text:
 15.12.2017
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 333/25
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2017/2327 DELLA COMMISSIONE
 del 14 dicembre 2017
 che approva il 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one come principio attivo ai fini del suo uso nei biocidi del tipo di prodotto 6
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 528/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 maggio 2012, relativo alla messa a disposizione sul mercato e all'uso dei biocidi (1), in particolare l'articolo 90, paragrafo 2,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il 26 novembre 2009 la Polonia ha ricevuto una domanda a norma dell'articolo 11, paragrafo 1, della direttiva 98/8/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (2) per l'iscrizione del principio attivo 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one nell'allegato I di tale direttiva ai fini del suo uso nel tipo di prodotto 6 «Preservanti per prodotti in scatola», quale descritto nell'allegato V di tale direttiva, che corrisponde al tipo di prodotto 6 descritto nell'allegato V del regolamento (UE) n. 528/2012.
 (2)
 Il 24 marzo 2016 la Polonia ha presentato la relazione di valutazione corredata di raccomandazioni, in conformità all'articolo 90, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 528/2012.
 (3)
 Il 27 giugno 2017 il comitato sui biocidi ha formulato il parere dell'Agenzia europea per le sostanze chimiche, tenendo conto delle conclusioni dell'autorità di valutazione competente.
 (4)
 In base a tale parere i biocidi del tipo di prodotto 6 contenenti 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one possono essere considerati conformi ai criteri stabiliti all'articolo 19, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (UE) n. 528/2012, purché siano rispettate determinate specifiche e condizioni relative al loro uso.
 (5)
 È pertanto opportuno approvare il 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one ai fini del suo uso nei biocidi del tipo di prodotto 6, subordinatamente al rispetto di determinate specifiche e condizioni.
 (6)
 Poiché il 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one soddisfa i criteri di classificazione come sensibilizzante della pelle della sottocategoria 1 A (sensibilizzanti forti), come definito al punto 3.4.2.2.1.2. dell'allegato I del regolamento (CE) n. 1272/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (3), gli articoli trattati con 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one o contenenti tale prodotto dovrebbero essere opportunamente etichettati all'atto dell'immissione sul mercato.
 (7)
 Prima dell'approvazione di un principio attivo è opportuno prevedere un periodo ragionevole, al fine di consentire alle parti interessate di adottare le misure preparatorie necessarie a soddisfare le nuove prescrizioni.
 (8)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente sui biocidi,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one è approvato come principio attivo ai fini del suo uso nei biocidi del tipo di prodotto 6, fatte salve le specifiche e le condizioni di cui all'allegato.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 14 dicembre 2017
 Per la Commissione
 Il presidente
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) GU L 167 del 27.6.2012, pag. 1.
 (2) Direttiva 98/8/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 1998, relativa all'immissione sul mercato dei biocidi (GU L 123 del 24.4.1998, pag. 1).
 (3) Regolamento (CE) n. 1272/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 2008, relativo alla classificazione, all'etichettatura e all'imballaggio delle sostanze e delle miscele che modifica e abroga le direttive 67/548/CEE e 1999/45/CE e che reca modifica al regolamento (CE) n. 1907/2006 (GU L 353 del 31.12.2008, pag. 1).
 ALLEGATO
 Nome comune
 Denominazione IUPAC
 Numeri d'identificazione
 Grado minimo di purezza del principio attivo (1)
 Data di approvazione
 Scadenza dell'approvazione
 Tipo di prodotto
 Condizioni specifiche
 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one
 (MBIT)
 Denominazione IUPAC:
 2-methyl-1,2-benzisothiazol-3(2H)-one
 N. CE: non disponibile
 N. CAS: 2527-66-4
 ≥ 997 g/kg
 1o luglio 2018
 30 giugno 2028
 6
 Le autorizzazioni dei biocidi sono soggette alle seguenti condizioni:
 1)
 nella valutazione del prodotto occorre prestare particolare attenzione alle esposizioni, ai rischi e all'efficacia riguardanti qualsiasi uso previsto nella domanda di autorizzazione, ma non preso in considerazione nella valutazione del rischio effettuata a livello di Unione in relazione al principio attivo;
 2)
 in considerazione dei rischi riscontrati per gli usi esaminati, nella valutazione del prodotto occorre prestare particolare attenzione:
 a)
 agli utilizzatori professionali;
 b)
 alle acque di superficie e sotterranee per uso all'esterno di pitture e intonaci contenenti il preservante e l'uso di fluidi contenenti il preservante utilizzati nella produzione di carta, tessuti e cuoio.
 L'immissione sul mercato degli articoli trattati è subordinata alla seguente condizione:
 la persona responsabile dell'immissione sul mercato di un articolo trattato con 2-metil-1,2-benzisotiazolo-3(2H)-one o contenente tale prodotto è tenuta ad assicurare che l'etichetta di tale articolo trattato rechi le informazioni elencate all'articolo 58, paragrafo 3, secondo comma, del regolamento (UE) n. 528/2012.
 (1) La purezza indicata in questa colonna corrisponde al grado minimo di purezza del principio attivo valutato. Il principio attivo nel prodotto immesso sul mercato può essere di pari o diversa purezza se ne è stata provata l'equivalenza tecnica con il principio attivo valutato.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,23.5.2018
 COM(2018) 280 final
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks võetavate kiireloomuliste eelarvemeetmete ning struktuurireformi tugiprogrammi pikendamise rahastamiseks
 SELETUSKIRI
 Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
 1
 kohaselt võib paindlikkusinstrumenti kasutada selliste selgelt määratletud kulude rahastamiseks, mida ei saa rahastada mitmeaastase finantsraamistiku ühe või mitme rubriigi ülemmäärade piires.
 Vastavalt nõukogu määruse nr 1311/2013 artiklile 11 ja 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
 2
 punktile 12 teeb komisjon pärast seda, kui ta on uurinud kõiki võimalusi jaotada assigneeringud ümber ja kasutanud ära kogu mittesihtotstarbelise varu rubriikide „Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“ (rubriik 1b) ja „Julgeolek ja kodakondsus“ (rubriik 3) all, ettepaneku võtta 2019. aastal kasutusele paindlikkusinstrument. Aastas saab paindlikkusinstrumenti kasutada 600 miljoni euro ulatuses (2011. aasta hindades), mis teeb jooksevhindades 703 miljonit eurot. Lisaks saab kasutada 2018. aastal kasutamata jäänud 520 miljonit eurot.
 Paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise tulemusena ületatakse mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 3 ülemmäär 927,5 miljoni euroga. See summa on mõeldud rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi haldamise meetmete rahastamise toetamiseks. Lisaks tehakse ettepanek võtta kasutusele rubriigi 1b ülemmäära ületavana 38,1 miljonit eurot, et rahastada struktuurireformi tugiprogrammi pikendamist.
 Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud arvutati välja erinevate rahastamisele kuuluvate meetmete eelmaksete, eelmaksete tasaarvestamise ja lõppmaksete suhtes kohaldatavate eeskirjade alusel, ning need on esitatud allpool tabelis:
 (jooksevhinnad, miljonites eurodes)
 Aasta
 2019. aastal paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmisega seotud maksete assigneeringud
 2019
 486,6
 2020
 194,7
 2021
 116,1
 2022
 116,9
 2023
 51,3
 Kokku
 965,6
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks võetavate kiireloomuliste eelarvemeetmete ning struktuurireformi tugiprogrammi pikendamise rahastamiseks
 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
 võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
 3
 eriti selle punkti 12,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Paindlikkusinstrumendiga on võimalik rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada ühe või mitme muu rubriigi ülemmäärade piires.
 (2)Paindlikkusinstrumendi aastane ülemmäär on 600 000 000 eurot (2011. aasta hindades), nagu on sätestatud nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
 4
 artiklis 11.
 (3)Praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks ning struktuurireformi tugiprogrammi pikendamiseks tuleb sellekohaste meetmete rahastamiseks vajalikud märkimisväärsed täiendavad summad kasutusele võtta kiiresti.
 (4)Olles läbi vaadanud kõik võimalused jaotada assigneeringud ümber rubriigi 3 („Julgeolek ja kodakondsus“) ja rubriigi 1b („Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“) kulude ülemmäära raames, tuleb lisaks liidu 2019. aasta üldeelarve rubriigis 3 ülemmäärana ette nähtud vahenditele võtta kasutusele paindlikkusinstrument summas 927 518 138 eurot, et rahastada meetmeid rände, pagulaste ja julgeoleku valdkonnas, ning lisaks rubriigis 1b ülemmäärana ette nähtud vahenditele summas 38 069 903 eurot, et rahastada struktuurireformi tugiprogrammi pikendamist.
 5
 (5)Eeldatavat maksete ajakava arvesse võttes tuleks paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise tulemusena eraldatavad maksete assigneeringud jaotada mitme eelarveaasta vahel.
 (6)Et vahendeid saaks kiiresti kasutada, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 2019. eelarveaasta algusest,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 (1)Liidu 2019. aasta üldeelarves võetakse paindlikkusinstrument kasutusele 927 518 138 euro ulatuses rubriigi 3 („Julgeolek ja kodakondsus“) kulukohustuste assigneeringutena ning 38 069 903 euro ulatuses rubriigi 1b („Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“) kulukohustuste assigneeringutena.
 Esimeses lõigus osutatud summat kasutatakse selleks, et rahastada praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks võetavaid meetmeid ning struktuurireformi tugiprogrammi pikendamist.
 (2)Eeldatava maksete dünaamika alusel on paindlikkusinstrumendi kasutusele võtmisele vastavad maksete assigneeringud järgmised:
 (a)2019. aastal 486 597 803 eurot;
 (b)2020. aastal 194 720 174 eurot;
 (c)2021. aastal 116 110 590 eurot;
 (d)2022. aastal 116 871 924 eurot;
 (e)2023. aastal 51 287 550 eurot.
 Iga eelarveaasta konkreetsed maksete assigneeringud kinnitatakse vastavalt iga-aastasele eelarvemenetlusele.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
 Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2019.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel
 Nõukogu nimel
 president
 eesistuja
 (1)
 ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.
 (2)
 ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.
 (3)
 ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.
 (4)
 Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).
 (5)
 COM(2017) 825, 6.12.2017


type: wikipedia

text:
Noe (hebrejsky נֹחַ, Noach, doslova „Odpočinutí“), v českých překladech Bible přepisováno též jako Noé, je starozákonní postava. Noe je považován biblickou i pozdější tradicí za jednoho ze starozákonních spravedlivých. Je hrdinou několika příběhů z 1. knihy Mojžíšovy, z nichž nejznámější je příběh o potopě. Podle Davida Ganse se Noe narodil v roce 1056 od stvoření světa, což odpovídá rokům 2706–2705 před naším letopočtem, a zemřel v roce 2006 od stvoření světa, což odpovídá rokům 1756–1755 před naším letopočtem.
