type: contracts

text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22007A0713(05)
 Porozumienie w formie wymiany listów między Unią Europejską a Republiką Filipin w sprawie udziału Republiki Filipin w Misji Obserwacyjnej Unii Europejskiej w Acehu (Indonezja) (Misja Obserwacyjna w Acehu (Aceh Monitoring Mission – AMM))
 Dziennik Urzędowy L 183 , 13/07/2007 P. 0076 - 0081
 TŁUMACZENIEPorozumieniew formie wymiany listów między Unią Europejską a Republiką Filipin w sprawie udziału Republiki Filipin w Misji Obserwacyjnej Unii Europejskiej w Acehu (Indonezja) (Misja Obserwacyjna w Acehu (Aceh Monitoring Mission – AMM))A. List od Unii EuropejskiejDżakarta, dnia 26 października 2005 r.Ekscelencjo,Protokół ustaleń (Memorandum of Understanding – MoU) między rządem Indonezji (Government of Indonesia – GoI) a Ruchem Wyzwolenia Aceh (GAM), podpisany w Helsinkach w dniu 15 sierpnia 2005 r., przewiduje między innymi ustanowienie przez Unię Europejską i uczestniczące kraje ASEAN Misji Obserwacyjnej w Acehu (AMM) (Indonezja). Protokół ustaleń przewiduje również, że między rządem Indonezji i Unią Europejską (UE) dokonane zostaną ustalenia dotyczące statusu, przywilejów i immunitetów AMM i jej członków.W związku z powyższym mam zaszczyt zaproponować postanowienia zawarte w załączniku do niniejszego listu, które miałyby zastosowanie do udziału Pana kraju w AMM oraz do skierowanego przez Pana kraj personelu, którego status, przywileje i immunitety są zawarte w umowie między rządem Indonezji, UE a uczestniczącymi krajami ASEAN.Byłbym wdzięczny, gdyby mógł Pan potwierdzić swoją akceptację postanowień zawartych w załączniku, a także potwierdzić, że jest zrozumiałym, iż niniejszy list oraz załącznik do niego wraz z Pana odpowiedzią stanowią prawnie wiążące porozumienie między UE a rządem Republiki Filipin, które wchodzi w życie z dniem podpisania Pana odpowiedzi i pozostaje w mocy przez okres uczestnictwa Pana kraju w AMM.Proszę przyjąć wyrazy mojego najwyższego szacunku.ZAŁĄCZNIK I1. Zgodnie z postanowieniami Protokołu ustaleń Republika Filipin bierze udział w AMM zgodnie z następującymi postanowieniami i wszelkimi wymaganymi zasadami wykonawczymi, bez uszczerbku dla autonomii podejmowania decyzji przez Unię Europejską.2. Udział UE jest oparty na wspólnym działaniu przyjętym przez Radę w dniu 9 września 2005 r. w sprawie Misji Obserwacyjnej Unii Europejskiej w Acehu (Indonezja) (Misja Obserwacyjna w Acehu – AMM). Republika Filipin włącza się do wspólnego działania w zakresie, w jakim dotyczy ono jego udziału oraz udziału jego personelu w AMM, z zastrzeżeniem postanowień określonych w niniejszym załączniku.3. Decyzja w sprawie zakończenia udziału UE w AMM jest podejmowana przez Radę Unii Europejskiej po konsultacji z Republiką Filipin oraz pod warunkiem, że w dniu podjęcia tej decyzji Republika Filipin bierze jeszcze udział w AMM.4. Republika Filipin zapewnia, że jej personel biorący udział w AMM wykonuje swoją misję zgodnie:- ze stosownymi postanowieniami wspólnego działania przyjętego przez Radę Unii Europejskiej w dniu 9 września 2005 r. i ewentualnymi późniejszymi zmianami,- z planem operacyjnym (OPLAN) zatwierdzonym przez Radę Unii Europejskiej w dniu 9 września 2005 r.,- z zasadami wykonawczymi na mocy niniejszego porozumienia.5. Personel oddelegowany przez Republikę Filipin do AMM wykonuje swoje obowiązki i postępuje, mając na uwadze wyłącznie interesy AMM.6. Republika Filipin informuje we właściwym czasie szefa misji AMM o wszelkich zmianach związanych ze swoim udziałem w AMM.7. Personel oddelegowany do AMM przechodzi na początku misji badania lekarskie i szczepienia oraz uzyskuje zaświadczenie lekarskie stwierdzające zdolność do pełnienia obowiązków, wystawione przez właściwy organ Republiki Filipin. Personel oddelegowany do AMM przedstawia kopię tego zaświadczenia.8. Status personelu AMM, w tym personelu przydzielonego do AMM przez Republikę Filipin podlega umowie w sprawie statusu, przywilejów i immunitetów AMM zawartej między GoI, Unią Europejską a uczestniczącymi krajami ASEAN.9. Bez uszczerbku dla umowy w sprawie statusu misji, o której mowa w sekcji 8, Republika Filipin sprawuje jurysdykcję nad swoim personelem biorącym udział w AMM.10. Zgodnie z prawem krajowym i z zastrzeżeniem wszelkich immunitetów nadanych na mocy umowy w sprawie statusu, przywilejów i immunitetów AMM, Republika Filipin jest odpowiedzialna za regulowanie wszelkich roszczeń związanych z udziałem w AMM wysuniętych przez któregokolwiek członka swojego personelu lub dotyczących go. Republiki Filipin jest odpowiedzialna za wszczynanie postępowania, w szczególności sądowego lub dyscyplinarnego, przeciwko któremukolwiek członkowi swojego personelu, zgodnie z własnymi przepisami ustawodawczymi i wykonawczymi.11. Republika Filipin zobowiązuje się do złożenia, na zasadzie wzajemności, deklaracji w sprawie odstąpienia od roszczeń w stosunku do któregokolwiek z państw biorących udział w AMM oraz do uczynienia tego w momencie podpisania niniejszej wymiany listów. Wzór takiej deklaracji jest zawarty w załączniku II.12. Unia Europejska gwarantuje, że należące do niej państwa członkowskie złożą, na zasadzie wzajemności, deklaracje w sprawie odstąpienia od roszczeń dotyczących brania udziału w AMM przez Republikę Filipin oraz że uczynią to w momencie podpisania niniejszej wymiany listów. Wzór takiej deklaracji jest zawarty w załączniku II.13. Zasady dotyczące wymiany i bezpieczeństwa informacji niejawnych są zawarte w załączniku III. Dalsze wytyczne mogą zostać wydane przez właściwe władze, w tym przez szefa misji AMM.14. Cały personel biorący udział w AMM podlega w pełni swoim władzom krajowym.15. Władze krajowe dokonują przeniesienia kontroli operacyjnej na szefa misji AMM, który sprawuje tę kontrolę poprzez hierarchiczną strukturę podporządkowania i kontroli.16. Szef misji kieruje AMM i odpowiada za bieżące zarządzanie nią.17. Zgodnie z instrumentem prawnym, o którym mowa w sekcji 2, Republiki Filipin ma takie same prawa i obowiązki w odniesieniu do bieżącego zarządzania operacją jak państwa członkowskie Unii Europejskiej biorące udział w AMM.18. Szef misji AMM jest odpowiedzialny za nadzór dyscyplinarny nad personelem AMM. W razie potrzeby odpowiedni organ krajowy wszczyna postępowanie dyscyplinarne.19. W celu reprezentowania swojego narodowego kontyngentu w AMM, Republika Filipin wyznacza Punkt Kontaktowy Kontyngentu Narodowego (National Contingent Point of Contact – NPC). W sprawach krajowych NPC podlega szefowi misji AMM oraz jest odpowiedzialny za bieżącą dyscyplinę kontyngentu.20. Republika Filipin przyjmuje na siebie wszelkie koszty związane z jej udziałem w misji.21. Republika Filipin nie bierze udziału w finansowaniu budżetu operacyjnego AMM.22. W przypadku śmierci, uszkodzenia ciała, utraty lub szkody wyrządzonej osobom fizycznym lub prawnym z państwa, w którym prowadzona jest misja, Republika Filipin, gdy została ustalona jej odpowiedzialność, wypłaca odszkodowanie na warunkach przewidzianych w umowie w sprawie statusu, przywilejów i immunitetów AMM, o której mowa w sekcji 8.23. Wszelkie niezbędne ustalenia techniczne i administracyjne służące wykonaniu niniejszego porozumienia są dokonywane między Sekretarzem Generalnym Rady Unii Europejskiej/Wysokim Przedstawicielem ds. Wspólnej Polityki Zagranicznej i Bezpieczeństwa lub szefem misji i odpowiednimi organami Republiki Filipin.24. Każda ze stron ma prawo do rozwiązania niniejszego porozumienia poprzez złożenie pisemnego wypowiedzenia z jednomiesięcznym wyprzedzeniem.25. Spory dotyczące interpretacji lub stosowania niniejszego porozumienia są rozstrzygane na drodze dyplomatycznej między stronami.ZAŁĄCZNIK IITeksty wzajemnych deklaracji, o których mowa w sekcjach 11 i 12Tekst dla państw członkowskich UE:"Państwa członkowskie UE, stosujące wspólne działanie przyjęte przez Radę Unii Europejskiej w dniu 9 września 2005 r. w sprawie Misji Obserwacyjnej UE w Acehu (Misja Obserwacyjna w Acehu – AMM), dołożą starań, w zakresie, w jakim zezwalają na to ich wewnętrzne systemy prawne, by w miarę możliwości odstąpić od roszczeń w stosunku do Republiki Filipin dotyczących uszkodzenia ciała lub śmierci członka ich personelu bądź szkody lub utraty jakiegokolwiek należącego do nich mienia używanego przez AMM, jeżeli takie uszkodzenie ciała, śmierć, szkoda lub utrata:- zostały spowodowane przez personel pochodzący z Republiki Filipin podczas wykonywania jego obowiązków związanych z AMM, z wyjątkiem przypadków poważnego zaniedbania lub działania umyślnego, lub- wynikły z użycia jakiegokolwiek mienia należącego do Republiki Filipin, pod warunkiem że mienie to zostało użyte w związku z operacją oraz z wyjątkiem przypadków poważnego zaniedbania lub działania umyślnego personelu AMM pochodzącego z Republiki Filipin i używającego tego mienia."Tekst dla Republiki Filipin:"Republika Filipin, biorąc udział w AMM, o której mowa w ustępie 5.3 MoU i we wspólnym działaniu przyjętym przez Radę Unii Europejskiej w dniu 9 września 2005 r. w sprawie Misji Obserwacyjnej Unii Europejskiej w Acehu (Misja Obserwacyjna w Acehu – AMM), dołoży starań, w zakresie, w jakim zezwala na to jej wewnętrzny system prawny, by w miarę możliwości odstąpić od roszczeń w stosunku do któregokolwiek innego państwa biorącego udział w AMM dotyczących uszkodzenia ciała lub śmierci członka jego personelu bądź szkody lub utraty jakiegokolwiek należącego do niej mienia używanego przez AMM, jeżeli takie uszkodzenie ciała, śmierć, szkoda lub utrata:- zostały spowodowane przez personel podczas wykonywania jego obowiązków związanych z AMM, z wyjątkiem przypadków poważnego zaniedbania lub działania umyślnego, lub- wynikły z użycia jakiegokolwiek mienia należącego do państw biorących udział w AMM, pod warunkiem, że mienie to zostało użyte w związku z misją oraz z wyjątkiem przypadków poważnego zaniedbania lub działania umyślnego personelu AMM używającego tego mienia."ZAŁĄCZNIK IIIZasady dotyczące wymiany i bezpieczeństwa informacji niejawnychW celu ustanowienia ram dla wymiany między Unią Europejską a Republiką Filipin informacji niejawnych do poziomu klauzuli RESTRICTED (RESTREINT UE), istotnych w kontekście AMM, zastosowanie będą miały następujące zasady.Republika Filipin zagwarantuje, że wobec informacji niejawnych UE (tzn. wszelkich informacji (czyli wiedzy, która może być przekazywana w jakiejkolwiek formie) lub materiałów uznanych za wymagające ochrony przed nieuprawnionym ujawnieniem i które zostały oznaczone jako takie poprzez umieszczenie klauzuli tajności) udostępnionych jej utrzymana zostanie klauzula tajności nadana im przez UE oraz że będzie chronić takie informacje zgodnie z następującymi zasadami, na podstawie przepisów Rady dotyczących bezpieczeństwa [1], w szczególności:- Republika Filipin nie będzie używać udostępnionych jej