type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 27.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 278/3
 ДОГОВОР
 за създаване на Транспортната общност
 Страните, които са:
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-долу „Съюзът“ или „Европейския съюз“,
 и
 ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТ ЮГОИЗТОЧНА ЕВРОПА — Република Албания, Босна и Херцеговина, бившата югославска република Македония, Косово (*1) (наричано по-долу Косово), Черна гора и Република Сърбия,
 като всички горепосочени страни са наричани по-долу заедно „договарящите страни“,
 КАТО НАДГРАЖДАТ върху постигнатото в рамките на Меморандума за разбирателство относно изграждането на Основната регионална транспортна мрежа в Югоизточна Европа, подписан в Люксембург на 11 юни 2004 г., и КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че посоченият Меморандум за разбирателство вече няма да се прилага;
 КАТО ПРИЗНАВАТ взаимосвързания характер на международния транспорт и в ЖЕЛАНИЕТО си да създадат Транспортна общност между Европейския съюз и договарящите страни от Югоизточна Европа въз основа на постепенно взаимно интегриране на транспортния пазар на договарящите страни на базата на съответните достижения на правото;
 КАТО ОТЧИТАТ, че правилата относно Транспортната общност следва да се прилагат на многостранна основа в рамките на Транспортната общност и следователно е необходимо да бъдат определени специални правила в това отношение;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ Временното споразумение и съответния Меморандум с практически мерки, подписан през 1995 г. от Република Гърция и бившата югославска република Македония;
 КАТО ИЗРАЗЯВАТ СЪГЛАСИЕ, че е уместно правилата относно Транспортната общност да се основават на съответното действащо законодателство в Европейския съюз, посочено в приложение I към настоящия договор, съгласно Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, и КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД съдържащите се там изменения, включително замяната на „Европейска общност“ с „Европейски съюз“;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че интегрирането на транспортните пазари не може да се постигне отведнъж, а чрез преход, улеснен от конкретни договорености с ограничен срок на действие;
 КАТО ПОДЧЕРТАВАТ, че транспортните оператори следва да се третират равнопоставено по отношение на достъпа им до транспортната инфраструктура;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД желанието на всяка от договарящите страни от Югоизточна Европа да осигури съвместимостта на своето законодателство в областта на транспорта и свързаните с него въпроси с това на Европейския съюз, включително и с оглед на бъдещите промени на достиженията на правото на Европейския съюз;
 КАТО ПРИЗНАВАТ значението на техническата помощ в това отношение;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД необходимостта от защита на околната среда и от борба с изменението на климата, както и че транспортният сектор трябва да се развива устойчиво;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД необходимостта да бъде обхванато социалното измерение на Транспортната общност и да бъдат изградени структури за социален диалог в договарящите страни от Югоизточна Европа;
 КАТО ИМАТ ПРЕДВИД европейската перспектива за договарящите страни от Югоизточна Европа, потвърдена на няколко неотдавнашни срещи на върха на Европейския съвет;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че бившата югославска република Македония, Република Сърбия и Република Албания са страни — кандидатки за членство в Европейския съюз, а Босна и Херцеговина е подала молба за членство;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че при получаване на документи, издадени от органите на Косово във връзка с настоящия договор, може да се прилагат вътрешните процедури на държавите — членки на Европейския съюз;
 КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ решимостта на страните — кандидатки и потенциалните кандидатки за сближаване с Европейския съюз и за въвеждане на достиженията на правото на Европейския съюз, по-специално в областта на транспорта,
 РЕШИХА ДА СЪЗДАДАТ ТРАНСПОРТНА ОБЩНОСТ:
 Член 1
 Цели и принципи
 1. Целта на настоящия договор е създаване на транспортна общност в областта на автомобилния транспорт, железопътния транспорт, транспорта по вътрешни водни пътища и морския транспорт, както и развитие на транспортна мрежа между Европейския съюз и договарящите страни от Югоизточна Европа, по-долу наричана „Транспортната общност“. Транспортната общност се основава на постепенното интегриране на транспортните пазари на договарящите страни от Югоизточна Европа в транспортния пазар на Европейския съюз на базата на съответните достижения на правото, включително в областта на техническите стандарти, оперативната съвместимост, безопасността, сигурността, социалната политика в сферата на управлението на движението, обществените поръчки и опазването на околната среда — за всички видове транспорт, с изключение на въздушния. За тази цел в настоящия договор се определят правилата, приложими между договарящите страни при предвидените по-долу условия. Тези правила включват разпоредбите, предвидени в актовете, посочени в приложение I.
 2. Разпоредбите на настоящия договор се прилагат до степента, до която се отнасят до автомобилния транспорт, железопътния транспорт, транспорта по вътрешни водни пътища, морския транспорт, както и до транспортните мрежи, включително летищната инфраструктура или свързани въпроси, както е посочено в приложение I.
 3. Настоящият договор се състои от членове, с които се определя общото функциониране на Транспортната общност, по-долу наричани „основен договор“, от приложения, сред които в приложение I са посочени актовете на Европейския съюз, приложими между договарящите страни в рамките на основния договор, и от протоколи, от които в поне един за всяка от договарящите страни от Югоизточна Европа са определени приложимите за нея преходни договорености.
 Член 2
 1. За целите на настоящия договор:
 a)
 понятието „договор“ означава основния договор, неговите приложения, актовете, посочени в приложение I, както и протоколите към него;
 б)
 понятието „договарящи страни от Югоизточна Европа“ означава Република Албания, Босна и Херцеговина, бившата югославска република Македония, Косово, Черна гора и Република Сърбия;
 в)
 никое от понятията, изразите или определенията, използвани в настоящия договор, включително в приложенията и протоколите към него, не представлява признаване на Косово като независима държава от страна на Европейския съюз, нито признаване на Косово като такава от страна на отделните държави членки, които досега не са предприели подобно действие;
 г)
 понятието „конвенция“ означава всяка международна конвенция или споразумение в областта на международния транспорт, открита/о за подписване и различна/о от настоящия договор;
 д)
 понятието „държава — членка на Европейския съюз “ означава държава — членка на Европейския съюз;
 е)
 понятието „достижения на правото“ означава законодателната уредба, приета от Европейския съюз с оглед постигане на целите на Съюза;
 2. Използването на понятията „страна“, „гражданин“, „граждани“, „територия“ или „знаме“ не засяга статуса на всяка договаряща страна по международното право.
 Член 3
 1. Приложимите разпоредби на актовете, посочени или съдържащи се в приложение I, адаптирани в съответствие с приложение II, или в решения на Регионалния управителен комитет, са задължителни за договарящите страни.
 2. Подобни разпоредби са част от или ще бъдат въведени във вътрешния правен ред на договарящите страни от Югоизточна Европа, както следва:
 a)
 акт, който съответства на регламент на Европейския съюз, се въвежда във вътрешния правен ред на съответната договаряща страна от Югоизточна Европа в рамките на срок, определен от Регионалния управителен комитет за договарящите страни от Югоизточна Европа;
 б)
 акт, който съответства на директива на Европейския съюз, предоставя избор на компетентните органи на всяка от договарящите страни от Югоизточна Европа относно формата и начина за неговото прилагане;
 в)
 акт, който съответства на решение на Европейския съюз, се въвежда във вътрешния правен ред на съответната договаряща страна от Югоизточна Европа в рамките на срок и по начин, определени от Регионалния управителен комитет за договарящите страни от Югоизточна Европа.
 3. В случаите, когато приложимите разпоредби на актовете, посочени в параграф 1, пораждат задължения за държавите — членки на Европейския съюз, тези задължения стават приложими за държавите — членки на Европейския съюз, след решение, прието съгласно приложимите в Европейския съюз правила, въз основа на извършена от Европейската комисия оценка по отношение на пълното прилагане на посочените в приложение I актове на Европейския съюз от договарящите страни от Югоизточна Европа.
 Член 4
 Договарящите страни вземат всички подходящи мерки, било общи или конкретни, за да осигурят изпълнението на задълженията, произтичащи от настоящия договор, и се въздържат от всякакви мерки, които могат да застрашат постигането на целите на настоящия договор.
 Член 5
 Социални въпроси
 Договарящите страни от Югоизточна Европа прилагат съответните разпоредби на достиженията на правото на Европейския съюз в областта на социалните въпроси по отношение на транспорта, както е посочено в приложение I. Транспортната общност укрепва и насърчава социалния диалог и социалното измерение чрез позоваване на достиженията на правото в областта на социалните въпроси, основните права на работещите и участието на Европейския икономически и социален комитет и на националните и европейските социални партньори от транспортния сектор на съответното равнище.
 Член 6
 Околна среда
 Договарящите страни от Югоизточна Европа прилагат съответните разпоредби на достиженията на правото на Европейския съюз в областта на околната среда по отношение на транспорта, по-специално стратегическата екологична оценка, оценката на въздействието върху околната среда, както и директивите в областта на природата, водите и качеството на въздуха, посочени в приложение I.6.
 Член 7
 Обществени поръчки
 Договарящите страни от Югоизточна Европа прилагат съответните разпоредби на достиженията на правото на Европейския съюз в областта на обществените поръчки по отношение на транспорта, посочени в приложение I.7.
 Член 8
 Инфраструктура
 1. Картите на примерното разширение на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T) по широкообхватната и основната мрежа са приложени към настоящия договор като приложение I.1. Регионалният управителен комитет ежегодно докладва на Съвета на министрите относно разгръщането на описаната в настоящия договор TEN-T. При съставянето на доклада Регионалният управителен комитет се подпомага от технически комитети.
 2. Транспортната общност подкрепя развитието на примерното разширение на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T) по широкообхватната и основната мрежа към Западните Балкани съгласно Делегиран регламент (ЕС) 2016/758 на Комисията (1), както е посочено в приложение I.1. Тя взема предвид съответните двустранни и многостранни споразумения, сключени между договарящите страни, включително разработването на ключови връзки и свързващи звена, необходими за премахване на участъците с недостатъчна пропускателна способност и за насърчаване на свързването на националните мрежи помежду им и с мрежите TEN-T на Европейския съюз.
 Член 9
 1. На всеки две години Транспортната общност разработва петгодишен текущ работен план за развитие на примерното разширение на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T) по широкообхватната и основната мрежа към Западните Балкани и за набелязване на приоритетни проекти от регионален интерес, в съответствие с най-добрите практики на Европейския съюз, което ще допринесе за балансирано устойчиво развитие що се отнася до икономиката, териториалната интеграция, въздействието върху околната среда и социалните ефекти, както и социалното сближаване.
 2. Наред с другото, петгодишният текущ работен план:
 a)
 е съобразен със съответното законодателство на Европейския съюз, посочено в приложение I, по-специално когато е предвидено финансиране от Европейския съюз;
 б)
 характеризира се с добро съотношение между качество и цена и с по-широки социално-икономически въздействия — в съответствие с правилата на донорите за финансиране и най-добрите международни стандарти и практики;
 в)
 в него се отделя специално внимание на изменението на климата в световен план и устойчивостта на околната среда на етапа на разработване и анализ на проекта;
 г)
 включва възможности за финансиране от донори и от международни финансови институции, по-специално чрез Инвестиционната рамка за Западните Балкани.
 3. Транспортната общност насърчава необходимите проучвания и анализи, по-специално във връзка с икономическата жизнеспособност, техническите спецификации, въздействието върху околната среда, социалните последици и механизмите за финансиране.
 4. Постоянният секретариат въвежда информационна система, която да бъде използвана от лицата, вземащи решения, в процеса на мониторинг и преглед на състоянието и функционирането на примерното разширение на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T) по широкообхватната и основната мрежа към Западните Балкани.
 Член 10
 Договарящите страни от Югоизточна Европа разработват ефикасни системи за управление на движението, включително интермодални системи и интелигентни транспортни системи.
 Член 11
 Железопътен транспорт
 1. В рамките на приложното поле и условията на настоящия договор и в рамките на приложното поле и условията, определени в посочените в приложение I актове, железопътните предприятия, лицензирани от държава — членка на Европейския съюз, или от договаряща страна от Югоизточна Европа, имат право на достъп до инфраструктурата във всички държави — членки на Европейския съюз, и договарящи страни от Югоизточна Европа за извършване на международен превоз на пътници или товари.
 2. В рамките на приложното поле и условията на настоящия договор и в рамките на приложното поле и условията, определени в посочените в приложение I актове, не може да се налагат ограничения на валидността на лицензите на железопътните предприятия, на техните сертификати за безопасност, на документите за сертифициране на машинистите, както и на разрешенията за въвеждане в експлоатация на железопътните превозни средства, издадени от Европейския съюз или от компетентния орган на държава членка, или от договаряща страна от Югоизточна Европа.
 Член 12
 Автомобилен транспорт
 Договарящите страни от Югоизточна Европа насърчават ефикасно, безопасно и сигурно функциониране на автомобилния транспорт. Целта на сътрудничеството между договарящите страни е постигане на сближаване към оперативните стандарти и политики за автомобилен транспорт на Европейския съюз, по-специално чрез прилагане на достиженията на правото на Европейския съюз в областта на автомобилния транспорт, посочено в приложение I.