 Příběh potopy
 Když se Bůh rozhodl vyhladit ze světa vše živé pro jeho špatnost a zkaženost, našel zalíbení ve spravedlivém Noemovi, kterému poručil, aby si postavil veliké plavidlo nazývané archa. Noe Boha uposlechl, a když přišla potopa, zachránil se v arše on i celá jeho rodina, tedy celkem 8 osob. Kromě toho dostal od Boha příkaz, aby v arše uložil všechny živočišné druhy, od každého jeden pár (v některých případech sedm párů).
 Po opadnutí potopy archa spočinula na pohoří Araratu. Poté, co Noe s ostatními přeživšími opustil archu, stal se svědkem nové Boží smlouvy s veškerým tvorstvem, kdy Bůh slibuje, že už nikdy nesešle na zem potopu. Jako důkaz a znamení smlouvy má sloužit duha.
 Středověký židovský cestovatel Benjamín z Tudely ve svém cestopisu uvádí, že místo, kde archa spočinula, se nachází 4 míle od města Gezir ben Omar neboli Džazírat ibn Umar, jež bylo při úpatí pohoří postaveno na řece Tigris, ale „jistý Omar ben al-Chattab dal sejmout archu z vrcholku těch dvou hor a udělal z ní modlitebnu pro muslimy.“ Podle mormonismu nastane Druhý příchod Ježíše Krista v roce, kdy nebude na obloze vidět žádná duha.
 Pozdější život
 Podle židovské tradice byl prostřednictvím Noeho předán všem jeho potomkům závazný pokyn pro život lidstva na zemi. Tento pokyn je znám jako Sedm noachidských přikázání.
 Podle mormonismu získal Noe po potopě povolení jíst maso zvířat, avšak s varováním, že krev každého zbytečně zabitého tvora bude vyžadována z rukou lidí při Posledním soudu.
 Podle biblické tradice je Noe také prvním člověkem, který začal pěstovat vinnou révu.
 Noemovi potomci
 Podle výpovědi Bible se stal Noe praotcem všech národů na zemi. Od jeho synů a vnuků se odvozuje původ starověkých národů. Midraš uvádí, že Noemovou manželkou byla Naama, která se narodila jednomu z potomků Kaina.
 Synové
 Noe měl tři syny Šéma, Cháma a Jáfeta. Šém se stal praotcem Semitů, Cham praotcem Kanaánu a Jafet Indo-Evropanů. Cham byl otcem zlořečen pro to, že spatřil jeho hanbu a šel o ní povědět svým bratřím. Ti ale zakryli svůj zrak a otce zahalili pláštěm. Kanaán se měl podle Noemových slov stát otrokem ostatních dvou národů.
 Vnuci
 Šémovi synové byli Élam, Ašúr, Arpakšád, Lúd a Aram. (Za jejich potomky se tradičně pokládaly semitské národy a Elamité)
 Chámovi synové byli Kúš, Misrajim, Pút a Kenaan. (Za jejich potomky se tradičně pokládaly Kušité, Egypťané, Berbeři, ale také Pelištejci a Kannanci)
 Jáfetovi synové byli Gomer, Mágog, Mešek, Mádaj, Jávan, Túbal a Tíras. (za jejich potomky se tradičně pokládali Chetité, Paflagonci a další indoevropské národy Malé Asie, Peršané, Skythové, Arméni, Churrité, Gruzínci a další národy Kavkazu)
 Noe v Mormonismu
 Podle mormonismu byl Noe před svým životem na zemi a po své smrti známý jako anděl Gabriel. Byl v 10 letech vysvěcen ke kněžství a nazván "útěchou" Svatých. Mormonské Písmo uvádí přesný věk, v němž se Noemu narodili synové, a nazývá jej i jeho 3 potomky "Božími syny". Noeho dcery si však zalíbily nevěřící muže a padl na ně hněv Boží.
 Podle mormonské Knihy Mojžíš žili před potopou na zemi obrové a pokoušeli se Noemu vzít život. Nevěřící lidé se vysmívali Noeho zvěsti a Bůh viděl, že lidé jsou zcela zkažení.
 Noe vyzýval obyvatele země, aby činili pokání a nechali se pokřtít. Když však viděl jejich chování, zalitoval, že Bůh stvořil člověka. Právě tento dramatický okamžik se stal spouštěčem Boží pomsty. Země, kterou naplňovalo násilí, byla vyhlazena potopou.
 Noe v islámu
 Noe žil podle Islámu v době, kdy jeho lid uctíval modly a zapomněl na pravého Boha (Alláha).
 Podle Ibn Kathira šlo v případě model původně o úctyhodné a známé osobnosti, které žily před Noeho narozením. Po jejich smrti jim lidé vybudovali památné sochy, ale další generace si už nepamatovaly, z jakých důvodů byly vztyčeny a postaveny, a tak se úcta k zemřelým lidem změnila v uctívání nových božstev. Bylo to poprvé, kdy se na zemi začaly uctívat modly.
 Noe byl povolán Bohem, aby svůj národ odvrátil od uctívání model, ale lidé se mu vysmáli. Proto mu Bůh přikázal postavit loď (archu). Do té naložil svojí rodinu i pár jedinců od všech zvířat, zatímco všichni ostatní se utopili.
 Podle Ibn Kathira byla Noeho manželka nevěřící a nenastoupila na loď.
 Muslimští učenci někdy udávají 72 nebo 80 věřících, kteří byli spolu s Noem na lodi.
 Příběh o čtvrtém synovi
 Podle Koránu
 a islámské tradice měl Noe minimálně 4 syny, přičemž jeden z nich byl v srdci nevěřící a odmítl nastoupit. Když poté začala potopa, nechtěl se pokořit před svým otcem a před Bohem, který seslal zkázu na celé lidstvo, a raději se utopil.
 Seznam koránských pasáží o Noem
 Tematické celky
 Noe jako jeden z prvních Alláhových poslů: 4:163, 6:84, 11:25, 26:107, 29:14, 37:75, 57:26, 71:1–2, 71:5
 Noeho kázání: 4:163, 7:59, 7:61–64, 10:71–72, 11:25–26, 11:28–31, 11:42, 23:23, 26:105–106, 26:108, 26:110, 71:1–3, 71:8–20
 Noeho zkoušky: 7:60–61, 10:71, 11:27, 11:32, 14:9, 23:24–26, 25:37, 26:105, 26:111–113, 26:116–118, 38:12, 40:5, 50:12, 53:52, 54:9–10, 66:10, 71:6–7, 71:21–24, 71:26–27
 Noeho vděčnost: 17:3; 21:76–77, 26:119, 37:75, 54:11–12
 Zánik Noeho lidu: 7:64, 9:70, 10:73, 11:37, 11:43–44, 11:89, 23:27, 25:37, 26:120, 29:14, 37:82, 40:31, 51:46, 53:52, 54:11–12, 71:25
 Noemova archa: 7:64, 10:73, 11:37–38, 11:40–44, 11:48, 23:27–29, 26:119, 29:15, 37:76, 54:13–15, 69:11
 Noeho odměna: 17:3, 37:78–81, 66:10
 Chronologické pořadí textů o Noem (podle Hrbka)
 Seznam koránských pasáží o Abrahámovi v chronologickém pořadí vzniku (podle Hrbka):
 1.Mekkánské období
 Súra 53
 2.Mekkánské období
 Súry 54, 37, 71, 50, 26, 19, 23, 21, 25, 17
 3.Mekkánské období
 Súry 11, 14, 40, 29, 42, 10, 7, 6
 Medínské období
 Súry 5, 57, 4, 33, 22, 66, 9
 V jiných kulturách
 Téma potopy je známo prakticky z celého světa a Noe tedy není ojedinělou postavou svého druhu. V staromezopotámské literatuře jsou jeho nejznámějšími paralelami Utnapištim (z eposu o Gilgamešovi) nebo Atrachasís. Staroindickou obdobou Noema je Manu.
 Kontroverze
 Noeho opilost a Adamův garment
 V biblickém příběhu o Noem se nachází zvláštní pasáž, která naznačuje, že Noe ležel opilý a nahý na podlaze a následně proklel potomstvo svého syna Cháma, kterému jeho chování přišlo ubohé a směšné (Genesis, kapitola 9). Badatelé nabízejí různá vysvětlení pro tento čin.
 Mormonismus učí, že Noe ve skutečnosti nebyl opilý, ale po požití chleba a vína ("Večeře Páně") upadl do transu/vidění. Během tohoto extatického prorockého stavu mu jeho syn Chám ukradl posvátný garment (koženy oděv), který Noe zdědil po svých praotcích od samotného Adama. Za tento čin bylo poté Chámovo potomstvo prokleto tak, aby nikdo z Chámova rodu nemohl mít pravomoc kněžství (držet kněžství/být vysvěcen za kněze).
 Podle mormonských badatelů došlo k špatnému překladu z hebrejštiny kvůli slovu ERVA (עֶרְוָה), které může údajně znamenat též "kůže" a v daném kontextu může být proto pochopeno buďto jako Noeho kůže (Noeho nahota) nebo jako jeho posvátný oděv (kožený oděv, který podle hebrejské tradice daroval Jehova Adamovi a jeho ženě). Následné vyprávění o tom, jak Chám "odnesl kůži svého otce ke svým bratrům" může být tedy přeložena tak, že Chám svým bratrům vyprávěl o otcově nahotě, nebo tak, že jim přinesl ukázat Noemův kožený garment.
 Židovská tradice potvrzuje, že Adamův garment byl předáván po generacích až k Noemu.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 Externí odkazy
 Noeho archa jako chrám Boží (PDF)
 Postavy Božské komedie (Peklo)
 Proroci
 Islámští proroci
 Korán
 Osoby v Genesis
 Mytičtí prapředci
 Osobnosti na arménských bankovkách


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0048
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 48/2001 af 30. marts 2001 om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 158 af 14/06/2001 s. 0063 - 0064
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 48/2001af 30. marts 2001om ændring af bilag XI (tjenesteydelser på telekommunikationsområdet) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag XI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 17/2001 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 28. februar 2001(1).(2) Kommissionens beslutning 2000/709/EF af 6. november 2000 om de minimumskriterier, som medlemsstaterne skal tage hensyn til, når de udpeger organer i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer(2), bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende punkt indsættes efter punkt 5g (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF) i bilag XI til aftalen: "5ga. 32000 D 0709: Kommissionens beslutning 2000/709/EF af 6. november 2000 om de minimumskriterier, som medlemsstaterne skal tage hensyn til, når de udpeger organer i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (EFT L 289 af 16.11.2000, s. 42)."Artikel 2Teksterne til Kommissionens beslutning 2000/709/EF på islandsk og norsk, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 31. marts 2001, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidendes EØS-afdeling og EØS-tillæg.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2001.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneP. WesterlundFormand(1) EFT L 117 af 26.4.2001, s. 21.(2) EFT L 289 af 16.11.2000, s. 42.(3) Forfatningsmæssige krav angivet.


type: caselaw

text:
16.11.2015
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 381/15
 Domanda di pronuncia pregiudiziale proposta dal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungheria) il 18 agosto 2015 — Signum Alfa Sped Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 (Causa C-446/15)
 (2015/C 381/18)
 Lingua processuale: l’ungherese
 Giudice del rinvio
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Parti
 Ricorrente: Signum Alfa Sped Kft.