informacji niejawnych UE do celów innych niż cele, w jakich te informacje niejawne UE zostały udostępnione Republice Filipin i innych niż cele ustalone przez wytwórcę,- Republika Filipin nie ujawni takich informacji stronom trzecim bez uprzedniej zgody ze strony UE,- Republika Filipin zagwarantuje, że dostęp do udostępnionych jej informacji niejawnych UE będzie dozwolony wyłącznie zgodnie z zasadą ograniczonego dostępu,- Republika Filipin zagwarantuje, że przed uzyskaniem dostępu do informacji niejawnych UE wszystkie podmioty występujące o uzyskanie dostępu do takich informacji zostaną poinformowane na temat wymagań przepisów dotyczących ochrony bezpieczeństwa, jak również zapewni, że spełniają one wymagania tych przepisów właściwych ze względu na poziom klauzuli informacji, do których mają mieć dostęp,- uwzględniając poziom klauzuli informacji niejawnych UE, informacje takie będą przesyłane do Republiki Filipin pocztą dyplomatyczną, pocztą wojskową, pocztą spełniającą odpowiednie wymogi bezpieczeństwa, bezpiecznymi sieciami telekomunikacyjnymi lub doręczane osobiście. Republika Filipin poda z wyprzedzeniem Sekretariatowi Generalnemu Rady UE nazwę i adres organu odpowiedzialnego za bezpieczeństwo informacji niejawnych oraz dokładne adresy, na które należy przekazywać informacje i dokumenty,- Republika Filipin zagwarantuje, że wszelkie siedziby, strefy, budynki, biura, pomieszczenia, systemy łączności i informacji itp., w których przechowywane są lub przetwarzane informacje i dokumenty niejawne UE, podlegają ochronie dzięki zastosowaniu właściwych środków bezpieczeństwa fizycznego,- Republika Filipin zagwarantuje, że udostępnione jej dokumenty niejawne UE są wpisywane, z chwilą ich otrzymania, do specjalnego rejestru. Republika Filipin zagwarantuje, że zarówno udostępnione jej kopie dokumentów niejawnych UE, które mogą być sporządzone przez organ otrzymujący, jak również numeracja tych dokumentów, informacje o ich dystrybucji i zniszczeniu są wpisywane do tego specjalnego rejestru,- Republika Filipin powiadomi Sekretariat Generalny Rady UE o każdym przypadku narażenia na szwank bezpieczeństwa udostępnionych jej informacji niejawnych UE. W takim przypadku zostanie wszczęte dochodzenie przez Republikę Filipin, która zastosuje również odpowiednie środki w celu zapobieżenia powtórnemu wystąpieniu podobnych sytuacji.Dla celów niniejszych zasad informacje niejawne udostępnione Unii Europejskiej przez Republikę Filipin będą traktowane jak gdyby były informacjami niejawnymi UE i będzie im przyznawany równoważny stopień ochrony.Po wygaśnięciu lub rozwiązaniu niniejszego porozumienia, wszelkie informacje niejawne lub dostarczone bądź wymienione w związku z nim materiały są nadal chronione zgodnie z postanowieniami zawartymi w niniejszym dokumencie.B. List od Republiki FilipinJakarta, 17 January 2006Your Excellency,I have the honor to refer to the letter of your predecessor as representative of the President of the Council of the European Union, H.E. Charles Humfrey, CMG, dated 26 October 2005, together with its Annex, which read as follows:"The Memorandum of Understanding (MoU) between the Government of Indonesia (GoI) and the Free Aceh Movement (GAM) signed at Helsinki on 15 August 2005, provides inter alia for the establishment by the European Union and ASEAN Contributing Countries of an Aceh Monitoring Mission (AMM) in Aceh, (Indonesia). This MoU also provides that the status, privileges and immunities of the AMM and its members will be agreed between the GoI and the European Union.Accordingly, I have the honour to propose, in the Annex to this letter, the provisions which would apply to the participation of your country in the AMM, and the personnel deployed by your country, the status, privileges and immunities of which are set out in the agreement in the GoI, the EU and the ASEAN Contributing Countries.I would be grateful if you could confirm your acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm your understanding that this letter and its Annex, together with your reply, shall constitute a legally binding agreement between the EU and the Government of the Republic of the Philippines, which shall enter into force on the day of signature of your reply, and shall remain in force for the duration of your country's participation in the AMM.Please accept, Excellency, the assurances of my highest consideration."In reply to this letter dated 26 October 2005, together with its Annex, I have the honor to confirm, on behalf of the Government of the Republic of the Philippines, its acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm its understanding that this letter, shall constitute a legally binding agreement between the Government of the Republic of the Philippines and the European Union, which shall enter into force on the date of this letter.Accept, Excellency, the renewed assurances of my highest consideration.+++++ TIFF +++++SHULAN O. PRIMAVERAAmbassador Extraordinary and Plenipotentiary of the Republic of the Philippines[1] D.U. L 101 z 11.4.2001, str. 1. Dokument załączony do niniejszego listu.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Frankapani ili Frankopani, u stranim izvorima Frangipani, stara hrvatska velikaška obitelj, izvorno poznata pod nazivom knezovi Krčki.
 Frankapani, uz Zrinske, spadaju među najznačajnije i najpoznatije hrvatske velikaške rodove koji su od 11. do 17. stoljeća, vrlo usko bili povezani s poviješću, prošlošću i sudbinom hrvatskoga naroda i Hrvatske. Stoljećima su članovi tih velikaških rodova bili nositelji i branitelji Hrvatske od nadmoćnijega osmanlijskoga osvajača, ali i odlučni protivnici sve opasnijega habsburškoga carskog apsolutizma i njemačkoga hegemonizma, koji se je u duhu europskoga merkantilizma nastojao učvrstiti u čitavoj Habsburškoj Monarhiji. I prošlost tih dvaju rodova međusobno je isprepletena bračnim vezama, prijateljstvima i sudjelovanjima u skoro svim značajnijim zbivanjima u Hrvatskoj, osobito na bojištima u obrani Hrvatske od osmanlijskoga osvajača.
 Povijest
 Krčki knezovi Frankapani su jedina obitelj na jadranskim otocima koja se razvila do moći u europskim razmjerima. Smatra se da potječu iz Gradeca – danas napuštenog dvorca kraj Vrbnika, a prvi je poznati član ove domaće obitelji plemenita roda bio Dujam I. koji je 1118. godine sklopio s Mlečanima ugovor da će kao mletački vazal upravljati otokom.
 Prvog krčkog kneza Dujma naslijedila su 1163. godine dva njegova sina: Bartol I. i Vid I. Treći sin Bartol II. "bio je valjda još nedorasao, pak tako su otčevinu preuzela dva starija brata". Bartol i Vid bilo je najčešće ime frankapanskih potomaka – sve do Bartola IV. i Vida V.
 Krčki knezovi ime Frankapani uzimaju tek nakon mnogo godina svoje prisutnosti na ovim prostorima. Neki povjesničari smatraju modom onog vremena uzimanje imena koje vuku porijeklo iz rimskih vremena. Tako je i ova naša obitelj uzela ime rimskih patricija “FRANGAPANIBUSA” te nakon toga i mijenjaju svoj grb u dva lava (simbol Venecije) koja lome kruh (frangere pane – lomiti kruh).
 Do sredine 15. stoljeća, osim otoka Krka, stekli su posjede u županiji Gackoj s Otočcem, do Slunja i Cetingrada, Pounja, Vrlike, Ostrovice i Skradina. Većinu tih posjeda Frankapani su izgubili u borbama s Osmanlijama. U 17. stoljeću njihovi posjedi protezali su se od Bosiljeva i Severina na Kupi do Novoga u Vinodolu. I Frankapani su hrvatskom rodu dali na desetke uglednika: banova, književnika i ratnika. Među poznatijima su knez Bernardin Ozaljski, sudionik bitke na Krbavskom polju 1493., poznati branitelj Hrvatske i osobito poznat po protuosmanlijskom govoru koji je kao starac održao pred njemačkim staležima 1522. u Nürnbergu te njegov sin Krsto I. Brinjski (1482. – 1527.), poznati ratnik protiv Osmanlija, Mlečana i Habsburgovaca, hrvatski ban, "skrbnik i zaštitnik kraljevstva" kojeg je kao hrvatske zaslužnike poznati književnik Milutin Cihlar Nehajev prikazao u romanu "Vuci", primorski i karlovački general i ogulinski kapetan Vuk Krsto Tržački (oko 1589. – 1652.), njegova djeca književnica Katarina ud. Zrinski (1625. – 1673.) i pjesnik, prevoditelj i senjski kapetan Fran Krsto Frankapan (1643. – 1671.) koji se je svom puninom pridružio svomu šurjaku u borbi protiv bečkog apsolutizma.
 Knezovi Frankapani omogućili su franjevcima dolazak na otočić Košljun na Krku. Ivan VII. i Martin Frankopan dobili su od pape Nikole V. dozvolu (bulu – koja se danas nalazi u samostanu) da franjevci preuzmu “MOSTIR” – Košljun 1447. Godine. Uz pomoć 1000 dukata Ivana Frankapana obnovio se samostan na Košljunu.
 Ivan Frankapan – pjesnik, usadio je ljubav za otok i svojoj kćerci Katarini Frankapan. Iako udana u Veneciji i u izgnanstvu, ona oporučno ostavlja drugih 1000 dukata (u ono vrijeme veliku svotu) samostanu na Košljunu – uz uvjet da bude pokopana “u zemlji svojih otaca”. Kod ulaza u crkvu i danas se nalazi njen grob s originalnom nadgrobnom pločom. Katarina je prenesena na Košljun devet godina iza svoje smrti 1529. Godine.
 Godine 1671. “Judicium delegatum” – posebno određen sud osuđuje Frana Krstu Frankapana na smrt zato što nije prijavio Petra Zrinskog i što je pozivao na ustanak. Ban Petar Zrinski osuđen je zato što je htio postati vladar.
 Knez Fran Krsto Frankapan u zatvoru u Bečkom Novom Mjestu piše zbirku pjesama Gartlic za čas kratiti, a Zrinski piše svojoj supruzi Katarini Frankapan – sestri Frana Krste Frankapana:
 {{citat2|Moje drago srce! Nemoj se žalostiti svrhu ovoga moga pisma, ni burkati. Polag Božjega dokončanja sutra o deseti uri budu mene glavu sekli i tulikajše naukupe tvojemu bratcu. Danas smo jedan od drugoga srčeno prošćenje uzeli. Zato jemljem ja sada po ovom listu i od tebe jedan vekovečni valete, tebe proseći, ako sam te u čem zbantuval, ali ti se u čemu zameril (koje ja dobro znam) i oprosti mi! Budi Bog hvaljen, ja sam k smrti dobro pripravan, niti se plašim, ja se ufam u Boga vsemogućega, koji me je na ovom svitu ponizil, da se tulikajše mene hoće smilovati, i ja ga budem molil i prosil (komu sutra dojti ufam se), da se mi naukupe pred njegovim svetim tronušem u diki vekivečne sastanemo. Već ništa ne znam ti pisati, niti za sina, niti za druga dokončanja našega siromaštva, ja sam vse na volju Božju ostavil. (...)}}
 I Fran Krsto Frankapan piše oproštajno pismo svojoj supruzi:
 Dopuna rodoslovlja
 Ravno stotinu godine poslije Vjekoslava Klaića uspjelo se pronaći još jednoga Frankopana. Istraživački Klaićev trud, kao i drugih znanstvenika i stručnjaka bio je toliko ozbiljan da se nije više nailazilo niti na jednoga poznatoga Frankopana te, u proteklom 20. stoljeću pronađen je samo jedan jedini Frankopan. Uspjeh je tim značajniji kad se uzme u obzir da je taj Frankopan pronađen u Skandinaviji, Švedskoj. Tako je došlo do sljedećega prinosa frankopanskoj genealogiji.