 Член 13
 Транспорт по вътрешни водни пътища
 Договарящите страни насърчават ефикасно, безопасно и сигурно функциониране на транспорта по вътрешни водни пътища. Целта на сътрудничеството между договарящите страни е постигане на сближаване с оперативните стандарти и политики на Европейския съюз за транспорта по вътрешни водни пътища, по-специално чрез прилагане на актовете, посочени в приложение I, от договарящите страни от Югоизточна Европа.
 Член 14
 Морски транспорт
 Договарящите страни насърчават ефикасно, безопасно и сигурно функциониране на морския транспорт. Целта на сътрудничеството между договарящите страни е постигане на сближаване към оперативните стандарти и политики за морски транспорт на Европейския съюз, по-специално чрез прилагане на актовете, посочени в приложение I, от договарящите страни от Югоизточна Европа.
 Член 15
 Улесняване на административните формалности
 1. Договарящите страни улесняват административните процедури (формалности), свързани с преминаване от една митническа територия в друга, съгласно разпоредбите за сътрудничество по митническите въпроси на споразуменията, приложими между Европейския съюз, от една страна, и всяка от договарящите страни от Югоизточна Европа, от друга страна.
 2. Със същата цел договарящите страни от Югоизточна Европа улесняват административните процедури (формалности), свързани с преминаване от една митническа територия в друга, съгласно разпоредбите за сътрудничество по митническите въпроси на споразуменията, приложими между тях.
 Член 16
 Забрана за дискриминация
 В рамките на приложното поле на настоящия договор и без да се засягат специалните разпоредби, съдържащи се в него, всяка дискриминация на основание гражданство е забранена.
 Член 17
 Конкуренция
 1. В рамките на приложното поле на настоящия договор се прилагат разпоредбите на приложение III. Когато в други споразумения — като споразумения за асоцииране — между две или повече договарящи страни се съдържат правила относно конкуренцията и държавните помощи, правилата от тези споразумения се прилагат между договарящите страни.
 2. Членове 18, 19 и 20 не се прилагат по отношение на разпоредбите на приложение III, които се отнасят до конкуренцията. Те се прилагат по отношение на държавните помощи.
 Член 18
 Правоприлагане
 1. Без да се засяга параграф 2, всяка договаряща страна гарантира, че в националните съдилища е възможно позоваване на правата, които произтичат от настоящия договор и в частност от актовете, посочени в приложение I.
 2. Всички въпроси относно законосъобразността на законодателството, прието от Европейския съюз и посочено в приложение I, са от изключителната компетентност на Съда на Европейския съюз, по-долу наричан „Съдът на ЕС“.
 Член 19
 Тълкуване
 1. Доколкото разпоредбите на настоящия договор и разпоредбите на актовете, посочени в приложение I, са идентични по същество на съответните правила на Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и на актовете, приети съгласно посочените договори, посочените разпоредби — при тяхното прилагане и изпълнение — се тълкуват съобразно съответните решения на Съда на ЕС и на Европейската комисия, приети преди датата на подписване на настоящия договор. Другите договарящи страни се уведомяват за решения, приети след датата на подписване на настоящия договор. С цел да се осигури правилното действие на настоящия договор, по молба на някоя от договарящите страни последиците от подобни последващи решения се определят от Регионалния управителен комитет, подпомаган от техническите комитети. Съществуващите тълкувания се съобщават на договарящите страни от Югоизточна Европа преди датата на подписване на настоящия договор. Решенията, които Регионалният управителен комитет взема по тази процедура, съответстват на съдебната практика на Съда на ЕС.
 2. Когато по дело, разглеждано от съд на договаряща страна от Югоизточна Европа, възникне въпрос за тълкуване на настоящия договор, на разпоредбите на актовете, посочени в приложение I, или на актовете, приети въз основа на тях, които са идентични по същество на съответните разпоредби на Договора за Европейския съюз, на Договора за функционирането на Европейския съюз или на актовете, приети съгласно посочените договори, съдът, действайки в съответствие с приложение IV, се обръща към Съда на ЕС с искане да вземе решение по въпроса, ако прецени, че това е необходимо, за да постанови решение. Договаряща страна от Югоизточна Европа може — с решение и в съответствие с приложение IV — да определи до каква степен и при какви условия нейните съдилища ще прилагат настоящата разпоредба. Депозитарят и Съдът на ЕС се уведомяват за подобно решение. Депозитарят информира другите договарящи страни. Преюдициалните заключения на Съда на ЕС са задължителни за съдилищата на договарящите страни от Югоизточна Европа, разглеждащи делото, по което е възникнал въпросът.
 Член 20
 Ново законодателство
 1. Настоящият договор не засяга правото на всяка договаряща страна от Югоизточна Европа да приема едностранно ново законодателство или да изменя съществуващото си законодателство в областта на транспорта или свързана с него област, посочена в приложение I, при условие че се спазват принципите за забрана на дискриминацията и разпоредбите на настоящия член. Договарящите страни от Югоизточна Европа не могат да приемат такова законодателство, освен ако то е в съответствие с настоящия договор.
 2. Когато договаряща страна от Югоизточна Европа е приела ново законодателство или изменение на законодателството си, тя информира другите договарящи страни чрез Регионалния управителен комитет не по-късно от един месец след приемането. В срок до два месеца след това — при поискване от някоя от договарящите страни — Регионалният управителен комитет провежда обсъждане на последиците от новото законодателство или от изменението на законодателството за правилното действие на настоящия договор.
 3. По отношение на нови, правно обвързващи актове на Европейския съюз, Регионалният управителен комитет:
 a)
 приема решение за изменение на приложение I, така че да включи, ако е необходимо на реципрочна основа, въпросните нови актове; или
 б)
 приема решение, съгласно което въпросните нови актове се считат за съответстващи на настоящия договор; или
 в)
 приема решение за други мерки с цел запазване на правилното действие на настоящия договор.
 4. По отношение на новите правно обвързващи актове на Европейския съюз, приети между подписването на настоящия договор и влизането му в сила, за които другите договарящи страни са били уведомени, датата на получаване на уведомлението се счита за меродавна. Регионалният управителен комитет взема решение не по-рано от 60 дни след влизането в сила на настоящия договор.
 Член 21
 Съвет на министрите
 Създава се Съвет на министрите. Той осигурява постигането на целите, набелязани в настоящия договор и:
 a)
 дава общите политически насоки;
 б)
 прави преглед на напредъка по прилагането на настоящия договор, включително последващи действия по предложенията на социалния форум;
 в)
 дава становище по назначаването на директора на постоянния секретариат;
 г)
 взема решение с консенсус относно седалището на постоянния секретариат.
 Член 22
 Съветът на министрите се състои от по един представител на всяка от договарящите страни. Правото на участие като наблюдател се предоставя на всички държави — членки на Европейския съюз.
 Член 23
 Съветът на министрите заседава ежегодно.
 Член 24
 Регионален управителен комитет
 1. Създава се Регионален управителен комитет. Той отговаря за администрирането на настоящия договор и осигурява правилното му прилагане, без да се засяга член 19. За тази цел комитетът дава препоръки и взема решения в случаите, предвидени в настоящия договор. Решенията на Регионалния управителен комитет се изпълняват от договарящите страни в съответствие с техните собствени правила.
 2. Регионалният управителен комитет се състои от един представител и един заместник-представител за всяка от договарящите страни. Правото на участие като наблюдател се предоставя на всички държави — членки на Европейския съюз.
 3. Регионалният управителен комитет взема решения с единодушие.
 4. За целите на правилното прилагане на настоящия договор договарящите страни обменят информация, inter alia, за ново законодателство или решения, които са от значение за настоящия договор, а по искане на някоя от договарящите страни — провеждат консултации в рамките на Регионалния управителен комитет, включително по социални въпроси.
 5. Регионалният управителен комитет приема свой процедурен правилник.
 6. Договарящите страни от Югоизточна Европа председателстват Регионалния управителен комитет на ротационен принцип в съответствие с правилата, залегнали в процедурния му правилник.
 7. Председателят на Регионалния управителен комитет свиква неговите заседания поне два пъти годишно с цел преглед на общото действие на настоящия договор и — когато обстоятелствата го налагат — по искане на договаряща страна. Регионалният управителен комитет следи постоянно развитието на съдебната практика на Съда на ЕС. За тази цел Европейският съюз предава на договарящите страни от Югоизточна Европа всички решения на Съда на ЕС, които се отнасят до действието на настоящия договор. Регионалният управителен комитет предприема действия в срок до три месеца с цел запазване на еднообразното тълкуване на настоящия договор.
 8. Регионалният управителен комитет подготвя работата на Съвета на министрите.
 Член 25
 1. Решенията на Регионалния управителен комитет са задължителни за договарящите страни. Когато решение на Регионалния управителен комитет съдържа изискване за действие от договаряща страна, въпросната страна взема необходимите мерки и информира за това Регионалния управителен комитет.
 2. Решенията на Регионалния управителен комитет се публикуват в официалните вестници на Европейския съюз и на договарящите страни от Югоизточна Европа. За всяко решение се посочва датата за неговото изпълнение от договарящите страни и всяка друга информация, която може да е от значение за икономическите субекти.
 Член 26
 Технически комитети
 1. Регионалният управителен комитет взема решение за създаване на технически комитети под формата на ad hoc работни групи. Всеки технически комитет може да дава предложения в своята сфера на компетентност, по които Регионалният управителен комитет да вземе решение. Техническите комитети се състоят от представители на договарящите страни. Правото на участие като наблюдател се предоставя на всички държави — членки на Европейския съюз.
 Съответните организации на гражданското общество, и по-специално тези в областта на опазването на околната среда, се канят на ad hoc принцип като наблюдатели.
 2. Техническите комитети приемат свои процедурни правилници.
 3. Договарящите страни от Югоизточна Европа председателстват техническите комитети на ротационен принцип в съответствие с договореностите, залегнали в процедурните им правилници.
 Член 27
 Социален форум
 1. Договарящите страни отчитат надлежно социалното измерение и признават необходимостта от ангажиране на социалните партньори на всички съответни равнища чрез насърчаване на социалния диалог във връзка с мониторинга на прилагането на настоящия договор и неговите последици.
 2. Те отчитат значението на това да насочат вниманието си върху следните ключови области:
 а)
 основни права на работниците съгласно Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, Европейската социална харта, Хартата на Общността за основните социални права на работниците и Хартата на основните права на Европейския съюз;
 б)
 трудово законодателство — във връзка с насърчаване на подобряването на условията на труд и стандарта на живот;
 в)
 здравословни и безопасни условия на труд — във връзка с подобряване на работната среда, засягаща здравословните и безопасни условия на труд за работещите в транспортния сектор;
 г)
 равни възможности — като се обръща особено внимание на въвеждането, когато е необходимо, на принципа, че мъжете и жените трябва да получават равно заплащане за равен труд.
 3. С цел разглеждането на посочените социални въпроси договарящите страни се споразумяват да създадат социален форум. Всяка договаряща страна — в съответствие със своите вътрешни процедури — определя своите представители, които могат да участват в съответните заседания на социалния форум. Представителството включва правителствата, организациите на работниците и на работодателите, както и всички други компетентни органи, чието присъствие се счита за целесъобразно с оглед на обсъжданите теми. Свързаните със сектора на транспорта европейски комитети за социален диалог присъстват и участват в заседанията, както и представители на Европейския икономически и социален комитет. Социалният форум приема свой процедурен правилник.
 Член 28
 Постоянен секретариат
 Създава се постоянен секретариат. Той:
 a)
 предоставя административна подкрепа на Съвета на министрите, на Регионалния управителен комитет, на техническите комитети и на социалния форум;
 б)
 функционира като Обсерватория за транспорта с цел мониторинг на разгръщането на примерното разширение на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T) по широкообхватната и основната мрежа към Западните Балкани;
 в)
 съдейства за прилагането на програмата за свързаност „Западни Балкани 6“, която цели подобряване на връзките в Западните Балкани, както и между региона и Европейския съюз.
 Член 29
 Постоянният секретариат се състои от директор и състав, съобразен с нуждите на Транспортната общност. Постоянният секретариат може да включва и един или повече заместник-директори. Неговият работен език е английският.
 Член 30
 Директорът на постоянния секретариат се назначава от Регионалния управителен комитет, след консултация със Съвета на министрите. Продължителността на неговия мандат не може да надхвърля три години. Мандатът може да бъде подновен. Регионалният управителен комитет определя правилата за дейността на постоянния секретариат, по-специално що се отнася до назначаването, условията на работа и географския баланс на персонала на секретариата. Регионалният управителен комитет може да назначи и един или повече заместник-директори. Директорът подбира и назначава персонала след консултация с Регионалния управителен комитет.
 Член 31
 При изпълнението на своите задължения директорът и персоналът на постоянния секретариат действат безпристрастно и не трябва да искат, нито да получават указания от никоя от договарящите страни. Те утвърждават интересите на Транспортната общност.
 Член 32
 Директорът на постоянния секретариат или определен негов заместник подпомага заседанията на Съвета на министрите, на Регионалния управителен комитет, на техническите комитети и на социалния форум.
