehityksen.[2] EYVL ...Asetuksen 89 artiklasta antamansa lausuman mukaisesti komissio on myös esittänyt neuvostolle tiedonannon [3], joka käsittelee edustusjärjestelmää virastossa. Tiedonannon mukaan muutokset edellä tarkoitetun säännöksen mukaiseen järjestelmään eivät ole tässä vaiheessa välttämättömiä.[3] EYVL ...Tutkimus- ja edustusjärjestelmän toiminnasta tehdyssä selvityksessä esitettiin muita seikkoja, joiden selventäminen tai muuttaminen vaikuttaisivat myönteisesti yhteisön järjestelmän hallinnointiin. Näillä toimenpiteillä on siis tarkoitus parantaa järjestelmän tehokkuutta ja siitä saatavaa lisäarvoa sekä ennakoida jo nyt EU:n tulevan laajentumisen vaikutuksia tekemättä kuitenkaan muutoksia järjestelmän sisältöön, joka on osoittautunut täysin asetettuja tavoitteita vastaavaksi.Tämä ehdotus on laadittu viraston kanssa tiiviissä yhteistyössä. Viraston säännöllisesti koolle kutsumassa yhteisön tavaramerkkiä käsittelevässä työryhmässä eri järjestöt, joita yhteisön tavaramerkkiasetus koskee, ovat voineet esittää käyttäjien ominaisuudessa näkemyksiään ehdotettuihin muutoksiin. Järjestöt ovat toimittaneet kommenttejaan [4] myös kirjallisesti komission yksiköille. Ehdotettuihin kohtiin suhtautuminen on ollut näissä järjestöissä enimmäkseen myönteistä. Myös viraston hallintoneuvoston kokouksissa jäsenvaltioille on tiedotettu useaan otteeseen komission aikomuksesta antaa neuvostolle asetusehdotus tietyistä tässä vaiheessa olennaisina pidetyistä kohdista. Käydyt keskustelut ovat osaltaan vahvistaneet tarvetta näiden toimien toteuttamiseen.[4] AIPPI, AIM, ECTA, FICPI, UNICE, INTA.Haltijat (5 artikla)Kyseisen asetuksen 5 artiklassa määritellään yhteisön tavaramerkin haltijat. Niiden kolmansien maiden kansalaiset, jotka eivät ole Pariisin yleissopimuksen ja/tai Maailman kauppajärjestön (WTO) sopimuspuolia, voivat olla kyseisen tavaramerkin haltijoita ainoastaan silloin, kun julkaistulla komission päätöksellä todetaan, että kyseiset kolmannet maat antavat kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisille saman suojan kuin omille kansalaisilleen.Useat syyt puoltavat joustavampaa lähestymistapaa tämän vaatimuksen suhteen. Vastavuoroisuusvaatimuksen asettamatta jättäminen helpottaisi huomattavasti mahdollisuutta käyttää yhteisön järjestelmää. Kyseisen esteen poistaminen olisi nykyisen maailmanmarkkinoita koskevan linjauksen mukainen toimintatapa. Järjestelmien välisen vastavuoroisuuden ja/tai vastaavuuden edellytysten toteaminen on osoittautunut myös liian monimutkaiseksi. Menettelystä saatavat edut eivät kompensoi yhteisön järjestelmän moitteettomalle toiminnalle koituvia haittoja. Tämä muutos on osoittautunut välttämättömäksi myös sen vuoksi, että yhteisön tavaramerkkiä koskeva asetus on tarpeen saattaa yhdenmukaiseksi uuden yhteisömallijärjestelmän kanssa, jonka osalta neuvosto ei ole asettanut vastavuoroisuutta ja/tai vastaavuutta edellytykseksi kolmansien maiden osallistumiselle.Näin ollen katsotaan aiheelliseksi poistaa kyseiset edellytykset. Myös kansalaisuutta koskeva edellytys poistetaan. Haltijan määritelmä muuttuu avoimeksi siten, että se käsittää kaikki luonnolliset ja oikeushenkilöt sekä julkisoikeudelliset yhteisöt. Samalla muut kyseisen säännöksen sisältämät edellytykset muuttuvat tarpeettomiksi.Aiemman tavaramerkin etuoikeutta koskevia sääntöjä, joihin pätevät myös saman asetuksen 29 artiklan 5 kohdassa säädetyt vastavuoroisuuden ja vastaavuuden edellytykset, sovelletaan kuitenkin edelleen sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden kansalaisten saavutettuja oikeuksia haltijoina ei heikennetä.Tutkimus (39 artikla)Tutkimusjärjestelmän avulla on määrä tunnistaa ristiriidat suhteessa aiempiin oikeuksiin, joita voidaan tuoda esiin väitemenettelyssä ja jotka voivat mahdollisesti estää hakemuksen kohteena olevan yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin.Tutkimusjärjestelmän toiminnasta saadun kokemuksen perusteella, jota käsitellään edellä mainitussa kertomuksessa, järjestelmä tulee virastolle hyvin kalliiksi eivätkä varsinkaan järjestelmän käyttäjät ole siihen tyytyväisiä, ja se myös hidastaa yhteisön rekisteröintimenettelyä. Jotkin jäsenvaltiot eivät ole koskaan osallistuneet järjestelmään, mikä osittain vähentää järjestelmän hyödyllisyyttä, koska tutkimusraporttien laatu ei ole yhtenäinen eikä yleensä riittävän korkea. Nämä merkittävät epäkohdat korostuvat entisestään EU:n tulevan laajentumisen myötä etenkin kustannusten muodossa. Tutkimusraportin, joka laajennetaan koskemaan myös kahtatoista uutta jäsenvaltiota, ennakoidaan yli kaksinkertaistavan rekisteröintihakemuksen kustannukset nykyiseen verrattuna. Tästä aiheutuisi liian suuria rasitteita hakijoille, ja etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille, jotka menettäisivät tämän vuoksi kilpailukykynsä. Tuloksena olisi siis päinvastainen tilanne kuin mihin alun perin pyrittiin, kun tavoitteeksi asetettiin nimenomaan niiden yritysten auttaminen, jotka eivät taloudellisista syistä pysty tunnistamaan mahdollisia ristiriitoja suhteessa muihin oikeuksiin. Lisäksi tutkimusjärjestelmän kohtuuttoman suurilla kustannuksilla olisi vaikutuksia viraston vastuulla olevaan asianmukaiseen hallinnointiin sekä viraston taloudelliseen riippumattomuuteen.Tämän vuoksi kyseiset vaikutukset on syytä ottaa ennalta huomioon. Nykytilanteessa mahdollisista vaihtoehdoista vähiten haitallinen näyttäisi olevan menettely, jossa asetuksen 39 artiklassa säädetty tutkimusjärjestelmä yksinkertaisesti kumotaan kokonaan. Koska tutkimusvaihe ei tuo järjestelmään todellista lisäarvoa, kyseisen toimenpiteen katsotaan olevan tarkoituksenmukaisin.Edustus (89 artikla)Edellä mainitun kertomuksen perusteella edustuksesta voidaan päätellä, että järjestelmä voidaan toistaiseksi säilyttää nykyisenlaisena. Sitä vastoin on tuotu esiin ongelmia, jotka koskevat niitä hyväksyttyjä edustajia, jotka ovat siirtäneet ammatillisen kotipaikkansa tai siirtyneet harjoittamaan tehtäväänsä toiseen jäsenvaltioon eivätkä ole enää toimivaltaisia edustamaan asiakkaitaan toisen jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastossa. Näiden edustajien nimet on siinä tapauksessa poistettava hyväksyttyjen edustajien luettelosta, jollei viraston pääjohtaja myönnä heille erillistä poikkeusta 89 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämäntyyppisten tilanteiden välttämiseksi 89 artiklan 2 kohdan c alakohdan sanamuotoa mukautetaan. Viraston menettelyyn osallistumisen riittävänä edellytyksenä on kotipaikka missä tahansa yhteisön jäsenvaltiossa. Kotipaikan tai työpaikan muuttuminen jäsenvaltioiden alueella ei enää vaikuta edustukseen virastossa.Valituslautakunnat (130 ja 131 artikla)Valituslautakuntien toiminnasta saatu kokemus ja toiminnan arviointi ovat osoittaneet, että tiettyjä kyseisiin lautakuntiin liittyviä näkökohtia on parannettava. Valituslautakunnille on etenkin annettava nykyistä enemmän keinoja toiminnan tehostamiseksi ja tuotoksen lisäämiseksi. Tämä on ehdottoman tärkeää varsinkin yhteisön järjestelmästä ja viraston työskentelystä saatavan ulkoisen kuvan uskottavuuden kannalta. Tämä näkökohta on ratkaisevan tärkeä myös käyttäjien kannalta.Tässä tarkoituksessa toteutetut toimenpiteet ovat:1) Valituslautakuntien jäsenet ja puheenjohtajan nimeää vastedes neuvoston sijaan hallintoneuvosto. Toimenpiteen tavoitteena on tehdä nimittämismenettelystä tehokkaampi ja helpommin hallinnoitava. Viraston hallintoneuvosto on päättänyt yksimielisesti 14 päivänä toukokuuta 2001 pitämässään kokouksessa (CA-01-07), että se nimittää valituslautakuntien uudet jäsenet palkkaluokkaan A5 eikä A3. Näin ollen ministerineuvoston ei enää ole aiheellista vastata nimityksistä. Vastedes päätökset tekee hallintoneuvosto. Samalla periaate, jonka mukaan jäsenvaltiot tekevät päätökset, säilyy.Sitä vastoin jäsenten erottaminen on edelleen yhteisöjen tuomioistuimen vastuulla, hallintoneuvoston esityksestä, jotta taataan asetuksessa säädetty jäsenten riippumattomuus.2) Asetuksessa säädetään mahdollisuudesta päättää, että valituslautakuntien puheenjohtaja toimii myös valitusosaston puheenjohtajan tehtävässä. Hänen vastuullaan on erityisesti taata valituslautakuntien hallinnon tehokkuus sekä