 Ivan VI., najstariji sin hrvatsko-dalmatinskoga bana Nikole IV., prvoga s pridjevkom Frankapan, sprijateljio se s Erikom VI. Pomeranskim, kraljem Danske i vladarom skandinavske Kalmarske unije, te je 20-ih i u početku 30-ih godina 15. stoljeća kao Erikov namjesnik živio u Švedskoj. Poslije smrti svoga oca Ivan je postao suban uz brata Stjepana II. i nakon uspjeha švedskih ustanika protiv Danaca, vratio se u domovinu. U Švedskoj mu je ostao sin Matija; ne zna se, za sada, tko mu je bila majka. Naime, do sada je poznata Ivanova žena Katarina, kćerka magnata Ivaniša Nelipića iz Južne Hrvatske, s kojom je Ivan imao sina Jurja I, začetnika cetinske frankopanske loze.
 Za sad se ne zna tko su bili još jedni Frankopani; radi se o labinskima, u Istri. Zanimljivost u vezi s njima leži i u tome da su u vrelima zapisani u oba poznata hrvatska oblika: Francopano i Francapagna''. Zna se za sada za njih dvoje. Prvi je 1505. godine Ioanes Francopano. No, osobito je zanimljiva druga pojava, i zbog imena, jer se ta osoba zove Dona Cathiza Francapagna. Po oblicima prezimena te po obliku ženskog imena, očito su oboje hrvatskoga podrijetla. No, to dvoje ipak ne moraju biti i Frankopani — možda su ti istarski Frankopani podrijetlom bili samo frankopanski službenici ili s nekoga frankopanskog posjeda, pa su zbog toga tako imenovani.
 Znameniti Frankapani
 Bartol VIII. Frankopan (sp. 1327, † 1361.), Godine 1336. je oslobodio budućeg češkog kralja Karla IV. iz zatočeništva kod gusara
 Dujam II. Krčki (Frankopan) (umro 1317.), jedan od najmoćnijih hrvatskih feudalaca svoga doba.
 Ivan V. Krčki (Frankapan) (umro 1393.), hrvatski ban.
 Nikola IV. Frankapan (umro 1432.), sin Ivana V. Krčkog, hrvatski ban, prvi se nazivao Frankopanom.
 Ivan VI. Frankapan Cetinski (umro 1436.), najstariji sin Nikole IV., hrvatski ban.
 Nikola V. Frankapan Ozaljski (umro oko 1456.), drugi sin Nikole IV., hrvatski ban.
 Stjepan II. Frankopan Modruški (umro 1481.), treći sin Nikole IV., hrvatski ban.
 Bernardin Frankopan (1453. – umro 1529.), sin Stjepana II., preživjeli sudionik Krbavske bitke
 Krsto I. Frankapan Brinjski (1482. – umro 1527.), sin Bernardina, unuk Stjepana II. Frankopana, 1527. hrvatski ban
 Stjepan IV. Frankapan Ozaljski (umro 1577.), sin Ferdinanda Frankopana, unuk Bernardinov
 Katarina Frankapan, kći Ferdinanda, sestra Stjepana III. Ozaljskog, udata 1543. za bana Nikolu Šubića Zrinskog.
 Juraj III. Frankopan Slunjski (umro 1553.), vlasnik Cetingrada i domaćin Sabora hrvatskog plemstva 1527.
 Franjo I. Frankapan Slunjski (1536. – 1572.), hrvatski ban 1567. – 1572.
 Vuk II. Krsto Frankopan Tržački (oko 1578. – 1652.), general
 Nikola IX. Frankapan Tržački (umro 1647.), brat Vuka II. Krsta, hrvatski ban 1617. – 1622.
 Katarina Zrinski (1625. – umro 1673.), kći Vuka II. Krsta, udata za Petra Zrinskog, polusestra Frana Krste Frankopana.
 Fran Krsto Frankopan, markiz, pjesnik, sin Vuka II. Krsta, 1671. pogubljen u Bečkom Novom Mjestu.
 Galerija
 Zanimljivosti
 Torta Frankopan se prema predaji služila na dvoru cara Leopolda I. nakon Urote zrinsko-frankopanske, a bila je ukrašena s dvije ljudske glave, ne veće od oraha, izrađene od marcipana koje su predstavljale odrubljene glave Petra Zrinskog i Frana Krste Frankopana. Prema priči, marcipanske glave su bečke dame i gospoda ritualno otkidali s vrha torte i naslađivali se. Originalni recept je pronađen u kuharici "Granat Apffel" iz 1697. Autorica knjige je Eleonore Marije Rosalije, kneginja od Eggenberga iz vremena Urote. Ona je bila ganuta sudbinom članova obitelji Zrinskih i Frankopana, poglavito žena pa je najraskošniju od slastica u svojoj knjizi častila imenom Frankopana.
 Poveznice
 Nikola Šubić Zrinski
 Nikola Zrinski i brat Petar Zrinski
 Katarina Zrinski
 Obiteljsko stablo knezova Frankopana
 Izvori
 Literatura
 Friederich Heyer von Rosenfield (1873), "Knézovi Frangipani or Frankopanovich or Damiani di Vergada Gliubavaz Frangipani (Frankopan) Detrico", in: Wappenbuch: Der Adel des Königreichs Dalmatien, Volume 4, part 3 (njemački). Nürnberg: Bauer und Raspe, p. 44.
 Friederich Heyer von Rosenfield (1873), "Knézovi Frangipani or Frankopanovich or Damiani di Vergada Gliubavaz Frangipani (Frankopan) Detrico", in: Wappenbuch: Der Adel des Königreichs Dalmatien, Volume 4, part 3 (njemački). Nürnberg: Bauer und Raspe, p. 45.
 Friederich Heyer von Rosenfield (1873), "Knézovi Frangipani or Frankopanovich or Damiani di Vergada Gliubavaz Frangipani (Frankopan) Detrico", in: Wappenbuch: Der Adel des Königreichs Dalmatien, Volume 4, part 3 (injemački). Nürnberg: Bauer und Raspe, taf. 30.
 Victor Anton Duisin (1938), "Knézovi Damjanić Vrgadski Frankopan Ljubavac Detrico", in: "Zbornik Plemstva" (hrvatski). Zagreb: Tisak Djela i Grbova, p. 155-156.
 "Knézovi Damjanić Vrgadski Frankopan Ljubavac Detrico" in: (in Croatian). Zagreb: on line.
 Vanjske poveznice
 Frankapan – Hrvatska enciklopedija
 Frankapan – Proleksis enciklopedija
 Frankapan – Hrvatski biografski leksikon
 Putovima Frankopana: frankopanska baština u Primorsko-goranskoj županiji, ur.: Ines Srdoč-Konestra i Saša Potočnjak, Rijeka, 2018.,
 Rudolfo Franjin Magjer, Zrinski i Frankopani
 Karta frankapanskih kaštela i posjeda
 Frankopan, Slovenska-biografija.si
 Krk
 Hrvatsko plemstvo
 Hrvatske plemićke obitelji
 Ogulin


text:
 1814 (MDCCCXIV) a fost un an obișnuit al calendarului gregorian, care a început într-o zi de sâmbătă.
 Evenimente
 Ianuarie
 14 ianuarie: Tratatul de la Kiel: Frederic al VI-lea al Danemarcei cedează Norvegia, Suediei, în schimbul Pomeraniei.
 29 ianuarie: Bătălia de la Brienne: În cadrul Războiului celei de-a Șasea Coaliții, armata franceză sub comanda împăratului Napoleon învinge trupele prusace conduse de generalul Gebhard Leberecht von Blücher.
 31 ianuarie: Gervasio Antonio de Posadas devine dictator al Argentinei.
 Martie
 10 martie: Bătălia de la Laon: Generalul prusac von Blücher îl învinge pe Napoleon.
 12 martie: Louis-Antoine, Duce de Angoulême intră în Bordeaux, marcând restaurarea dinastiei Bourbon.
 30 martie: Forțele celei de-a Șase Coaliții intră în Paris.
 31 martie: Trupele anti-napoleoniene ocupă Parisul.
 Aprilie
 6 aprilie: Restaurația Bourbon: Ludovic al XVIII-lea este invitat să ocupe tronul Franței.
 10 aprilie: Ducele de Wellington învinge în Bătălia de la Toulouse.
 11 aprilie: Împăratul Napoleon abdică.
 12 aprilie: Contele de Artois, viitorul rege Carol al X-lea al Franței, sosește din exil la Paris, după căderea lui Napoleon. Conform publicației Le Moniteur, contele spune: "În sfârșit revăd Franța! Nu s-a schimbat nimic, doar că se află în ea un francez mai mult." Era o parafrază după Napoleon când a pierdut tronul: "Curând nu va mai fi în Franța decât un francez mai puțin".
 Mai
 3 mai: Ducele de Provence, viitorul Ludovic al XVIII-lea al Franței se întoarce la Paris.
 17 mai: Se semnează Constituția Norvegiei și Prințul Moștenitor danez Christian Frederic este ales rege al Norvegiei de Adunarea Constituantă norvegiană.
 30 mai: Se semnează Primul Tratat de la Paris întorcând Franța la frontierele din 1792. În aceeași zi Napoleon I al Franței este exilat pe insula Elba.
 Noiembrie
 1 noiembrie: Deschiderea Congresului de la Viena cu scopul de a restaura în Europa ordinea conservatoare existentă înaintea izbucnirii Revoluției Franceze.
 Decembrie
 5 decembrie-5 ianuarie 1815. Convenția de la Hartford. Întrunire secretă a delegaților Partidului Federalist din New England, opozanți ai Războiului din 1812.
 24 decembrie: Tratatul de la Gent. A fost tratatul de pace care a încheiat Războiul din 1812 între Statele Unite ale Americii și Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei.
 Nedatate
 Bătălia de la Chippewa. Bătălie în cadrul Războiului din 1812, care a restabilit moralul armatei americane, britanicii fiind învinși.
 Carta din 1814 (Carta Constituțională). Constituție franceză emisă de Ludovic XVIII, în vigoare până în 1848.
 Inginerul englez George Stephenson construiește prima locomotivă cu aburi.
 Tratatul de la Chaumont. Tratat semnat de Austria, Marea Britanie, Prusia și Rusia împotriva lui Napoleon I.