 Член 33
 Седалището на постоянния секретариат се определя в съответствие с член 21, буква г).
 Член 34
 Бюджет
 Всяка договаряща страна прави вноски към бюджета на Транспортната общност, както е предвидено в приложение V. Размерът на вноските може да бъде подлаган на преглед на всеки три години по искане на някоя от договарящите страни и с решение на Регионалния управителен комитет.
 Член 35
 Регионалният управителен комитет приема ежегодно бюджета на Транспортната общност. Бюджетът покрива оперативните разходи на Транспортната общност, необходими за функционирането на нейните органи. Разходите на всеки орган се определят в отделна част на бюджета. Регионалният управителен комитет приема решение, с което се определя процедурата за изпълнение на бюджета, за представяне и одит на сметки и за проверка.
 Член 36
 Директорът на постоянния секретариат изпълнява бюджета и ежегодно докладва за това на Регионалния управителен комитет. Регионалният управителен комитет може да реши, ако това е целесъобразно, да възложи на независими одитори да проверят дали бюджетът се изпълнява правилно.
 Член 37
 Уреждане на спорове
 1. Всяка договаряща страна може да повдигне спорен въпрос, засягащ прилагането или тълкуването на настоящия договор, пред Регионалния управителен комитет, освен в случаите, за които в настоящия договор са предвидени специални процедури.
 2. Когато спорен въпрос се постави пред Регионалния управителен комитет съгласно параграф 1, страните по спора провеждат незабавни консултации. Когато Европейският съюз не е страна по спора, негов представител може да бъде поканен на консултациите от някоя от страните по спора. Страните по спора могат да изготвят предложение за уреждане на спора, което незабавно се представя на Регионалния управителен комитет. Решенията, взети от Регионалния управителен комитет по тази процедура, трябва да са съобразени със съдебната практика на Съда на ЕС.
 3. Ако четири месеца след датата, на която въпросът е бил поставен пред Регионалния управителен комитет, последният не е успял да вземе решение, уреждащо спора, страните по спора могат да го отнесат до Съда на ЕС, чието решение е окончателно и задължително. Условията, съгласно които спорен въпрос може да бъде отнесен до Съда на ЕС, са посочени в приложение IV.
 Член 38
 Разгласяване на информация
 1. Всички органи, създадени с настоящия договор или съгласно него, гарантират възможно най-голяма прозрачност на работата си. В тази връзка всеки гражданин на договарящите страни, както и всяко физическо или юридическо лице, пребиваващо или имащо седалище в една от договарящите страни, има право на достъп до документите, съхранявани от органите, създадени с настоящия договор или съгласно него, при спазване на принципите и условията, определени съгласно параграф 2.
 2. С оглед уреждане на правото на достъп до документи Регионалният управителен комитет определя общите принципи и ограничения, свързани с обществения или частния интерес, като се прилагат правилата, основани на разпоредбите на Европейския съюз относно достъпа до документи, предвидени в Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (2). С правилата, приети от Регионалния управителен комитет, се определя административна процедура, съгласно която случаите на отказ за предоставяне на достъп до документи могат да бъдат преразгледани или подложени на контрол.
 3. Доколкото документите, съхранявани от органите, създадени с настоящия договор или съгласно него, съдържат информация за околната среда съгласно определението по член 2, точка 3 от Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси, достъпът до тази информация се предоставя в съответствие с член 4 от посочената конвенция.
 Регионалният управителен комитет приема необходимите правила, за да се осигури прилагането на настоящия параграф. В тези правила за прилагане се определя административна процедура, съгласно която случаите на отказ за предоставяне на достъп до информация за околната среда могат да бъдат преразгледани или подложени на контрол.
 4. Представителите, делегатите и експертите на договарящите страни, както и длъжностните лица и други служители, действащи съгласно настоящия договор, са длъжни дори и след приключване на задълженията им да не разгласяват информация, която е предмет на задължението за професионална тайна, в частност информация за предприятията, техните стопански отношения или факторите за ценообразуване в тях.
 Член 39
 Трети държави и международни организации
 1. Договарящите страни се консултират помежду си в рамките на Регионалния управителен комитет по искане на която и да било договаряща страна:
 a)
 по въпроси, свързани с транспорта, обсъждани в международни организации и в рамките на регионални инициативи; както и
 б)
 по различни аспекти на възможното развитие на отношенията между договарящите страни и трети държави в областта на транспорта, както и за действието на съществените елементи на двустранните или многостранните споразумения, сключени в тази област.
 2. При неотложни случаи консултациите, предвидени в параграф 1, се провеждат възможно най-скоро, и във всеки случай — в рамките на три месеца от постъпване на искането за консултация.
 Член 40
 Преходни договорености
 1. С протоколи I—VI се определят преходните договорености и съответните периоди, приложими между Европейския съюз, от една страна, и съответната договаряща страна от Югоизточна Европа, от друга страна.
 2. Постепенният преход на всяка от договарящите страни от Югоизточна Европа към пълното прилагане на Транспортната общност подлежи на оценки. Оценяването се извършва от Европейската комисия в сътрудничество със съответната договаряща страна от Югоизточна Европа. Европейската комисия може да започне оценяване по своя собствена инициатива или по инициатива на съответната договаряща страна от Югоизточна Европа.
 3. Ако Европейският съюз установи, че условията са изпълнени, той информира Регионалния управителен комитет, а след това взема решение дали съответната договаряща страна от Югоизточна Европа да премине към следващия етап от Транспортната общност.
 4. Ако Европейският съюз установи, че условията не са изпълнени, Европейската комисия докладва за това на Регионалния управителен комитет. Европейският съюз отправя конкретни препоръки за подобрение към съответната договаряща страна от Югоизточна Европа.
 ВЛИЗАНЕ В СИЛА, ПРЕГЛЕД, ПРЕКРАТЯВАНЕ И ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
 Член 41
 Влизане в сила
 1. Настоящият договор подлежи на ратификация или одобрение от подписалите го страни в съответствие с техните собствени процедури. Документите за ратификация или одобрение се депозират пред Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз, който информира за това всички останали подписали страни и изпълнява всички други функции на депозитар.
 2. Настоящият договор влиза в сила на първия ден от втория месец след датата на депозиране на документите за ратификация или одобрение от Европейския съюз и от най-малко четири от договарящите страни от Югоизточна Европа. За всяка подписала страна, която ратифицира или одобри настоящия договор след тази дата, договорът влиза в сила на първия ден от втория месец след депозирането на документа за ратификация или одобрение от тази подписала страна.
 3. Независимо от параграфи 1 и 2, Европейският съюз и най-малко три от договарящите страни от Югоизточна Европа могат да решат да прилагат временно настоящия договор помежду си от датата на подписване, в съответствие с прилагането на националното право, като уведомят депозитаря, който уведомява за това другите договарящи страни.
 Член 42
 Преглед
 Преглед на настоящия договор се извършва по искане на която и да било договаряща страна и във всеки случай пет години след влизането му в сила.
 Член 43
 Прекратяване
 1. Всяка договаряща страна може да денонсира настоящия договор като уведоми депозитаря, който уведомява за това прекратяване другите договарящи страни. Ако настоящият договор бъде денонсиран от Европейския съюз, той прекратява своето действие една година след датата на уведомлението. Ако настоящият договор бъде денонсиран от някоя от договарящите страни от Югоизточна Европа, той прекратява своето действие само по отношение на тази договаряща страна една година след датата на уведомлението.
 2. С присъединяването към Европейския съюз на договаряща страна от Югоизточна Европа, тази договаряща страна престава автоматично да бъде договаряща страна от Югоизточна Европа по настоящия договор и вместо това става държава — членка на Европейския съюз.
 Член 44
 Езици
 Настоящият договор е съставен в един оригинал на официалните езици на институциите на Европейския съюз и на договарящите страни от Югоизточна Европа, като всички текстове са еднакво автентични.
 Съставено в Брюксел на девети октомври през две хиляди и седемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el nueve de octubre de dos mil diecisiete.
 V Bruselu dne devátého října dva tisíce sedmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den niende oktober to tusind og sytten.
 Geschehen zu Brüssel am neunten Oktober zweitausendsiebzehn.
 Kahe tuhande seitsmeteistkümnenda aasta oktoobrikuu üheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εννέα Οκτωβρίου δύο χιλιάδες δεκαεπτά.
 Done at Brussels on the ninth day of October in the year two thousand and seventeen.
 Fait à Bruxelles, le neuf octobre deux mille dix-sept.
 Sastavljeno u Bruxellesu devetog listopada godine dvije tisuće sedamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì nove ottobre duemiladiciassette.
 Briselē, divi tūkstoši septiņpadsmitā gada devītajā oktobrī.
 Priimta du tūkstančiai septynioliktų metų spalio devintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhetedik év október havának kilencedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fid-disa’ jum ta’ Ottubru fis-sena elfejn u sbatax.
 Gedaan te Brussel, negen oktober tweeduizend zeventien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dziewiątego października roku dwa tysiące siedemnastego.
 Feito em Bruxelas, em nove de outubro de dois mil e dezassete.
 Întocmit la Bruxelles la nouă octombrie două mii șaptesprezece.
 V Bruseli deviateho októbra dvetisícsedemnásť.
 V Bruslju, dne devetega oktobra leta dva tisoč sedemnajst.
 Tehty Brysselissä yhdeksäntenä päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista.
 Som skedde i Bryssel den nionde oktober år tjugohundrasjutton.
 Sačinjeno u Briselu devetog dana oktobra u godini dvijehiljadesedamnaestoj.
 Составен во Брисел на деветиот ден од месецот октомври во две илјади и седумнаесеттата година.
 Sačinjeno u Briselu devetog dana oktobra dvije hiljade sedamnaeste godine.
 BËRË në Bruksel, më nëntë tetor, dy mijë e shtatëmbëdhjetë.
 Сачињено у Бриселу деветог дана октобра у години двијехиљадеседамнаестој.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Për Republikën e Shqipërisë
 Za Bosnu i Hercegovinu
 Za Bosnu i Hercegovinu
 3a Боснy и Херuerовннy
 Za Bivšu Jugoslovensku Republiku Makedoniju
 Për Kosovën (*2)
 Za Kosovo (*3)
 Za Crnu Goru
 Za Republiku Srbiju
 (*1) Това название не засяга позициите по отношение на статуса и е съобразено с Резолюция 1244/1999 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово.
 (1) Делегиран регламент (ЕС) 2016/758 на Комисията от 4 февруари 2016 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 1315/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с адаптирането на приложение III към него (ОВ ЕС L 126, 14.5.2016 г., стp. 3).
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ ЕС L 145, 31.5.2001 г., стр. 43).
 (*2) Ky përcaktim nuk paragjykon qëndrimin ndaj statusit dhe është në përputhje me Rezolutën 1244/1999 dhe Opinionin e Gjykatës Ndërkombëtare të Drejtësisë mbi shpalljen e pavarësisë së Kosovës.
 (*3) Ovaj naziv ne prejudicira stavove о statusu i u skladu je sa RSBUN 1244/1999 i mišljenjem Međunarodnog Suda Pravde о deklaraciji о nezavisnosti Kosova.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА СЕКТОРА НА ТРАНСПОРТА И СВЪРЗАНИ ВЪПРОСИ
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.1
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ТРАНСПОРТНАТА ИНФРАСТРУКТУРА, СЪСТАВЛЯВАЩА ОСНОВНАТА МРЕЖА НА ЮГОИЗТОЧНА ЕВРОПА
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Развитие на TEN-T
 Регламент (ЕС) No 1315/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно насоките на Съюза за развитието на трансевропейската транспортна мрежа и за отмяна на Решение No 661/2010/ЕС (ОВ ЕС L 348, 20.12.2013 г., стр. 1).
 Делегиран регламент (ЕС) 2016/758 на Комисията от 4 февруари 2016 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 1315/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с адаптирането на приложение III към него (ОВ ЕС L 126, 14.5.2016 г., стр. 3).
 КАРТИ НА ПРИМЕРНОТО РАЗШИРЕНИЕ НА ТРАНСЕВРОПЕЙСКАТА ТРАНСПОРТНА МРЕЖА (TEN-T) КЪМ ЗАПАДНИТЕ БАЛКАНИ (ОСНОВНА И ШИРОКООБХВАТНА МРЕЖА)
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.2
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ЖЕЛЕЗОПЪТНИЯ ТРАНСПОРТ
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Достъп до пазара
 Регламент No 11 относно премахване на дискриминацията в транспортните тарифи и условия в изпълнение на член 79, параграф 3 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност (ОВ ЕO 52, 16.8.1960 г., стр. 1121).
 Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. за създаване на единно европейско железопътно пространство (ОВ ЕС L 343, 14.12.2012 г., стр. 32).