mahdollisimman laaja johdonmukaisuus valituslautakuntien tekemien päätösten välillä. Nämä toimenpiteet sisältyvät myös viraston pääjohtajan toimivaltaan, sillä pääjohtaja voi toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet viraston toiminnan varmistamiseksi, joihin kuuluu erityisesti sisäisten hallinnollisten ohjeiden antaminen (119 artikla).3) Valituslautakuntien päätöksentekoaikojen lyhentämiseksi päätöksiä on tarvittaessa mahdollisuus tehdä vain yhden jäsenen kokoonpanossa. Tämä mahdollisuus on rajattava koskemaan näitä nimenomaisia tapauksia, joissa osapuolia on tarvittaessa kuultu. Sitä ei ole syytä soveltaa säännöksiin, joista ei ole koskaan aiemmin annettu ratkaisua.4) Samankaltaisten tapausten käsittelyssä eri lautakuntien välisten ristiriitaisuuksien välttämiseksi ja sen huomioon ottamiseksi, että kyseiset ristiriitaisuudet aiheuttavat suuria ongelmia virastolle ja suhteessa ulkopuolisiin tahoihin, valituslautakuntien käyttöön annetaan mahdollisuus, jonka mukaan laajennetussa kokoonpanossa toimiva lautakunta voi antaa päätöksiä tietyissä tapauksissa. Laajennetun lautakunnan käsittelyn tuloksena olisi laadittava hyödyllisiä suuntaviivoja sekä periaatteita niiden tapausten osalta, joita ei ole koskaan aiemmin käsitelty, jotta varmistetaan valituslautakuntien päätöksiltä edellytettävä johdonmukaisuus.Menettelyyn liittyviä kysymyksiäa) Ehdottomat hylkäysperusteet: 7 artiklaYhteisön maantieteellisten merkintöjen suojaa ja yhteisön tavaramerkkisuojaa koskevien yhteisön järjestelmien välisestä yhteensopivuudesta säädetään 142 artiklassa, että asetuksen (EY) N:o 40/94 säännökset eivät vaikuta asetuksen (ETY) N:o 2081/92 säännöksiin eivätkä etenkään sen 14 artiklaan. Tätä näkökohtaa korostetaan nimenomaisesti yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen tutkimisen yhteydessä lisäämällä asiaa koskeva säännös ehdottomiin hylkäysperusteisiin.b) Suhteelliset hylkäysperusteet: 8 artiklaYhteisön laajuisesti suojattujen merkkien haltijoilla on oikeus tehdä väite yhteisön säännöstön perusteella yhteisön tavaramerkin rekisteröinnistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 8 artiklan 4 artiklassa säädetyin edellytyksin. Säädöksen nykyinen muotoilu on sellainen, että kyseinen väiteoikeus perustuu ainoastaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöön. Muutoksen avulla on määrä helpottaa ja lujittaa saavutettujen oikeuksien käyttöä ja turvaamista. Kun on kyse näiden oikeuksien aiemmuudesta samoin perustein, yhteisön tavaramerkki voidaan julistaa mitättömäksi 52 artiklan 2 kohdan mukaisesti.Kyseessä ovat esimerkiksi sellaisten merkkien haltijat, jotka on suojattu maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 [5] nojalla tai yhteisömallista 12 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 [6] nojalla.[5] EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1.[6] EYVL L 3, 5.1.2002, s. 1.c) Konkurssimenettely (21 artikla)Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1346/2000 [7] säädetään maksukyvyttömyyttä koskevista yhteisistä säännöistä. Asetuksessa termi "konkurssi" korvataan termillä "maksukyvyttömyys". Sen vuoksi 21 artiklan otsikkoa ja sisältöä muutetaan vastaavasti. Lisäksi kyseisessä asetuksessa säädetään, että maksukyvyttömyysmenettelyä koskevan merkinnän tekeminen rekisteriin sekä merkinnän julkaiseminen kuuluvat myös selvitysmiehen eikä ainoastaan toimivaltaisen kansallisen tahon eli tuomioistuimen toimivaltaan. Näin ollen kyseinen mahdollisuus lisätään tähän asetusehdotukseen.[7] EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1.d) Hakemuksen jättäminen (25 artikla)Jotta järjestelmän käyttäjiä ei perusteettomasti rangaistaisi tilanteessa, jossa yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus toimitetaan virastolle kansallisten virastojen kautta asetettuun määräaikaan nähden myöhässä, minkä tuloksena hakemus katsotaan peruutetuksi, virastolle toimittamisen määräaikaa pidennetään. Myöhästyneen toimituksen tapauksessa hakemusta ei saa katsoa peruutetuksi, vaan hakemuksen tekemispäivää on siirrettävä ja korvattava se virastoon saapumispäivällä.e) Hakemuksen ja rekisteröinnin jakaminen (44 a ja 48 a artikla)Asetuksessa säädetyn menettelyn yksinkertaistamiseksi ja helpottamiseksi sekä käyttäjien että viraston kannalta säännöstöä täydennetään lisäämällä siihen mahdollisuus tehdä rekisteröintihakemuksen tai rekisteröinnin jakamista koskeva hakemus ja tutkia se. Tämä lisäys on samansuuntainen kuin 27 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn tavaramerkkioikeuksia koskevan sopimuksen asiaa koskevat määräykset.f) Ex parte- ja inter partes-päätösten uudelleentarkastelu (60 ja 60 a artikla)Mahdollisuus päätösten uudelleentarkasteluun laajennetaan koskemaan myös inter partes -tapauksia, jotta valituslautakuntien käsiteltäväksi saatettavien asioiden määrää saataisiin vähennettyä. Termi "ennakko" poistetaan, koska se aiheuttaa sekaannusta.g) Päätöksen kumoaminen (77 a artikla)Poikkeuksellisesti niissä tapauksissa, joissa virasto tekee menettelyyn liittyvän virheellisen päätöksen tai virheellisen merkinnän rekisteriin, viraston on vastedes mahdollista omasta aloitteestaan kumota tai korjata kyseinen virhe kuuden kuukauden kuluessa päätöksen tai merkinnän tekemispäivästä. Tällä tavoin tilanne on mahdollista korjata noudattamalla luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita, joihin asianomaiset haltijat tai kolmannet osapuolet voisivat vedota. Viraston päätökseen voi hakea muutosta.h) Valtakirjat (88 ja 89 artikla)Koska kyse on menettelyyn liittyvästä kysymyksestä ja jotta edustukseen liittyviä toimenpiteitä yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen tekemiseksi voitaisiin vauhdittaa, tapaukset ja edellytykset, joissa valtakirja on edelleen pakollinen tai tulee pakolliseksi, määritellään täytäntöönpanoasetuksessa.Tämän toimenpiteen ensisijaisena tavoitteena on saattaa säädös yhdenmukaiseksi uuden yhteisömallijärjestelmän kanssa. Kyseisessä järjestelmässä, joka koskee myös yhtenäistä asiakirjaa, neuvosto on antanut asianomaisen toimivallan komissiolle. Näin ollen asetuksen (EY) N:o 6/2002 78 artiklan mukaan täytäntöönpanoasetuksessa säädetään, onko ja millä ehdoin edustajien toimitettava virastolle allekirjoitettu valtakirja, joka liitetään asiakirjoihin.i) Kulujen jakaminen (81 artikla)Kulujen jakamisen osalta siinä tapauksessa, että korvattavat kulut käsittävät ainoastaan virastolle suoritetut maksut ja edustuksesta koituneet kulut, väiteosasto tai mitättömyysosasto tai valituslautakuntien kanslia vahvistaa asianomaisen määrän ilman eri toimenpiteitä tai pyyntöä. Tämän säännöksen avulla pyritään välttämään turhaa työtä virastossa.j) Menettelyn jatkaminen (78 a artikla)Uudessa 78 a artiklassa säädetään menettelyn jatkamisesta, kun viraston menettelyn osapuoli ei ole noudattanut viraston vahvistamaa määräaikaa. Näissä olosuhteissa on mahdollista pyynnöstä jatkaa menettelyä ilman eri toimenpiteitä lisämaksua vastaan. Virasto voi siis jatkaa menettelyä ikään kuin määräaikaa olisi noudatettu. Tähän mahdollisuuteen on olemassa tiettyjä poikkeuksia, joten sitä ei sovelleta, jos määräajan noudattamatta jättäminen koskee hakemuksen jättämistä, etuoikeuden vaatimista, hakemuksen tutkimista, väitemenettelyä, asian saattamista yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tai menetetyn määräajan palauttamispyyntöä.k) Muuntamista koskeva pyyntö ja siihen sovellettavat vaatimukset (109 ja 110 artikla)Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen kansalliseksi tavaramerkiksi muuntamista koskevan pyynnön hyväksyttävyyden tutkimisen yhdenmukaistamiseksi ja keskittämiseksi kyseinen tutkiminen annetaan viraston tehtäväksi eikä enää kansallisille virastoille. Näin ollen virasto voi tehdä päätöksen muuntamista koskevan hakemuksen hyväksyttävyydestä; kansalliset virastot päättävät kansalliseksi tavaramerkkihakemukseksi muuntamisen asiasisällöstä.Kuulemisen yhteydessä kyseinen toimenpide sai myönteisen vastaanoton jäsenvaltioissa sekä käyttäjien keskuudessa. Muutos helpottaa kansallisten virastojen tehtäviä, ja sen myötä vältetään hakemuksen keskitetyn tutkimisen ansiosta tilanne, jossa muuntamista koskevan hakemuksen hyväksyttävyydestä