 Arte, știință, literatură și filozofie
 Lord Byron publică Corsarul
 Pictorul spaniol Francisco Goya pictează Dos de Mayo și Tres de Mayo
 Sir Walter Scott scrie Waverley
 Nașteri
 24 ianuarie: Ducesa Helen de Mecklenburg-Schwerin, ducesă de Orléans (d. 1858)
 27 ianuarie: Eugène Viollet-le-Duc, arhitect francez (d. 1879)
 22 februarie: Grigore Alexandrescu, fabulist român (d. 1885)
 8 martie: Ede Szigligeti, scriitor maghiar (d. 1878)
 23 martie: Gertrudis Gómez de Avellaneda, poetă spaniolă de origine cubaneză (d. 1873)
 9 mai: Marie Louise Charlotte de Hesse-Kassel (d. 1895)
 30 mai: Mihail Bakunin, revoluționar rus, considerat „tatăl anarhismului modern” (d. 1876)
 13 aprilie: Théodolinde de Beauharnais, contesă de Württemberg (d. 1857)
 22 mai: Hermann, Prinț de Wied, nobil german, tatăl reginei Elisabeta a României (d. 1864)
 19 iulie: Samuel Colt, inventator (pistol) și industriaș american (d. 1862)
 13 august: Anders Jonas Ångström, fizician și astronom suedez (d. 1874)
 2 septembrie: Ernst Curtius, istoric și arheolog german (d. 1896)
 4 octombrie: Jean-François Millet, pictor francez (d. 1875)
 15 octombrie: Mihail Lermontov, scriitor romantic rus (d. 1841)
 23 octombrie: Friedrich, Duce de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (d. 1885)
 25 octombrie: Louis, Duce de Nemours (d. 1896)
 6 noiembrie: Adolphe Sax, inventator belgian (d. 1894)
 25 noiembrie: Julius Robert von Mayer, naturalist și medic german (d. 1878)
 25 noiembrie: Matei Millo, actor român de teatru (d. 1896)
 19 decembrie: Prințesa Maria Antonia a celor Două Sicilii, Mare Ducesă de Toscana (d. 1898)
 Decese
 28 martie: Joseph-Ignace Guillotin, 75 ani, inventatorul ghilotinei (n. 1738)
 29 mai: Josephine de Beauharnais, 50 ani, împărăteasă a Franței (n. 1763)
 19 iulie: Matthew Flinders, 40 ani, explorator englez al Australiei (n. 1774)
 8 septembrie: Maria Carolina a Austriei (n. Maria-Carolina-Louise-Josepha-Johanna-Antonia-Anna), 62 ani, soția regelui Ferdinand I al celor Două Sicilii (n. 1752)
 2 decembrie: Marchizul de Sade, 74 ani, scriitor francez (n. 1740)
 Vezi și
 Listă de conducători de stat din 1814
 1814


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,18.4.2016
 COM(2016) 211 final
 2016/0114(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Lisatud nõukogu otsuse ettepanekus on esitatud liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsiatsioonilepinguga (edaspidi „leping”) loodud sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsuse kohta, milles käsitletakse lepingu XXIV lisa muutmist. Assotsieerimisleping kirjutati alla 27. juunil 2014 ning seda kohaldatakse osaliselt ja ajutiselt alates 1. septembrist 2014.
 Muudatused on kavas teha selleks, et rakendada lepingu V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) 4. peatükk (Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed). Lepingu artikli 181 kohaselt tuleb Moldova Vabariigil esitada loetelu neist liidu sanitaar- ja fütosanitaaralastest õigusaktidest, millega ta kavatseb oma õigusakte ühtlustada. Loetelu lisatakse ELi ja Moldova Vabariigi sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsusega lepingu XXIV lisasse.
 Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega
 Käesoleva ettepanekuga rakendatakse idasuunalise naabruspoliitika partnerriigi – Moldova Vabariigi – suhtes Euroopa Liidu ühist kaubanduspoliitikat, võttes aluseks osutatud lepingu ja eelkõige selle eesmärgi luua lepinguosaliste vaheline vabakaubanduspiirkond. Ettepanekuga rakendatakse need kokkuleppe sätted, mille eesmärk on liidu õigustikule tuginedes laiendada lepinguosaliste vahelist põllumajandustoodetega kauplemist ja eelkõige suurendada Moldova Vabariigi põllumajandustoodete eksporti.
 Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega
 Käesolev ettepanek on kooskõlas liidu muude välispoliitika eesmärkidega, eelkõige Moldova Vabariigiga seotud Euroopa naabruspoliitika ja arengukoostööpoliitikaga, ning aitab kaasa nende rakendamisele.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 Õiguslik alus
 Liidu jaoks on õiguslik alus, mille alusel määratakse kindlaks lepinguga moodustatud komiteedes võetav seisukoht, Euroopa Liidu toimimise leping, eelkõige selle artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9.
 Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)
 Ühine kaubanduspoliitika kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt liidu ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
 Proportsionaalsus
 Käesolev ettepanek on vajalik, et täita liidu rahvusvahelisi kohustusi, mis on sätestatud Moldova Vabariigiga sõlmitud lepingus.
 Õigusakti valik
 Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, milles on ette nähtud nõukogu otsuste vastuvõtmine. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.
 3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMINE JA MÕJUHINNANGUD
 Järelhindamine ja kehtivate õigusaktide toimivuskontroll
 Ei kohaldata.
 Konsulteerimine sidusrühmadega
 Moldova Vabariik on koostanud loetelu liidu õigusaktidest, millega ta kavatseb oma õigusakte ühtlustada vastavalt oma riigisisesele menetlusele. Käesoleva ettepaneku raames ELi sidusrühmadega ei konsulteerita.
 Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Euroopa Liit tegi Moldova Vabariigi ametiasutustele kättesaadavaks oma oskusteabe sanitaar-, fütosanitaar- ja loomade heaolu küsimustes, et partnerriik saaks koostada loetelu neist liidu õigusaktidest, millega ta kavatseb oma õigusaktid ühtlustada.
 Mõju hindamine
 Kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlevate lepingu sätete suhtes teostati 2009. aastal eelhindamine. 2012. aastal koostas komisjoni kaubanduse peadirektoraat mõjuhinnangu kaubanduse jätkusuutlikkuse kohta, mida võeti arvesse põhjalikku ja laiaulatuslikku vabakaubanduspiirkonda käsitlevatel läbirääkimistel. Uuring kinnitas, et kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlevate sätete rakendamine ei avalda negatiivset mõju liidule, selle õigustikule ega poliitikale, ning prognoositi soodsat mõju Moldova Vabariigi majandusarengule. Ettepanek ei mõjuta liidu majandus-, sotsiaal- ega keskkonnapoliitikat.
 Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine
 Selles etapis ei kohaldata lepingu suhtes õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi menetlusi, see ei too liidu VKEdele kaasa kulusid ega tekita küsimusi digitaalse keskkonna seisukohast.
 Põhiõigused
 Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset liidus.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ei kohaldata.
 5.MUUD KÜSIMUSED
 Rakenduskavad ning seire-, hindamis- ja aruandluskord
 Lepingu rakendamist vaatavad korrapäraselt läbi lepinguga loodud ELi ja Moldova Vabariigi assotsiatsiooninõukogu ja selle allorganid. Euroopa Komisjon on võtnud endale kohustuse anda igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru lepingu V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) rakendamise, sealhulgas käesolevas ettepanekus sisalduvate seikade kohta.
 Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)
 Ei kohaldata.
 Ettepaneku erisätete üksikasjalik selgitus
 Ettepaneku eesmärk on võtta vastu liidu seisukoht lepingu XXIV-B lisa muutmise küsimuses. Vastavalt lepingu artikli 181 lõikele 4 tuleb selles lisas esitada loetelu neist liidu sanitaar-, fütosanitaar- ja loomade heaolu käsitlevatest õigusaktidest, millega Moldova Vabariik kavatseb ühtlustada oma õigusaktid, et saavutada tootele või toodete rühmale samaväärsuse staatus, nagu on sätestatud lepingu artiklis 183.
 Kooskõlas oma siseriiklike menetlustega koostas Moldova Vabariik selle loetelu liidu õigusaktidest ja esitas 2014. aasta novembris seda käsitleva ettepaneku; loetelu lõplik versioon valmis 2015. aasta juulis koostöös Euroopa Komisjoniga.
 Vastavalt lepingu artiklile 191 on ELi ja Moldova Vabariigi sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomiteel õigus teha otsuseid lepingu XXIV-B lisa muutmise kohta. Sama artikli kohaselt jälgib nimetatud allkomitee lepingu V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) 4. peatüki (Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed) rakendamist ning vajaduse korral teeb otsuse lepingu XVII– XXV lisa muutmise kohta.
 2016/0114 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 464 lõigetes 3 ja 4 on sätestatud, et liit määrab kindlaks need lepingu osad, mida kohaldatakse ajutiselt.
 (1)Need lepingu sätted, mida kohaldatakse ajutiselt, on nimetatud nõukogu otsuse 2014/492/EL
 1
 artiklis 3. Nende hulka kuuluvad sätted sanitaar-, fütosanitaar- ja loomade heaolu meetmete, sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee moodustamise ja tegevuse ning lepingu nende sätetega seotud XVII–XXV lisa kohta. Lepingu artikli 464 lõike 4 kohaselt algab nende sätete ajutine kohaldamine 1. septembril 2014.
 (2)Lepingu artikli 181 kohaselt ühtlustab Moldova Vabariik järk-järgult oma sanitaar- ja fütosanitaar- ning loomade heaolu valdkonna õigusaktid liidu õigusaktidega vastavalt lepingu XXIV lisale.
 (3)Lepingu artikli 181 lõike 4 kohaselt tuleb Moldova Vabariigil hiljemalt kolm kuud pärast lepingu jõustumist esitada loetelu neist liidu sanitaar-, fütosanitaar- ja loomade heaolu käsitlevatest õigusaktidest, millega ta kavatseb ühtlustada oma õigusaktid. Sellest ühtlustamisloetelust lähtutakse lepingu V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) 4. peatüki (Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed) rakendamisel ja see tuleb lisada lepingu XXIV lisasse. Seega tuleb lepingu XXIV-B lisa muuta vastavalt lepingu artiklile 191 sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete allkomitee otsusega.
 (4)Moldova Vabariik esitas kõnealuse liidu õigusaktide loetelu, mille lõplik versioon valmis 2015. aasta juulis koostöös Euroopa Komisjoniga.
 (5)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete allkomitees lepingu XXIV-B lisa muutmise kohta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsiatsioonilepingu (edaspidi „leping”) artikliga 191 loodud sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsuse kohta, milles käsitletakse lepingu XXIV-B lisa muutmist, põhineb käesolevale otsusele lisatud sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsuse eelnõul.
 Liidu esindajad sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitees võivad leppida kokku otsuse eelnõus väiksemate muudatuste tegemises, ilma et selleks oleks vaja uut nõukogu otsust.
 Artikkel 2
 Sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Nõukogu 16. juuni 2014. aasta otsus 2014/492/EL ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 260, 30.8.2014, lk 1).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,18.4.2016
 COM(2016) 211 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus,
 millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga
 LIIDE
 Eelnõu:
 ELi JA MOLDOVA VABARIIGI SANITAAR- JA FÜTOSANITAARVALDKONNA ALLKOMITEE OTSUS nr 1/2016,
 [kuupäev],
 millega muudetakse assotsieerimislepingu XXIV-B lisa
 SANITAAR- JA FÜTOSANITAARVALDKONNA ALLKOMITEE,
 võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelist assotsieerimislepingut, millele kirjutati 27. juunil 2014 alla Brüsselis, eelkõige selle artikleid 181 ja 191,
 ning arvestades järgmist:
 1.Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu (edaspidi „leping”) artikli 464 kohaselt kohaldatakse lepingu osi, sealhulgas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmeid käsitlevaid sätteid, ajutiselt alates 1. septembrist 2014.
 2.Lepingu artikli 181 lõike 1 kohaselt ühtlustab Moldova Vabariik järk-järgult oma sanitaar- ja fütosanitaar- ning loomade heaolu valdkonna õigusaktid liidu õigusaktidega vastavalt lepingu XXIV lisale.
 3.Lepingu artikli 181 lõike 4 kohaselt tuleb Moldova Vabariigil hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva lepingu jõustumist esitada loetelu neist liidu sanitaar-, fütosanitaar- ja loomade heaolu käsitlevatest õigusaktidest, millega ta kavatseb ühtlustada oma õigusaktid. Sellest loetelust lähtutakse V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) 4. peatüki rakendamisel.
 4.Lepingu artikliga 191 on asutatud sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee, kelle ülesanne on kaaluda V jaotise (Kaubandus ja kaubandusküsimused) 4. peatüki ja selle rakendamisega seotud küsimusi ning kes võib läbi vaadata ja muuta lepingu XXIV lisa.
 5.Moldova Vabariik esitas kõnealuse liidu õigusaktide loetelu Euroopa Komisjonile 2014. aasta novembris, seejärel valmis 2015. aasta juulis loetelu lõplik versioon koostöös Euroopa Komisjoniga.