 Convenuta: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 Questioni pregiudiziali
 1)
 Se le disposizioni della direttiva 2006/112 (1) relative alla detrazione dell’IVA debbano essere interpretate nel senso che l’autorità tributaria può esigere in maniera generale dal soggetto passivo che intenda esercitare il suo diritto alla detrazione dell’IVA, che egli accerti, affinché detta autorità non qualifichi l’operazione economica come fittizia, se l’emittente della fattura relativa ai servizi, per i quali il soggetto passivo intende esercitare il diritto a detrazione, disponga dei mezzi personali e materiali necessari per prestare il servizio in questione, sia al momento di tale prestazione che al momento degli accertamenti, e se abbia adempiuto i propri obblighi di dichiarazione e pagamento dell’IVA, oppure disponga, oltre che della fattura, di altri documenti relativi all’operazione economica esenti da vizi di forma; se si possa esigere che l’emittente della fattura eserciti la sua attività economica senza alcuna irregolarità, non solo al momento dell’operazione su cui si basa il diritto alla detrazione dell’IVA, ma anche al momento dell’accertamento tributario.
 2)
 Se, nel caso in cui l’autorità tributaria, sulla base delle circostanze descritte nella prima questione, dichiari che, sebbene l’operazione economica abbia avuto luogo, il contenuto della fattura non è plausibile, in quanto detta operazione non è stata effettuata tra le parti che figurano nella fattura, si possa esigere che l’autorità tributaria, atteso che di regola incombe ad essa l’onere della prova, identifichi anche le parti tra cui l’operazione si è svolta e il soggetto che ha emesso fattura, o se detta autorità possa negare il diritto a detrazione che il soggetto passivo intende esercitare in mancanza di una prova concludente dei menzionati elementi di fatto e di informazioni o circostanze dalle quali risultino l’identità del terzo o il ruolo da esso svolto, ma unicamente sulla base di quanto dichiarato al riguardo dalla medesima autorità.
 3)
 Se le disposizioni della direttiva 2006/112 relative alla detrazione dell’IVA debbano essere interpretate nel senso che l’autorità tributaria, anche quando non contesti l’esistenza dell’operazione economica indicata nella fattura e quest’ultima soddisfi i requisiti di forma previsti dalla legge, possa negare l’esercizio del diritto alla detrazione dell’IVA senza procedere a un esame della dovuta diligenza — basandosi in pratica su una responsabilità oggettiva — a motivo del fatto che, poiché l’operazione economica non è avvenuta tra le parti che figurano nella fattura, l’inverosimiglianza del contenuto della fattura esclude per definizione l’esame della dovuta diligenza, o se in tali circostanze l’autorità tributaria che non riconosce il diritto a detrazione sia comunque tenuta a dimostrare che il soggetto passivo che intende esercitare il diritto a detrazione era a conoscenza delle irregolarità — dirette, nel caso di specie, all’elusione dell’imposta — commesse dall’impresa con la quale aveva un rapporto contrattuale, o aveva partecipato a tali irregolarità.
 4)
 In caso di risposta affermativa alla questione precedente, se sia compatibile con le disposizioni della direttiva 2006/112 relative alla detrazione dell’IVA e con i principi di neutralità fiscale, certezza del diritto e proporzionalità, sanciti dalla Corte di giustizia dell’Unione europea nella sua giurisprudenza, l’interpretazione normativa secondo cui la dovuta diligenza da parte del destinatario della fattura può essere oggetto di esame solo se si può dimostrare che vi è stata una prestazione tra le parti, vale a dire se l’operazione economica ha avuto luogo tra le parti nel modo indicato nella fattura, e sussistono solo altri tipi di errori, ad esempio vizi di forma, tenendo conto in particolare del fatto che la normativa tributaria nazionale contiene disposizioni relative alle fatture con vizi di forma e a quelle emesse in mancanza di un’operazione economica.
 (1) Direttiva 2006/112/CE del Consiglio, del 28 novembre 2006 , relativa al sistema comune d’imposta sul valore aggiunto (GU L 347).


text:
La mascolinità (o il genere maschile) è un insieme di attributi, comportamenti e ruoli generalmente associati agli uomini. La mascolinità è costruita socialmente e culturalmente, anche se alcuni comportamenti considerati maschili, come indica la ricerca, sono biologicamente influenzati. Fino a che punto la mascolinità sia influenzata biologicamente o socialmente è oggetto di dibattito. Il genere maschile è distinto dalla definizione del sesso biologico maschile, poiché sia i maschi che le femmine possono esibire caratteristiche maschili.
 Gli standard di mascolinità variano a seconda delle diverse culture e periodi storici. Le caratteristiche tradizionalmente, culturalmente e socialmente considerate maschili nella società occidentale includono virilità, forza, coraggio, indipendenza, leadership e assertività.
 Il machismo è una forma di mascolinità che enfatizza il potere ed è spesso associata a un disprezzo per le conseguenze e la responsabilità.
 Il suo opposto può esser espresso dal termine effeminatezza. Uno dei sinonimi maggiormente usati per indicare la mascolinità è virilità, dal latino vir che significa uomo.
 Contesti storici e culturali
 L'interpretazione ed il riconoscimento della mascolinità variano all'interno dei diversi contesti storici e culturali. Nell'antichità era prevalente prendere a modello l'uomo d'arme; la figura del dandy, tanto per fare solo un esempio, è stato considerato un ideale di mascolinità nel XIX secolo, mentre è considerato al limite dell'effeminato per gli standard moderni.
 Le norme tradizionali maschili, così come vengono descritte nel libro del Dr. Ronald F. Levant intitolato "Mascolinità ricostruita" sono: evitare ogni accenno di femminilità, non mostrare le proprie emozioni, tenere ben separato il sesso dall'amore, perseguire il successo e raggiungere uno status sociale più elevato, l'autonomia (il non aver mai bisogno dell'aiuto di nessuno), la forza fisica e l'aggressività, infine l'omofobia (disprezzo per il frocio, il finto maschio). Queste norme servono a riprodurre simbolicamente il ruolo di genere associando gli attributi e le caratteristiche specifiche creduti appartenere di diritto al genere maschile.
 Lo studio accademico della mascolinità ha subito una massiccia espansione d'interesse tra la fine degli anni '80 e i primi anni '90, con corsi universitari che si occupano della mascolinità passati da poco più di 30 ad oltre 300 negli Stati Uniti. Questo ha portato anche a ricerche riguardanti la correlazione tra concetto di mascolinità e le varie forme possibili di discriminazione sociale, ma anche per l'uso che del concetto se ne fa in altri campi, come nel modello femminista di costruzione sociale del genere.
 Natura ed educazione
 La misura in cui l'espressione della propria mascolinità possa esser un fatto di natura o il risultato di un'educazione (e quindi appartenente all'ampio spettro del condizionamento sociale) è stato oggetto di molte discussioni.
 La ricerca sul genoma umano ha dato importanti informazioni circa lo sviluppo delle caratteristiche maschili ed il processo di differenziazione sessuale specifico per il sistema riproduttivo degli esseri umani: il TDF sul cromosoma Y, che è fondamentale per lo sviluppo sessuale maschile, attiva la proteina chiamata "Fattore di trascrizione SOX9" la quale aumenta l'ormone antimulleriano che reprime lo sviluppo femminile nell'embrione.
 Vi è ampio dibattito poi su come i bambini sviluppino a partire dalla realtà corporea una propria identità di genere; chi la considera un fatto di natura sostiene che la mascolinità è inestricabilmente collegata al corpo umano maschile, ed in tale visione diventa qualcosa che è legato al sesso maschile biologico, cioè all'apparato genitale maschile il quale diviene così l'aspetto fondamentale della mascolinità.
 Altri invece suggeriscono che, mentre la mascolinità può essere influenzata da fattori biologici, è anche però ampiamente costruita culturalmente; la mascolinità non avrebbe quindi una sola fonte d'origine o creazione, ma sarebbe anche associata a certi condizionamenti sociali. Un esempio di mascolinità socializzata è quella rappresentata dallo spuntare della barba, cioè dall'avere peli sul viso: l'adolescente che viene considerato e trattato da uomo a partire dal momento in cui comincia a radersi.
 Mascolinità egemonica
 Nelle culture tradizionali la maniera principale per gli uomini di acquistare onore e rispetto era quello di arrivare a mantenere economicamente la propria famiglia assumendone al contempo anche il comando e la leadership. Raewyn Connell ha etichettato i tradizionali ruoli e privilegi maschili col termine di mascolinità egemonica, cioè la norma maschile, qualcosa a cui tutti gli uomini dovrebbero aspirare e che le donne invece sono scoraggiate dall'adottare: "Configurazione del genere come prassi che incarna la risposta accettata al problema della legittimità patriarcale... che garantisce la posizione dominante degli uomini e la subordinazione delle donne".
 Il Dr. Joseph Pleck sostiene che una gerarchia di mascolinità tra gli uomini esiste in gran parte nella dicotomia riferita all'orientamento sessuale tra maschio eterosessuale e non-maschio omosessuale e spiega che "la nostra società utilizza la dicotomia etero-omo come simbolo centrale per tutte le sue classifiche di mascolinità, distinguendo i veri uomini dotati di virilità da quelli che invece lo sono solo per finta". Kimmel promuove questo concetto, aggiungendo però anche che il tropo "sei gay" indica che uno è innanzitutto privo di mascolinità, prima ancora d'indicare un maschio attratto da persone del proprio stesso sesso.
 Pleck conclude sostenendo che per evitare la continuazione dell'oppressione maschile sopra le donne, sopra gli altri uomini, ma anche sopra se stessi, debbono essere eliminate una volta per tutte le strutture ed istituzioni patriarcali dall'auto-consapevolezza maschile.
 Critiche
 Si tratta di un argomento dibattuto la questione se i concetti di mascolinità seguiti storicamente debbano ancora continuare ad essere applicati. I ricercatori hanno rilevato un corrente di critica alla mascolinità, dovuta al rimodellamento dei valori contemporanei, ai gruppi femministi più attivi che hanno assunto per sé certi ruoli tradizionali appartenenti alla mascolinità, all'ostilità culturale che la società d'oggi ha in certi casi posto sui cosiddetti valori maschili, ed infine anche alla promozione della mascolinità nella donna abbinata ad un pressione rivolta agli uomini per femminilizzarsi.
 Le immagini di ragazzi e giovani uomini presentati nei mass media possono portare alla persistenza di concetti nocivi alla mascolinità; gli attivisti per i diritti degli uomini sostengono che i media non prestano una seria attenzione alle questioni relative ai diritti maschili e che gli uomini vengono spesso dipinti in una luce negativa, soprattutto nella pubblicità.
 Scholar Peter Jackson scrive che le forme dominanti di mascolinità possono essere di sfruttamento economico e di oppressione sociale. Egli afferma che "la forma di oppressione varia dai controlli patriarcali sui corpi delle donne e dei diritti riproduttivi, attraverso le ideologie di domesticità, femminilità ed eterosessualità obbligatoria, alle definizioni sociali del valore del lavoro, le presunte maggiori abilità naturali del maschio e la remunerazione differenziale del lavoro produttivo e riproduttivo ".