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 869/2014 на Комисията от 11 август 2014 г. относно нови железопътни услуги за превоз на пътници (ОВ ЕС L 239, 12.8.2014 г., стр. 1).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/10 на Комисията от 6 януари 2015 г. относно критериите спрямо заявителите на железопътен инфраструктурен капацитет и за отмяна на Регламент (ЕС) No 870/2014 (ОВ ЕС L 3, 7.1.2015 г., стр. 34).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/171 на Комисията от 4 февруари 2015 г. относно някои аспекти на процедурата за лицензиране на железопътни предприятия (ОВ ЕС L 29, 5.2.2015 г., стр. 3).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/909 на Комисията от 12 юни 2015 г. относно реда и условията за изчисляване на преките разходи, направени вследствие на извършването на влаковата услуга (ОВ ЕС L 148, 13.6.2015 г., стр. 17).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1100 на Комисията от 7 юли 2015 г. относно задълженията за докладване на държавите членки в рамките на мониторинга на железопътния пазар (OB ЕС L 181, 9.7.2015 г., стр. 1).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/545 на Комисията от 7 април 2016 г. относно процедурите и критериите за рамкови споразумения за разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура (ОВ ЕС L 94, 8.4.2016 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 913/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2010 г. относно европейска железопътна мрежа за конкурентоспособен товарен превоз (ОВ ЕС L 276, 20.10.2010 г., стр. 22).
 Сертифициране на машинисти
 Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. за сертифициране на машинисти, управляващи локомотиви и влакове в рамките на железопътната система на Общността (ОВ ЕС L 315, 3.12.2007 г., стр. 51).
 Регламент (ЕС) No 36/2010 на Комисията от 3 декември 2009 г. относно образци на Общността за свидетелства за управление на локомотив, допълнителни удостоверения, заверени копия на допълнителните удостоверения и формуляри за заявления за свидетелства за управление на локомотив съобразно с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 13, 19.1.2010 г., стр. 1).
 Решение 2010/17/ЕО на Комисията от 29 октомври 2009 г. относно приемането на основни параметри на регистрите на свидетелства за управление на влак и допълнителните удостоверения, предвидени в Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 8, 13.1.2010 г., стр. 17).
 Решение 2011/765/ЕС на Комисията от 22 ноември 2011 г. относно критериите за признаване на центрове за обучение, участващи в обучението на машинисти, относно критериите за признаване на изпитващи и критериите за организиране на изпити в съответствие с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 314, 29.11.2011 г., стр. 36).
 Оперативна съвместимост
 Директива (ЕО) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Европейския съюз (ОВ ЕС L 138, 26.5.2016 г., стр. 44).
 Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (ОВ ЕС L 191, 18.7.2008 г., стр. 1).
 (Вж. обаче член 58 от Директива (ЕС) 2016/797)
 Решение 2009/965/ЕО на Комисията от 30 ноември 2009 г. относно приемането на референтния документ, посочен в член 27, параграф 4 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (ОВ ЕС L 341, 22.12.2009 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 1299/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническите спецификации за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Инфраструктура“ на железопътната система в Европейския съюз (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 1300/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническите спецификации за оперативна съвместимост, свързани с достъпността на железопътната система на Съюза за лица с увреждания и лица с намалена подвижност (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 110).
 Регламент (ЕС) No 1301/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническите спецификации за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Енергия“ на железопътната система в ЕС (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 179).
 Регламент (ЕС) No 1302/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав — локомотиви и пътнически подвижен състав“ на железопътната система в Европейския съюз (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 228).
 Регламент (ЕС) No 1303/2014 на Комисията от 18 ноември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на „безопасността в железопътните тунели“ на железопътната система на Европейския съюз (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 394).
 Регламент (ЕС) No 1304/2014 на Комисията от 26 ноември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост на подсистемата „Подвижен състав — шум“, за изменение на Решение 2008/232/ЕО и за отмяна на Решение 2011/229/ЕС (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 421).
 Регламент (ЕС) No 1305/2014 на Комисията от 11 декември 2014 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Телематични приложения за товарни превози“ на железопътната система на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕС) No 62/2006 (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 438).
 Решение за изпълнение 2011/665/ЕС на Комисията от 4 октомври 2011 г. относно Европейския регистър на разрешените типове железопътни превозни средства (ОВ ЕС L 64, 8.10.2011 г., стр. 32).
 Решение за изпълнение 2014/880/ЕС на Комисията от 26 ноември 2014 г. относно общите спецификации на регистъра на железопътната инфраструктура и за отмяна на Решение за изпълнение 2011/633/ЕС (ОВ ЕС L 356, 12.12.2014 г., стр. 489).
 Решение 2012/757/ЕС на Комисията от 14 ноември 2012 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Експлоатация и управление на движението“ на железопътната система на Европейския съюз и за изменение на Решение 2007/756/ЕО (ОВ ЕС L 345, 15.12.2012 г., стр. 1).
 Решение 2011/229/ЕС на Комисията от 4 април 2011 г. относно техническите спецификации за оперативната съвместимост на подсистемата „подвижен състав — шум“ на трансевропейската конвенционална железопътна система (ОВ ЕС L 99, 13.4.2011 г., стр. 1).
 Решение 2011/291/ЕС на Комисията от 26 април 2011 г. относно техническа спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав“ — „Локомотиви и пътнически подвижен състав“ на трансевропейската конвенционална железопътна система (ОВ ЕС L 139, 26.5.2011 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 454/2011 на Комисията от 5 май 2011 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост на подсистемата „Телематични приложения за пътнически услуги“ на трансевропейската железопътна система (ОВ ЕС L 123, 12.5.2011 г., стр. 11).
 Решение 2011/314/ЕС на Комисията от 12 май 2011 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Експлоатация и управление на движението“ на трансевропейската конвенционална железопътна система (ОВ ЕС L 144, 31.5.2011 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 201/2011 на Комисията от 1 март 2011 г. относно образеца на декларация за съответствие на разрешен тип железопътно возило (ОВ ЕС L 57, 2.3.2011 г., стр. 8).
 Регламент (ЕС) 2016/919 на Комисията от 27 май 2016 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост на подсистемите „Контрол, управление и сигнализация“ на железопътната система в Европейския съюз (ОВ ЕС L 158, 15.6.2016 г., стр. 158).
 Регламент (ЕС) No 321/2013 на Комисията от 13 март 2013 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Подвижен състав — товарни вагони“ на железопътната система на Европейския съюз и за отмяна на Решение 2006/861/ЕО (ОВ ЕС L 104, 12.4.2013 г., стр. 1).
 Решение 2010/713/ЕС на Комисията от 9 ноември 2010 г. относно модули за процедурите за оценяване на съответствието, на годността за употреба, както и за проверката на ЕО, които да се използват в техническите спецификации за оперативна съвместимост, приети с Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 319, 4.12.2010 г., стр. 1).
 Агенция за железопътен транспорт на Европейския съюз
 Регламент (ЕС) 2016/796 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕО) No 881/2004 (ОВ ЕС L 138, 26.5.2016 г., стр. 1).
 Безопасност на железопътния транспорт
 Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно безопасността на железопътния транспорт (ОВ ЕС L 138, 26.5.2016 г., стр. 102).
 Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (ОВ ЕС L 164, 30.4.2004 г., стр. 44).
 (Вж. обаче член 34 от Директива (ЕС) 2016/798)
 Регламент (ЕО) No 653/2007 на Комисията от 13 юни 2007 г. относно прилагането на общ европейски формат за сертификатите за безопасност и документите за кандидатстване за сертифициране съгласно член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за валидността на сертификатите за безопасност, издадени по Директива 2001/14/ЕО (ОВ ЕС L 153, 14.6.2007 г., стр. 9).
 Регламент (ЕС) No 445/2011 на Комисията от 10 май 2011 г. относно система за сертифициране на структурите, които отговарят за поддръжката на товарни вагони, и за изменение на Регламент (ЕО) No 653/2007 (ОВ ЕС L 122, 11.5.2011 г., стр. 22).
 Регламент (ЕС) No 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (ОВ ЕС L 326, 10.12.2010 г., стр. 11).
 Регламент (ЕС) No 1169/2010 на Комисията от 10 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (ОВ ЕС L 327, 11.12.2010 г., стр. 13).
 Регламент (ЕС) No 1078/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. относно общ метод за безопасност, който да бъде прилаган от железопътни предприятия и управители на железопътна инфраструктура след получаването на сертификат или разрешително за безопасност, както и от структури, отговарящи за поддръжката (ОВ ЕС L 320, 17.11.2012 г., стр. 8).
 Регламент (ЕС) No 1077/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. относно общ метод за безопасност за осъществяване на надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат за безопасност или разрешително за безопасност (ОВ ЕС L 320, 17.11.2012 г., стр. 3).
 Решение 2009/460/ЕО на Комисията от 5 юни 2009 г. за приемане на общ метод в областта на техниката за безопасност, с който да се оценява постигането на критериите за безопасност, посочени в член 6 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 150, 13.6.2009 г., стр. 11).
 Вътрешен превоз на опасни товари
 Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (ОВ ЕС L 260, 30.9.2008 г., стр. 13).
 Транспортируемо оборудване под налягане
 Директива 2010/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2010 г. относно транспортируемото оборудване под налягане и за отмяна на директиви 76/767/ЕИО, 84/525/ЕИО, 84/526/ЕИО, 84/527/ЕИО и 1999/36/ЕО на Съвета (ОВ ЕС L 165, 30.6.2010 г., стр. 1).
 Социална сфера — работно време/часове
 Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно някои аспекти на организацията на работното време (OB ЕС L 299, 18.11.2003 г., стр. 9).
 Директива 2005/47/ЕО на Съвета от 18 юли 2005 г. относно Споразумението между Общността на европейските железници (CER) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения в железопътния сектор — споразумение, сключено между Европейската федерация на транспортните работници (ETF) и Общността на европейските железници (CER) относно определени аспекти на условията на труд на мобилните работници, които участват в интероперативни трансгранични съобщения (ОВ ЕС L 195, 27.7.2005 г., стр. 15).
 Права на пътниците
 Регламент (ЕО) No 1371/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно правата и задълженията на пътниците, използващи железопътен транспорт (ОВ ЕС L 315, 3.12.2007 г., стр. 14).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.3
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА АВТОМОБИЛНИЯ ТРАНСПОРТ
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Инфраструктура, за чието използване се плащат пътни такси — годишни данъци върху превозните средства
 Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфрастуктури (ОВ ЕО L 187, 20.7.1999 г., стр. 42).
 Допускане до дейността автомобилен превозвач
 Регламент (ЕО) No 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач, и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета (ОВ ЕС L 300, 14.11.2009 г., стр. 51).
 Социални разпоредби — време за управление и периоди на почивка
 Регламент (ЕО) No 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 3821/85 и (ЕО) No 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) No3820/85 на Съвета (ОВ ЕС L 102, 11.4.2006 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 581/2010 на Комисията от 1 юли 2010 г. относно максималните периоди за изтегляне на съответните данни от превозни средства и от карти на водача (ОВ ЕС L 168, 2.7.2010 г., стр. 16).
 Тахограф
 Регламент (ЕС) No 165/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно тахографите в автомобилния транспорт, за отмяна на Регламент (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) No 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт (ОВ ЕС L 60, 28.2.2014 г., стр. 1).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/68 на Комисията от 21 януари 2016 г. относно общите процедури и спецификации, необходими за взаимното свързване на електронните регистри на картите на водачи (ОВ ЕС L 15, 22.1.2016 г., стр. 51).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/799 на Комисията от 18 март 2016 г. за прилагане на Регламент (ЕС) No 165/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определянето на изискванията за конструкцията, изпитването, монтирането, експлоатацията и ремонта на тахографите и техните компоненти (ОВ ЕС L 139, 26.5.2016 г., стр. 1).
 Регламент (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт (ОВ ЕО L 370, 31.12.1985 г., стр. 8).
 (Вж. обаче член 46 от Регламент (ЕС) No 165/2014)
 Прилагане на социалното законодателство
 Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (ОВ ЕС L 102, 11.4.2006 г., стр. 35).
 Формуляри за удостоверяване на дейностите
 Решение 2007/230/ЕО на Комисията от 12 април 2007 г. относно формуляр във връзка със социалното законодателство свързано с дейностите по автомобилния транспорт (ОВ ЕС L 99, 14.4.2007 г., стр. 14).
 Работно време
 Директива 2002/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за организацията на работното време на лицата, извършващи дейности в автомобилния транспорт (ОВ ЕО L 80, 23.3.2002 г., стр. 35).
 Транспортируемо оборудване под налягане
 Директива 2010/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2010 г. относно транспортируемото оборудване под налягане и за отмяна на директиви 76/767/ЕИО, 84/525/ЕИО, 84/526/ЕИО, 84/527/ЕИО и 1999/36/ЕО на Съвета (ОВ ЕС L 165, 30.6.2010 г., стр. 1).
 Техническа изправност
 Директива 2014/45/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. относно периодичните прегледи за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета и за отмяна на Директива 2009/40/ЕО (ОВ ЕС L 127, 29.4.2014 г., стр. 51).
 Директива 2009/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно прегледите за проверка на техническата изправност на моторните превозни средства и техните ремаркета (ОВ ЕС L 141, 6.6.2009 г., стр. 12).