päätettäisiin eri perustein.l) Vastakanne (96 artikla)Menettämis- ja mitättömyysvaatimuksen tutkimista virastossa koskevia 56 artiklan säännöksiä sovelletaan myös menettämistä tai mitättömyyttä koskeviin vastakanteisiin. Kuitenkin 96 artiklan 5 kohdasta puuttuu viittaus 56 artiklan 2 kohtaan, jonka mukaan yhteisön tavaramerkin haltija voi pyytää aikaisemman yhteisön tavaramerkin haltijaa toimittamaan todisteet käytöstä. Tämän vuoksi on syytä lisätä kyseinen viittaus. Sitä vastoin viittaus 56 artiklan 6 kohtaan, jossa säädetään yhteisön tavaramerkkituomioistuimen päätöksen rekisteriin merkitsemisestä, on virheellisesti 96 artiklan 5 kohdassa, vaikka rekisteröinnistä säädetään saman artiklan 6 kohdassa. Näin ollen kyseinen viittaus poistetaan.m) Laillisuuden tutkiminen (118 artikla)Komissio valvoo 118 artiklassa säädettyjen tiettyjen seikkojen laillisuutta. Jos päätöstä ei anneta säädetyssä määräajassa, se merkitsee hiljaista hylkäävää päätöstä. Asianomaisia määräaikoja on laajennettava ilman että kuitenkaan luovutaan tietyn määräajan noudattamisen periaatteesta ja oikeusvarmuuden toteutumisesta.n) Väitettä tai mitättömyyttä koskevat päätökset (127 ja 129 artikla)Jotta yhteisön tavaramerkin rekisteröintihakemusta koskevasta väitteestä tai tavaramerkin mitättömyydestä voidaan antaa päätös mahdollisimman yksinkertaisella ja tehokkaalla tavalla, tietyissä tapauksissa, joiden on kaikissa tilanteissa oltava yksinkertaisia tapauksia, säädetään mahdollisuudesta, jonka mukaan päätöksen voi antaa väiteosaston tai mitättömyysosaston yksi jäsen. Olisi suotavaa, että kyseinen jäsen on oikeusoppinut.Maksut (140 artikla)Poistetaan tietyt maksut, kuten sellaiset, jotka eivät tuota virastolle todellisia tuloja vaan päinvastoin rasittavat menettelyä huomattavasti.Komiteamenettely (141 artikla)Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä (1999/468/EY) [8] vahvistetaan uudet komiteamenettelyä koskevat säännöt. Asetuksen (EY) N:o 40/94 141 artiklassa säädetään sääntelykomitean perustamisesta täytäntöönpanoasetuksessa määriteltyjen kysymysten käsittelyä varten. Säännös saatetaan yhdenmukaiseksi kyseisen päätöksen kanssa kuulemismenettelyä (yksimielisyys) noudattaen annetuissa neuvoston säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien säännösten mukauttamisesta annetulla neuvoston asetuksella [9]. Näin ollen tässä asetusehdotuksessa ei ole enää tarpeen mukauttaa 141 artiklaa.[8] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[9] EYVL C 75 E, 26.3.2002, s. 448.2002/0308 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [10],[10] EYVL C , , s. .ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [11],[11] EYVL C , , s. .ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [12],[12] EYVL C , , s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 40/94, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 22 päivänä joulukuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3288/94 [13], on luotu yhteisön laajuiseen rekisteröintiin perustuva yhtenäinen merkkisuoja, joka on voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Järjestelmä on vastannut pääosin käyttäjiensä odotuksia. Sillä on ollut myös myönteinen vaikutus sisämarkkinoiden toteutumiseen käytännössä.[13] EYVL L 349, 31.12.1994, s. 83.(2) Järjestelmän toiminnan myötä on voitu yksilöidä tiettyjä näkökohtia, joiden avulla järjestelmää voidaan edelleen selkiyttää ja täydentää. Näillä toimenpiteillä on tarkoitus parantaa järjestelmän tehokkuutta ja siitä saatavaa lisäarvoa sekä ennakoida jo nyt EU:n tulevan laajentumisen vaikutuksia tekemättä kuitenkaan muutoksia järjestelmän sisältöön, joka on osoittautunut täysin asetettuja tavoitteita vastaavaksi.(3) Yhteisön tavaramerkkijärjestelmä olisi saatettava kaikkien käyttäjien saataville asettamatta vastavuoroisuuteen, vastaavuuteen ja/tai kansallisuuteen liittyviä vaatimuksia. Tällä tavoin edistetään myös maailmanlaajuista kauppaa. Kyseisten vaatimusten epäkohdat tekevät järjestelmästä monimutkaisen, joustamattoman ja tehottoman. Lisäksi tämän kysymyksen osalta neuvoston valitsema toimintatapa uuden yhteisömallijärjestelmän yhteydessä perustui joustavuuteen.(4) Menettelyn järkeistämiseksi tutkimusjärjestelmä poistetaan. Koska tutkimusvaihe ei tuo yhteisön järjestelmään todellista lisäarvoa vaan aiheuttaa pikemminkin suhteettoman suuria kuluja, menettelyn pitkittymistä ja muita haittoja, kyseisen toimenpiteen katsotaan olevan tarkoituksenmukaisin.(5) Tietyt toimenpiteet toteutetaan sen vuoksi, että valituslautakunnilla olisi käytettävissään enemmän keinoja päätöksentekoaikojen lyhentämiseksi ja toimintansa parantamiseksi.(6) Järjestelmän soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella on tuotu esiin mahdollisuus parantaa menettelyn tiettyjä näkökohtia. Näin ollen tiettyjä kohtia muutetaan ja joitakin kohtia lisätään, jotta käyttäjille voidaan tarjota parempilaatuinen ja edelleen hyvin kilpailukykyinen tuote,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 40/94 seuraavasti:1. Korvataan 5 artikla seuraavasti:"5 artiklaYhteisön tavaramerkkien haltijatYhteisön tavaramerkin haltijana voivat olla luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, mukaan luettuna julkisoikeudelliset yhteisöt."2. Lisätään 7 artiklan 1 kohtaan uusi k alakohta seuraavasti:"k) tavaramerkit, joihin sisältyy tai joiden muodostavana tekijänä on sellainen maantieteellisenä merkintönä myöhemmin rekisteröity nimitys tai alkuperänimitys, joka on suojattu asetuksen (ETY) N:o 2081/92 mukaisesti, jos tavaramerkin kattamien tavaroiden osalta ei ole oikeutta kyseisen maantieteellisen merkinnön tai alkuperänimityksen käyttöön.".3. Korvataan 8 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"4. Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä käytetyn merkin, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen, haltijan vastustuksesta tavaramerkille haettua rekisteröintiä ei myönnetä, jos ja siltä osin kuin tähän merkkiin sovellettavan yhteisön lainsäädännön tai jäsenvaltion oikeuden mukaan:".4. Muutetaan 21 artikla seuraavasti:a) Korvataan otsikko "Konkurssimenettely ja vastaavat menettelyt" otsikolla "Maksukyvyttömyysmenettely".b) Kohdassa 1 sanat "konkurssimenettely ja vastaavat menettelyt" korvataan sanalla "maksukyvyttömyysmenettely".(c) Korvataan 2 kohta seuraavasti:"2. Jos yhteisön tavaramerkki on osana maksukyvyttömyysmenettelyä, tätä koskeva merkintä tehdään rekisteriin ja julkaistaan toimivaltaisen selvitysmiehen tai kansallisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä.".5. Korvataan 25 artiklan 3 kohta seuraavasti:"3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut hakemukset, jotka saapuvat virastoon niiden tekemispäivästä alkavan kahden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen, katsotaan jätetyn sinä päivänä, jona hakemus saapuu virastoon.".6. Korvataan 35 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Yhteisön tavaramerkin haltija, joka on saman aikaisemman jäsenvaltiossa, myös Benelux-alueella, rekisteröidyn tavaramerkin tai saman aikaisemman kansainvälisesti ja jäsenvaltiossa vaikuttavalla tavalla rekisteröidyn tavaramerkin haltija, voi vaatia aikaisemman tavaramerkin aiemmuutta samojen tavaroiden tai palvelujen osalta kuin ne, joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, tai joihin se sisältyy, sen jäsenvaltion osalta, jossa tai jota varten tavaramerkki on rekisteröity.".7. Korvataan 36 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) täyttääkö yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus tässä asetuksessa säädetyt edellytykset ja täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt edellytykset;".8. Poistetaan 37 artikla.9. Poistetaan 39 artikla.10. Korvataan 40 artikla seuraavasti:"1. Jos edellytykset, joita yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen on vastattava, täyttyvät, hakemus julkaistaan siltä osin kuin sitä ei ole hylätty 38 artiklan mukaisesti.2. Jos hakemus hylätään julkaisemisen jälkeen 38 artiklan mukaisesti, hylkäystä koskeva päätös julkaistaan sen tullessa lopulliseksi.".11. Korvataan IV osaston viidennen jakson otsikko seuraavasti:"HAKEMUKSEN PERUUTTAMINEN, RAJOITTAMINEN, MUUTTAMINEN JA JAKAMINEN".12. Lisätään 