 Nozione di mascolinità in crisi
 Un discorso sulla crisi della mascolinità è emerso negli ultimi decenni, sostenendo l'ipotesi che il concetto di mascolinità si trovi oggi nella civiltà occidentale in uno stato di più o meno profonda crisi.
 La crisi è anche stata spesso attribuita alle politiche conseguenti al femminismo in risposta sia al presunto dominio degli uomini sulle donne, sia ai diritti attribuiti socialmente sulla base del proprio sesso d'appartenenza.
 Altri vedono il mercato del lavoro in costante evoluzione come fonte della crisi della mascolinità, la deindustrializzazione e la sostituzione delle vecchie fabbriche con nuove tecnologie ha permesso ad un numero sempre maggiore di donne di entrare in questo mercato competendo alla pari con gli uomini, riducendo al contempo la necessità e domanda di forza fisica.
 Tendenze contemporanee
 Anche se gli stereotipi effettivi siano rimasti relativamente costanti, il valore collegato alla concetto di mascolinità maschile è in parte cambiato nel corso degli ultimi decenni, ed è stato sostenuto che la mascolinità è pertanto un fenomeno instabile e mai raggiunto in modo definitivo.
 Secondo un documento presentato all'American Psychological Association: "Invece di vedere una diminuzione dell'oggettivazione delle donne nella società, si è recentemente verificato un aumento nell'oggettivazione di entrambi i sessi... Uomini e donne possono limitare la loro assunzione di cibo nello sforzo di ottenere quello che considerano un corpo attraente sottile, in casi estremi portando anche a gravi disturbi alimentari".
 Sia gli uomini che le donne più giovani che leggono riviste di fitness e di moda potrebbero essere psicologicamente danneggiati dalle immagini perfette di fisico femminile e maschile che vedono: alcune giovani donne e uomini si esercitano eccessivamente nel tentativo di raggiungere ciò che essi considerano una forma corporea più attraente, che in casi estremi può portare a disordine dismorfico del corpo (dismorfofobia) o dismorfismo muscolare (anoressia riversa).
 Terminologia
 I concetti di mascolinità sono variati a seconda del tempo e del luogo e sono soggetti a costanti cambiamenti, quindi è più appropriato parlare di mascolinità al plurale che di una singola tipologia di mascolinità.
 Note
 Bibliografia
 Generale
 Levine, Martin P. (1998). Gay Macho. New York: New York University Press. ISBN 0-8147-4694-2.
 Stibbe, Arran. (2004). "Health and the Social Construction of Masculinity in Men's Health Magazine." Men and Masculinities; 7 (1) July, pp. 31–51.
 Strate, Lance "Beer Commercials: A Manual on Masculinity" Men's Lives Kimmel, Michael S. and Messner, Michael A. ed. Allyn and Bacon. Boston, London: 2001
 Situazione attuale
 Arrindell, Willem A., Ph.D. (1 October 2005) "Masculine Gender Role Stress" Psychiatric Times Pg. 31
 Ashe, Fidelma (2007) The New Politics of Masculinity, London and New York: Routledge.
 bell hooks, We Real Cool: Black Men and Masculinity, Taylor & Francis 2004, ISBN 0-415-96927-1
 Broom A. and Tovey P. (Eds) Men's Health: Body, Identity and Social Context London; John Wiley and Sons Inc.
 Burstin, Fay "What's Killing Men". Herald Sun (Melbourne, Australia). October 15, 2005.
 Canada, Geoffrey "Learning to Fight" Men's Lives Kimmel, Michael S. and Messner, Michael A. ed. Allyn and Bacon. Boston, London: 2001
 Courtenay, Will "Constructions of masculinity and their influence on men's well-being: a theory of gender and health" Social Science and Medicine, yr: 2000 vol: 50 iss: 10 pg: 1385–1401
 Galdas P.M. and Cheater F.M. (2010) Indian and Pakistani men's accounts of seeking medical help for angina and myocardial infarction in the UK: Constructions of marginalised masculinity or another version of hegemonic masculinity? Qualitative Research in Psychology
 Juergensmeyer, Mark (2005): Why guys throw bombs. About terror and masculinity (pdf)
 Kaufman, Michael "The Construction of Masculinity and the Triad of Men's Violence". Men's Lives Kimmel, Michael S. and Messner, Michael A. ed. Allyn and Bacon. Boston, London: 2001
 Levant & Pollack (1995) A New Psychology of Men, New York: BasicBooks
 Mansfield, Harvey. Manliness. New Haven: Yale University Press, 2006. ISBN 0-300-10664-5
 Reeser, T. Masculinities in Theory, Malden: Wiley-Blackwell, 2010.
 Robinson, L. (October 21, 2005). Not just boys being boys: Brutal hazings are a product of a culture of masculinity defined by violence, aggression and domination. Ottawa Citizen (Ottawa, Ontario).
 Stephenson, June (1995). Men are Not Cost Effective: Male Crime in America. ISBN 0-06-095098-6
 Walsh, Fintan. Male Trouble: Masculinity and the Performance of Crisis. Basingstoke and New York: Palgrave Macmillan, 2010.
 Williamson P. "Their own worst enemy" Nursing Times: 91 (48) 29 November 95 p 24–7
 Wray Herbert "Survival Skills" U.S. News & World Report Vol. 139, No. 11; Pg. 63 September 26, 2005
 Nella storia
 Michael Kimmel, Manhood in America, New York [etc.]: The Free Press 1996
 A Question of Manhood: A Reader in U.S. Black Mens History and Masculinity, edited by Earnestine Jenkins and Darlene Clark Hine, Indiana University press vol1: 1999, vol. 2: 2001
 Gary Taylor, Castration: An Abbreviated History of Western Manhood, Routledge 2002
 Klaus Theweleit, Male fantasies, Minneapolis : University of Minnesota Press, 1987 and Polity Press, 1987
 Peter N. Stearns, Be a Man!: Males in Modern Society, Holmes & Meier Publishers, 1990
 Shuttleworth, Russell. "Disabled Masculinity." Gendering Disability. Ed. Bonnie G. Smith and Beth Hutchison. Rutgers University Press, New Brunswick, New Jersey, 2004. 166–178.
 Voci correlate
 Androgino
 Bromance
 Bushidō
 Castro clone
 Comunità ursina
 Femminilità
 Indice di mascolinità
 Leather
 Patriarcato (antropologia)
 Sessismo
 Twink (linguaggio gay)
 Collegamenti esterni
 The Men's Bibliography, bibliografia completa sulla mascolinità.
 Boyhood Studies, bibliografia sulla mascolinità giovanile.
 Practical Manliness, sugli ideali storici della mascolinità applicati agli uomini moderni.
 The ManKind Project of Chicago, supporting men in leading meaningful lives of integrity, accountability, responsibility, and emotional intelligence
 NIMH web pages on men and depression, sulla depressione maschile.
 Article entitled "Wounded Masculinity: Parsifal and The Fisher King Wound" Il simbolismo storico che si riferisce alla mascolinità, di Richard Sanderson M.Ed., B.A.
 BULL, sulla narrativa maschile.
 Art of Manliness, sull'arte mascolina.
 The Masculinity Conspiracy, critica mascolina online.
 Future Masculinity, corso di critica sulla mascolinità.
 Antropologia culturale


text:
 28.4.2007
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 95/6
 2007 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maatschap J. en G.P. en A. C. Schouten prieš Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 (Byla C-34/05) (1)
 (Bendrijos pagalbos schemos - Reglamentas (EEB) Nr. 3887/92 - Galvijienos sektorius - Reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 - Galimas naudoti pašarų plotas - Sąvoka - Speciali priemoka - Skyrimo sąlygos - Sklypas, kuris nagrinėjamu laikotarpiu laikinai buvo apsemtas)
 (2007/C 95/09)
 Proceso kalba: olandų
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Šalys pagrindinėje byloje
 Ieškovė: Maatschap J. en G.P. en A. C. Schouten
 Atsakovas: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 Dalykas
 Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het bedrijfsleven — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, p. 21) 12 straipsnio 2 dalies b punkto ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 391, p. 36), 2 straipsnio 1 dalies c punkto išaiškinimas — Galimas naudoti pašarų plotas — Sklypas, kuris nagrinėjamu laikotarpiu laikinai buvo apsemtas
 Rezoliucinė dalis
 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo 12 straipsnio 2 dalies b punktas ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip: sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, jeigu, pirma, jis skirtas tik jame visus kalendorinius metus laikomų galvijų pašarams ir, antra, jis realiai galėjo būti naudojamas jiems šerti mažiausiai septynių mėnesių per tuos metus laikotarpiu, skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos datos nuo sausio 1 d. iki kovo 31 d., netgi jei šie gyvuliai nepertraukiamai nebūtų šiame sklype, be kita ko, dėl laikino jo apsėmimo vandeniu.
 (1) OL C 93, 2005 4 16.


text:
Ръжта (Secale cereale) е вид едносемеделно растение от семейство Житни (Poaceae). Тя е разпространено селскостопанско растение, отглеждано като зърнена, покривна и фуражна култура.
 Част от биологичния триб Triticeae, ръжта е близкородствена с ечемика (Hordeum) и пшеницата (Triticum). Тя е едногодишно тревисто растение, чието зърно на външен вид много наподобява на пшеничното. Ръжта обаче е по-висока, има по-заострена форма, а ръжените житни класове имат по-голям обем от пшеничните. Представлява кръстосаноопрашваща се култура и цъфти с отворени плеви.
 Зърното на ръжта се използва за производство на брашно, хляб, бира, уиски, водка и фураж. То може да се консумира и цяло – сварено или предварително натрошено. Ръжта е важна продоволствена култура, особено за районите с по-неблагоприятни климатични условия за отглеждането на пшеница.
 История
 Ръжта е един от няколко вида зърнени култури, които могат да се срещнат като диворастящи растения в централна и източна Турция. Култивирана ръж е намерена в неолитни археологически находища от Турция, като например прекерамичния неолитен обект Can Hasan III. Находките потвърждават наличието на овъглени семена от ръж в най-ниските пластове на разкопките, които са датирани от около 6600 година пр.н.е. (некалибрирано радиовъглеродно датиране). Една от възможните теории за предполагаемия път на ръжта от Мала Азия към Европа, включва и Балканите, но липсват ясни доказателства за това, датирани от неолитната епоха. Най-ранните доказателства за наличието на ръж на Балканския полуостров са от бронзовата епоха – Гърция и бивша Югославия. Друга теория включва възможен път през Кавказ, през северните части на Каспийско море и към централна и източна Европа. Това донякъде се потвърждава от археологически разкопки в Украйна, датирани от неолита, където са намерени доказателства за наличие на ръж. Липсват категорични доказателства за присъствието на ръж в археологични обекти в Европа до началото на бронзовата епоха – около 1800 – 1500 пр.н.е.