 (Вж. обаче член 24 от Директива 2014/45/ЕС)
 Крайпътни проверки
 Директива 2014/47/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 г. относно крайпътната техническа проверка на изправността на търговски превозни средства, които се движат на територията на Съюза, и за отмяна на Директива 2000/30/ЕО (ОВ ЕС L 127, 29.4.2014 г., стр. 134).
 Директива 2000/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юни 2000 г. относно крайпътните технически проверки на движещите се на територията на Общността търговски превозни средства (ОВ ЕО L 203, 10.8.2000 г., стр. 1).
 (Вж. обаче член 27 от Директива 2014/47/ЕС)
 Устройства за ограничаване на скоростта
 Директива 92/6/ЕИО на Съвета от 10 февруари 1992 г. относно монтирането и използването на устройства за ограничаване на скоростта за някои категории моторни превозни средства в Общността (ОВ ЕО L 57, 2.3.1992 г., стр. 27).
 Предпазни колани
 Директива 91/671/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно задължителното използване на предпазни колани и на ограничаващи устройства за деца в превозните средства (ОВ ЕО L 373, 31.12.1991 г., стр. 26).
 Огледала
 Директива 2007/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно последващо оборудване с огледала на тежкотоварни превозни средства, регистрирани в Общността (ОВ ЕС L 184, 14.7.2007 г., стр. 25).
 Документи за регистрация
 Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно документите за регистрация на превозни средства (ОВ ЕО L 138, 1.6.1999 г., стр. 57).
 Директива 2006/103/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г. относно адаптиране на някои директиви в областта на транспортната политика поради присъединяването на България и Румъния (ОВ ЕС L 363, 20.12.2006 г., стр. 344).
 Обучение на водачи
 Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. относно начална квалификация и продължаващо обучение на водачи на някои пътни превозни средства за превоз на товари или пътници, за изменение на Регламент (ЕИО) No 3820/85 на Съвета и Директива 91/439/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 76/914/ЕИО на Съвета (ОВ ЕС L 226, 10.9.2003 г., стр. 4).
 Свидетелство за правоуправление
 Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ ЕС L 403, 30.12.2006 г., стр. 18).
 Регламент (ЕС) No 383/2012 на Комисията от 4 май 2012 г. за определяне на техническите изисквания по отношение на включващи запомнящо устройство (микрочип) свидетелства за управление на моторни превозни средства (ОВ ЕС L 120, 5.5.2012 г., стр. 1).
 Трансграничен обмен на информация
 Директива (ЕС) 2015/413 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2015 г. за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата (ОВ ЕС L 68, 13.3.2015 г., стр. 9).
 Вътрешен превоз на опасни товари
 Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (ОВ ЕС L 260, 30.9.2008 г., стр. 13).
 Проверка на превоза на опасни товари
 Директива 95/50/ЕО на Съвета от 6 октомври 1995 г. относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари (ОВ ЕО L 249, 17.10.1995 г., стр. 35).
 Тунели
 Директива 2004/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните изисквания за безопасност за тунелите на трансевропейската пътна мрежа (ОВ ЕС L 167, 30.4.2004 г., стр. 39).
 Управление на безопасността на пътната инфраструктура
 Директива 2008/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно управлението на безопасността на пътните инфраструктури (ОВ ЕС L 319, 29.11.2008 г., стр. 59).
 Размери и маса на превозните средства
 Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик (ОВ ЕО L 235, 17.9.1996 г., стр. 59).
 Права на пътниците
 Регламент (ЕС) No 181/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. относно правата на пътниците в автобусния транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 (ОВ ЕС L 55, 28.2.2011 г., стр. 1).
 Екологично чисти превозни средства и/или инфраструктура за алтернативни горива
 Директива 2009/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаването на чисти и енергийноефективни пътни превозни средства (ОВ ЕС L 120, 15.5.2009 г., стр. 5).
 Директива 2014/94/EC на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2014 г. за разгръщането на инфраструктура за алтернативни горива (ОВ ЕС L 307, 28.10.2014 г., стр. 1).
 Интелигентни транспортни системи
 Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт (ОВ ЕС L 207, 6.8.2010 г., стр. 1).
 Решение за изпълнение 2011/453/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 г. за приемане на указания за докладване от държавите членки съгласно Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 193, 23.7.2011 г., стр. 48).
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/209 на Комисията от 12 февруари 2016 г. относно искане за стандартизация до европейските организации за стандартизация по отношение на интелигентните транспортни системи (ИТС) в градските райони в подкрепа на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт (ОВ ЕС L 39, 16.2.2016 г., стр. 48).
 Делегиран регламент (ЕС) No 305/2013 на Комисията от 26 ноември 2012 г. за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на хармонизираното предоставяне на оперативно съвместима система eCall в целия ЕС (ОВ ЕС L 91, 3.4.2013 г., стр. 1).
 Делегиран регламент (ЕС) No 885/2013 на Комисията от 15 май 2013 г. за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (Директивата за ИТС) по отношение на предоставянето на информационни услуги за места за безопасно и сигурно паркиране за камиони и търговски превозни средства (ОВ ЕС L 247, 18.9.2013 г., стр. 1).
 Делегиран регламент (ЕС) No 886/2013 на Комисията от 15 май 2013 г. за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на данните и процедурите за предоставяне, когато това е възможно, на безплатна за потребителите обща минимална информация за движението, свързана с безопасността (ОВ ЕС L 247, 18.9.2013 г., стр. 6).
 Делегиран регламент (ЕС) 2015/962 на Комисията от 18 декември 2014 г. за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предоставянето в целия ЕС на информационни услуги в реално време за движението по пътищата (ОВ ЕС L 157, 23.6.2015 г., стр. 21).
 Решение No 585/2014/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за въвеждането на оперативно съвместимата в целия Съюз услуга eCall (ОВ ЕС L 164, 3.6.2014 г., стр. 6).
 Системи за пътно таксуване
 Директива 2004/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за оперативната съвместимост на електронни системи за пътно таксуване в Общността (ОВ ЕС L 166, 30.4.2004 г., стр. 124).
 Решение на Комисията 2009/750/ЕО от 6 октомври 2009 г. за определяне на Европейската услуга за електронно събиране на такса за изминато разстояние и нейните технически елементи (ОВ ЕС L 268, 13.10.2009 г., стр. 11).
 Одобрение на типа
 Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ ЕС L 263, 9.10.2007 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.4
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА МОРСКИЯ ТРАНСПОРТ
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Морска политика
 Регламент (ЕС) No 1255/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2011 г. за установяване на програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на интегрираната морска политика (ОВ ЕС L 132, 5.12.2011 г., стр. 1).
 Достъп до пазара
 Регламент (ЕИО) No 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 г. относно прилагането на принципа на свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) (ОВ ЕО L 364, 12.12.1992 г., стр. 7).
 Регламент (ЕИО) No 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 г. относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави членки и между държави членки и трети страни (ОВ ЕО L 378, 31.12.1986 г., стр. 1).
 Регламент (ЕО) No 789/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно прехвърлянето на товарните и пътническите кораби от един регистър в друг в рамките на Общността и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 613/91 на Съвета (ОВ ЕС L 138, 30.4.2004 г., стр. 19).
 Регламент (ЕИО) No 4058/86 на Съвета от 22 декември 1986 г. относно координираните действия за опазване на свободния достъп до превоз на товари в презокеанската търговия (ОВ ЕО L 378, 31.12.1986 г., стр. 21).
 Международни отношения
 Регламент (ЕИО) No 4057/86 на Съвета от 22 декември 1986 г. относно практиката на нелоялно ценообразуване в морския транспорт (ОВ ЕО L 378, 31.12.1986 г., стр. 14).
 Международни споразумения
 Решение 2012/22/ЕС на Съвета от 12 декември 2011 г. относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., с изключение на членове 10 и 11 от него (ОВ ЕС L 8, 12.1.2012 г., стр. 1).
 Решение 2012/23/ЕС на Съвета от 12 декември 2011 г. относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., по отношение на членове 10 и 11 от него (ОВ ЕС L 8, 12.1.2012 г., стр. 13).
 Организации за инспектиране и преглед на кораби — признати организации
 Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общите правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби и за съответните дейности на морските администрации (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 47).
 Решение 2009/491/ЕО на Комисията от 16 юни 2009 г. относно критериите, които следва да се спазват при определяне дали работата на дадена организация, действаща от името на държава на флага, може да се приеме за неприемлива заплаха за безопасността и за околната среда (ОВ ЕС L 162, 25.6.2009 г., стр. 6).
 Регламент (ЕО) No 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (преработен текст) (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 11).
 Регламент (ЕС) No 788/2014 на Комисията от 18 юли 2014 г. за определяне на подробни правила за налагането на глоби и периодични имуществени санкции и оттеглянето на признаването на организациите за проверка и преглед на кораби в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) No 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 214, 19.7.2014 г., стр. 12).
 Държава на знамето
 Директива 2009/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно спазването на изискванията за държавата на знамето (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 132).
 Държавен пристанищен контрол
 Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (OB ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 57).
 Контрол на движението на плавателните съдове
 Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация и отменяща Директива 93/75/ЕИО на Съвета (ОВ ЕО L 208, 5.8.2002 г., стр. 10).
 Международен кодекс за управление на безопасността
 Регламент (ЕО) No 336/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 г. за прилагане на Международния кодекс за управление на безопасността в рамките на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 3051/95 на Съвета (ОВ ЕС L 64, 4.3.2006 г., стр. 1).
 Формалности по даване на сведения
 Директива 2010/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО (ОВ ЕС L 283, 29.10.2010 г., стр. 1).
 Морско оборудване
 Директива 2014/90/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета (ОВ ЕС L 257, 28.8.2014 г., стр. 146).
 Пътнически кораби
 Директива 2003/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 април 2003 г. относно специфични изисквания за стабилност на ро-ро пътнически кораби (ОВ ЕС L 123, 17.5.2003 г., стр. 22).
 Регламент (ЕО) No 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 24).
 Директива 98/41/ЕО на Съвета от 18 юни 1998 г. относно регистрацията на лица, които плават на борда на пътнически кораби, които оперират по направление към или от пристанища на държавите членки от Общността (ОВ ЕО L 188, 2.7.1998 г., стр. 35).
 Директива 2009/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за правилата за безопасност и стандартите за пътническите кораби(ОВ ЕС L 163, 5.6.2009 г., стр. 1).
 Директива 1999/35/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно система за задължителни прегледи за безопасна работа при редовни услуги от ро-ро фериботи и бързоходни пътнически плавателни съдове (ОВ ЕО L 138, 1.6.1999 г., стр. 1).
 Безопасност на риболовните кораби
 Директива 97/70/ЕО на Съвета от 11 декември 1997 г. относно установяване на хармонизиран режим на безопасност на риболовни кораби с дължина, равна или по-голяма от 24 метра (ОВ ЕО L 34, 9.2.1998 г., стр. 1).
 Нефтени танкери
 Регламент (ЕС) No 530/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2012 г. относно ускореното въвеждане на изисквания за двукорпусни или еквивалентни конструкции за еднокорпусни нефтени танкери (ОВ ЕС L 172, 30.6.2012 г., стр. 3).
 Кораби за превоз на насипни товари
 Директива 2001/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2001 г. относно установяване на хармонизирани изисквания и процедури за безопасното товарене и разтоварване на кораби за насипни товари (ОВ ЕО L 13, 16.1.2002 г., стр. 9).
 Разследване на произшествия
 Директива 2009/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за определяне на основните принципи, които уреждат разследването на произшествия в областта на морския транспорт, и за изменение на Директива 1999/35/ЕО на Съвета и Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 114).
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 651/2011 на Комисията от 5 юли 2011 г. за приемане на процедурни правила на рамката за постоянно сътрудничество, установена от държавите членки съвместно с Комисията съгласно член 10 от Директива 2009/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 177, 6.7.2011 г., стр. 18).
 Регламент (ЕС) No 1286/2011 на Комисията от 9 декември 2011 г. за приемане на обща методика за разследване на морски произшествия и инциденти, разработена съгласно член 5, параграф 4 от Директива 2009/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 328, 10.12.2011 г., стр. 36).
 Застраховки
 Директива 2009/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно застраховката на корабособствениците за морски искове (ОВ ЕС L 131, 28.5.2009 г., стр. 128).
 Замърсяване от кораби
 Директива 2005/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно замърсяването от кораби и относно въвеждането на санкции, включително наказателноправни санкции, за нарушения, свързани със замърсяване (ОВ ЕС L 255, 30.9.2005 г., стр. 11).
 Отпадъци от експлоатацията на кораби
 Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (ОВ ЕО L 332, 28.12.2000 г., стр. 81).
 Органотични съединения
 Регламент (ЕО) No 782/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 14 април 2003 г. относно забраната за използване на органотични съединения на корабите (ОВ ЕС L 115, 9.5.2003 г., стр. 1).
 Морска сигурност
 Регламент (ЕО) No 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (ОВ ЕС L 129, 29.4.2004 г., стр. 6).
 Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за повишаване на сигурността на пристанищата (ОВ ЕС L 310, 25.11.2005 г., стр. 28).