44 artiklan jälkeen 44 a artikla seuraavasti:"44 a artiklaHakemuksen jakaminen1. Hakija voi jakaa hakemuksen ilmoittamalla, että osasta alkuperäiseen hakemukseen sisältyvistä tavaroista tai palveluista tehdään yksi tai useampi jaettu hakemus. Jaetun hakemuksen mukaiset tavarat ja palvelut eivät voi olla päällekkäisiä niiden tavaroiden ja palvelujen kanssa, jotka jäävät alkuperäiseen hakemukseen tai jotka sisältyvät muihin jaettuihin hakemuksiin.2. Jakamista koskevaa ilmoitusta ei hyväksytä:a) jos alkuperäisestä hakemuksesta on tehty väite, ja jakamista koskeva ilmoitus koskee väitteen aiheena olevia tavaroita ja palveluja, siihen asti, kunnes väiteosaston päätös on saanut lainvoiman tai kunnes väitemenettelystä on luovuttu;b) täytäntöönpanoasetuksessa säädettyjen määräaikojen aikana.3. Jakamista koskevan ilmoituksen on oltava täytäntöönpanoasetuksen säännösten mukainen.4. Jakamista koskevasta ilmoituksesta peritään maksu. Ilmoitusta ei katsota tehdyksi niin kauan kuin maksua ei ole suoritettu.5. Jakaminen tulee voimaan sinä päivänä, jona se merkitään viraston säilyttämiin alkuperäistä hakemusta koskeviin asiakirjoihin.6. Ennen sitä päivää, jona virasto on vastaanottanut jakamista koskevan ilmoituksen, esitetyt pyynnöt ja hakemukset sekä suoritetut maksut, jotka koskevat alkuperäistä hakemusta, katsotaan tehdyiksi tai suoritetuiksi myös jaetun hakemuksen tai jaettujen hakemusten osalta. Ennen jakamista koskevan ilmoituksen vastaanottopäivää alkuperäisestä hakemuksesta asianmukaisesti suoritettuja maksuja ei palauteta.7. Alkuperäisen hakemuksen tekemispäivä sekä etuoikeus- ja aiemmuuspäivä säilyvät samoina jaetussa hakemuksessa.".13. Korvataan V osaston otsikko seuraavasti:"YHTEISÖN TAVARAMERKIN VOIMASSAOLOAIKA, UUDISTAMINEN, MUUTTAMINEN JA JAKAMINEN".14. Lisätään 48 artiklan jälkeen 48 a artikla seuraavasti:"48 a artiklaRekisteröinnin jakaminen1. Yhteisön tavaramerkin haltija voi jakaa rekisteröinnin ilmoittamalla, että osasta alkuperäiseen rekisteröintiin sisältyvistä tavaroista tai palveluista tehdään yksi tai useampi jaettu rekisteröinti. Jaetun rekisteröinnin mukaiset tavarat ja palvelut eivät voi olla päällekkäisiä niiden tavaroiden ja palvelujen kanssa, jotka jäävät alkuperäiseen rekisteröintiin tai jotka sisältyvät muihin jaettuihin rekisteröinteihin.2. Jakamista koskevaa ilmoitusta ei hyväksytä:a) jos alkuperäisestä rekisteröinnistä on esitetty virastolle menettämistä tai mitättömyyttä koskeva vaatimus, ja jakamista koskeva ilmoitus koskee vaatimuksen aiheena olevia tavaroita ja palveluja, siihen asti, kunnes mitättömyysosaston päätös on saanut lainvoiman tai kunnes menettely on saatettu muulla tavoin päätökseen;b) jos yhteisön tavaramerkkituomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu menettämistä tai mitättömyyttä koskeva vastakanne, ja jakamista koskeva ilmoitus koskee vastakanteen aiheena olevia tavaroita ja palveluja, siihen asti, kunnes yhteisön tavaramerkkituomioistuimen päätöstä koskeva merkintä on tehty rekisteriin 96 artiklan 6 kohdan mukaisesti.3. Jakamista koskevan ilmoituksen on oltava täytäntöönpanoasetuksen säännösten mukainen.4. Jakamista koskevasta ilmoituksesta peritään maksu. Ilmoitusta ei katsota tehdyksi niin kauan kuin maksua ei ole suoritettu.5. Jakaminen tulee voimaan sinä päivänä, jona se merkitään rekisteriin.6. Ennen sitä päivää, jona virasto on vastaanottanut jakamista koskevan ilmoituksen, esitetyt pyynnöt ja hakemukset sekä suoritetut maksut, jotka koskevat alkuperäistä rekisteröintiä, katsotaan tehdyiksi tai suoritetuiksi myös jaetun rekisteröinnin tai jaettujen rekisteröintien osalta. Ennen jakamista koskevan ilmoituksen vastaanottopäivää alkuperäisestä rekisteröinnistä asianmukaisesti suoritettuja maksuja ei palauteta.7. Alkuperäisen rekisteröinnin tekemispäivä sekä etuoikeus- ja aiemmuuspäivät säilyvät samoina jaetussa rekisteröinnissä.".15. Poistetaan 50 artiklan 1 kohdan d alakohta.16. Korvataan 51 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:"a) yhteisön tavaramerkki on rekisteröity 7 artiklan säännösten vastaisesti;".17. Korvataan 52 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi virastolle tehdyllä vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakanteella myös, jos sen käyttö voidaan kieltää muun aikaisemman oikeuden perusteella ja erityisestia) nimeä koskevan oikeuden,b) kuvaa koskevan oikeuden,c) tekijänoikeuden,d) teollisoikeudenperusteella yhteisön lainsäädännön tai suojaa sääntelevän kansallisen oikeuden mukaisesti.".18. Korvataan 56 artiklan 6 kohta seuraavasti:"6. Merkintä viraston päätöksestä, joka koskee menettämis- tai mitättömyysvaatimusta, tehdään rekisteriin päätöksen ollessa lopullinen.".19. Korvataan 60 artikla seuraavasti:"60 artiklaPäätösten uudelleentarkastelu ex parte -tapauksissa1. Jos valituksen tehnyt osapuoli on menettelyn ainoa osapuoli ja jos valituksen aiheena olevan päätöksen tehnyt viranomainen katsoo, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu, viranomaisen on oikaistava päätöksensä.2. Jos päätöstä ei oikaista kuukauden kuluessa valituksen perustelujen vastaanottamisesta, valitus on lähetettävä valituslautakuntaan viipymättä, eikä siihen saa liittää sen asiasisältöä koskevia huomautuksia.".20. Lisätään 60 artiklan jälkeen uusi 60 a artikla seuraavasti:"60 a artiklaPäätösten uudelleentarkastelu inter partes -tapauksissa1. Jos valituskäsittelyyn liittyy toinen osapuoli ja jos valituksen aiheena olevan päätöksen tehnyt viranomainen katsoo, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi ja että se on perusteltu, viranomaisen on oikaistava päätöksensä.2. Päätös voidaan oikaista ainoastaan siinä tapauksessa, että valituksen aiheena olevan päätöksen tehnyt viranomainen ilmoittaa toiselle osapuolelle aikomuksestaan oikaista päätös ja että kyseinen osapuoli antaa suostumuksensa oikaisulle kahden kuukauden kuluessa päivästä, jona ilmoitus on otettu vastaan.3. Jos valituksen aiheena olevan päätöksen tehnyt viranomainen katsoo kuukauden kuluessa valituksen perustelujen vastaanottamisesta, että sen ei tarvitse oikaista päätöstä, valitus on lähetettävä valituslautakuntaan viipymättä, eikä siihen saa liittää sen asiasisältöä koskevia huomautuksia. Jos viranomainen katsoo, että päätös on oikaistava, mutta toinen osapuoli ei anna suostumustaan siihen kuukauden määräajassa, valitus on lähetettävä valituslautakuntaan viipymättä, eikä siihen saa liittää asiasisältöä koskevia huomautuksia, sen jälkeen, kun toisen osapuolen kielteinen ilmoitus on saatu, tai, jos ilmoitusta ei ole saatu asetetussa määräajassa, määräajan päättymisen jälkeen.".21. Lisätään 77 artiklan jälkeen uusi 77 a artikla seuraavasti:"77 a artiklaKumoaminenKun virasto on tehnyt sellaisen päätöksen tai rekisterimerkinnän, joka vaikuttaa osapuolen oikeuksiin, ja kun asianomainen päätös tai merkintä sisältää ilmeisen teknisen virheen, joka on asetuksen vastainen, virasto voi kumota päätöksen tai merkinnän, jos kumoaminen on välttämätöntä virheen korjaamiseksi ja laillisuuden palauttamiseksi ja jos yhdelle tai sitä useammalle osapuolelle kumoamisesta aiheutuva haitta ei ole suurempi kuin sen osapuolen tai niiden osapuolten intressit, joille vaikutukset kumoamisesta ovat myönteiset, ja jos korjaustoimesta saatava yleinen etu on tärkeämpi kuin se, että virhettä ei korjata. Kumoaminen hyväksytään ainoastaan siinä tapauksessa, että siitä ilmoitetaan kuuden kuukauden kuluessa päivästä, jona kumottava päätös tai merkintä on tehty.".22. Korvataan 78 artiklan 5 kohta seuraavasti:"5. Tätä artiklaa ei sovelleta 2 kohdassa, 42 artiklan 1 ja 3 kohdassa eikä 78 a artiklassa säädettyihin määräaikoihin.".23. Lisätään 78 artiklan jälkeen uusi 78 a artikla seuraavasti:"78 a artiklaMenettelyn jatkaminen1. Yhteisön tavaramerkin hakija tai haltija tai muu viraston menettelyn osapuoli, joka ei ole noudattanut määräaikaa viraston suhteen, voi pyytää menettelyn jatkamista muissa tapauksissa kuin 25 artiklan 3 kohdassa, 27 artiklassa, 29 artiklan 1 kohdassa, 33 artiklan 1 kohdassa, 36 artiklan 2 kohdassa, 42 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 63 artiklan 5 kohdassa, 78 artiklassa ja tässä artiklassa säädetyissä tapauksissa, sillä edellytyksellä, että