 Твърде е вероятно, ръжта да навлиза първоначално в Европа, като примес към различни видове пшеници, а едва в по-късен етап да започва целенасоченото ѝ култивиране. Въпреки че има археологически данни за семена от ръж в римски селища около Рейн, Дунав, Британските острови, Плиний Стари споделя, че ръжта е „много бедна храна и единствено служи за отблъскване на глада“ и се смесва с пшеница за да се „смекчи горчивия ѝ вкус, и дори тогава е неприятна за стомаха“ (Плиний, „Естествена история“, 18.40).
 През средновековието, ръжта се отглежда в централна и източна Европа, като е основна зърнена култура за повечето области около френско-германската граница и северно от Унгария.
 Ботаническа характеристика
 Ръжта е едногодишно тревисто растение. Съществуват и изкуствено създадени многогодишни сортове. Посевната ръж, нормално е диплоидна (2n = 14), но в резултат на селекция изкуствено са създадени сортове, които са тетраплоидни (2n = 28). При тетраплоидната ръж масата на зърното е увеличена многократно. За разлика от повечето зърнени култури, при ръжта се наблюдава кръстосано опрашване – т.е. с помощта на вятъра тичинковия прашец се разпръсква до съседни растения.
 Коренова система
 Ръжта притежава брадата коренова система, която прониква на дълбочина до около 1,2 – 2 m, поради което може да понася песъчливи почви. Благодарение на високата физиологична активност на кореновата система бързо усвоява полезни вещества от трудноразтворими съединения.
 Стъбло
 Стъблото на ръжта е право и кухо, разделено посредством възли на 5 или 6 междувъзлия. Върхът на последното междувъзлие е покрит с мъх. На височина, в зависимост от сорта, стъблото достига от 70 до 220 cm. Въпреки че е с добре развита хиподерма е склонно към полягане. Възелът на братене на ръжта се изнася непосредствено под повърхността на почвата на дълбочина 1 – 2 cm.
 Лист
 Листата са линейно издължени, достигащи на дължина между 15 и 30 cm и на ширина между 1,5 – 2,5 cm. В основата на листната пластинка се разполага късо езиче, което скоро след формирането си изсъхва и опадва. Горната повърхност на листа често е покрита с множество власинки, което придава относителна устойчивост при недостиг на влага и е приспособление към живот върху песъчливи почви. Покрити са с восъчен налеп и са със синкавозелен цвят.
 Съцветие
 На върха на стъблото се разполага съцветието – единичен, леко приведен сложен клас. В долната част на съцветието, стъблото е покрито с лек мъх. По форма класовете биват призматични, плоски, пирамидални и вретеновидни, а по плътност са редки, средноплътни и плътни. По дължина класът варира от 10 до 18 cm. Глумите са тесни, със скъсен кил и са по-къси. Цветните плеви не покриват напълно зърното, затова то лесно се рони.
 Зърно
 Зърното е удължено, заострено в двата края и сплеснато отстрани с коремна бразда и власинки на върха. Зърната в средната част на класа са най-едри и най-тежки. Цветът им е зелен, кафяв или жълт и зависи от багрилното вещество, което е съсредоточено в алейроновия слой. Зеленият цвят на зърното се обуславя от хлорофила, а жълтият и кафявият – от ксантофила. Обвивката на зърното съставлява 3 – 4% от общата му маса. Масата на 1000 зърна е в рамките на 18 – 39 g.
 Особености на културата
 Ръжта расте добре върху доста по-бедни почви, отколкото другите близки земеделски култури. Поради тази причина ръжта е ценен ресурс за области, където почвите са песъчливи или торфени. Ръжта може да понася студ значително по-добре от пшеницата и ечемика. По-голяма част от насажденията от ръж се заемат от т.нар. зимна ръж, която се засажда и започва да расте през есента. През пролетта растението се развива и формира зърно.
 Производство
 В световен мащаб, през края на 20 век, ежегодно са засявани около 200 млн. дка от тази култура, от които половината в Русия, Беларус и Украйна, около 50 млн. се засяват в Полша и Германия и т.н. Следователно, тази култура е била разпространена в по-северни климатични области, с леки и кисели почви.
 В началото на 21-век, добивът на ръж рязко намалява, като например производството на ръж в Русия, намалява от 13,9 млн. тона през 1992 година до едва 3,6 млн. тона през 2005 година. Подобни са данните на ФАО за редица други държави: Полша – от 5,9 млн. тона през 1992 до 3.4 млн. тона през 2005; Германия – от 3.3 млн. тона до 2.8 млн. тона; Беларус – от 3.1 млн. тона до 1.2 млн. тона; Китай – от 1.7 млн. тона до 0.6 млн. тона; Казахстан – от 0.6 млн. тона до 0.02 млн. тона.
 По данни от 2005 година, ръж се отглежда предимно в Източна, Централна и Северна Европа. Основните площи, където се засява ръж са от Северна Германия, през Полша, към Украйна, Беларус, Литва, Латвия, към централна и Северна Русия. Ръж се отглежда още и в Северна Америка (в Канада и САЩ), Южна Америка (Аржентина, Бразилия), както и в редица други страни като Турция, Казахстан и северен Китай.
 По-голяма част от добитата ръж се консумира локално, а едва малка част се изнася към съседни страни, но не и като част от световна търговия.
 Добив на ръж в България
 Тъй като ръжта има по-слаб продуктивен потенциал от пшеницата, в България площта ѝ е системно измествана от основната полска култура и е намаляла от 1939 г. (2,3 млн. дка) поне 50-кратно. Намаляването на стопанския интерес рефлектира върху изоставянето на селекционната работа с тази култура, поради което от много години в България няма селекционирани нови сортове ръж и най-често се засява румънския сорт Данае. Средният добив за страната не превишава 150 кг/дка.
 Значението на ръжта в българското земеделие е недооценена и възможностите ѝ не са използвани. Тя е култура, която се отглежда по-успешно от пшеницата в ниските планински райони, тъй като понася кисели почви, по-малко взискателна е към предшественика, има добра самопоносимост и може да се отглежда като монокултура, както и силно потиска плевелите.
 Технология на отглеждането
 Ръжта не е много взискателна към предшественика като най-добри предшественици за отглеждане на ръж са ранните и средно ранните картофи, ленът, рапицата, пролетният овес и едногодишните смески за фураж. Подходящи предшественици за отглеждане на ръж са фасулът, соята, грахът и граховите смески, фият и фиевите смески, лещата и нахутът, както и торените окопни (царевица, слънчоглед, тютюн). Обработката на почвата за отглеждане на ръж е както при пшеницата, но трябва да се извърши рано, за да улегне добре почвата. Културата не понася прясно изорана и неулегнала почва, тъй като кълновете на ръжта са със слаба пробивна способност. При улягане на почвата след сеитбата те се изтощават, растенията отслабват след зимата и посевите остават редки. Мощната коренова система на ръжта е с добра усвояваща способност и дава възможност да приема трудноподвижни хранителни вещества. Схемата на торене е сходна с тази на пшеницата. Пролетното подхранване трябва да се извърши рано, понеже нарастването е интензивно. За сеитба се използват семена ръж от последната реколта. Брати предимно през есента и заради това трябва да се засява преди пшеницата и ечемика не по-късно от 15 октомври. Засява се редово на 10 – 15 cm междуредово разстояние с норма от 400 – 500 кълняеми семена на 1 m2. Дълбочината на сеитбата е около 3 cm., а успоредно с това се и валира.
 През пролетта ръжта бързо нараства и успява да се справи в конкуренцията с плевелите, като оставя почвата след себе си чиста от плевели. Ръжта обикновено страда от плевели през есента. По отношение на влагата критични се оказват фазите вретене и най-вече изкласяване и наливане на зърното. След узряването ръжта лесно се рони, поради факта че зърната не са добре обвити от цветните плеви. Най-подходящ момент за жътва е в края на восъчна до пълна зрелост.
 Жътвата на ръжта е подобна на тази при пшеницата. Обикновено се извършва с комбайни, които отрязват растенията, овършават и отвяват зърното и изхвърлят сламата на полето, където тя след това се опакова в бали или се оставя като подобрител на почвата. Събраното зърно се съхранява в силози на място или се превозва до регионална зърнобаза, където се смесва с други партиди и се подготвя за съхранение или далечен превоз. В епохата преди механизацията на земеделието жътвата на ръжта става с ръчен труд с помощта на коса или сърп. Ожънатата ръж често се събира на кръстци за сушене или съхранение, а вършитбата се извършва ръчно или с помощта на животни.
 Болести и неприятели по ръжта
 Вредители по ръжта са главно ларви на насекоми, принадлежащи към разред Пеперуди – например Axylia putris, Apamea sordens, Agrotis segetum.
 Болести:
 Мораво рогче (Claviceps purpurea (Fr.) Tul.) Болестта се проявява по време на цъфтеж и след това до узряване. Заболяването се забелязва при някои от цветчета, които отделят жълтеникава течност в продължение на няколко дни. По-късно на същите места, вместо нормални зърна се образуват по-едри роговидни склероции. Отначало те са меки и по-светло оцветени, а след това стават твърди, често надлъжно напукани, роговидно извити, тъмновиолетови отвън и бледожълти отвътре. Склероциите са по-едри от зърната и достигат дължина до 4 cm дължина и затова стърчат извън плевите на класа. Освен че намалява добивите на културата, моравото рогче е опасно за здравето хората и за животните, тъй като склероциите съдържат някои опасни за здравето алкалоиди, като ергометрин и ерготамин, които предизвикват отравяне, наречено ерготизъм.
 Листен пригор (Rhynchosporium secalis (Oudem. Davies)) Проявява се в поява на продълговати, надлъжни, в началото синьо-зелени, а по-късно сиви петна, оградени с тъмнокафяв венец. Отначало петната се появяват по долните листа. Болестта се проявява още през есента и се разпространява на хармани през периода на вретенене.
 Кафява ръжда (Puccinia recondita f. sp. Recondita) Проявява се в поява на елипсовидни, разпръснати ръждивокафяви уредосори от горната страна на листата. В края на вегетацията от долната страна на листата се образуват тъмнокафяви до черни телиосори.
 Базично гниене (Fusarium culmorum (W. G. Smith.) Sacc.) По базите на централното стъбло и братята се образуват неправилни кафяви надлъжни петна, които преливат в здравата тъкан. При влажно врече във вътрешността на стъблото и по повърхността на петната се развива розов мицел.
 Снежна плесен (Monographella nivalis (Schaffnit) E. Muller) Заболяването се проявява при едновременната комбинация на неблагоприятни абиотични и биотични фактори. Наблюдава се в края на зимата, след продължителна дебела снежна покривка върху силно израснали още от есента посеви. Под нея растенията дишат, но не фотосинтезират, вследствие на което те се изтощават, отслабват и се нападат от различни почвенообитаващи, слабо патогенни или сапрофитни гъби. При частични повреди най-младите листенца остават здрави и такива растения се развиват впоследствие слабо, изостават и дават по-малки класове и по-дребни или спаружени зърна.