 6.On asjakohane, et sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete allkomitee võtab vastu otsuse muuta lepingu XXIV-B lisa, lisades sellesse käesoleva otsuse lisas esitatud loetelu,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu XXIV-B lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse lisale.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 [koht], [kuupäev]
 Sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee nimel
 esimees
 LISA
 ASSOTSIEERIMISLEPINGU XXIV-B LISA MUUTMINE
 Lepingu XXIV-B lisa muudetakse ja see sõnastatakse järgmiselt:
 „XXIV-B lisa
 LOETELU ELi ÕIGUSAKTIDEST, MILLEGA MOLDOVA VABARIIK PEAB ÜHTLUSTAMA OMA ÕIGUSAKTE
 Vastavalt lepingu artikli 181 lõikele 4 ühtlustab Moldova Vabariik oma õigusakte järgmiste ELi õigusaktidega allpool esitatud tähtaegade jooksul.
 Liidu õigusakt
 Ühtlustamise tähtpäev
 1. jagu. Üldist
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28. jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (v.a artiklid 58, 59 ja 62)
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1304/2003, 23. juuli 2003, Euroopa Toiduohutusameti poolt teaduslike arvamuste taotluste suhtes rakendatava korra kohta
 2020
 Komisjoni otsus 2004/478/EÜ, 29. aprill 2004, toidu- ja söödakriisi reguleerimise üldplaani vastuvõtmise kohta
 2016
 Komisjoni määrus (EL) nr 16/2011, 10. jaanuar 2011, millega kehtestatakse toidu- ja söödaalase kiirhoiatussüsteemi rakendusmeetmed
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1151/2009, 27. november 2009, millega kehtestatakse eritingimused Ukrainast pärit või sealt lähetatud päevalilleõli suhtes mineraalõliga reostatuse ohu tõttu ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2008/433/EÜ
 2019
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 884/2014, 13. august 2014, millega kehtestatakse eritingimused teatavatest kolmandatest riikidest pärit teatava sööda ja toidu impordile seoses aflatoksiinidega saastumise ohuga ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1152/2009
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 258/2010, 25. märts 2010, millega kehtestatakse impordi eritingimused Indiast pärit või sealt saadetud guarkummi suhtes pentaklorofenooli ja dioksiinidega saastatuse ohu tõttu, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2008/352/EÜ
 2019
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 208/2013, 11. märts 2013, idandite ja idandite tootmiseks ettenähtud seemnete jälgitavuse nõuete kohta
 2019
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 931/2011, 19. september 2011, loomset päritolu toidu suhtes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002 kehtestatud jälgitavuse nõuete kohta
 2018
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28. jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (artiklid 58, 59 ja 62)
 2018
 2. jagu. Veterinaarvaldkond
 Nõukogu direktiiv 2002/99/EÜ, 16. detsember 2002, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad
 2017
 Komisjoni otsus 2003/24/EÜ, 30. detsember 2002, ühtse veterinaariaalase elektroonilise süsteemi väljatöötamise kohta
 2019
 Komisjoni otsus 2005/734/EÜ, 19. oktoober 2005, millega kehtestatakse bio-ohutusmeetmed, et vähendada A-tüüpi gripiviiruse alatüübi H5N1 põhjustatud väga patogeense lindude gripi kandumise ohtu metslindudelt kodulindudele ja teistele vangistuses elavatele lindudele ning rajada väga ohustatud piirkondadesse varajase avastamise süsteem
 2018
 Komisjoni otsus 2006/415/EÜ, 14. juuni 2006, milles käsitletakse teatavaid kaitsemeetmeid seoses alatüüpi H5N1 kuuluva kõrge patogeensusega linnugripiga ühenduses ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2006/135/EÜ
 2018
 Komisjoni otsus 2006/563/EÜ, 11. august 2006, milles käsitletakse teatavaid kaitsemeetmeid seoses alatüüpi H5N1 kuuluva kõrge patogeensusega linnugripiga metslindudel ühenduses ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2006/115/EÜ
 2018
 Komisjoni otsus, 2010/57/EL, 3. veebruar 2010, millega sätestatakse tervishoiugarantiid hobuslaste transiidiks nõukogu direktiivi 97/78/EÜ I lisas loetletud territooriumide kaudu
 2018
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 139/2013, 7. jaanuar 2013, milles sätestatakse loomatervishoiunõuded ja karantiinitingimused teatavate lindude impordil liitu
 2017
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 750/2014, 10. juuli 2014, milles käsitletakse sigade epideemilise diarröa vastaseid kaitsemeetmeid seoses tervishoiunõuetega, mis kehtivad sigade importimisel liitu
 2019
 Nõukogu direktiiv 97/78/EÜ, 18. detsember 1997, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted
 2017
 Komisjoni otsus 78/685/EMÜ, 26. juuli 1978, episootiliste haiguste loetelu koostamise kohta vastavalt direktiivile 72/462/EMÜ
 2015
 Nõukogu direktiiv 64/432/EMÜ, 26. juuni 1964, ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 494/98, 27. veebruar 1998, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 üksikasjalikud rakenduseeskirjad minimaalsete haldussanktsioonide kohaldamise kohta veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi raames
 2019
 Komisjoni otsus 2006/968/EÜ, 15. detsember 2006, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 21/2004 lammaste ja kitsede elektroonilise identifitseerimise suuniste ja korra osas
 2019
 Nõukogu direktiiv 2009/156/EÜ, 30. november 2009, hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 504/2008, 6. juuni 2008, millega rakendatakse nõukogu direktiivid 90/426/EMÜ ja 90/427/EMÜ hobuslaste identifitseerimise meetoditega seoses
 2017
 Nõukogu direktiiv 2001/89/EÜ, 23. oktoober 2001, ühenduse meetmete kohta sigade klassikalise katku tõrjeks
 2017
 Komisjoni otsus 2002/106/EÜ, 1. veebruar 2002, millega kiidetakse heaks diagnostika käsiraamat,
 milles kehtestatakse sigade katku kinnitamiseks kasutatavad diagnostika- ja proovivõtumeetodid ning kriteeriumid laborikatsete tulemuste hindamiseks
 2017
 Nõukogu direktiiv 2002/60/EÜ, 27. juuni 2002, millega kehtestatakse erisätted sigade aafrika katku tõrjeks ja muudetakse direktiivi 92/119/EMÜ seoses Tescheni haiguse ja sigade aafrika katkuga
 2017
 Komisjoni otsus 2003/422/EÜ, 26. mai 2003, sigade aafrika katku diagnostika käsiraamatu heakskiitmise kohta
 2017
 Komisjoni otsus 2006/437/EÜ, 4. august 2006, millega kiidetakse heaks nõukogu direktiiviga 2005/94/EÜ ette nähtud diagnostikakäsiraamat seoses lindude gripiga
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 616/2009, 13. juuli 2009, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2005/94/EÜ seoses linnugripi suhtes piiritletud kodulinnukasvatusalade või muude vangistuses peetavate lindude piiritletud kasvatusalade tunnustamisega ja seoses täiendavate bio-ohutusmeetmetega kõnealustes kasvatusalades
 2017
 Nõukogu direktiiv 92/66/EMÜ, 14. juuli 1992, millega kehtestatakse ühenduse meetmed Newcastle'i haiguse tõrjeks
 2018
 Nõukogu direktiiv 2000/75/EÜ, 20. november 2000, millega kehtestatakse erisätted lammaste katarraalse palaviku tõrjeks ja likvideerimiseks
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1266/2007, 26. oktoober 2007, nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ rakenduseeskirjade kohta seoses lammaste katarraalse palaviku tõrje, järelevalve, seire ja teatavate vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade liikumispiirangutega
 2018
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 999/2001, 22. mai 2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad
 2016
 Komisjoni otsus 2007/843/EÜ, 11. detsember 2007, millega kiidetakse heaks teatavate kolmandate riikide salmonella kontrolli programmid liigi Gallus gallus aretuskarjades vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 2160/2003 ja muudetakse otsust 2006/696/EÜ seoses kodulindude ja haudemunade impordi suhtes kohaldatavate tervishoiunõuetega
 2015
 Komisjoni otsus 2007/848/EÜ, 11. detsember 2007, millega kiidetakse heaks teatavate riikide programmid salmonella kontrolliks liigi Gallus gallus munakanadel
 2015
 Komisjoni otsus 2008/815/EÜ, 20. oktoober 2008, millega kiidetakse heaks teatavate riikide programmid Salmonella tõrjeks liigi Gallus gallus broilerite hulgas
 2015
 Komisjoni otsus 2009/771/EÜ, 20. oktoober 2009, millega kiidetakse heaks teatavate riikide programmid Salmonella tõrjeks kalkunitel
 2015
 Nõukogu direktiiv 92/119/EMÜ, 17. detsember 1992, millega seatakse sisse üldised ühenduse meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks ja konkreetsed meetmed seoses sigade vesikulaarhaigusega
 2017
 Komisjoni otsus 2004/226/EÜ, 4. märts 2004, millega kiidetakse nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ raames heaks testid veiste brutselloosi antikehade avastamiseks
 2019
 Nõukogu direktiiv 91/68/EMÜ, 28. jaanuar 1991, loomatervishoiu kohta ühendusesiseses lamba- ja kitsekaubanduses
 2019
 Komisjoni otsus 95/329/EÜ, 25. juuli 1995, millega määratletakse isaste hobuslaste kategooriad, mille suhtes kohaldatakse nõukogu direktiivi 90/426/EMÜ artikli 15 punkti b alapunktis ii sätestatud hobuste viirusarteriidiga seotud nõuet
 2019
 Komisjoni otsus 2001/183/EÜ, 22. veebruar 2001, milles sätestatakse proovivõtuplaanid ja diagnostikameetodid teatavate kalahaiguste avastamiseks ja nende esinemise kinnitamiseks ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 92/532/EMÜ
 2019
 Nõukogu direktiiv 90/429/EMÜ, 26. juuni 1990, millega sätestatakse kodusigade sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi korral kohaldatavad loomatervishoiu nõuded
 2020
 Nõukogu direktiiv 92/65/EMÜ, 13. juuli 1992, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse
 2019
 Nõukogu direktiiv 96/22/EÜ, 29. aprill 1996, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türostaatilise toimega ainete ja beetaagonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses
 ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 81/602/EMÜ, 88/146/EMÜ ja 88/299/EMÜ
 2017
 Nõukogu otsus 1999/879/EÜ, 17. detsember 1999, mis käsitleb veiste somatotropiini turuleviimist ja manustamist ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 90/218/EMÜ
 2016
 Komisjoni otsus 97/747/EÜ, 27. oktoober 1997, millega määratakse kindlaks nõukogu direktiiviga 96/23/EÜ ettenähtud proovide võtmise mahud ja sagedused teatavate loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seireks
 2016
 Komisjoni otsus 98/179/EÜ, 23. veebruar 1998, millega kehtestatakse teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seire üksikasjalikud ametliku proovide võtmise eeskirjad
 2016
 Nõukogu direktiiv 2006/88/EÜ, 24. oktoober 2006, vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete loomatervishoiunõuete ning teatavate veeloomadel esinevate taudide ennetamise ja tõrje kohta
 2018
 Komisjoni otsus 2002/657/EÜ, 14. august 2002, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 96/23/EÜ analüüsimeetodite tulemuslikkuse ja tulemuste tõlgendamise osas
 2016
 Komisjoni otsus 92/260/EMÜ, 10. aprill 1992, loomatervishoiunõuete ja veterinaarsertifikaatide kohta
 registreeritud hobuste ajutiseks impordiks
 2017
 Komisjoni otsus 2008/946/EÜ, 12. detsember 2008, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2006/88/EÜ seoses vesiviljelusloomade karantiininõuetega
 2019
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/41/EÜ, 21. aprill 2004, millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ
 2018
 Komisjoni otsus 2006/778/EÜ, 14. november 2006, teatavaid põllumajandusloomi pidavate tootmisettevõtete kontrollimise käigus teabe kogumise miinimumnõuete kohta
 2019
 Nõukogu direktiiv 2008/119/EÜ, 18. detsember 2008, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded
 2018
 Nõukogu direktiiv 2008/120/EÜ, 18. detsember 2008, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded
 2018
 Komisjoni rakendusotsus 2013/188/EL, 18. aprill 2013, nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2005 (mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal ning millega muudetakse direktiive 64/432/EMÜ ja 93/119/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1255/97) kohaselt tehtud mittediskrimineerivaid kontrolle käsitlevate aastaaruannete kohta
 2018
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 1255/97, 25. juuni 1997, ühenduse kriteeriumide kohta kontrollpunktidele ja direktiivi 91/628/EMÜ lisas osutatud teekonnaplaanide muutmise kohta
 2019
 Nõukogu direktiiv 2009/157/EÜ, 30. november 2009, tõupuhaste aretusveiste kohta
 2016
 Komisjoni otsus 84/247/EMÜ, 27. aprill 1984, millega sätestatakse tõupuhaste aretusveiste tõuraamatuid pidavate või asutavate tõuaretusorganisatsioonide ja -ühingute tunnustamise kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 84/419/EMÜ, 19. juuli 1984, milles sätestatakse kariloomade tõuraamatutesse kandmise kriteeriumid