suorittamatta jätetty toimi on pantu täytäntöön pyynnön ajankohtana. Menettelyn jatkamista koskeva pyyntö otetaan tutkittavaksi ainoastaan siinä tapauksessa, että se esitetään kahden kuukauden kuluessa sen määräajan päättymispäivästä, jota ei ole noudatettu. Pyyntöä ei katsota tehdyksi ennen kuin menettelyn jatkamista koskeva maksu on suoritettu.2. Osasto, joka oli toimivaltainen päättämään suorittamatta jätetystä toimesta, tekee pyynnön johdosta annettavan päätöksen.3. Siinä tapauksessa, että virasto hyväksyy pyynnön, määräajan noudattamatta jättämisen seurausten katsotaan jääneen toteutumatta.4. Siinä tapauksessa, että virasto hylkää pyynnön, maksu palautetaan.".24. Korvataan 81 artiklan 6 kohta seuraavasti:"6. Väiteosasto tai mitättömyysosasto tai valituslautakunta vahvistaa edellä olevien kohtien nojalla korvattavien kulujen määrän, jos maksettavat kulut käsittävät ainoastaan virastolle suoritetut maksut ja edustuksesta koituneet kulut. Muissa tapauksissa valituslautakunnan kanslia tai väiteosaston tai mitättömyysosaston henkilöstöön kuuluva henkilö vahvistaa pyynnöstä korvattavien kulujen määrän. Pyyntö voidaan ottaa tutkittavaksi ainoastaan kahden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona pyynnön aiheena olevan kulujen vahvistamispäätöksen katsotaan olevan lopullinen. Määrää voidaan säädetyssä määräajassa esitetystä pyynnöstä tarkistaa väiteosaston tai mitättömyysosaston tai valituslautakunnan päätöksellä.".25. Muutetaan 88 artikla seuraavasti:a) Korvataan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joilla on kotipaikka tai todellinen ja toiminnassa oleva teollinen tai kaupallinen liike yhteisössä, voivat toimia virastossa työntekijän välityksellä.".b) Lisätään uusi 4 kohta seuraavasti:"4. Täytäntöönpanoasetuksessa täsmennetään, missä tilanteissa ja millä edellytyksin työntekijän on esitettävä virastolle allekirjoitettu valtakirja, joka liitetään asiakirjoihin.".26. Muutetaan 89 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) hyväksytty edustaja, joka on merkitty viraston tätä tarkoitusta varten ylläpitämään luetteloon. Täytäntöönpanoasetuksessa täsmennetään, missä tilanteissa ja millä edellytyksin virastossa toimivien edustajien on esitettävä virastolle allekirjoitettu valtakirja, joka liitetään asiakirjoihin.".b) Korvataan 2 kohdan c alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"c) on oikeus tavaramerkkiasioissa edustaa luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastossa.".27. Korvataan 96 artiklan 5 kohta seuraavasti:"5. Sovelletaan 56 artiklan 2, 3, 4 ja 5 kohtaa.".28. Muutetaan 108 artikla seuraavasti:a) Korvataan 4 kohta seuraavasti:"4. Siinä tapauksessa, että yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus katsotaan peruutetuksi, virasto antaa hakijalle tai haltijalle tiedoksi kolmen kuukauden määräajan, jonka kuluessa muuntamista koskeva pyyntö on esitettävä ja joka alkaa tiedoksiannon ajankohdasta.".b) Korvataan 5 kohta seuraavasti:"5. Jos yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus peruutetaan tai jos yhteisön tavaramerkin vaikutus lakkaa luopumista koskevan merkinnän tekemisen tai rekisteröinnin uudistamatta jättämisen vuoksi, muuntamista koskeva pyyntö tehdään kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus on peruutettu tai yhteisön tavaramerkin vaikutus on lakannut.".c) Korvataan 6 kohta seuraavasti:"6. Jos tavaramerkkiä ei rekisteröidä viraston päätöksellä tai tavaramerkin vaikutus lakkaa viraston tai yhteisön tavaramerkkituomioistuimen päätöksen johdosta, muuntamista koskeva pyyntö on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona kyseinen päätös on tullut lainvoimaiseksi.".29. Korvataan 109 artiklan 3 kohta seuraavasti:"3. Virasto tarkastaa, onko pyydetty muuntaminen asetuksen edellytysten ja erityisesti 108 artiklan 1, 2 ja 4-6 kohdan sekä 109 artiklan 1 kohdan mukainen, ja täyttääkö se täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt muodolliset edellytykset. Jos nämä edellytykset täyttyvät, virasto toimittaa muuntamista koskevan pyynnön pyynnössä mainittujen jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastoille.".30. Korvataan 110 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Teollisoikeuksien keskusvirasto, jolle muuntamista koskeva pyyntö toimitetaan, voi saada virastolta kaikki pyyntöä koskevat tiedot, jos pyyntö on luonteeltaan sellainen, että kyseisen keskusviraston on mahdollista tehdä päätös muuntamisen tuloksena saatavasta kansallisesta tavaramerkistä.".31. Korvataan 118 artiklan 3 kohdan toisessa virkkeessä oleva ilmaus "15 päivän määräajassa" ilmauksella "kuukauden määräajassa" ja kolmannessa virkkeessä oleva ilmaus "kuukauden määräajassa" ilmauksella "kolmen kuukauden määräajassa".32. Korvataan 127 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Väiteosastot tekevät päätöksensä kolmen jäsenen kokoonpanossa, ja vähintään yhden näistä jäsenistä on oltava oikeusoppinut. Tietyissä täytäntöönpanoasetuksen mukaisissa erityistapauksissa päätökset tehdään vain yhden jäsenen kokoonpanossa. Joka tapauksessa tapausten, joita vain yhden jäsenen tekemät päätökset koskevat, on oltava yksinkertaisia.".33. Korvataan 129 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Mitättömyysosastot tekevät päätöksensä kolmen jäsenen kokoonpanossa, ja vähintään yhden näistä jäsenistä on oltava oikeusoppinut. Tietyissä täytäntöönpanoasetuksen mukaisissa erityistapauksissa päätökset tehdään vain yhden jäsenen kokoonpanossa. Joka tapauksessa asioiden, joita vain yhden jäsenen tekemät päätökset koskevat, on oltava yksinkertaisia.".34. Muutetaan 130 artikla seuraavasti:1) Korvataan 2 kohta seuraavasti:"2. Valituslautakunnat tekevät päätöksensä kolmen jäsenen kokoonpanossa, ja vähintään kahden näistä jäsenistä on oltava oikeusoppineita. Tietyissä tapauksissa päätökset tehdään laajennetussa kokoonpanossa toimivassa lautakunnassa, jonka puheenjohtajana on valituslautakuntien puheenjohtaja, tai vain yhden jäsenen kokoonpanossa.".2) Lisätään uusi 3 kohta seuraavasti:"3. Laajennetussa kokoonpanossa toimivan lautakunnan tekemissä päätöksissä vahvistetaan suuntaviivat, joita valituslautakunnat noudattavat samankaltaisten tapausten osalta. Laajennetun lautakunnan toimivaltaan kuuluvien erityistapausten määrittelyssä on tarpeen ottaa perusteluina huomioon oikeudellinen vaikeaselkoisuus tai asian merkitys taikka erityiset olosuhteet. Laajennetun lautakunnan kokoonpano määritellään lautakuntien työjärjestyksen mukaisesti, josta säädetään 140 artiklan 3 kohdassa.".3) Lisätään uusi 4 kohta seuraavasti:"4. Vain yhden jäsenen toimivaltaan kuuluvien tapausten määrittelyssä on tarpeen ottaa huomioon esitettyjen oikeudellisten ja asiasisällöllisten näkökohtien ongelmattomuus, asianomaisen tapauksen vähäinen merkitys ja muiden poikkeuksellisten olosuhteiden puuttuminen. Kyseeseen voivat tulla myös tapaukset, joihin liittyy pelkästään sellaisia kysymyksiä, jotka on jo viraston vakiintuneessa oikeuskäytännössä ratkaistu, tai jotka kuuluvat sisällöltään samanlaisten tapausten sarjaan, josta yksi on jo ratkaistu lainvoimaisesti. Tapausta käsittelevä lautakunta tekee osapuolia kuultuaan yksimielisesti päätöksen tapauksen antamisesta yhden jäsenen käsiteltäväksi. Jäsen siirtää asian takaisin jaoston ratkaistavaksi, jos hän toteaa, etteivät edellytykset asian siirtämiselle yhden jäsenen kokoonpanossa ratkaistavaksi enää täyty. Näitä toimenpiteitä täydennetään tarvittaessa lautakuntien työjärjestyksen mukaisesti, josta säädetään 140 artiklan 3 kohdassa.".35. Korvataan 131 artikla seuraavasti:"131 artiklaValituslautakuntien jäsenten riippumattomuus1. Valituslautakuntien puheenjohtaja nimitetään viiden vuoden toimikaudeksi noudattaen viraston varapääjohtajan nimittämiseksi 120 artiklassa säädettyä menettelyä. Neuvostolla on valtuudet viraston pääjohtajaa kuultuaan erottaa lautakuntien puheenjohtaja hallintoneuvoston esityksestä. Lautakuntien puheenjohtaja voidaan nimittää uusiksi viiden vuoden toimikausiksi tai eläkkeelle siirtymisen ajankohtaan asti, jos eläkeikä täyttyy uuden toimikauden kuluessa.Valituslautakuntien puheenjohtajalla on hallintoon ja järjestelyihin liittyviä toimivaltuuksia, joita ovat erityisesti:a) työskentelyä