 Неприятели:
 Обикновен житен бегач (Zabrus tenebrioides Goeze). Вредата върху растенията е от ларвите и възрастните насекоми, но за добива значение имат главно повредите от ларвите. Вредата се изразява в прегризване на кълновете под земята, а след поникването и на листата и младите стъбла.
 Овесена листна въшка (Sitobion avenae L.). Въшките смучат сок от листата, стъблата и класовете. Силно нападнатите растения формират по-малък брой и недохранени зърна.
 Обикновена житна въшка (Schizaphis graminum Rond). Смучат сок основно от горната и долната страна на листата. При масово нападение образуват големи колонии, които изцяло покриват листата, а понякога и влагалището. Нападнатите от насекомите листа избледняват, пожълтяват и загиват.
 Rhopalosiphum maidis (F.). Въшките от този вид смучат сок от долната и горна страна на листата, но най-често това се случва в основата, и от класовете на житните растения.
 Обикновена житна пиявица (Lema melanopa L.) и Синя житна пиявица (Lema lichenis Voet.). Вредят възрастните насекоми и ларвите. Бръмбарите изгризват двата епидермиса и паренхима на листата във вид на тесни и дълги прозорчета между нерватурата, а ларвите унищожават само горния епидермис и паренхима. Повредените листа побеляват и при силно нападение изсъхват, развитието на растенията се забавя, а добивът от зърно намалява.
 Шведски мухи (Oscinella frit L., Oscinella pusilla Meig.). Ларвите се хранят с конуса на нарастване на стъблата. Нападнатите стъбла спират да се развиват и изсъхват. Повредените зърна нямат качества и количеството на зърното намалява и съответно се снижават добивите.
 Пшеничен трипс (Haplothrips tritici Kurd.). Повредите се причиняват основно от възрастните насекоми, които смучат сок от листата и класовете по време на вретенене, изкласяване и цъфтеж. Частта от класа в мястото на смученето побелява, остава недоразвита и класчетата не формират зърна или образуват слаби, спаружени зърна. Ларвите смучат сок от плевите и цветните части на зърното. Повредените зърна не се наливат.
 Плевели:
 Ръжта в хералдиката
 Ръжта в културата
 Големият шотландски поет Робърт Бърнс е написал:
 Ако някой срещне някой
 в цъфналата ръж
 и целуне този някой
 някого веднъж,
 то нима ще знае всякой
 де, кога веднъж
 някого целувал някой
 в цъфналата ръж?
 Първият сборник от разкази на Ангел Каралийчев е наречен „Ръж“. Той излиза от печат през 1924 година. Книгата е със сребристи корици и е илюстрирана от Александър Жендов.
 Източник на храна и суровина
 Ръженият хляб, в сравнение с пшеничения, има по-тъмен цвят (поради наличието на ензима тирозиноза), по-малък обем, специфичен аромат и вкус. Той съдържа по-малко протеини, поради което се приема за диетичен. В ръжта се съдържа минимални количества глутен, което я прави неподходяща за консумация от лица, болни от цолиакия.
 Ръжената слама е по-груба, поради което намира широко приложение за постеля на продуктивните животни и за приготвяне на покривни рогозки. По химически състав се доближава до дървесината и може да бъде използвана в целулозната промишленост. Като груб фураж не се приема с охота от преживните животни.
 Макар ръжта да се отглежда главно за производството на хляб и се използва широко за тази цел, то значителна част от световното производство се дава и като храна за животните. Макар по химичен състав да е доста сходна с този на пшеницата обикновено ръжта не е така вкусна на животните, както другите житни зърнени фуражи. В случаите когато се дава като единствен концентриран фураж или в извънредно големи количества причинява храносмилателни разстройства. Най-добре се приема от овцете, по-малко от говедата. Не е удачна за изхранване на коне свине и кокошки. Даването на ръж в големи количества за птици може да действа като силно слабително и така да се отрази зле върху продуктивността им.
 От ръжта се произвежда пиво и водка. Ергометринът добит от заразена ръж с мораво рогче се използва като активна субстанция в редица лекарствени препарати използвани в хуманната и ветеринарната медицина.
 Бележки
 Цитирани източници
 Външни препратки
 Rolf Schlegel: Rye cytogenetics and breeding (Secale cereale L.)
 Rolf Schlegel: Genes, markers, and linkage data of rye (Secale cereale L.)
 Rolf Schlegel: Current List of Wheats with Rye and Alien
 Rolf Schlegel: Plant breeding updates
 Growing Rye hosted by the UNT Government Documents Department
 Фуражи
 Triticeae
 Зърнени култури


text:
 7.2.2009
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 32/50
 Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 11. decembra 2008 – Reali proti Komisiji
 (Zadeva F-136/06) (1)
 (Javni uslužbenci - Pogodbeni uslužbenci - Zaposlovanje - Razvrstitev v naziv - Delovne izkušnje - Diploma - Enakovrednost)
 (2009/C 32/98)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Enzo Reali (Firence, Italija) (zastopnik: S. A. Pappas, odvetnik)
 Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Currall in M. Velardo, zastopnika)
 Predmet zadeve
 Javni uslužbenci – Razglasitev ničnosti odločbe organa, pristojnega za imenovanja (OPI), z dne 30. avgusta 2006, s katero je bila zavrnjena pritožba tožeče stranke, pogodbenega uslužbenca, s katero je zahteval ponovno razvrstitev iz naziva 14 v naziv 16 funkcionalne skupine IV, zaradi vrednosti, ki bi jo bilo treba njegovi diplomi z„Laurea in Scienze agrarie“ dodeliti v okviru izračuna njegovih delovnih izkušenj.
 Izrek sodbe
 1)
 Tožba se zavrne.
 2)
 Vsaka stranka nosi svoje stroške.
 (1) UL C 20, 27.1.2007, str. 38.


type: other

jurisdiction: US

text: b" U.S. Department of Energy\n Office of Inspector General\n Office of Audit Services\n\n\n\n\nAudit Report\nStatus of the\nResolution of National\n Significant\n Ignition\n Finding\n Facility\nInvestigation Recommendations\nProject\n\n\n\n\nDOE/IG-0598\n - November\n April 2002\n 2003\n\x0c\x0c\x0cSTATUS OF THE NATIONAL IGNITION FACILITY PROJECT\n\n\nTABLE OF\nCONTENTS\n\n\n\n National Ignition Facility\n\n Details of Finding ....................................................................... 1\n\n\n Appendix\n\n Scope and Methodology ............................................................ 4\n\x0cNATIONAL IGNITION FACILITY\n\nBackground Construction of the National Ignition Facility, a 192-beamline 1.8\n megajoule laser being built by Lawrence Livermore National\n Laboratory (Livermore), began in 1997. The project is comprised of six\n major components: conventional facility; laser system; target\n experimental system; integrated computers and controls; assembly,\n installation, and refurbishment equipment; and utilities. To manage the\n project to the revised schedule and cost baselines, Livermore\n established control account plans for each of the six components in\n conjunction with a work breakdown schedule. Control account\n managers were assigned and held responsible for maintaining the\n schedule and keeping the component cost estimates up to date for each\n control account plan.\n\nAnalyses Performed In order to accomplish our audit objective, we identified specific cost\n and schedule milestones contained in the revised project execution plan;\n verified that each of the planned major milestones were completed\n within cost and schedule; and compared projected future costs to\n remaining budget and contingency funds. We also physically examined\n completed portions of the facility; confirmed component test results;\n and examined the accuracy of status reports submitted to National\n Nuclear Security Administration (NNSA) headquarters.\n\nSchedule and Cost To date, significant progress has been made towards constructing the\n facility within the revised schedule and cost baselines. Our review\n showed that, as of February 2003, the overall project was about 73\n percent complete and Livermore had met all revised scheduled\n milestone dates ahead of schedule. Further, Livermore had developed\n project management controls to ensure that the estimated construction,\n commissioning, and operating costs for the facility were kept up to date\n and the project remained within the revised cost baseline.\n\n Milestone Schedules\n\n To ensure that the project remained on schedule, Livermore developed\n internal milestone dates that were more conservative than the required\n milestone dates set by NNSA and agreed to by Congress. For example,\n Livermore's established internal target date to demonstrate the first laser\n light to the target chamber was set for the second quarter of FY 2003,\n whereas the NNSA target date was set for the third quarter of FY 2004.\n Livermore achieved this milestone in January 2003. In another test of\n the laser system, NNSA required Livermore to achieve a 10 kilojoule,\n 1-omega light through the beamline infrastructure by the fourth quarter\n of FY 2004. Livermore set and achieved the internal milestone date in\n the first quarter of FY 2003.\n\nPage 1 Details of Finding\n\x0c Scheduled milestones were also being achieved for the construction and\n assembly of the target experimental system. NNSA required Livermore\n to install the chamber's target positioner by the third quarter of FY\n 2003; however, Livermore established their internal milestone for the\n first quarter of FY 2003 and met this milestone goal in January 2003.\n\n For the utilities component, NNSA required Livermore to complete\n installation of the utility components for the laser bay number 2-cluster\n line number 3 beampath by the first quarter of FY 2003. With a goal\n for the fourth quarter of FY 2002, Livermore completed the installation\n in April 2002.\n\n Management of Construction Costs\n\n Livermore was also managing the construction and demonstration costs\n within the revised baseline. Managers were required to manage the\n funds allocated in their control account plans to the schedule and to\n identify cost savings within their plans. Control account managers were\n also required to develop cost savings approaches to help maintain the\n project within the cost baseline of the control account plans and to alert\n senior project managers of project cost increases in a timely manner. In\n this regard, senior project managers established controls to ensure that\n the major component cost estimates were kept up to date and potential\n cost increases identified by the control account managers were justified.\n Further, the control account managers did not automatically have access\n to contingency funds. Rather, control account managers were required\n to justify the need for the contingency funds based on an on-going or\n annual evaluation of the status of the control account plans.\n\n Also, when the control account managers determined that components\n would be completed at less than the estimated amount, senior\n management reduced the balance in the control account plan and moved\n the amount to the contingency fund. For example, the original cost to\n build and install the laser system component was estimated at $1.2\n billion. After completing 65 percent of the construction and installation\n of the laser system, the control account manager updated the total cost\n estimate for completion of the laser system to reflect a reduction of\n $12.7 million. Through the annual cost account plan evaluation, senior\n project managers and the control account manager identified this cost\n reduction and transferred the cost reduction to the contingency fund.