 2017
 Nõukogu direktiiv 87/328/EMÜ, 18. juuni 1987, tõupuhaste aretusveiste tõuaretuses vastuvõetavaks tunnistamise kohta
 2016
 Nõukogu otsus 96/463/EÜ, 23. juuli 1996, millega määratakse asutus, mis vastutab koostöö eest tõupuhaste aretusveiste kontrollimeetodite ja tulemuste hindamise ühtlustamise eest
 2019
 Komisjoni otsus 2005/379/EÜ, 17. mai 2005, tõupuhaste aretusveiste, nende sperma, munarakkude ja embrüote põlvnemistunnistuste ja kõnealustele tunnistustele märgitavate andmete kohta
 2019
 Komisjoni otsus 2006/427/EÜ, 20. juuni 2006, milles sätestatakse tõupuhaste aretusveiste jõudluse kontrollimise ja aretusväärtuse hindamise meetodid
 2019
 Nõukogu direktiiv 88/661/EMÜ, 19. detsember 1988, aretussigade suhtes kohaldatavate zootehniliste standardite kohta
 2016
 Komisjoni otsus 89/501/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse puhtatõuliste tõusigade tõuraamatuid asutavate või pidavate
 tõuaretusühingute ja -organisatsioonide tunnustamise ja järelevalve kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 89/502/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse puhtatõuliste tõusigade tõuraamatutesse kandmise kriteeriumid
 2017
 Komisjoni otsus 89/503/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse tõupuhaste tõusigade, nende sperma, munarakkude ja embrüote tunnistused
 2017
 Komisjoni otsus 89/504/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse puhtatõuliste tõusigade tõuraamatuid asutavate või pidavate
 tõuaretusühingute, -organisatsioonide ja eraõiguslike isikute tunnustamise ja järelevalve kriteeriumid
 2016
 Komisjoni otsus 89/505/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse ristandsigade registritesse kandmise kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 89/506/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse ristandsigade, nende sperma, munarakkude ja embrüote tunnistused
 2019
 Komisjoni otsus 89/507/EMÜ, 18. juuli 1989, milles sätestatakse puhtatõuliste tõusigade ja ristandsigade jõudluse kontrollimise ja aretusväärtuse hindamise meetodid
 2019
 Nõukogu direktiiv 90/118/EMÜ, 5. märts 1990, puhtatõuliste tõusigade tõuaretuseks heakskiitmise kohta
 2016
 Nõukogu direktiiv 90/119/EMÜ, 5. märts 1990, tõuaretuses kasutatavate ristandsigade kohta
 2016
 Nõukogu direktiiv 89/361/EMÜ, 30. mai 1989, tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta
 2016
 Komisjoni otsus 90/254/EMÜ, 10. mai 1990, milles sätestatakse tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede tõuraamatuid asutavate või pidavate tõuaretusorganisatsioonide ja -ühingute tunnustamise kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 90/255/EMÜ, 10. mai 1990, milles sätestatakse puhtatõuliste tõulammaste ja -kitsede tõuraamatusse kandmise kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 90/258/EMÜ, 10. mai 1990, milles sätestatakse tõupuhaste tõulammaste ja -kitsede, nende sperma, munarakkude ja embrüote tunnistused
 2016
 Komisjoni otsus nr 92/353/EMÜ, 11. juuni 1992, milles sätestatakse registreeritud hobuslaste tõuraamatuid pidavate või asutavate organisatsioonide ja ühingute tunnustamise kriteeriumid
 2019
 Komisjoni otsus 92/354/EMÜ, 11. juuni 1992, milles sätestatakse teatavad registreeritud hobuslaste tõuraamatuid pidavate või asutavate organisatsioonide ja ühingute vahelise kooskõlastamise tagamise eeskirjad
 2019
 Komisjoni otsus 96/78/EÜ, 10. jaanuar 1996, milles sätestatakse tõuaretuseks ettenähtud hobuslaste tõuraamatusse kandmise kriteeriumid
 2017
 Komisjoni otsus 96/79/EÜ, 12. jaanuar 1996, milles sätestatakse registreeritud hobuslaste sperma, munarakkude ja embrüote tõutunnistused
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 504/2008, 6. juuni 2008, millega rakendatakse nõukogu direktiivid 90/426/EMÜ ja 90/427/EMÜ hobuslaste identifitseerimise meetoditega seoses
 2017
 Nõukogu direktiiv 90/428/EMÜ, 26. juuni 1990, võistlushobustega kauplemise ja võistlustel osalemise tingimuste kohta
 2018
 Komisjoni otsus 92/216/EMÜ, 26. märts 1992, nõukogu direktiivi 90/428/EMÜ artikli 4 lõikes 2 nimetatud hobuslastele korraldatavaid võistlusi käsitlevate andmete kogumise kohta
 2018
 Nõukogu direktiiv 91/174/EMÜ, 25. märts 1991, milles sätestatakse põlvnemis- ja zootehnilised nõuded tõupuhaste loomade turustamiseks ja millega muudetakse direktiive 77/504/EMÜ ja 90/425/EMÜ
 2016
 3. jagu. Toidu, sööda ja loomsete kõrvalsaaduste turule laskmine
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 852/2004, 29. aprill 2004, toiduainete hügieeni kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 853/2004, 29. aprill 2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 2074/2005, 5. detsember 2005, millega sätestatakse rakendusmeetmed
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 853/2004 käsitletud teatavate toodete ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 käsitletud ametlike kontrollide suhtes, sätestatakse erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 852/2004 ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004
 2017
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 208/2013, 11. märts 2013, idandite ja idandite tootmiseks ettenähtud seemnete jälgitavuse nõuete kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 210/2013, 11. märts 2013, idusid tootvate ettevõtete tunnustamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 852/2004
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 211/2013, 11. märts 2013, milles käsitletakse idandite ja idandite kasvatamiseks ette nähtud seemnete liitu importimiseks kehtestatud sertifitseerimisnõudeid
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 579/2014, 28. mai 2014, millega lubatakse erand teatavatest Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa sätetest, mis on seotud vedelate õlide ja rasvade mereveoga
 2018
 Nõukogu direktiiv 92/118/EMÜ, 17. detsember 1992, millega sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomade ja inimeste tervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja patogeenide puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 101/2013, 4. veebruar 2013, milles käsitletakse piimhappe kasutamist veiserümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks
 2016
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 636/2014, 13. juuni 2014, nülgimata looduslike suurulukitega kauplemist käsitleva näidissertifikaadi kohta
 2018
 Komisjoni otsus 2006/677/EÜ, 29. september 2006, millega sätestatakse suunised, millega kehtestatakse kriteeriumid auditite korraldamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) alusel
 2017
 Komisjoni otsus 2007/363/EÜ, 21. mai 2007, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 882/2004 ette nähtud ühtsete integreeritud mitmeaastaste riiklike kontrollikavade koostamise suuniste kohta
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 152/2009, 27. jaanuar 2009, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid sööda ametlikuks kontrolliks
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 669/2009, 24. juuli 2009, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 882/2004 seoses mitteloomse sööda ja toidu kõrgendatud rangusastmega ametliku kontrollimisega impordil ja muudetakse otsust 2006/504/EÜ
 2017
 Komisjoni otsus 2008/654/EÜ, 24. juuli 2008, suuniste kohta, millega abistatakse liikmesriike Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 882/2004 ette nähtud ühtsete integreeritud mitmeaastaste riiklike kontrollikavade kohta aastaaruande koostamisel
 2017
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 702/2013, 22. juuli 2013, üleminekumeetmete kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 kohaldamiseks seoses ametlikke Trichinella analüüse tegevate ametlike laborite akrediteerimisega ja komisjoni määruse (EÜ) nr 1162/2009 muutmise kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 854/2004, 29. aprill 2004, millega kehtestatakse erieeskirjad
 inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/41/EÜ, 21. aprill 2004, millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 470/2009, 6. mai 2009, milles sätestatakse ühenduse menetlused farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 2075/2005, 5. detsember 2005, millega kehtestatakse erieeskirjad liha ametlikuks kontrollimiseks keeritsusside (Trichinella) suhtes
 2017
 Nõukogu otsus 92/608/EMÜ, 14. november 1992, millega sätestatakse otse inimtoiduks ettenähtud kuumtöödeldud piima analüüsi- ja kontrollimeetodid
 2017
 Komisjoni otsus 2002/226/EÜ, 15. märts 2002, millega kehtestatakse konkreetne tervisekontroll üle nõukogu direktiiviga 91/492/EMÜ sätestatud määra amnestilist karpkalamürki sisaldavate teatavate kahepoolmeliste molluskite korjamiseks ja töötlemiseks
 2018
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 702/2013, 22. juuli 2013, üleminekumeetmete kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 kohaldamiseks seoses ametlikke Trichinella analüüse tegevate ametlike laborite akrediteerimisega ja komisjoni määruse (EÜ) nr 1162/2009 muutmise kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1069/2009, 21. oktoober 2009, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete tervise-eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1774/2002
 2017
 Komisjoni määrus (EL) nr 142/2011, 25. veebruar 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1069/2009, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete tervise-eeskirjad, ja nõukogu direktiivi 97/78/EÜ seoses teatavate selle direktiivi alusel piiril toimuvast veterinaarkontrollist vabastatud proovide ja näidistega
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 882/2004, 29. aprill 2004, ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 183/2005, 12. jaanuar 2005, millega kehtestatakse söödahügieeni nõuded
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 141/2007, 14. veebruar 2007, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 183/2005 kohast tunnustamise nõuet söödakäitlemisettevõtete suhtes, mis toodavad või turustavad kategooria koktsidiostaatikumid ja histomonostaatikumid alla kuuluvaid söödalisandeid
 2019
 4. jagu. Toiduohutuse normid
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1169/2011, 25. oktoober 2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1924/2006, 20. detsember 2006, toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta
 2016
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/91/EL, 13. detsember 2011, toidupartiide tähistamise ja märgistamise kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 432/2012, 16. mai 2012, millega kehtestatakse nimekiri tervisealastest väidetest, mida on lubatud esitada toidu kohta, välja arvatud haigestumise riski vähendamisele ning laste arengule ja tervisele viitavad väited
 2017
 Komisjoni määrus (EL) nr 1047/2012, 8. november 2012, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1924/2006 toitumisalaste väidete loetelu osas
 2016
 Komisjoni rakendusotsus 2013/63/EL, 24. jaanuar 2013, millega võetakse vastu suunised Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1924/2006 artiklis 10 sätestatud tervisealaste väidete eritingimuste rakendamiseks
 2016
 Komisjoni määrus (EL) nr 851/2013, 3. september 2013, millega lubatakse esitada teatavaid tervisealaseid väiteid toidu kohta, välja arvatud haigestumise riski vähendamisele ning laste arengule ja tervisele viitavad väited, ning muudetakse määrust (EL) nr 432/2012
 2017
 Komisjoni määrus (EL) nr 40/2014, 17. jaanuar 2014, millega lubatakse esitada tervisealane väide toidu kohta, välja arvatud haigestumise riski vähendamisele ning laste arengule ja tervisele viitavad väited, ning muudetakse määrust (EL) nr 432/2012
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1925/2006, 20. detsember 2006, vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1170/2009, 30. november 2009, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/46/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1925/2006 seoses loeteludega, milles on esitatud vitamiinid ja mineraaltoitained ja nende ühendid, mida võib lisada toidule, sealhulgas toidulisanditele
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1331/2008, 16. detsember 2008, millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus
 2017
 Komisjoni määrus (EL) nr 234/2011, 10. märts 2011, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1331/2008 (millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus) rakendamise kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1332/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb toiduensüüme ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 83/417/EMÜ, nõukogu määrust (EÜ) nr 1493/1999, direktiivi 2000/13/EÜ, nõukogu direktiivi 2001/112/EÜ ja määrust (EÜ) nr 258/97