 Регламент (ЕО) No 324/2008 на Комисията от 9 април 2008 г. за определяне на изменени процедури за извършване на инспекции на Комисията в областта на морската сигурност (ОВ ЕС L 98, 10.4.2008 г., стр. 5).
 Обучение на морски лица
 Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (ОВ ЕС L 323, 3.12.2008 г., стр. 33).
 Директива 2005/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно взаимното признаване на свидетелства за морски лица, издадени от държавите членки (ОВ ЕС L 255, 30.9.2005 г., стр. 160).
 Социални аспекти
 Директива 2013/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 г. относно определени отговорности на държавата на знамето за спазване и прилагане на Морската трудова конвенция от 2006 г. (ОВ ЕС L 329, 10.12.2013 г., стр. 1).
 Директива 1999/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Споразумението за организацията на работното време на морските лица, сключено между Асоциацията на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Федерацията на синдикатите на транспортните работници в Европейския съюз (FST) (ОВ ЕО L 167, 2.7.1999 г., стр. 33).
 Директива 1999/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно изпълнението на разпоредбите по отношение на работното време на моряците на борда на кораби, които посещават пристанища на Общността (ОВ ЕО L 14, 20.1.2000 г., стр. 29).
 Директива 2009/13/ЕО на Съвета от 16 февруари 2009 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г. и за изменение на Директива 1999/63/ЕО (ОВ ЕС L 124, 20.5.2009 г., стр. 30).
 Директива 92/29/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно минималните изисквания за безопасност и здраве за подобряване на медицинското обслужване на борда на плавателните съдове(ОВ ЕО L 113, 30.4.1992 г., стр. 19).
 Морета и вътрешни водни пътища
 Регламент (ЕС) No 1177/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно правата на пътниците, пътуващи по море или по вътрешни водни пътища, и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 (ОВ ЕС L 334, 17.12.2010 г., стр. 1).
 Транспортируемо оборудване под налягане
 Директива 2010/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2010 г. относно транспортируемото оборудване под налягане и за отмяна на директиви 76/767/ЕИО, 84/525/ЕИО, 84/526/ЕИО, 84/527/ЕИО и 1999/36/ЕО на Съвета (ОВ ЕС L 165, 30.6.2010 г., стр. 1).
 Европейска агенция по морска безопасност
 Регламент (ЕО) No 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на Европейска агенция за морска безопасност (ОВ ЕО L 208, 5.8.2002 г., стр. 1).
 Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби
 Регламент (ЕО) No 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) и за изменение на регламентите относно безопасността на морския транспорт и предотвратяването на замърсяването от кораби (ОВ ЕО L 324, 29.11.2002 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.5
 ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ТРАНСПОРТА ПО ВЪТРЕШНИ ВОДНИ ПЪТИЩА
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Достъп до пазара
 Регламент (ЕО) No 1356/96 на Съвета от 8 юли 1996 г. относно общите правила, приложими по отношение на превоза на стоки или пътници по вътрешни водни пътища между държавите членки, с оглед установяването на свободно предоставяне на такива транспортни услуги (ОВ ЕО L 175, 13.7.1996 г., стр. 7).
 Регламент (ЕИО) No 3921/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно условията, при които превозвачи, установени извън държава членка, могат да превозват товари или пътници по вътрешните водни пътища на територията на държава членка (ОВ ЕО L 373, 31.12.1991 г., стр. 1).
 Регламент (ЕО) No 718/99 на Съвета от 29 март 1999 г. относно политиката за капацитета на флотите на Общността с оглед насърчаване на транспорта по вътрешните водни пътища (ОВ ЕО L 90, 2.4.1999 г., стр. 1).
 Директива 96/75/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1996 г. относно системите за чартиране и ценообразуване в националния и международния вътрешен воден транспорт в Общността (ОВ ЕО L 304, 27.11.1996 г., стр. 12).
 Регламент (ЕИО) No 2919/85 на Съвета от 17 октомври 1985 г. относно условията за достъп до режима, установен със спогодбите съгласно Ревизираната конвенция за корабоплаването по Рейн, отнасяща се за съдове от корабоплаването по Рейн (ОВ ЕО L 280, 22.10.1985 г., стр. 4).
 Достъп до професията
 Директива 87/540/ЕИО на Съвета от 9 ноември 1987 г. относно достъпа до професията на превозвач на товари по вода в областта на националния и международен транспорт и относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация (ОВ ЕО L 322, 12.11.1987 г., стр. 20).
 Свидетелства за капитани
 Директива 91/672/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно взаимното признаване на национални свидетелства за капитани на речни кораби за превоз на стоки и пътници по вътрешни водни пътища (OB ЕО L 373, 31.12.1991 г., стр. 29).
 Директива 96/50/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. относно хармонизирането на условията за получаване на национално удостоверение за капитан на плавателен съд за превоз на стоки и пътници по вътрешноводни пътища в Общността (ОВ ЕО L 235, 17.9.1996 г., стр. 31).
 Изисквания за безопасност/технически изисквания
 Директива 2009/100/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно взаимното признаване на свидетелства за плавателност за кораби, плаващи по вътрешни водни пътища (ОВ ЕС L 259, 2.10.2009 г., стр. 8).
 Директива (ЕС) 2016/1629 на Европейския парламент и на Съвета от 14 септември 2016 г. за установяване на техническите изисквания за плавателните съдове по вътрешните водни пътища, за изменение на Директива 2009/100/ЕО и за отмяна на Директива 2006/87/ЕО (ОВ ЕС L 252, 16.9.2016 г., стр. 118).
 Директива 2006/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища и за отмяна на Директива 82/714/ЕИО на Съвета (ОВ ЕС L 389, 30.12.2006 г., стр. 1).
 (Вж. обаче член 38 от Директива (ЕС) 2016/1629)
 Вътрешен превоз на опасни товари
 Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (ОВ ЕС L 260, 30.9.2008 г., стр. 13).
 Речни информационни услуги)
 Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно хармонизираните речни информационни услуги (RIS) относно вътрешните водни пътища на Общността (ОВ ЕС L 255, 30.9.2005 г., стр. 152).
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 909/2013 на Комисията от 10 септември 2013 г. за определяне на техническите спецификации на системата за изобразяване на електронни карти и информация за корабоплаването по вътрешните водни пътища (ECDIS за вътрешните водни пътища) в съответствие с Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ ЕС L 258, 28.9.2013 г., стр. 1).
 Регламент (ЕС) No 164/2010 на Комисията от 25 януари 2010 г. относно техническите спецификации за електронно корабно докладване при вътрешното корабоплаване, посочени в член 5 от Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизираните речни информационни услуги (RIS) относно вътрешните водни пътища на Общността (ОВ ЕС L 57, 6.3.2010 г., стр. 1).
 Регламент (ЕО) No 416/2007 на Комисията от 22 март 2007 г. относно техническите спецификации за известия до корабните водачи, на които се позовава член 5 от Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизираните речни информационни услуги (RIS) относно вътрешните водни пътища на Общността (ОВ ЕС L 105, 23.4.2007 г., стр. 88).
 Регламент (ЕО) No 415/2007 на Комисията от 13 март 2007 г. относно техническите спецификации за системи за прихващане и проследяване на корабите, на които се позовава член 5 от Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизираните речни информационни услуги (RIS) относно вътрешните водни пътища на Общността (ОВ ЕС L 105, 23.4.2007 г., стр. 35).
 Регламент (ЕО) No 414/2007 на Комисията от 13 март 2007 г. относно техническите насоки при планирането, въвеждането и оперативното използване на речните информационни услуги (RIS), посочени в член 5 от Директива 2005/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно хармонизираните речни информационни услуги (RIS) по вътрешните водни пътища на Общността (ОВ ЕС L 105, 23.4.2007 г., стр. 1).
 Околна среда
 Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за изменение на Директива 98/70/ЕО по отношение на спецификацията на бензина, дизеловото гориво и газьола и за въвеждане на механизъм за наблюдение и намаляване на нивата на емисиите на парникови газове и за изменение на Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на спецификацията на горивото, използвано от плавателни съдове по вътрешните водни пътища и за отмяна на Директива 93/12/ЕИО (ОВ ЕС L 140, 5.6.2009 г., стр. 88).
 Регламент (ЕС) 2016/1628 на Европейския парламент и на Съвета от 14 септември 2016 г. относно изискванията за граничните стойности на емисиите на газообразни и прахови замърсители и за одобряването на типа на двигателите с вътрешно горене за извънпътна подвижна техника, за изменение на регламенти (ЕС) No 1024/2012 и (ЕС) No 167/2013 и за изменение и отмяна на Директива 97/68/ЕО (ОВ ЕС L 252, 16.9.2016 г., стр. 53).
 Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (ОВ ЕО L 59, 27.2.1998 г., стр. 1).
 (Вж. обаче член 64 от Регламент (ЕС) 2016/1628)
 Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО за сближаване на законодателствата на държавите членки относно мерките за намаляване на емисиите на замърсяващи газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за извънпътни подвижни машини (ОВ ЕС L 146, 30.4.2004 г., стр. 1).
 Морета и вътрешни водни пътища
 Регламент (ЕС) No 1177/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно правата на пътниците, пътуващи по море или по вътрешни водни пътища, и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 (ОВ ЕС L 334, 17.12.2010 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.6
 ПРАВИЛА В ОБЛАСТТА НА ОКОЛНАТА СРЕДА, ПРИЛОЖИМИ ЗА СЕКТОРА НА ТРАНСПОРТА
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Оценка на въздействието
 Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ ЕС L 026, 28.1.2012 г., стр. 1).
 и Конвенцията за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст (Конвенцията от Еспо).
 Всички проекти, попадащи в приложното поле на настоящия договор, са предмет на оценка на въздействието върху околната среда, в съответствие със стандартите на Съюза. Освен това трансграничните аспекти следва да се разглеждат в съответствие с изискванията на Конвенцията от Еспо.
 Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (ОВ ЕО L 197, 21.7.2001 г., стр. 30) и
 Протокол за стратегическа екологична оценка към Конвенцията от Еспо (Протокол СЕО).
 Всички планове и програми в областта на транспорта, където е приложимо, се подлагат на оценка на въздействието върху околната среда, подобна на тази, предвидена в Директива 2001/42/ЕО. Освен това трансграничните аспекти следва да се разглеждат в съответствие с изискванията на протокола СЕО към Конвенцията от Еспо.
 Опазване
 Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ ЕО L 206, 22.7.1992 г., стр. 7).
 Ако има вероятност даден проект да окаже въздействие върху места, които са важни от гледна точка на опазването на природата, се прави подходяща оценка на опазването на природата, равностойна на предвидената в член 6 от Директива 92/43/ЕИО.
 Горива
 Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (ОВ ЕО L 350, 28.12.1998 г., стр. 58).
 Директива (ЕС) 2016/802 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива (ОВ ЕС L 132, 21.5.2016 г., стр. 58).
 Политика за водите
 Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ ЕО L 327, 22.12.2000 г., стр. 1.
 Всички транспортни проекти в областта на корабоплаването, попадащи в приложното поле на настоящия договор, следва да бъдат разработени и изпълнени в съответствие с член 4, параграф 7 от Директива 2000/60/ЕО.
 Всички транспортни проекти в областта на корабоплаването, попадащи в приложното поле на настоящия договор, където е приложимо, следва да се изпълняват в съответствие със Съвместната декларация относно корабоплаването по вътрешни водни пътища и устойчивостта на околната среда в басейна на река Дунав, подкрепена от Международната комисия за опазване на река Дунав, Дунавската комисия и Международната комисия за басейна на река Сава.
 ПРИЛОЖЕНИЕ I.7
 ПРАВИЛА В ОБЛАСТТА НА ВЪЗЛАГАНЕТО НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА СЕКТОРА НА ТРАНСПОРТА
 „Приложимите разпоредби“ на следните актове на Европейския съюз се прилагат в съответствие с основния договор и приложение II за хоризонталните адаптации, освен ако не е предвидено друго в настоящото приложение или в протоколи I—VI. Когато е необходимо, по-долу са посочени конкретни адаптации за всеки отделен акт.
 Следните актове на Европейския съюз се отнасят до последната редакция на същите, с последното им изменение.
 Регулаторна област
 Законодателство
 Производства по обжалване
 Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ ЕО L 395, 30.12.1989 г., стр. 33).
 Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ ЕО L 76, 23.3.1992 г., стр. 14).
 Процедури за възлагане на обществени поръчки
 Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за възлагане на договори за концесия (ОВ ЕС L 94, 28.3.2014 г., стр. 1).
 Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ ЕС L 94, 28.3.2014 г., стр. 65).
 Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО (ОВ ЕС L 94, 28.3.2014 г., стр. 243).
 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1986 на Комисията от 11 ноември 2015 г. за установяване на стандартните формуляри за публикуването на обявления в областта на обществените поръчки и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 842/2011 (ОВ ЕС L 296, 12.11.2015 г., стр. 1).
 Обществени услуги
 Регламент (ЕО) No 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 1191/69 и (ЕИО) No 1107/70 на Съвета (ОВ ЕС L 315, 3.12.2007 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ II
 ХОРИЗОНТАЛНИ АДАПТАЦИИ И НЯКОИ ПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА
 Разпоредбите на актовете, посочени в приложение I, са приложими в съответствие с основния договор и параграфи 1—3 от настоящото приложение, освен ако не е предвидено друго в приложение I. Конкретните адаптации, необходими за всеки отделен акт, са посочени в приложение I.