\n\n Further, Livermore was managing its contingency funds to ensure an\n adequate balance for the remainder of the project. As of February\n 2003, Livermore had $127 million available in construction\n contingencies, of which $82 million was fenced for anticipated cost\n increases, leaving $45 million available for the remainder of the project.\nPage 2 Details of Finding\n\x0c Livermore had an additional reserve for the laser demonstration and\n commissioning of $135 million, of which $61 million was fenced for\n anticipated cost increases, leaving $74 million for the remainder of the\n project.\n\nFuture Uncertainties While it is encouraging that significant progress has been made towards\n constructing the overall facility within the revised schedule and cost\n baselines, it is important to note that the remaining work to be\n completed on this project is complex. Specifically, construction of the\n facility\xe2\x80\x99s laser system, at the time of our review, was still underway.\n The laser system is a primary component of the facility and involves\n constructing lasers that are capable of producing power of about 1,000\n times greater than the electric generating power of the United States.\n We were not able to determine if the facility will meet NNSA's laser\n performance requirements for project completion, since Livermore is\n not planning to fully test these performance requirements until the end\n of 2006.\n\n The NNSA has faced significant challenges in the past regarding this\n project, and other risks may arise as the project progresses towards\n completion. Therefore, in our judgment, rigorous and continuous\n monitoring of the status of the project is fully warranted.\n\n\n\n\nPage 3 Details of Finding\n\x0cAPPENDIX\n\nSCOPE The audit was performed from August 2002 to February 2003, at\n NNSA Headquarters and Lawrence Livermore National Laboratory.\n\n\nMETHODOLOGY The audit focused on revised cost and schedule documents prepared\n during 2001 through February 2003. To accomplish the audit\n objective, we:\n\n \xe2\x80\xa2 Interviewed NNSA and Livermore officials associated with the\n NIF project;\n\n \xe2\x80\xa2 Reviewed Congressional Data Sheets outlining project\n expectations;\n\n \xe2\x80\xa2 Examined the Project Execution Plan detailing the\n methodology for accomplishing the project objectives;\n\n \xe2\x80\xa2 Assessed status reports and schedules to compare actual\n milestone accomplishments to planned targets;\n\n \xe2\x80\xa2 Analyzed actual and planned cost data to identify if milestones\n were being accomplished within budget targets and potential\n future cost increases were being mitigated by contingency\n funds;\n\n \xe2\x80\xa2 Reviewed performance reporting requirements for the facility;\n and,\n\n \xe2\x80\xa2 Reviewed related internal and external management reports.\n\n At the completion of our field work, the Office of Inspector General\n received an allegation of potential performance problems at NIF. Prior\n to the issuance of our report, we discussed this allegation with NNSA\n management. NNSA had also received the allegation and was\n investigating. We reviewed the results of NNSA's investigation and did\n not identify any reportable issues.\n\n The audit was conducted in accordance with the Generally Accepted\n Government Auditing Standards for performance audits and included\n tests of internal controls and compliance with laws and regulations to\n the extent necessary to satisfy the audit objective. Accordingly, we\n assessed internal controls related to the facility\xe2\x80\x99s cost and schedule.\n We also assessed the performance measures under the Government\n Performance and Results Act of 1993 and found that performance\n\nPage 4 Scope and Methodology\n\x0c measures were in place related to our audit objective. We did not test\n computer-processed data since we did not rely on the data to satisfy\n the audit objective. Because our review was limited, it would not\n necessarily have disclosed all internal control deficiencies that may\n have existed at the time of our audit.\n\n We discussed the results of this audit with officials from NNSA and\n Livermore on February 26, 2003. Since no recommendations were\n made, a formal response was not required.\n\n\n\n\nPage 5 Scope and Methodology\n\x0c IG Report No. : DOE/IG-0598\n\n CUSTOMER RESPONSE FORM\n\n\nThe Office of Inspector General has a continuing interest in improving the usefulness of its products. We\nwish to make our reports as responsive as possible to our customers' requirements, and, therefore, ask that\nyou consider sharing your thoughts with us. On the back of this form, you may suggest improvements to\nenhance the effectiveness of future reports. Please include answers to the following questions if they are\napplicable to you:\n\n1. What additional background information about the selection, scheduling, scope, or procedures of the\n audit would have been helpful to the reader in understanding this report?\n\n2. What additional information related to findings and recommendations could have been included in this\n report to assist management in implementing corrective actions?\n\n3. What format, stylistic, or organizational changes might have made this report's overall message more\n clear to the reader?\n\n4. What additional actions could the Office of Inspector General have taken on the issues discussed in this\n report which would have been helpful?\n\nPlease include your name and telephone number so that we may contact you should we have any questions\nabout your comments.\n\nName _____________________________ Date __________________________\n\nTelephone _________________________ Organization ____________________\n\nWhen you have completed this form, you may telefax it to the Office of Inspector General at (202) 586-\n0948, or you may mail it to:\n\n Office of Inspector General (IG-1)\n Department of Energy\n Washington, DC 20585\n\n ATTN: Customer Relations\n\nIf you wish to discuss this report or your comments with a staff member of the Office of Inspector General,\nplease contact Wilma Slaughter at (202) 586-1924.\n\x0cThe Office of Inspector General wants to make the distribution of its reports as customer friendly and cost\n effective as possible. Therefore, this report will be available electronically through the Internet at the\n following address:\n\n\n U.S. Department of Energy, Office of Inspector General, Home Page\n http://www.ig.doe.gov\n\n Your comments would be appreciated and can be provided on the\n Customer Response Form attached to the report.\n\x0c"


text:
Frettenshofen ist ein Gemeindeteil der Stadt Freystadt im Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz in Bayern.
 Ortsnamensdeutung
 Der Ortsnamen wird in Beziehung stehend gesehen zu dem althochdeutschen Personennamen „Fretin“.
 Lage
 Das Dorf liegt auf rechts der Sulz, die in südlicher Richtung der Altmühl zufließt, und nordöstlich des Gemeindesitzes.
 Geschichte
 1269 ist in einer Urkunde des Reichsministerialen Ulrich von Sulzbürg mit „Rudegerus de Fretinshoven“ ein Ortsadeliger als Urkundenzeuge genannt. 1323 vermachten die Herren von Sulzbürg (die späteren Wolfsteiner) ein Gut von „Fretenhoven“ den beiden Siechkobeln in Nürnberg. 1359 teilte Albrecht der Ältere von Wolfstein mit seinen Neffen die gemeinsamen Güter; Albrecht der Jüngere und Gotfried von Wolfstein bekamen unter anderem Frettenshofen. Laut einer Urkunde von 1365 hatte Leuthold Schenk zu Greding Besitz in Frettenshofen. 1403 war das Dorf eine Zugehörung der Burg Niedersulzbürg, die die Wolfsteiner von Schweiker von Gundelfingen erwarben, an ihren Verwandten Eustachius von Lichtenstein, der als Pfleger zu Allersberg saß, weiterverkauften, von dessen Witwe zurückerwarben und nach einem Gerichtsspruch 1404 endgültig wieder in Besitz hatten. Als das Geschlecht der Ittelhofer, Besitzer der Hofmark Deining, wegen der in der Oberpfalz eingeführten Reformation nach Österreich emigrierte, verkaufte es 1554 seine freieigenen Güter an den Pfalzgraf Friedrich. Darunter war auch der Besitz in Frettenshofen. Einem Güterverzeichnis von 1650 ist zu entnehmen, dass das Kloster Gnadenberg in Frettenshofen ein Gut besaß.
 Zum kurpfälzischen Schultheißenamt Neumarkt gehörend, wurde die Pfarrei Sondersfeld und damit auch Frettenshofen, bisher der eichstättisch-hofmärkischen Pfarrei Thannhausen zugehörend, 1542 der Reformation unterworfen und 1580 der seit 1564 protestantischen Pfarrei Freystadt, 1584 der calvinischen Pfarrei Berngau zugeordnet. Unter Pfalzgraf Wolfgang Wilhelm erfolgte 1625 die Rekatholisierung. 1731 kam Sondersfeld mit Frettenshofen an die Pfarrei Thannhausen zurück.
 Gegen Ende des Alten Reiches, um 1800, bestand Frettenshofen aus 17 Untertanen-Anwesen unterschiedlicher Größe, die grundherrlich und damit niedergerichtlich sechs verschiedenen Ämtern unterstanden: Sieben Anwesen gehörten der Oberen Hofmark des kurbaierischen Schultheißenamtes Neumarkt, je ein Anwesen dem Pflegamt Allersberg, dem Klosterrichteramt Seligenporten und dem Klosterrichteramt Gnadenberg, sechs der Reichsstadt Nürnberg. Das Hirtenhaus und die Gemeindeherrschaft gehörten der ehemals wolfsteinschen Herrschaft und nunmehrigen kurbaierischen Kabinettsherrschaft Sulzbürg-Pyrbaum (seit 1799 dem Hofkastenamt Neumarkt angegliedert). Die Hochgerichtsbarkeit übte das pfalz-bayerische Schultheißenamt Neumarkt aus.
 Im neuen Königreich Bayern (1806) wurde zwischen 1810 und 1820 der Steuerdistrikt Sondersfeld eingerichtet, der neben Sondersfeld die Orte Frettenshofen, Thundorf, Kiesenhof, Kruppach und Wettenhofen angehörten. Mit dem Gemeindeedikt von 1818 wurde die Ruralgemeinde Sondersfeld gebildet, der neben Sondersfeld der Ort Frettenshofen zugeteilt war. Diese Gemeinde war dem Landgericht (ab 1862 Bezirksamt, ab 1879 Landkreis) Neumarkt zugeordnet.
 1870 erbauten sechs Bauern Frettenshofens mit freiwilligen Beiträgen eine Ortskapelle. 1875 hatte die zwei Orte der Gemeinde insgesamt 249 Einwohner; in Frettenshofen lebten 116 Personen, und dort wurden zehn Pferde und 159 Stück Rindvieh gehalten. Die Kinder gingen am Pfarrort Thannhausen zur Schule.
 Mit der Gebietsreform in Bayern wurde die Gemeinde Sondersfeld zum 1. Januar 1972 in die Stadt Freystadt eingemeindet.
 Einwohnerentwicklung
 1830: 113 (20 Häuser)
 1875: 116 (42 Gebäude)
 1900: 119 (23 Wohngebäude)
 1938: 109
 1961: 115 (22 Wohngebäude)
 1987: 130 (34 Wohngebäude, 39 Wohnungen)
 2020: 143
 Katholische Ortskapelle St. Joseph
 Sie wurde 1923 von der Ortschaft durch das Bauunternehmen Matthias Schick aus Freystadt mit einem Dachreiter erbaut und am 24. August 1925 benediziert. Sie ersetzte eine 1870 errichtete Kapelle, die ihrerseits Nachfolgebau einer 1798 genannten Kapelle war. 1926 wurde Frettenshofen aus der Pfarrei Thannhausen in die Pfarrei Sondersfeld umgepfarrt, die heute vom Kloster Freystadt aus seelsorgerlich mitbetreut wird.
 Baudenkmäler
 Außer der Ortskapelle gelten als Baudenkmäler die Bauernhäuser Frettenshofen 2 und 3, beides Wohnstallbauten aus dem 19. Jahrhundert.
 Verkehr
 Frettenshofen liegt an der Kreisstraße NM 20. Eine Gemeindeverbindungsstraße führt in nordwestlicher Richtung zum Freystädter Gemeindeteil Thundorf.