 2016
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/32/EÜ, 23. aprill 2009, toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid ekstrahente käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
 2019
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 2232/96, 28. oktoober 1996, milles sätestatakse ühenduse menetlus toiduainetes kasutatud või kasutatavate lõhna- ja maitseainete suhtes (artikkel 1, artikkel 2, artikli 3 lõiked 1 ja 2, nagu on sätestatud komisjoni 1. oktoobri 2012. aasta rakendusmääruse (EL) nr 872/2012 artikli 6 lõikes 2)
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 2065/2003, 10. november 2003, toidus või toidu pinnal kasutatavate või kasutamiseks mõeldud suitsutuspreparaatide kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1334/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning teatavaid lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosi ning millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 1601/91, määrusi (EÜ) nr 2232/96 ja (EÜ) nr 110/2008 ning direktiivi 2000/13/EÜ
 2017
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 872/2012, 1. oktoober 2012, millega võetakse vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 2232/96 ettenähtud lõhna- ja maitseainete loetelu, lisatakse see Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1334/2008 I lisasse ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 1565/2000 ja komisjoni otsus nr 1999/217/EÜ
 2017
 Komisjoni määrus (EL) nr 873/2012, 1. oktoober 2012, üleminekumeetmete kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1334/2008 I lisas sätestatud lõhna- ja maitseaineid ning lähtematerjale käsitleva liidu loetelu suhtes
 2017
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1321/2013, 10. detsember 2013, millega kehtestatakse loetelu lubatud suitsutuspreparaatidest-esmatoodetest, mida kasutatakse sellisel kujul toidus või selle pinnal ja/või esmatoodetest saadud suitsutuspreparaatide valmistamiseks
 2017
 Nõukogu direktiiv 82/711/EMÜ, 18. oktoober 1982, millega sätestatakse toiduga kokkupuutumiseks mõeldud plastmaterjalide ja -esemete koostisainete migratsiooni testimiseks vajalikud põhireeglid
 2016
 Komisjoni määrus (EL) nr 10/2011, 14. jaanuar 2011, toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastikmaterjalide ja -esemete kohta
 2016
 Nõukogu direktiiv 84/500/EMÜ, 15. oktoober 1984, toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud keraamikatooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
 2015
 Komisjoni direktiiv 2007/42/EÜ, 29. juuni 2007, toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud regenereeritud tsellulooskilest materjalide ja esemete kohta
 2017
 Nõukogu direktiiv 78/142/EMÜ, 30. jaanuar 1978, vinüülkloriidmonomeeri sisaldavaid ja toiduainetega kokkupuutumiseks mõeldud materjale ja esemeid käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta
 2017
 Komisjoni direktiiv 93/11/EMÜ, 15. märts 1993, mis käsitleb N-nitrosamiinide ja N-nitrosamiinideks muutuvate ainete eraldumist elastomeerist või kummist pudeli- ja rõngasluttidest
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1895/2005, 18. november 2005, teatavate epoksüderivaatide kasutamise piirangu kohta toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud materjalides ja esemetes
 2017
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 450/2009, 29. mai 2009, toiduga kokkupuutumiseks ette nähtud aktiivsete ja intelligentsete materjalide ja esemete kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 284/2011, 22. märts 2011, Hiina Rahvavabariigist ja Hiina Rahvavabariigi Hongkongi erihalduspiirkonnast pärit või sealt lähetatud polüamiid- ja melamiinplastikust köögitarvete impordi eritingimuste ja üksikasjaliku korra kehtestamise kohta
 2016
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 321/2011, 1. aprill 2011, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 10/2011, et piirata bisfenool A kasutamist imikute plastist lutipudelites
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 282/2008, 27. märts 2008, toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud ringlussevõetud plastist materjalide ja esemete ning määruse (EÜ) nr 2023/2006 muutmise kohta
 2015
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/46/EÜ, 10. juuni 2002, liikmesriikide toidulisandeid käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta
 2016
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 609/2013, 12. juuni 2013, imikute ja väikelaste toidu, meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud päevase toidu asendajate kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 92/52/EMÜ, komisjoni direktiivid 96/8/EÜ, 1999/21/EÜ, 2006/125/EÜ ja 2006/141/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/39/EÜ ning komisjoni määrused (EÜ) nr 41/2009 ja (EÜ) nr 953/2009
 2016
 Komisjoni direktiiv 2006/141/EÜ, 22. detsember 2006, imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta ning millega muudetakse direktiivi 1999/21/EÜ
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 41/2009, 20. jaanuar 2009, gluteenitalumatusega inimestele sobiva toidu koostise ja märgistamise kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 953/2009/EÜ,13. oktoober 2009, eriotstarbeliste toitainete kohta, mida võib lisada eritoidule
 2018
 Komisjoni direktiiv 92/2/EMÜ, 13. jaanuar 1992, millega sätestatakse proovivõtumenetlus ja ühenduse analüüsimeetod kiirkülmutatud toitude temperatuuri ametlikuks kontrolliks
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 37/2005, 12. jaanuar 2005, temperatuuri järelevalve kohta inimtoiduks ettenähtud kiirkülmutatud toiduainete transpordivahendites, lao- ja säilitusruumides
 2018
 Nõukogu määrus (EMÜ) nr 315/93, 8. veebruar 1993, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes
 2016
 Komisjoni soovitus 2006/794/EÜ, 16. november 2006, dioksiinide, dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide ja muude kui dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide taustanivoode seire kohta toiduainetes
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1881/2006, 19. detsember 2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes
 2016
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 333/2007, 28. märts 2007, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda, anorgaanilise tina, 3-MCPD ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes
 2016
 Komisjoni soovitus 2011/516/EL, 23. august 2011, dioksiinide, furaanide ja polüklooritud bifenüülide (PCBde) sisalduse vähendamise kohta söödas ja toiduainetes
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 589/2014, 2. juuni 2014, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimiseks teatavates toiduainetes ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 252/2012
 2018
 Komisjoni soovitus 2013/165/EL, 27. märts 2013, toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes
 2018
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 258/97, 27. jaanuar 1997, uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/2/EÜ, 22. veebruar 1999, ioniseeriva kiirgusega töödeldud toitu ja toidu koostisosasid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
 2019
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/3/EÜ, 22. veebruar 1999, ioniseeriva kiirgusega töödeldud toidu ja toidu koostisosade ühenduse loetelu kehtestamise kohta
 2019
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/54/EÜ, 18. juuni 2009, loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamise kohta
 2018
 Komisjoni
 direktiiv 2003/40/EÜ, 16. mai 2003, milles kehtestatakse loodusliku mineraalvee komponentide loetelu, kontsentratsioonipiirid ja märgistamise nõuded ning osooniga rikastatud õhu kasutustingimused loodusliku mineraalvee ja allikavee töötlemisel
 2018
 Komisjoni määrus (EL) nr 115/2010, 9. veebruar 2010, millega sätestatakse aktiveeritud alumiiniumoksiidi kasutamise tingimused fluoriidi eemaldamiseks looduslikust mineraalveest ja allikaveest
 2018
 5. jagu. Erinormid sööda kohta
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 767/2009, 13. juuli 2009, sööda turuleviimise ja kasutamise kohta, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1831/2003 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 79/373/EMÜ, 82/471/EMÜ, 83/228/EMÜ, 93/74/EMÜ, 93/113/EÜ ja 96/25/EÜ, komisjoni direktiiv 80/511/EMÜ ning komisjoni otsus 2004/217/EÜ
 2017
 Komisjoni direktiiv 82/475/EMÜ, 23. juuni 1982, millega sätestatakse söödamaterjali kategooriad, mida lubatakse kasutada lemmikloomade segatoidu märgistamisel
 2019
 Komisjoni direktiiv 2008/38/EÜ, 5. märts 2008, milles koostatakse eritoitmiseks mõeldud söötade sihtkasutuse nimekiri (kodifitseeritud versioon)
 2019
 Komisjoni soovitus 2011/25/EL, 14. jaanuar 2011, millega kehtestatakse juhised söödamaterjalide, söödalisandite, biotsiidide ja veterinaarravimite eristamiseks
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 68/2013, 16. jaanuar 2013, söödamaterjalide kataloogi kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1876/2006, 18. detsember 2006, teatavate söödalisandite ajutiste ja alaliste kasutuslubade kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 429/2008, 25. aprill 2008, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1831/2003 rakendamise üksikasjalike eeskirjade kohta seoses taotluste koostamise ja esitamise ning söödalisandite hindamise ja lubamisega
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 1270/2009, 21. detsember 2009, teatavatele söödalisanditele alaliste lubade andmise kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 892/2010, 8. oktoober 2010, teatavate toodete staatuse kohta seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1831/2003 kohaldamisalasse kuuluvate söödalisanditega
 2019
 Komisjoni soovitus 2004/704/EÜ, 11. oktoober 2004, dioksiinide, dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide ja muude kui dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide taustanivoode seire kohta toiduainetes
 2019
 6. jagu. Fütosanitaarvaldkond
 Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ, 8. mai 2000, taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse kandumise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta
 2020
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1756/2004, 11. oktoober 2004, millega täpsustatakse vajalike tõendite üksikasjalikud tingimused ja teatavate taimede, taimsete saaduste või muude nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osas loetletud toodete fütosanitaarkontrollide vähendamise tüübi ja taseme kriteeriumid
 2018
 Komisjoni direktiiv 2004/103/EÜ, 7. oktoober 2004, mis käsitleb nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osas loetletud taimede, taimsete saaduste ja muude toodete identsus- ja fütosanitaarkontrolle, mida võib teha mujal kui ühenduse piiriületuskohas või selle läheduses, ning millega täpsustatakse nende kontrollidega seotud tingimusi
 2018
 Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/78/EL, 17. juuni 2014, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) I, II, III, IV ja V lisa
 2017
 Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/83/EL, 25. juuni 2014, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) I, II, III, IV ja V lisa
 2017
 nõukogu 9. detsembri 1974. aasta direktiiv 74/647/EMÜ nelgimähkuri tõrje kohta
 2016
 Komisjoni rakendusotsus 2014/497/EL, 23. juuli 2014, Xylella fastidiosa (Well et Raju) liitu sissetoomise ja seal leviku vastu võetavate meetmete kohta
 2016
 Komisjoni otsus 2002/757/EÜ, 19. september 2002, ajutiste erakorraliste fütosanitaarmeetmete kohta Phytophtora ramorum Werres, De Cock & Man in 't Veld sp nov. ühendusse sissetoomise ja leviku takistamiseks
 2016
 Komisjoni otsus 2006/464/EÜ, 27. juuni 2006, ajutiste erakorraliste meetmete kohta Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu ühendusse sissetoomise ja leviku takistamiseks
 2019
 Komisjoni aasta otsus 2003/766/EÜ, 24. oktoober 2003, erakorraliste meetmete kohta Diabrotica virgifera Le Conte’i leviku takistamiseks ühenduses
 2017
 Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/19/EL, 6. veebruar 2014, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) I lisa
 2017
 Komisjoni rakendusotsus (EL) 2015/749, 7. mai 2015, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/410/EÜ kartuli värtnaviroidi ühendusse toomist ja seal levimist takistavate meetmete kohta
 2017
 Komisjoni otsus 2008/840/EÜ, 7. november 2008, Anoplophora chinensis’e (Forster) ühendusse sissetoomise ja seal leviku vastu võetavate erakorraliste meetmete kohta.