 Настоящият договор се прилага в съответствие с процедурните правила, предвидени в параграфи 4 и 6 от настоящото приложение.
 1. УВОДНА ЧАСТ НА ЗАКОНОДАТЕЛНИТЕ АКТОВЕ
 Преамбюлите на посочените актове не са адаптирани за целите на настоящия договор. Те са от значение доколкото са необходими точното тълкуване и прилагане, в рамките на настоящия договор, на разпоредбите на тези актове.
 2. СПЕЦИАЛНА ТЕРМИНОЛОГИЯ НА ЗАКОНОДАТЕЛНИТЕ АКТОВЕ
 Следните понятия, използвани в законодателните актове, посочени в приложение I, се разбират, както следва:
 a)
 понятията „Европейска общност“, „Общност“, „Европейски съюз“ и „Съюз“ да се разбират като „зона на Транспортната общност“;
 б)
 понятията „право на Общността“, „законодателство на Общността“, „инструменти на Общността“, „право на Съюза“, „законодателство на Съюза“, „инструменти на Съюза“ и „Договор“ — когато се отнася до Договора за Европейския съюз или Договора за функционирането на Европейския съюз — да се разбират като „Договор за създаване на Транспортната общност“;
 в)
 понятието „железопътна инфраструктура“ да се разбира като „железопътна инфраструктура в зоната на Транспортната общност“;
 г)
 понятието „пътна инфраструктура“ да се разбира като „пътна инфраструктура в зоната на Транспортната общност“;
 д)
 понятието „летищна инфраструктура“ да се разбира като„летищна инфраструктура в зоната на Транспортната общност“;
 е)
 понятието „инфраструктура на вътрешните водни пътища“ да се разбира като „инфраструктура на вътрешните водни пътища в зоната на Транспортната общност“;
 ж)
 понятието „Официален вестник на Европейските общности“ или „Официален вестник на Европейския съюз“ да се разбира като „Официални вестници на договарящите страни“.
 3. ПОЗОВАВАНИЯ НА ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ
 Без да се засяга параграф 4 от настоящото приложение, когато актовете, посочени в приложение I, съдържат позоваване на „държава(и) членка(и)“, да се разбира, че освен държавите — членки на Европейския съюз, позоваванията включват и договарящите страни от Югоизточна Европа.
 4. РАЗПОРЕДБИ ЗА КОМИТЕТИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ И ЗА КОНСУЛТАЦИЯ СЪС ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ОТ ЮГОИЗТОЧНА ЕВРОПА
 Европейската комисия провежда консултации с експерти от договарящите страни от Югоизточна Европа, които получават възможност да изложат мненията си всеки път, когато актовете, посочени в приложение I, предвиждат провеждането на консултации от страна на Европейската комисия с комитетите на Европейския съюз, както и възможността те да представят свое мнение или становище.
 Всяка консултация се състои от едно заседание, председателствано от Европейската комисия, което се провежда в рамките на Регионалния управителен комитет по покана на Европейската комисия, преди консултацията със съответния комитет на Европейския съюз. Европейската комисия предоставя на всяка договаряща страна от Югоизточна Европа цялата необходима информация най-малко две седмици преди срещата, освен ако обстоятелствата не изискват уведомяване в по-кратки срокове.
 Договарящите страни от Югоизточна Европа биват приканени да представят становищата си на Европейската комисия. Европейската комисия отделя необходимото внимание на мненията на договарящите страни от Югоизточна Европа.
 Горните разпоредби не засягат прилагането на правилата за конкуренцията, предвидени в настоящия договор, които са предмет на специалните процедури за консултации, предвидени в приложение III.
 5. СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
 За да се улесни упражняването на съответните правомощия от компетентните органи на договарящите страни, тези органи — при поискване — взаимно обменят цялата информация, необходима за правилното действие на настоящия договор.
 6. ПОЗОВАВАНЕ НА ЕЗИЦИ
 В процедурите, установени в рамките на настоящия договор, и без да се засяга приложение IV, договарящите страни имат право да ползват всеки от официалните езици на институциите на Европейския съюз или на друга договаряща страна. Договарящите страни обаче разбират, че използването на английския език улеснява тези процедури. Ако даден език, който не е официален език на институциите на Европейския съюз, е използван в официален документ, едновременно се предоставя и превод на официален език на институциите на Европейския съюз, като се отчита разпоредбата на предходното изречение. Ако договаряща страна има намерение да ползва в устната фаза на процедурата език, който не е официален език на институциите на Европейския съюз, тази договаряща страна осигурява симултанен превод на английски език.
 ПРИЛОЖЕНИЕ III
 ПРАВИЛА ОТНОСНО КОНКУРЕНЦИЯТА И ДЪРЖАВНИТЕ ПОМОЩИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 17 ОТ ОСНОВНИЯ ДОГОВОР
 Член 1
 Държавни монополи
 Договарящите страни от Югоизточна Европа постепенно регулират всеки държавен монопол с търговски характер с оглед към края на втория период, посочен в протокола към настоящия договор, който съдържа преходните мерки, отнасящи се до съответната договаряща страна от Югоизточна Европа, да се гарантира, че не съществува дискриминация по отношение на условията, при които стоките се доставят и търгуват между гражданите на договарящите страни. Регионалният управителен комитет бива информиран за мерките, приети с оглед постигане на тази цел.
 Член 2
 Сближаване на законодателството за държавните помощи и за конкуренцията
 1. Договарящите страни признават значимостта на сближаването на съществуващото законодателство за държавните помощи и за конкуренцията на договарящите страни от Югоизточна Европа с това на Европейския съюз. Договарящите страни от Югоизточна Европа полагат усилия техните съществуващи и бъдещи закони за държавните помощи и за конкуренцията постепенно да бъдат приведени в съответствие с достиженията на правото на Европейския съюз.
 2. Това сближаване започва при влизането в сила на настоящия договор и постепенно — до края на втория период, посочен в протокола към настоящия договор, който съдържа преходните мерки, отнасящи се до съответната договаряща страна от Югоизточна Европа — се разширява до всички елементи от посочените в настоящото приложение разпоредби на Европейския съюз за държавните помощи и за конкуренцията. Съгласувано с Европейската комисия, съответната договаряща страна от Югоизточна Европа определя и условията за мониторинг на напредъка по сближаването на законодателството и действията по правоприлагане, които трябва да бъдат предприети.
 Член 3
 Правила за конкуренцията и други икономически разпоредби
 1. Следните практики са несъвместими с правилното действие на настоящия договор, доколкото могат да засегнат търговията между две или повече договарящи страни:
 а)
 всички споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики между предприятия, имащи за цел или резултат възпрепятстване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията;
 б)
 злоупотреба от страна на едно или повече предприятия с господстващо положение на териториите на договарящите страни като цяло или на значителна част от тях;
 в)
 всяка държавна помощ, която нарушава или създава опасност от нарушаване на конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или определени продукти.
 2. Всички практики, които противоречат на настоящия член, се оценяват въз основа на критериите, произтичащи от прилагането на правилата за конкуренцията, приложими в Европейския съюз, и по-специално от членове 93, 101, 102, 106, 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, и тълкувателните инструменти, приети от институциите на Европейския съюз.
 3. Всяка договаряща страна от Югоизточна Европа предоставя на оперативно независим обществен орган необходимите правомощия за пълното прилагане на параграф 1, букви а) и б) по отношение на частни и публични предприятия, както и предприятия, на които са предоставени специални права.
 4. Всяка договаряща страна от Югоизточна Европа определя или създава оперативно независим орган, който да разполага с необходимите правомощия за пълното прилагане на параграф 1, буква в). Този орган има inter alia правомощия да разрешава схеми за държавна помощ и индивидуална безвъзмездна помощ в съответствие с параграф 2, както и правомощия да постановява възстановяването на незаконосъобразно предоставена държавна помощ.
 5. Всяка договаряща страна осигурява прозрачност в областта на държавните помощи inter alia като предоставя на другите договарящи страни редовен годишен доклад или равностоен документ, като следва методологията и представянето на обзора на Европейския съюз за държавните помощи. По искане на някоя договаряща страна, друга договаряща страна предоставя информация за конкретни частни случаи на държавна помощ.
 6. Всяка договаряща страна от Югоизточна Европа съставя подробен списък на схемите за предоставяне на помощ, въведени преди създаването на органа по параграф 4, и хармонизира тези схеми с критериите по параграф 2.
 7.
 а)
 За целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, буква в) договарящите страни приемат, че по време на периодите, посочени в протокола към настоящия договор, който съдържа преходните мерки по отношение на дадена договаряща страна от Югоизточна Европа, държавните помощи, отпуснати от въпросната договаряща страна от Югоизточна Европа, се оценяват при отчитане на факта, че въпросната договаряща страна от Югоизточна Европа се разглежда като зона, идентична на зоните от Европейския съюз, където жизненото равнище е далеч под обичайното или където има високо равнище на непълна заетост, както е посочено в член 107, параграф 3, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз;
 б)
 До края на първия период, посочен в протокола към настоящия договор, който съдържа преходните мерки по отношение на дадена договаряща страна от Югоизточна Европа, същата предоставя на Европейската комисия своите данни за БВП на глава от населението, хармонизирани на нива NUTS II. След това органът по параграф 4 и Европейската комисия оценяват съвместно доколко регионите на съответната договаряща страна от Югоизточна Европа отговарят на условията за подпомагане, както и максималния интензитет на помощта в това отношение с цел да се състави карта на регионалните помощи въз основа на съответните насоки на Европейския съюз.
 8. Ако една от договарящите страни счита, че дадена практика е несъвместима с условията на параграф 1, тя може да предприеме необходимите мерки след консултация в Регионалния управителен комитет или след изтичането на 30 работни дни след внасянето на искане за такава консултация.
 9. Договарящите страни обменят информация при отчитане на ограниченията, наложени от изискванията за опазване на професионална и търговска тайна.
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 СЕЗИРАНЕ НА СЪДА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
 1. Общи принципи във връзка с член 19 от основния договор
 1.
 Разпоредбите относно статута на Съда на Европейския съюз, по-долу наричан „Съдът на ЕС“, както и разпоредбите на неговия процедурен правилник относно отправянето на искания за преюдициално заключение се прилагат — доколкото това е целесъобразно — към исканията за преюдициално заключение, представени от съд на договаряща страна от Югоизточна Европа въз основа на член 19 от основния договор.
 2.
 В такива случаи и в рамките на приложното поле на настоящия договор договарящите страни от Югоизточна Европа имат същите права да представят становища пред Съда на ЕС, както и държавите — членки на Европейския съюз.
 2. Обхват и условия на процедурата, предвидена в член 19 от основния договор
 1.
 Когато в съответствие с член 19, параграф 2 от основния договор договаряща страна от Югоизточна Европа приеме решение относно обхвата и условията за сезиране на Съда на ЕС, в това решение се посочва, че:
 a)
 всеки съд от последна инстанция на договаряща страна от Югоизточна Европа отправя искане до Съда на ЕС да даде преюдициално заключение по въпрос, възникнал по дело в този съд и свързан с валидността или тълкуването на настоящия договор или на разпоредба, посочена в член 19 от основния договор, ако този съд счита преюдициалното заключение за необходимо, за да може да постанови решение; или
 б)
 всеки съд на въпросната договаряща страна от Югоизточна Европа може да отправи искане до Съда на ЕС да даде преюдициално заключение по въпрос, възникнал в този съд и свързан с валидността или тълкуването на настоящия договор или на разпоредба, посочена в член 19 от основния договор, ако този съд счита преюдициалното заключение за необходимо, за да може да постанови решение.
 2.
 Условията за прилагане на член 19 от основния договор се основават на принципите, залегнали в нормативните разпоредби за функционирането на Съда на ЕС, включително и съответните разпоредби на Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, статута и процедурния правилник на Съда на ЕС, а също и съдебната практика на последния. В случай че вземе решение относно условията на прилагане на тази разпоредба, съответната договаряща страна от Югоизточна Европа взема предвид и препоръките на Съда на ЕС към националните съдилища по отношение на случаите на преюдициално производство.
 3. Спорове, отнесени до Съда на ЕС съгласно член 37, параграф 3 от основния договор
 Разпоредбите относно статута на Съда на Европейския съюз, както и разпоредбите на неговия процедурен правилник относно споровете, отнесени до Съда на ЕС съгласно член 273 от Договора за функционирането на Европейския съюз, се прилагат, доколкото е уместно, за спорове, отнесени до него съгласно член 37, параграф 3 от основния договор.
 4. Сезиране на Съда на ЕС и езици
 Договарящите страни от Югоизточна Европа имат право да ползват в процедурите пред Съда на ЕС, установени в рамките на настоящия договор, всеки един от официалните езици на институциите на Европейския съюз или на договаряща страна от Югоизточна Европа. Ако език, който не е официален език на институциите на Европейския съюз, се използва в официален документ, едновременно се предоставя и превод на френски език. Ако договаряща страна от Югоизточна Европа има намерение да ползва в устната фаза на производството език, който не е официален език на институциите на Европейския съюз, тази договаряща страна от Югоизточна Европа осигурява и симултанен превод на френски език.