koskevien sääntöjen ja järjestelyjen määrittely jaostojen puheenjohtajien kanssa;b) tapausten jakaminen ja tarvittaessa päätöksentekoaikojen vahvistaminen asianomaisen jaoston puheenjohtajan ehdotuksesta;c) pyynnön osoittaminen viraston pääjohtajalle sen varmistamiseksi, että hallintoneuvostolle tiedotetaan asetettujen velvoitteiden toistuvista laiminlyönneistä.Näitä toimivaltuuksia täydennetään tarvittaessa lautakuntien työjärjestyksen mukaisesti, josta säädetään 140 artiklan 3 kohdassa.2. Hallintoneuvosto nimittää valituslautakuntien jäsenet, puheenjohtajat mukaan luettuina, viiden vuoden toimikaudeksi. Heidät voidaan nimittää uusiksi viiden vuoden toimikausiksi tai eläkkeelle siirtymisen ajankohtaan asti, jos eläkeikä täyttyy uuden toimikauden kuluessa.3. Valituslautakuntien puheenjohtajiin ja jäseniin kohdistuvista kurinpidollisista päätöksistä päättää yhteisöjen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi hallintoneuvosto saattaa asian lautakuntien puheenjohtajan esityksestä.4. Lautakuntien jäsenet ovat riippumattomia. Heitä eivät päätöksenteossa sido mitkään ohjeet.5. Lautakuntien puheenjohtajat ja jäsenet eivät voi olla tutkijoita tai väiteosastojen, tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymysten osaston eivätkä mitättömyysosastojen jäseniä.".36. Poistetaan 140 artiklan 2 kohdan 1 ja 4 alakohta.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYSPolitiikan ala(t): SisämarkkinatToiminnan ala(t): Yhteisön tavaramerkkijärjestelmän parantaminenToimenpiteen nimi:Ehdotus: Neuvoston asetus yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisestaTämän seurauksena mukautetaan täytäntöönpanoasetusta edellä mainitun asetuksen 141 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.1. BUDJETTIKOHTA/-KOHDATA-1, A-7 0 3 1 Komiteoiden kokouskulut2. NUMEROTIEDOT2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa): milj. euroa maksusitoumusmäärärahoinaEi sovelleta2.2 Toimenpiteen soveltamisaika:(alkamis- ja päättymisvuosi)20032.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio:a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) (vrt. kohta 6.1.1)Ei sovelletamilj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot (vrt. kohta 6.1.2)Ei sovelleta>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (vrt. kohdat 7.2 ja 7.3)>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa[X...] Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen.Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista,ja tämä voi edellyttää toimielinten sopimuksen määräysten soveltamista.2.5 Vaikutukset tuloihin [14][14] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa.[...X] Ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat).TAIVaikutukset tuloihin ovat seuraavat:Huomautus: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset on liitettävä tähän rahoitusselvitykseen erillisellä lehdellä.milj. euroa (yhden desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>(Kaikki asianomaiset budjettikohdat ilmoitetaan ja taulukkoon lisätään tarvittaessa rivejä, jos toimenpide kohdistuu useampaan budjettikohtaan.)3. BUDJETTITIEDOT>TAULUKON PAIKKA>4. OIKEUSPERUSTAPerustamissopimuksen 308 artikla5. KUVAUS JA PERUSTELUT5.1 Yhteisön toiminnan tarve [15][15] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa.5.1.1 Toiminnan tavoitteetEi sovelleta5.1.2 Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteet(Tässä kohdassa:a) selvitetään, miten ja milloin ennakkoarviointi on suoritettu (arvioinnin suorittaja, päivämäärä ja ilmoitus arviointikertomuksen/-kertomusten saatavuudesta tai ilmoitus siitä, miten tiedot on kerätty [16].[16] Uusista aloitteista esitettäviä tietoja koskevat vähimmäisvaatimukset on esitetty asiakirjassa SEC (2000)1051.Ei sovelletab) annetaan lyhyt kuvaus ennakkoarvioinnin tuloksista ja kokemuksista).5.1.3 Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteetEi sovelleta5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännötEi sovelleta5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännötEi sovelleta6. RAHOITUSVAIKUTUKSET6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi)Ei sovelleta. Ei rahoitusvaikutuksia talousarvion B osaan.6.1.1 RahoitustukiMaksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B osa (koko ohjelmakaudeksi) [17][17] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa.Ei sovelleta. Ei rahoitusvaikutuksia talousarvion B osaan.Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>(Laskutapa on tarvittaessa selitettävä.)7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN7.1 Vaikutus henkilöstöön>TAULUKON PAIKKA>7.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus>TAULUKON PAIKKA>Henkilöstö- ja hallintotarpeet katetaan toimenpiteen hallinnosta vastaavalle pääosastolle myönnetyistä varoista vuotuisen talousarvion puitteissa.Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.7.3 Muut toimesta johtuvat hallintomenot>TAULUKON PAIKKA>Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.(1) Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu.>TAULUKON PAIKKA>8. SEURANTA JA ARVIOINTI8.1 SeurantajärjestelmäEi sovelleta(Jo toimen alussa on koottava riittävät tiedot seurannasta, taloudellisten ja henkilöresurssien käytöstä, suoritteista ja tuloksista. Tämä merkitsee käytännössä sitä, että taloudellisille ja henkilöresursseille sekä suoritteille ja tuloksille on määriteltävä indikaattorit ja kehitettävä tietojen keräämismenetelmät.)8.2 Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksotEi sovelleta(Esitetään toiminnan tavoitteiden saavuttamisen arvioimiseksi suoritettavalle väli- ja jälkiarvioinnille laadittu aikataulu ja arviointeja koskevat säännöt. Monivuotiset ohjelmat on arvioitava perusteellisesti ainakin yhden kerran ohjelman toteuttamisen aikana. Muista toiminnoista suoritetaan jälki- tai väliarviointi vähintään kuuden vuoden välein.)9. PETOSTEN TORJUNTATOIMETEi sovelleta(Varainhoitoasetuksen 3 artiklan 4 kohta: "Komissio esittää petosten ja väärinkäytösten välttämiseksi rahoitusta koskevissa selvityksissä tiedot olemassa olevista tai suunnitteilla olevista ehkäisevistä ja suojatoimenpiteistä.")


type: wikipedia

text:
A francia gasztronómia világszerte híres a minőségének és változatosságának köszönhetően. Örökségét a nagy séfek folyamatos fejlődésben tartják. Minden franciaországi régió a helyi specialitásaival várja a vendégeket. 2010 óta a francia gasztronómiai étkezés felkerült az UNESCO emberiség szellemi kulturális örökségének listájára.
 Története
 A történet az ókorban kezdődött, amikor a területet elfoglalta az akkor legfejlettebb hatalom, a Római Birodalom. Ebből az időből már származnak feljegyzések, melyek e terület kivételesen jó jellemzőit taglalják. Előnyös természeti adottságai hozzájárultak ahhoz, hogy az itt termesztett élelmiszerek lényegesen finomabbak, mint a birodalom más részein termeltek. Gallia lakói is tanultak a hódítóktól. Átvették tőlük az alapvető sütési-, főzési módszereket, melyeket ők fejlesztettek tovább, ezzel alpozva meg a francia gasztronómia hgyományait. A rómaiakhoz kötődik a bor termelés elterjedése is. Ma már a francia borok a világ legjobbjai közé tartoznak.
 A középkorban a mezőgazdasági termelés igen alacsony színvonalú volt, bár a franciák ekkor is a legjobban ellátottak közé tartoztak. Ennek ellenére ők is túlfőtt vagy túlsült húsokat (ebben az időben hangsúlyosabb volt az ételek fertőtlenítése, mint az ízhatás), rossz bort (a bor íze mellékes volt, hiszen a fertőzött víz helyett itták), agyonfűszerezett fogásokat fogyasztottak, kevés alapanyagból. A 14–15. századra a városi zsúfoltságban a lakosság nagy tömegeinek nem volt sütésre, főzésre alkalmas lakhelye. Ezt a problémát a pék-, pecsenye- és pástétomsütő boltok oldották meg, melyek ebben az időben egész Franciaországban elterjedtek, így mindenki készen juthatott hozzá az ételhez.
 Az 1492. év fordulópont a gasztronómia szempontjából is. Amerika felfedezése után beáramlottak Európába az új földrész hétköznapi kincsei: a haszonnövények. Ismertté vált a kukorica, a burgonya, a paprika, a paradicsom, a napraforgó, az ananász, a tök, a kakaó és a vanília. Az új alapanyagok megjelenése egy egészségesebb étrend kialakítását tette lehetővé.