 2018
 Komisjoni rakendusotsus 2012/270/EL, 16. mai 2012, organismide Epitrix cucumeris (Harris), Epitrix similaris (Gentner), Epitrix subcrinita (Lec.) ja Epitrix tuberis (Gentner) liitu sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate erakorraliste meetmete kohta
 2016
 Komisjoni otsus 2006/133/EÜ, 13. veebruar 2006, millega kohustatakse liikmesriike võtma ajutiselt haigusetekitaja Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (männi nematood) leviku takistamiseks lisameetmeid Portugali muude alade suhtes kui need, kus kõnealust haigusetekitajat teadaolevalt ei esine
 2017
 Komisjoni rakendusotsus 2012/535/EL, 26. september 2012, erakorraliste meetmete võtmise kohta Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (männi nematood) leviku takistamiseks liidus
 2018
 Komisjoni rakendusotsus 2012/138/EL, 1. märts 2012, Anoplophora chinensis’e (Forster) liitu sissetoomise ja seal leviku vastu võetavate erakorraliste meetmete kohta
 2018
 Komisjoni määrus(EÜ) nr 690/2008, 4. juuli 2008, millega tunnistatakse kaitstavaid alasid, mis ühenduses taimetervise ohtudega tõenäolisemalt kokku puutuvad
 2019
 Komisjoni direktiiv 93/50/EMÜ, 24. juuni 1993, millega määratletakse teatavad direktiivi 77/93/EMÜ V lisa A osas loetlemata taimed, mille tootjad
 või tootmispiirkondades asuvad laod ja laomajandid peavad olema kantud ametlikku registrisse
 2018
 Komisjoni otsus 2004/416/EÜ, 29. aprill 2004, ajutiste erakorraliste meetmete kohta teatud Argentiinast või Brasiiliast pärinevate tsitrusviljade suhtes
 2020
 Komisjoni otsus 2006/473/EÜ, 5. juuli 2006, millega tunnistatakse teatavad kolmandad riigid ja teatavad kolmandate riikide alad vabaks bakteritest Xanthomonas campestris (kõik tsitruseliste patogeensed tüved), Cercospora angolensis Carv. et Mendes ja Guignardia citricarpa Kiely (kõik tsitruseliste patogeensed tüved)
 2020
 Komisjoni rakendusotsus 2012/756/EL, 5. detsember 2012, Pseudomonas syringae pv. actinidiae Takikawa, Serizawa, Ichikawa, Tsuyumu & Goto liitu sissetoomise ja seal leviku vastu võetavate meetmete kohta
 2020
 Komisjoni rakendusotsus 2013/92/EL, 18. veebruar 2013, Hiinast pärit kindlaksmääratud kaupade veol kasutatava puidust pakkematerjali suhtes kohaldatava järelevalve, taimetervise kontrolli ja meetmete kohta
 2018
 Komisjoni rakendusotsus 2014/237/EL, 24. aprill 2014, kahjulike organismide liitu sissetoomise ja seal leviku vastu võetavate meetmete kohta seoses teatavate Indiast pärit puu- ja köögiviljadega
 2019
 Komisjoni rakendusotsus 2014/422/EL, 2. juuli 2014, millega sätestatakse meetmed seoses teatavate Lõuna-Aafrikast pärit tsitrusviljadega, et hoida ära Phyllosticta citricarpa (McAlpine) Van der Aa liitu sissetoomine ja levimine liidu piires
 2020
 Komisjoni direktiiv 98/22/EÜ, 15. aprill 1998, milles sätestatakse miinimumnõuded kolmandatest riikidest toodavate taimede, taimsete saaduste ja muude toodete fütosanitaarkontrolli tegemiseks ühenduses mujal kui sihtkohas asuvates kontrollpunktides
 2016
 Komisjoni direktiiv 2008/61/EÜ, 17. juuni 2008, millega kehtestatakse tingimused, mille alusel võib teatavaid nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ I–V lisas loetletud kahjulikke organisme, taimi, taimseid saadusi ja muid tooteid tuua ühendusse või teatavatele ühenduse kaitstavatele aladele või nende piires vedada katsete tegemiseks, teaduslikel eesmärkidel ja sordivalikuks (kodifitseeritud versioon)
 2016
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1107/2009, 21. oktoober 2009, taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta
 2020
 Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 540/2011, 25. mai 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses heakskiidetud toimeainete loeteluga
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 544/2011, 10. juuni 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses toimeainete andmenõuetega
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 545/2011, 10. juuni 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses taimekaitsevahendite andmenõuetega
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 546/2011, 10. juuni 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses taimekaitsevahendite hindamise ja lubade andmise ühtsete põhimõtetega
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 547/2011, 8. juuni 2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses taimekaitsevahendite märgistamise nõuetega
 2019
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/128/EÜ, 21. oktoober 2009, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks
 2019
 Nõukogu otsus 2005/834/EÜ, 8. november 2005, mis käsitleb kolmandates riikides tehtavate sordi säilitamise tavasid käsitlevate kontrollimiste samaväärsust millega muudetakse otsust 2003/17/EÜ
 2019
 Komisjoni direktiiv 2004/29/EÜ, 4. märts 2004, millega määratakse kindlaks viinamarjasortide tunnused ja kontrolli miinimumtingimused
 2018
 Nõukogu direktiiv 1999/105/EÜ, 22. detsember 1999, metsapaljundusmaterjali turustamise kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1597/2002, 6. september 2002, millega kehtestatakse nõukogu direktiivi 1999/105/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad metsapaljundusmaterjali algmaterjali riiklike loetelude vormi osas
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 2301/2002, 20. detsember 2002, milles sätestatakse nõukogu direktiivi 1999/105/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad väikeste seemnekoguste määratluse kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 69/2004, 15. jaanuar 2004, millega lubatakse teha erandeid teatavatest nõukogu direktiivi 1999/105/EÜ sätetest seoses teatavast algmaterjalist saadud metsapaljundusmaterjali turustamisega
 2019
 Nõukogu otsus 2008/971/EÜ, 16. detsember 2008, kolmandates riikides toodetud metsapaljundusmaterjali samaväärsuse kohta
 2018
 Komisjoni otsus 2008/989/EÜ, 23. detsember 2008, millega liikmesriikidel lubatakse vastavalt nõukogu direktiivile 1999/105/EÜ teha otsuseid teatavatest kolmandatest riikidest imporditavale metsapaljundusmaterjalile antavate tagatiste samaväärsuse kohta
 2018
 Komisjoni soovitus 2012/90/EL, 14. veebruar 2012, suuniste kohta, mis käsitlevad metsapaljundusmaterjali partiide identifitseerimiseks vajaliku teabe ja tarnija etiketile või muusse dokumenti kantava teabe esitamist
 2018
 KOMISJONI DIREKTIIV 2003/91/EÜ, 6. oktoober 2003, millega kehtestatakse rakendusmeetmed nõukogu direktiivi 2002/55/EÜ artikli 7 kohaldamiseks teatavate köögiviljasortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavate tunnuste ja kontrollimise miinimumtingimuste osas
 2017
 Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/20/EL, 6. veebruar 2014, millega määratakse kindlaks liidu eliitseemnekartuli ja sertifitseeritud seemnekartuli klassid ning selliste klasside suhtes kohaldatavad tingimused ja nimetused
 2017
 Komisjoni rakendusdirektiiv 2014/21/EL, 6. veebruar 2014, millega määratakse kindlaks supereliitseemnekartuli suhtes kohaldatavad miinimumtingimused ja liidu klassid
 2017
 Komisjoni direktiiv 2008/62/EÜ, 20. juuni 2008, millega sätestatakse teatavad erandid kohalike ja piirkondlike oludega kohanenud ja geneetilisest erosioonist ohustatud põllukultuuride rahvaselektsioonsortide ja sortide heakskiitmiseks ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete ning seemnekartuli turustamiseks
 2019
 Komisjoni direktiiv 2009/145/EÜ, 26. november 2009, millega sätestatakse teatavad erandid traditsiooniliselt teatavates paikkondades ja piirkondades kasvatatud ja geneetilisest erosioonist ohustatud köögivilja rahvaselektsioonsortide ja -sortide ning selliste köögiviljasortide heakskiitmiseks, millel ei ole põllukultuuride tööstusliku tootmise puhul tegelikku väärtust, kuid mis on aretatud eritingimustes kasvamiseks, ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete turustamiseks
 2019
 7. jagu. Geneetiliselt muundatud organismid
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/18/EÜ, 12. märts 2001, geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta
 Vastavalt XVI lisale
 Nõukogu otsus 2002/811/EÜ, 3. oktoober 2002, geneetiliselt muundatud organismide tahtlikku keskkonda viimist ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/18/EÜ VII lisa täiendavate juhiste kehtestamise kohta
 2017
 Nõukogu otsus 2002/812/EÜ, 3. oktoober 2002, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ kehtestatakse geneetiliselt muundatud organismide toodetena või toodete koostises turuleviimisega seotud teabe koondvorm
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1946/2003, 15. juuli 2003, geneetiliselt muundatud organismide piiriülese liikumise kohta
 2017
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1829/2003, 22. september 2003, geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta
 2018
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 641/2004, 6. aprill 2004, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 üksikasjalikke rakenduseeskirju, mida kohaldatakse uut geneetiliselt muundatud toitu ja sööta käsitlevate loataotluste, olemasolevatest toodetest teatamise ja ohuhindamise soodsate tulemustega läbinud geneetiliselt muundatud materjali juhusliku või tehniliselt vältimatu sisalduse suhtes
 2018
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1830/2003, 22. september 2003, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ
 2018
 Komisjoni soovitus 2010/C 200/01, 13. juuli 2010, suuniste kohta samaaegse viljelemise riiklike meetmete väljatöötamiseks, et vältida GMOde tahtmatut sattumist tavapärastesse ja mahepõllunduskultuuridesse
 2018
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/41/EÜ, 6. mai 2009, geneetiliselt muundatud mikroorganismide suletud keskkonnas kasutamise kohta (uuesti sõnastatud)
 Vastavalt XVI lisale
 Komisjoni otsus 2009/770/EÜ, 13. oktoober 2009, millega kehtestatakse standardne aruandevorm toodetena või toodete koostises turule lastavate geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise seiretulemuste esitamiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ
 2018
 8. jagu. Veterinaarravimid
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/82/EÜ, 6. november 2001, veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta
 Vastavalt XVI lisale
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/28/EÜ, 31. märts 2004, millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta
 2019
 Komisjoni määrus (EL) nr 37/2010, 22. detsember 2009, mis käsitleb farmakoloogilisi toimeaineid ja nende liigitust loomsetes toiduainetes sisalduvate jääkide piirnormide järgi
 2018
 Komisjoni direktiiv 2006/130/EÜ, 11. detsember 2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ rakendamise kohta kriteeriumide kehtestamise osas, mille alusel vabastatakse teatavad toiduloomade veterinaarravimid veterinaararsti retsepti esitamise nõudest
 Vastavalt XVI lisale
 Komisjoni määrus (EÜ) nr 1662/95, 7. juuli 1995, millega kehtestatakse teatav ühenduse otsustamismenetluste üksikasjalik rakenduskord inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate toodete müügilubade andmiseks
 Vastavalt XVI lisale
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 469/2009, 6. mai 2009, ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (kodifitseeritud versioon)
 Vastavalt XVI lisale
 ”