 Literatur
 Franz Xaver Buchner: Das Bistum Eichstätt. I. Band: Eichstätt 1937, II. Band: Eichstätt 1938
 Bernhard Heinloth (Bearbeiter): Historischer Atlas von Bayern. Teil Altbayern, Heft 16: Neumarkt, München 1967
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Ort im Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz
 Stadtteil von Freystadt
 Ersterwähnung 1269
 Dorf


text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/IME/16
 Verdrag betreffende de Europese Unie - Protocol betreffende de statuten van het Europees Monetair Instituut - Artikel 16: Financiële middelen
 Publicatieblad Nr. C 191 van 29/07/1992 blz. 0083
 Artikel 16 Financiële middelen 16.1. Het EMI wordt met eigen middelen gedoteerd. De omvang van de middelen van het EMI wordt door de Raad van het EMI vastgesteld, ter verzekering van de inkomsten die noodzakelijk worden geacht om de administratieve uitgaven in verband met de uitvoering van de taken en functies van het EMI te dekken. 16.2. De overeenkomstig artikel 16.1 vastgestelde middelen van het EMI worden verstrekt uit bijdragen van de nationale centrale banken overeenkomstig de in artikel 29.1 van de Statuten van het ESCB bedoelde verdeelsleutel en worden bij de oprichting van het EMI gestort. Met het oog daarop worden de voor de vaststelling van de sleutel benodigde statistische gegevens door de Commissie verstrekt overeenkomstig de voorschriften die de Raad vaststelt met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, op voorstel van de Commissie en na raadpleging van het Europees Parlement, het Comité van Presidenten en het Comité bedoeld in artikel 109 C van het Verdrag. 16.3. De Raad van het EMI bepaalt in welke vorm de bijdragen moeten worden gestort.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0141
 Úřední věstník L 041 , 12/02/2004 S. 0011 - 0022
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 141/2003ze dne 7. listopadu 2003,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha IV (Energetika) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 29/1999 ze dne 26. března 1999 [1].(2) Příloha IV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 83/2002 ze dne 25. června 2002 [2].(3) Směrnice Komise 2002/40/ES ze dne 8. května 2002, kterou se provádí směrnice Rady 92/75/EHS s ohledem na uvádění spotřeby energie na energetických štítcích elektrických trub pro domácnost [3], ve znění opravy v Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 43, by měla být začleněna do Dohody,PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příloha II Dohody se mění takto:1. V kapitole IV se za bod 4f (směrnice Komise 97/17/ES) vkládá nový bod, který zní:"4g. 32002 L 0040: směrnice Komise 2002/40/ES ze dne 8. května 2002, kterou se provádí směrnice Rady 92/75/EHS s ohledem na uvádění spotřeby energie na energetických štítcích elektrických trub pro domácnost (Úř. věst. L 128, 15.5.2002, s. 45), ve znění Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 43.Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto:a) Příloha I směrnice Komise 2002/40/ES se doplňuje textem v příloze II dodatku 1 oddílu 6 Dohody.b) Příloha V směrnice Komise 2002/40/ES se doplňuje textem v příloze II dodatku 2 oddílu 6 Dohody.";2. Dodatky 1 a 2 se doplňují podle příloh I a II tohoto rozhodnutí.Článek 2Příloha IV Dohody se mění takto:1. Za bod 11f (směrnice Komise 97/17/ES) se vkládá nový bod, který zní:"11g. 32002 L 0040: směrnice Komise 2002/40/ES ze dne 8. května 2002, kterou se provádí směrnice Rady 92/75/EHS s ohledem na uvádění spotřeby energie na energetických štítcích elektrických trub pro domácnost (Úř. věst. L 128, 15.5.2002, s. 45), ve znění Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 43 [4].Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto:a) Příloha I směrnice Komise 2002/40/ES se doplňuje textem v příloze IV dodatku 5 oddílu 6 Dohody.b) Příloha V směrnice Komise 2002/40/ES se doplňuje textem v příloze IV dodatku 6 oddílu 6 Dohody."2. Dodatky 5 a 6 se doplňují podle příloh III a IV tohoto rozhodnutí.Článek 3Znění směrnice 2002/40/ES, ve znění opravy v Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 43, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 8. listopadu 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [5].Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 7. listopadu 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaJ. K. J. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Úř. věst. L 266, 19.10.2000, s. 5.[2] Úř. věst. L 266, 3.10.2002, s. 34.[3] Úř. věst. L 128, 15.5.2002, s. 45.[4] Uvádí se pouze pro informaci; pro použití viz přílohu II "Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace".[5] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 141/2003V příloze II dodatku 1 Dohody se za oddíl 5 vkládá nový oddíl, který zní:"ODDÍL 6SMĚRNICE KOMISE 2002/40/ES(elektrické trouby pro domácnost)"+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 141/2003V příloze II dodatku 2 Dohody se za oddíl 5 vkládá nový oddíl, který zní:"ODDÍL 6SMĚRNICE KOMISE 2002/40/ES(elektrické trouby pro domácnost)Poznámka Štítek Příloha I | Informační list Příloha II | Zásilkový prodej Příloha III | CS | IS | NO |⊗ | | | Energie | Orka | Energi |⊗ | | | Elektrická trouba | Rafmagnsbökunarofn | Elektrisk stekeovn |I | 1 | 1 | Výrobce | Framleiðandi | Merke |II | 2 | 1 | Model | Gerð | Modell |⊗ | | | Úsporné | Góð nýtni | Lavt energiforbruk |⊗ | | | Méně úsporné | Slæm nýtni | Høyt energiforbruk || 3 | 2 | Třída energetické účinnosti... na stupnici od A (nejvyšší účinnost, tj. nízká spotřeba elektrické energie) do G (nejnižší účinnost, tj. vysoká spotřeba elektrické energie) | Orkunýtniflokkur ... á kvarðanum A (góð nýtni) til G (slæm nýtni) | Klassifisering av energieeffektivitet etter en skala fra A (lavt energiforbruk) til G (høyt energiforbruk) || | | Užitečná plocha | Bökunarrými | Stekeoverflate |V | 5 | 3 | Spotřeba energie | Orkunotkun | Energiforbruk |V | 5 | 3 | kWh | kWh | kWh |V | 5 | 3 | Tepelná funkce | Hitun | Oppvarmingsfunksjon |V | 5 | 3 | Konvenční tepelná fuknce | Hefðbundinn | Tradisjonell oppvarming |V | 5 | 3 | Nucená konvekce vzduchu | Blástursofn | Varmluft |V | 5 | 3 | S normalizovamnou zátěží | Miðað við staðalálag | Basert på standardbelastning |VI | 6 | 4 | Užitečný objem (litry) | Notkunarrými (lítrar) | Nettovolum (liter) |VII | 7 | 5 | Typ | Stærð | Type |VII | 7 | 5 | Malý | Lítill | Liten |VII | 7 | 5 | Střední | Meðal | Middels stor |VII | 7 | 5 | Velký | Stór | Stor || 8 | | Doba tepelné úpravy normalizované zátěže | Bökunartími við staðalálag | Koketid ved standardbelastning |VIII | 9 | 6 | Hluk (dB(A) re 1 pW) | Hávaði (dB(A) re 1 pW) | Lydnivå (støy) (dB(A) re 1 pW) |⊗ | | | Další údaje jsou v návodu k použití | Nánari upplýsingar er að finna í bæklingum sem fylgja vörunum | Produktbrosjyrene inneholder ytterligere opplysninger || 11 | | Plocha největšího plechu na pečení | Stærð stærstu bökunarplötu | Arealet til den største stekeplaten |⊗ | | | Norma EN 50304 | Norm EN 50304 | Standard EN 50304 || | | Směrnice 2002/40/ES pro označování elektrických trub energetickými štítky | Tilskipun 2002/40/EB um orkumerkingar rafmagnsbökunarofna | Direktiv 2002/40/EF om energimerking av elektriske stekeovner" |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 141/2003V příloze IV dodatku 5 Dohody se za oddíl 5 vkládá nový oddíl, který zní:"ODDÍL 6SMĚRNICE KOMISE 2002/40/ES(elektrické trouby pro domácnost)"+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 141/2003V příloze IV dodatku 6 Dohody se za oddíl 5 vkládá nový oddíl, který zní:"ODDÍL 6SMĚRNICE KOMISE 2002/40/ES(elektrické trouby pro domácnost)Poznámka Štítek Příloha I | Informační list Příloha II | Zásilkový prodej Příloha III | CS | IS | NO |⊗ | | | Energie | Orka | Energi |⊗ | | | Elektrická trouba | Rafmagnsbökunarofn | Elektrisk stekeovn |I | 1 | 1 | Výrobce | Framleiðandi | Merke |II | 2 | 1 | Model | Gerð | Modell |⊗ | | | Úsporné | Góð nýtni | Lavt energiforbruk |⊗ | | | Méně úsporné | Slæm nýtni | Høyt energiforbruk || 3 | 2 | Třída energetické účinnosti... na stupnici od A (nejvyšší účinnost, tj. nízká spotřeba elektrické energie) do G (nejnižší účinnost, tj. vysoká spotřeba elektrické energie) | Orkunýtniflokkur ... á kvarðanum A (góð nýtni) til G (slæm nýtni) | Klassifisering av energieeffektivitet etter en skala fra A (lavt energiforbruk) til G (høyt energiforbruk) || | | Užitečná plocha | Bökunarrými | Stekeoverflate |V | 5 | 3 | Spotřeba energie | Orkunotkun | Energiforbruk |V | 5 | 3 | kWh | kWh | kWh |V | 5 | 3 | Tepelná funkce | Hitun | Oppvarmingsfunksjon |V | 5 | 3 | Konvenční tepelná fuknce | Hefðbundinn | Tradisjonell oppvarming |V | 5 | 3 | Nucená konvekce vzduchu | Blástursofn | Varmluft |V | 5 | 3 | S normalizovamnou zátěží | Miðað við staðalálag | Basert på standardbelastning |VI | 6 | 4 | Užitečný objem (litry) | Notkunarrými (lítrar) | Nettovolum (liter) |VII | 7 | 5 | Typ | Stærð | Type |VII | 7 | 5 | Malý | Lítill | Liten |VII | 7 | 5 | Střední | Meðal | Middels stor |VII | 7 | 5 | Velký | Stór | Stor || 8 | | Doba tepelné úpravy normalizované zátěže | Bökunartími við staðalálag | Koketid ved standardbelastning |VIII | 9 | 6 | Hluk (dB(A) re 1 pW) | Hávaði (dB(A) re 1 pW) | Lydnivå (støy) (dB(A) re 1 pW) |⊗ | | | Další údaje jsou v návodu k použití | Nánari upplýsingar er að finna í bæklingum sem fylgja vörunum | Produktbrosjyrene inneholder ytterligere opplysninger || 11 | | Plocha největšího plechu na pečení | Stærð stærstu bökunarplötu | Arealet til den største stekeplaten |⊗ | | | Norma EN 50304 | Norm EN 50304 | Standard EN 50304 || | | Směrnice 2002/40/ES pro označování elektrických trub energetickými štítky | Tilskipun 2002/40/EB um orkumerkingar rafmagnsbökunarofna | Direktiv 2002/40/EF om energimerking av elektriske stekeovner" |--------------------------------------------------