 A 14–16. században az itáliai reneszánsz idején a konyhaművészet is újjáéledt. Ebben az újjászületésben nagy szerepe volt a híres Medici-család franciaországi képviselőinek. Medici Katalin – később II. Henrik francia király felesége – új hazájába olyan firenzei szakácsokat vitt magával, akik már a kifinomult reneszánsz konyhán művelődtek. Ezután Katalin húga, Mária hercegnő – később IV. Henrik hitvese – konyháján tanulta a szakácsművészetet La Varenne. Az ő könyve, az 1652-ben megjelent Le Cuisinier Francois című szakácskönyv az első kiadvány volt, amelyben a receptek ábécé sorrendben álltak, de ami ennél sokkal fontosabb, hogy már nem az alapanyag valódi ízének semlegesítése, hanem kiemelése lett a cél. Megváltozott az etikett is; a hölgyek jelenléte az étkezésnél már nem kivétel, hanem szabály volt. A teríték része lett a villa, megjelent a cukorművesség, a fagylalt, ezenkívül a könnyebb fűszerkeverékek jöttek divatba. Mindezen újdonságokat azonban nem a franciák, hanem az akkori nagyhatalmak (Spanyolország, Olaszország) vezették be, majd egész Európa igyekezett leutánozni őket, de a leggyorsabban és a legalaposabban Franciaországnak sikerült beépítenie saját konyhájába az új anyagokat, technológiákat és eszközöket. Ez az időszak tehát mérföldkő a francia konyhaművészet történetében; a mennyiség helyett a minőség oldalára billent át a mérleg.
 A további haladást csakis az uralkodói osztály igényei indították el. A francia uralkodók, főleg a Bourbonok életmódja olyan, szinte korlátlan és elzárt fejlődésnek indította a nemzeti konyhát, hogy a végeredmény túlzó pazarláshoz, fényűzéshez vezetett. Ekkor vált ki a francia konyha elsővé a többi ország konyhái közül. XIV. Lajos uralkodása alatt kezdődött az a gyakorlat, hogy a fogásokat egymás után, meghatározott sorrendben hordták fel.
 A francia forradalmat követően szükség volt a konszolidációra, a pazarlás megfékezésére, észszerűsítésre. A forradalom után a nagy séfek, akik korábban az arisztokraták konyháit vezették, éttermeket alapítottak és ott dolgoztak tovább, tehát a továbbiakban a francia konyhát az éttermek, illetve séfjeik alakították. Innentől kezdődik a francia gasztronómia három szakaszú reformációja.
 Az első periódust Marie-Antoine Carême szakács életműve jelenti. Előtte a francia konyha a fogások rendezetlen halmaza volt. Ő kezdett el az anyagok, színek és ízek egymáshoz való viszonyával foglalkozni. Rajongott az építészetért, s ezt lehetőség szerint beépítette a gasztronómiába. A tálalás során bonyolult asztali dekorációkat alkotott cukorból, tésztából, viaszból, mivel az ő idejében a kultúrát a klasszikus építészet és irodalom szelleme hatotta át, így a konyhaművészetet is komolyabb területnek tekinthették az építészet bizonyos fokú megjelenítésével. Carême művei a L’Art de la cuisine au dix-neuvième siècle (A 19. század konyhaművészete; 1833) és Le Pâtissier royal parisien (A párizsi királyi sütőmester; 1815). E két kötet receptek százait tartalmazza, ételsorokat az év valamennyi napjára, továbbá a francia konyha történetét.
 A második stádium 1850 körül játszódott le. Főszereplői Urbain Dubois – Caréme egykori tanítványa – és Emile Bernárd megalkotják a La Cuisine classique című könyvet, amely magába foglalta a klasszikus konyha alapkövetelményeit, az ízek fontosságát, megszabta a tálalást, tetszetős díszítést, még a megfelelő tálakat is. Ez a könyv is tartalmaz bonyolult díszítéseket, de azok már sokkal letisztultabbak. A Cuisine Classique elnevezésű francia főzési irányzat e köteten alapul. Ez dióhéjban a vajjal való hús-, szárnyas- és halételek elkészítésének klasszikus konyhája.
 A harmadik nagy újítóhullám két híres szakács nevéhez fűződik. 1938-ban a festőnek tanult, majd sikeres szakáccsá lett Prosper Montagné megírta a Larousse Gastronomique-ot, a francia konyhaművészet enciklopédiáját. Minden fölösleges dekorációt lehámozott az addigi konyháról. Ebben az eszmében követőre lelt Auguste Escoffier személyében, aki nemcsak hogy egyszerűsítette a díszítményeket, de felgyorsította a kiszolgálást és feladatok szerinti munkacsoportba szervezte a szakácsokat, előmozdítva ezzel a szakmai specializálódást. Escoffier a 19. század képzőművészeti irányzatait is átültette a szakácsművészetbe (elődeihez hasonlóan ő is a tálalásnál alkalmazta őket), s ezzel a szervírozás művészetét a magasságokba emelte. Ezen kívül új ételek sorát alkotta meg. Le Guide Culinaire és a Livre de Menus című munkáival egységes irányt szabott kora szakácsművészetének.
 Munkásságának másik fontos eleme, hogy a különböző nemzetek ételkülönlegességeit hozzáalakította a francia ízléshez, és ezzel nem csak a francia szakácsművészetet, hanem azoknak a nemzeteknek a gasztronómiáját is fejlesztette, akiktől átvette az egyes recepteket. Escoffier hibájául felróható, hogy túl szigorú főzési törvényeket szabott meg, s az improvizációnak nem hagyott helyet. Pedig a további fejlődés útja csakis az ilyen fajta kísérletezés lehetett volna. Az új nemzedék csak a háború után tudott kibontakozni, és a francia konyha forradalma a mai napig tart. Ám a mai legjobb és legdrágább éttermek többsége az Escoffier nézetei szerint kialakult Haute Cuisine, azaz magas konyha elvei szerint működnek. Ezek az éttermek, amelyek a mérce csúcsát jelentik, az étel szentélyei, ahol a vendégek tányérjára csak a legfrissebb és legkülönlegesebb alapanyagokból, kifinomult technológiával elkészített ínyencségek kerülnek.
 A Nouvelle cuisine
 1973-ban a világhírű gasztronómiai szerzőpáros, Henri Gault és Christian Millau félretolták az Escoffier-féle szabályrendszert. Az irányzat ételei könnyebbek, kevésbé főzöttek, illetve sütöttek, az alkotórészek frissebbek és ízesebbek, mint a klasszikus iskola étkei. A színek és a formák kiemelt hangsúlyt kaptak. Az adagok azonban jóval kisebbek, viszont művészien tálaltak és egészségesebbek. Mindezen újítások mellett azonban új ételek, új elkészítési módok, új találmányok nem jöttek létre, csak az arculat változott. A mai életvitellel nem igazán összeegyeztethetőek a Cuisine Classiqe vagy a Haute Cuisine kínálta fogások, ételsorok, egyértelművé vált, hogy csökkenteni kell a mennyiséget úgy, hogy a minőség megmaradjon, sőt, talán túltegyen az azt megelőző konyhaművészeti stíluson. Egyfelől a mennyiség csökkent, viszont a séfek művészi értékű kreációkkal rukkolnak elő, ráadásul így már nem lehetetlenség végigenni egy francia vacsorát szűkebb gyomrúaknak sem.
 Paul Bocuse francia szakács, a Nouvelle cuisine egyik legnagyobb alakja. Bocuse a tradicionális haute cuisine classique-kal szemben az alacsony kalóriatartalomra és a jó minőségű, friss alapanyagokra koncentrál. A módszer oktatása angol és francia nyelven is folyik a Lyon-i Institut Paul Bocuse egyetemen.
 Általános jellemzése
 A franciák étkezése általánosságban kalóriaszegényebb, mint a hagyományos magyar konyha. Reggelijük könnyű tejeskávéból vagy kakaóból és valamilyen péksüteményből, főleg croissant-ból áll, és szokásos a vaj, a dzsem és a méz. Az ebéd ma már alkalmazkodott a modern élethez, de még az intézményes – például iskolai – étkezés is választékos, több fogásos; inkább salátafélék, vagy másfajta előétel, húsétel körettel, mártással, zöldséggel, de délben gyakran fogyasztanak főételként vegyes ízelítőt, végül desszertet. A legnagyobb szerepe a vacsorának van, amely könnyű, de több fogásból áll, még a legegyszerűbb helyeken is legalább négyből. A franciáknál leves nem gyakran kerül az asztalra, ha viszont igen, akkor rendszerint este, és elsősorban a téli időszakban. Máskor gyakori, hogy a vacsorát is előétellel kezdik, utána frissen sült húsétel vagy hideg húsok, majd sajtfélék, gyümölcs, esetleg édesség zárja a sort. Az ital alkalmazkodik a fogásokhoz, általában a legkedveltebb a könnyű vörösbor. A vacsora nem csak az élvezetekről szól, szerepe elhanyagolhatatlan a család szempontjából, hisz a történések, beszélgetések színtere; a közös vacsora a francia család elidegeníthetetlen joga.