 ПРИЛОЖЕНИЕ V
 ВНОСКИ КЪМ БЮДЖЕТА НА ТРАНСПОРТНАТА ОБЩНОСТ
 Страни
 Вноски в проценти
 Европейски съюз
 80,00
 Република Албания
 3,20
 Босна и Херцеговина
 3,55
 бивша югославска република Македония
 2,88
 Косово (*1)
 2,57
 Черна гора
 2,38
 Република Сърбия
 5,42
 Вноската се разделяна две части: 80 % за Европейския съюз и 20 % за шестте договарящи страни от Югоизточна Европа.
 20-те процента за договарящите страни от Югоизточна Европа се разпределят съгласно следната схема: всяка страна внася по 2 % от бюджета, а останалите 8 % се разпределят между шестте договарящи страни от Югоизточна Европа съгласно техния дял от БВП в общия БВП на договарящите страни от Югоизточна Европа.
 (*1) Това название не засяга позициите по отношение на статуса и е съобразено с Резолюция 1244/1999 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово.
 ПРОТОКОЛ I
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И РЕПУБЛИКА АЛБАНИЯ, ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Република Албания, наричана по-долу „Албания“, на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Албания на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период Албания може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка ѝ в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период Албания:
 а)
 трябва да е въвела изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да е постигнала значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период Албания прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор,
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Албания, получават достъп до железопътната инфраструктура в Албания;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Албания, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Албания на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Албания на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 Албания трябва да е въвела цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено в приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на Албания и превозвачи, установени на територията на Албания, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава членка и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава членка или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на Албания, установени извън Албания, както и за превозвачи, установени извън Албания, контролирани от граждани на Албания, ако техните плавателни съдове са регистрирани в Албания в съответствие с нейното законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и Албания и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и Албания. Същото се прилага и за граждани на държави — членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава — членка на Европейския съюз, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 Албания прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Съюза, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Албания и плаващи под знамето на тази държава членка или на Албания, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в Албания съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа, корабособствениците от Албания, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Албания и плаващи под знамето на тази държава членка или на Албания, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава — членка на Европейския съюз, съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 III. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Албания на всички условия, посочени в член 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на преходния период:
 а)
 Албания прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 Албания се ползва с право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава членка и пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава членка.
 ПРОТОКОЛ II
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И БОСНА И ХЕРЦЕГОВИНА, ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Босна и Херцеговина на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Босна и Херцеговина на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период Босна и Херцеговина може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка ѝ в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период Босна и Херцеговина:
 а)
 трябва да е въвела изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да е постигнала значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период Босна и Херцеговина прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор,
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Босна и Херцеговина, получават достъп до железопътната инфраструктура в Босна и Херцеговина;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Босна и Херцеговина, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Босна и Херцеговина на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Босна и Херцеговина на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 Босна и Херцеговина трябва да е въвела цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено в приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на Босна и Херцеговина и превозвачи, установени на територията на Босна и Херцеговина, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава членка и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава членка или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на Босна и Херцеговина, установени извън Босна и Херцеговина, както и за превозвачи, установени извън Босна и Херцеговина, контролирани от граждани на Босна и Херцеговина, ако техните плавателни съдове са регистрирани в Босна и Херцеговина в съответствие с нейното законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и Босна и Херцеговина и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и Босна и Херцеговина. Същото се прилага и за граждани на държави — членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава — членка на Европейския съюз, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 Босна и Херцеговина прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Съюза, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Босна и Херцеговина и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Босна и Херцеговина, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в Босна и Херцеговина съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа корабособствениците от Босна и Херцеговина, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Босна и Херцеговина и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Босна и Херцеговина, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава — членка на Европейския съюз, съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 III. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Босна и Херцеговина на всички условия, посочени в член 2 настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на преходния период:
 а)
 Босна и Херцеговина прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 Босна и Херцеговина получава право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава членка на Европейския съюз и пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава членка.
 ПРОТОКОЛ III
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И БИВШАТА ЮГОСЛАВСКА РЕПУБЛИКА МАКЕДОНИЯ, ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението на страна на бившата югославска република Македония на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението на страна на бившата югославска република Македония на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период бившата югославска република Македония може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка ѝ в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период бившата югославска република Македония:
 а)
 трябва да е въвела изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да е постигнала значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период бившата югославска република Македония прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор,
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в бившата югославска република Македония, получават достъп до железопътната инфраструктура в бившата югославска република Македония;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в бившата югославска република Македония, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението на страна на бившата югославска република Македония на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението на страна на бившата югославска република Македония на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 бившата югославска република Македония трябва да е въвела цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено в приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на бившата югославска република Македония и превозвачи, установени на територията на бившата югославска република Македония, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз, или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на бившата югославска република Македония, установени извън бившата югославска република Македония, както и за превозвачи, установени извън бившата югославска република Македония, контролирани от граждани на бившата югославска република Македония, ако техните плавателни съдове са регистрирани в бившата югославска република Македония в съответствие с нейното законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и бившата югославска република Македония и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и бившата югославска република Македония. Същото се прилага и за граждани на държави — членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава — членка на Европейския съюз, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 бившата югославска република Македония прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Европейския съюз, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в бившата югославска република Македония и плаващи под знамето на тази държава членка или на бившата югославска република Македония, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в бившата югославска република Македония съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа корабособствениците от бившата югославска република Македония, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в бившата югославска република Македония и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на бившата югославска република Македония, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава членка съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 III. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението на страна на бившата югославска република Македония на всички условия, посочени в член 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 До края на преходния период:
 а)
 бившата югославска република Македония прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 бившата югославска република Македония получава право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава членка.
 ПРОТОКОЛ IV
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И КОСОВО (*1), ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Косово на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Косово на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период Косово може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период Косово:
 а)
 трябва да въведе изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да постигне значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период Косово прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор:
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Косово, получават достъп до железопътната инфраструктура в Косово;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Косово, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за автомобилния транспорт
 Европейският съюз и Косово се споразумяват, че независимо от член 61, параграф 1 от Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Косово (*1), от друга страна (1), глава III от същото споразумение относно транзитния трафик продължава да се прилага след влизането в сила на Договора за създаване на Транспортната общност.
 III. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Косово на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Косово на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 Косово трябва да въведе цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на Косово и превозвачи, установени на територията на Косово, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз, или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на Косово, установени извън Косово, както и за превозвачи, установени извън Косово, контролирани от граждани на Косово, ако техните плавателни съдове са регистрирани в Косово в съответствие с неговото законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и Косово и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и Косово. Същото се прилага и за граждани на държави — членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава — членка на Европейския съюз, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 Косово прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Съюза, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Косово и плаващи под знамето на тази държава членка или на Косово, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в Косово съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа корабособствениците от Косово, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Косово и плаващи под знамето на тази държава членка или на Косово, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава — членка на Европейския съюз, съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 IV. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Косово на всички условия, посочени в член 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 До края на преходния период:
 а)
 Косово прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 Косово получава право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава членка и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз.
 (*1) Това название не засяга позициите по отношение на статуса и е съобразено с Резолюция 1244/1999 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации и становището на Международния съд относно обявяването на независимост от страна на Косово.
 (1) ОВ ЕС L 71, 16.3. 2016 г., стp. 3.
 ПРОТОКОЛ V
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И ЧЕРНА ГОРА, ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Черна гора на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Черна гора на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период Черна гора може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка ѝ в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период Черна гора:
 а)
 трябва да е въвела изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да е постигнала значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период Черна гора прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор,
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Черна гора, получават достъп до железопътната инфраструктура в Черна гора;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Черна гора, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Черна гора на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Черна гора на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 Черна гора трябва да е въвела цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено в приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на Черна гора и превозвачи, установени на територията на Черна гора, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз, или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на Черна гора, установени извън Черна гора, както и за превозвачи, установени извън Черна гора, контролирани от граждани на Черна гора, ако техните плавателни съдове са регистрирани в Черна гора в съответствие с нейното законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и Черна гора и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и Черна гора. Същото се прилага и за граждани на държави —членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава — членка на Европейския съюз, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 Черна гора прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Съюза, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Черна гора и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Черна гора, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в Черна гора съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа корабособствениците от Черна гора, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава — членка на Европейския съюз, или в Черна гора и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Черна гора, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава — членка на Европейския съюз, съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 III. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Черна гора на всички условия, посочени в член 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 До края на преходния период:
 а)
 Черна гора прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 Черна гора получава право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава членка и пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз.
 ПРОТОКОЛ VI
 ПРЕХОДНИ ДОГОВОРЕНОСТИ МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И РЕПУБЛИКА СЪРБИЯ, ОТ ДРУГА СТРАНА
 I. Условия, свързани с преходния период за железопътния транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Република Сърбия, наричана по-долу „Сърбия“, на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което това бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Сърбия на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 3.
 В края на първия преходен период Сърбия може да поиска от Европейската комисия да извърши оценка на напредъка ѝ в съответствие с член 40 от основния договор с оглед на прякото преминаване към интеграция на пазара съгласно член 11 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период Сърбия:
 а)
 трябва да е въвела изцяло законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I;
 б)
 трябва да е постигнала значителен напредък в прилагането на правилата относно държавните помощи и конкуренцията, включени в споразумение, посочено в член 17 от основния договор или в приложение III, в зависимост от случая.
 2.
 До края на втория преходен период Сърбия прилага настоящия договор, включително цялото законодателство в областта на железопътния транспорт и правилата относно държавните помощи и конкуренцията, посочени в параграф 1.
 ЧЛЕН 3
 1.
 Независимо от член 1, параграф 1 от основния договор:
 а)
 по време на първия преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Сърбия, получават достъп до железопътната инфраструктура в Сърбия;
 б)
 по време на втория преходен период железопътните предприятия, лицензирани в Сърбия, получават търговските права, предвидени в законодателството в областта на железопътния транспорт, посочено в приложение I, върху железопътната инфраструктура на всяка друга договаряща страна от Югоизточна Европа.
 II. Условия, свързани с преходния период за морския транспорт
 ЧЛЕН 1
 1.
 Първият преходен период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Сърбия на всички условия, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 2.
 Вторият преходен период продължава от края на първия преходен период до изпълнението от страна на Сърбия на всички условия, посочени в член 2, параграф 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 1.
 До края на първия преходен период:
 а)
 Сърбия трябва да е въвела цялото законодателство в областта на морския транспорт, посочено в приложение I, с изключение на Регламент (ЕИО) No 3577/92;
 б)
 граждани на Сърбия и превозвачи, установени на територията на Сърбия, имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище на държава — членка на Европейския съюз, и което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз, или на държава, която не е членка на Европейския съюз. Същото се прилага и за граждани на Сърбия, установени извън Сърбия, както и за превозвачи, установени извън Сърбия, контролирани от граждани на Сърбия, ако техните плавателни съдове са регистрирани в Сърбия в съответствие с нейното законодателство.
 На реципрочна основа корабособственици от Съюза имат право да превозват пътници или товари по море между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на държава — членка на Европейския съюз, и Сърбия и между което и да било пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава, която не е членка на Европейския съюз, и Сърбия. Същото се прилага и за граждани на държави —членки на Европейския съюз, установени извън Европейския съюз, както и за превозвачи, установени извън Европейския съюз, контролирани от граждани на държава членка, ако техните плавателни съдове са регистрирани в същата държава — членка на Европейския съюз, в съответствие с нейното законодателство.
 2.
 До края на втория преходен период:
 а)
 Сърбия прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 корабособствениците от Съюза, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава членка или в Сърбия и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Сърбия, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в Сърбия съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 На реципрочна основа корабособствениците от Сърбия, експлоатиращи кораби, регистрирани в държава членка или в Сърбия и плаващи под знамето на тази държава — членка на Европейския съюз, или на Сърбия, се ползват от свободата на предлагане на транспортни услуги по море в която и да било държава членка съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕИО) No 3577/92.
 III. Условия, свързани с преходния период за транспорта по вътрешни водни пътища
 ЧЛЕН 1
 1.
 Преходният период продължава от влизането в сила на настоящия договор до изпълнението от страна на Сърбия на всички условия, посочени в член 2 от настоящия раздел, което бъде потвърдено чрез проверка, извършена от Европейската комисия съгласно процедурата, посочена в член 40 от основния договор.
 ЧЛЕН 2
 До края на преходния период:
 а)
 Сърбия прилага настоящия договор, включително цялото законодателство, посочено в приложение I;
 б)
 Сърбия получава право на превоз на пътници или товари по вътрешните водни пътища между което и да било пристанище на държава членка и пристанище или крайбрежно съоръжение на друга държава — членка на Европейския съюз.