 A specialitások és különlegességek, mint mondjuk az osztriga, libamáj, különféle töltött szárnyasok hétvégéken és ünnepnapokon kerülnek fogyasztásra. Táplálkozásuk egészséges, hiszen rengeteg gyümölcsöt és zöldségfélét fogyasztanak, ezenkívül fontos, hogy vajjal, a mediterrán területeken olívaolajjal sütnek, és ételeiket nem fűszerezik agyon, soha nem használnak annyit, hogy az elnyomja az eredeti ízt. Legjobban a friss, zöld ”füveket” kedvelik; a kakukkfüvet, tárkonyt, turbolyát, bazsalikomot és a petrezselymet, gyakori a babérlevél használata, s fahéjjal, szegfűszeggel, sáfránnyal, szerecsendióval, gyömbérrel, köménnyel is fűszereznek. Viszonylag sok borsot alkalmaznak, fűszerpaprikát azonban csak ritkán és keveset. Népszerűek még a különböző hagymafajták is, különleges ízhatás elérése végett még curryvel és a chilivel is sütnek, melyek egykoron gyarmataikról jutottak el hozzájuk egzotikus fűszerként.
 Elsősorban marhahús, borjú, ürü, bárány, szárnyasok és vadhúsok is kerülnek az asztalra, sertést szinte egyáltalán nem esznek. Elkészítési módját tekintve egyben, szeletben sülve, vagy grillezve készítik. A roston sült húsokra tálalásnál fűszeres vajat tesznek, akárcsak a köretként fogyasztott zöldségekre, amelyeket ezen kívül grillezve is fogyasztanak.
 Cuisine régionale, azaz a tájkonyha
 Ez a vidéki, helyi specialitásokat magába foglaló konyha. Természetesen nem minden tartománynak van kiemelkedően jellegzetes konyhája, így csak a közismerteket említem egy-két mondattal. Az igazán a receptek olvasásakor érezhetjük át a jellegzetességek ízvilágát.
 Franche-Comté és Savoya
 Franche-Comté és a Rhône-Alpes régióban található Savoie (Savoya) megye konyhája erős, fűszeres ételeket kedveli, gyakoriak a vadhúsokból és erdei gombákból készült ételek és a híres szarvasgomba.
 Normandia
 Ez régió az alma hazája, itt készítenek belőle bort is, melynek a neve cidre. Húsként náluk is a Franciaország szerte népszerű marhahús a kedvelt. A tenger közelsége miatt itt nem érvényes a szabály, miszerint nem "r” betűs hónapokban óvakodni kell az osztrigától. Közkedvelt a nyelvhal, kagyló, osztriga és a különböző rákfélék. Ételeiket gazdagon sűrítik vajjal, tejszínnel és tejföllel, ezeken kívül itt készül a híres camembert.
 Bretagne
 Bretagneban fogyasztanak langusztát, homárt, tengeri herkentyűket, legismertebb ételük a cotride nevű halászlé. A terület az 5. században betelepült bretonokról kapta nevét, akik hazájukból elűzött kelta britek voltak.
 Bordeaux és Gascogne környéke
 Az előbbiből származik a francia lecsó, a pipérade, és a rokfort sajt. Az ételek kacsából, libából, sokféle erdei gombából készülnek. Ezen kívül mindenki hallott már a híres bordeaux-i borról. Gascogne-ra hatással van/volt a baszk konyha, cukrászata igen kitűnő, a csoki-imádók itt a csokoládégyártás specialitásaira lelhetnek.
 Elzász és Lotaringia
 Talaja szinte a legjobb Franciaországban, szóval állattenyésztésben és zöldségtermesztésben is sokrétű. Itt nagy a német behatás, ételeik rusztikusak, jellemző a savanyú káposzta, a sörfogyasztás, a túlnyomórészt fehérborok.
 Burgundia
 Az itt élő „őslakosok” olyan germán törzsek, akik a Rajna vidékén éltek, míg Attila hadai a mai Burgundia földjére nem szorították őket. Ételeik nehezek, mint amilyenek általában a francia ételek. Ide köthető többek között az erős, borecetben erjesztett dijoni mustár és a hízott liba, vagy kacsa mája. Tüzes vörösborokat is találhatunk itt, amit nagyon gyakran használnak föl a főzésben is.
 Provence
 Valószínűleg ez a táj a legismertebb mind közül. Eszünkbe juthatnak fokhagymával és olivaolajjal elkészített mediterrán ételek. Hagyományosan az átlagosnál több friss zöldfűszert és zöldséget termesztenek és alkalmaznak, például padlizsánt, paradicsomot, articsókát és olívabogyót. Innen származik a híres-hírhedt töltött csiga is. A tartomány székhelye Marseille, melyet szinte külön részként is kezelhetnénk, ez a város nagyon rég óta a tengeri és szárazföldi utak gócpontja. Igazi kikötői hangulat uralkodik, betérhetünk egy füstös, kopott fogadóba, ahol megkóstolhatjuk a déli halászlevet, a bouillabaisse-t.
 Jegyzetek
 Források
 Finomkodás nélkül – a francia konyha, origo.hu
 A francia élvezetek világöröksége, hvg.hu
 További információk
 Brillat-Savarin: Az ízlés fiziológiája; ford. Ambrus Zoltán, Ambrus Gizella; Singer-Wolfner, Bp., 1912
 R. Szepessy Ilona: Francia konyha; Minerva, Bp., 1984 (Minerva kis szakácskönyvek)
 Joanne Harris–Fran Warde: A francia konyha. Szakácskönyv; ford. Balázs Éva; Ulpius-ház, Bp., 2004
 Joanne Harris–Fran Warde: A francia piac. Újabb receptek egy francia konyhából; ford. Szűr-Szabó Katalin; Ulpius-ház, Bp., 2005
 Rick Stein: Francia odüsszeia. Több mint 100 új recept, melyeket francia ízek ihlettek; ford. Gáth István; Alexandra, Pécs, 2007
 Mireille Guiliano: Francia nők télen-nyáron. Titkok, receptek és örömök egész évre; ford. Csáki Judit; Athenaeum 2000, Bp., 2007
 Francia konyha; ford. Molnár Magda; Vince, Bp., 2009 (Szakácskönyvtár)
 Anthony Bourdain: Francia bisztrókonyha. A klasszikus bisztrókonyha módszerei, receptjei és technikái; közrem. José de Meirelles, Philippe Lajaunie, fotó Robert DiScalfani, ford. Balázs Laura; Tericum, Bp., 2009
 Francia kulinária; szerk. André Dominé, ford. Kenesei István; Vince, Bp., 2010
 Francia konyha lépésről lépésre; ford. Forgács Attila; HVG Könyvek, Bp., 2011 (Ízek és kultúrák)
 Párizs. A gasztronómia fővárosának elegánsan egyszerű konyhája; ford. Bánki Vera; Holnap, Bp., 2013 (Ízek városa)
 Konyhaszótár. Alexandre Dumas szakácskönyve; vál., ford. Szederkényi Olga, szerk. Cserna-Szabó András; Corvina, Bp., 2014
 Paul Bocuse Intézet. A főzés magasiskolája. 250 séfmódszer bemutatása lépésről lépésre, 1800 fotóval; szakmai irányítás Hervé Fleury, előszó Paul Bocuse, fotó Aurélie Jeannette, Jonathan Thevenet, ford. Király Katalin; Geopen, Bp., 2017
 Alexis Gabriel Aïnouz: Így főz egy francia srác. Egyszerű receptek és konyhai trükkök újoncoknak; fotó Dan Jones, ford. Kúnos Linda; Corvina, Bp., 2019
 Michel Tanguy: A konyhaművészet nagykönyve. Ferrandi, a francia gasztronómia iskolája, Paris. Minden, amit a konyhafőnöknek tudnia kell; fotó Éric Fénot; Alexandra, Pécs, 2020
 Svenja Mattner-Shahi–Britta Welzer: Párizs je t'aime. A francia szakácskönyv; Alexandra, Pécs, 2020
 Az emberiség szellemi kulturális öröksége


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0036
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 36/2001 vom 30. März 2001 zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-Abkommens
 Amtsblatt Nr. L 158 vom 14/06/2001 S. 0028 - 0029
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-AusschussesNr. 36/2001vom 30. März 2001zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-AbkommensDER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS -gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend "Abkommen" genannt, insbesondere auf Artikel 98,in Erwägung nachstehender Gründe:(1) Anhang I des Abkommens wurde durch den Beschluss Nr. 189/1999 des Gemeinsamen EWR-Ausschusses vom 17. Dezember 1999(1) geändert.(2) Die Entscheidung 1999/312/EG des Rates vom 29. April 1999 zur Änderung der Entscheidung 93/383/EWG über die Referenzlaboratorien für die Kontrolle mariner Biotoxine(2) ist in das Abkommen aufzunehmen.(3) Dieser Beschluss gilt nicht für Liechtenstein -BESCHLIESST:Artikel 1In Anhang I Kapitel I Teil 6.2 des Abkommens wird unter Nummer 17 (Entscheidung 93/383/EWG des Rates) folgendes angefügt: ", geändert durch:- 399 D 0312: Entscheidung 1999/312/EG des Rates vom 29. April 1999 (ABl. L 120 vom 8.5.1999, S. 37)."Artikel 2Der Wortlaut der Entscheidung 1999/312/EG des Rates in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht wird, ist verbindlich.Artikel 3Dieser Beschluss tritt am 31. März 2001 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen(3).Artikel 4Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht.Brüssel, den 30. März 2001Für den Gemeinsamen EWR-AusschussDer VorsitzendeP. Westerlund(1) ABl. L 74 vom 15.3.2001, S. 24.(2) ABl. L 120 vom 8.5.1999, S. 37.(3) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.