type: other

text:
Uchwała nr XVII/115/2011 Rady Gminy Mstów z dnia 4 listopada 2011r. w sprawie określenia warunków i trybu wspierania finansowego zadania
 PORTAL INFOR.PLKsiegowość firmSektor publicznyKsiegowość budżetowaBiznesKadryPrawoBiura rachunkoweSklep | IFK | IRB | INFORLEX | GAZETA PRAWNA | INFORORGANIZER | APLIKACJA MOBILNA | KARIERA | SKLEPSzukajSzukajKsięgowość firmKSIĘGOWOŚĆ FIRMPodatkiRachunkowośćObrót gospodarczyZUS i kadryVademecumPublikacjeAktualnościPoradnikiForumBiura rachunkoweBIURA RACHUNKOWEZakładam biuroProwadzę biuroKorzystam z biuraKsięgowość budżetowaKSIĘGOWOŚĆ BUDŻETOWARachunkowość budżetowaSprawozdawczośćPodatkiKadry i płaceZUSZamówienia publiczneForumSektor publicznySEKTOR PUBLICZNYOrganizacjaFinanseZadaniaRozwój i promocjaForumKadryKADRYKodeks pracyZatrudnienieUrlopyWynagrodzeniaWypowiedzenieUbezpieczenia społeczneZUSBHPNarzędziaForumBiznesBIZNESPrawo dla firmMoja firmaZarządzanieFinanseMotoNieruchomościForumPrawoPRAWONowościPracaSprawy rodzinneSprawy karneKonsument i umowySprawy urzędoweForum prawneVAT 2017Prenumerata 2017Aplikacja Akty prawneSklepNarzędzia:KalkulatoryWskaźniki i stawkiAkty prawne ujednoliconeFormularze PITDzienniki UstawTerminarzPKWIUNewsletterreklamaJesteś tutaj: STRONA GŁÓWNA > Akty prawneUchwała nr XVII/115/2011 Rady Gminy Mstów
 finansowego zadania własnego Gminy Mstów w zakresie tworzenia
 MetrykaTekst pierwotny Na podstawie art. 18 ust. 2 pkt. 15 i art. 40 ust. 1 ustawy z dnia 8 marca 1990 roku o samorządzie gminnym (Dz. U. z 2001 r Nr 142 poz.1591z późn. zm.) oraz art. 27 ust. 2 i art. 28 ustawy z dnia 25 czerwca 2010 r. o sporcie (Dz. U. Nr 127 poz. 857 z późn. zm.), a także art. 221 ust. 4 ustawy z dnia 27 sierpnia 2009 r. o finansach publicznych (Dz. U. z 2009 r. Nr 157 poz. 1240, z późn .zm.) Rada Gminy Mstów uchwala, co następuje: § 1. 1. Niniejsza uchwała określa: 1) warunki i tryb udzielania wsparcia finansowego zadania własnego Gminy Mstów w zakresie tworzenia warunków sprzyjających rozwojowi sportu, wykonywanego w drodze zlecania realizacji zadania celu publicznego sprzyjającego rozwojowi sportu, w tym: a) tryb postępowania o udzielenie dotacji celowej, b) sposób rozliczania udzielonej dotacji celowej, c) sposób kontroli wykonywanego zadania celu publicznego; 2) cel publiczny z zakresu sportu, który Gmina Mstów zamierza osiągnąć. 2. Przepisów niniejszej uchwały nie stosuje do dotacji na wspieranie i upowszechnianie kultury fizycznej udzielanych na warunkach i w trybie określonych w ustawie z 24 kwietnia 2003 r. o działalności pożytku publicznego i o wolontariacie (Dz. U. Nr 96, poz. 873; z późn. zm.). 3. O dotację, o której mowa w ust. 1 może ubiegać się każdy klub sportowy nie należący do sektora finansów publicznych i niedziałający w celu osiągnięcia zysku, który na terenie Gminy Mstów prowadzi działalność sportową. § 2. Ilekroć w uchwale jest mowa o: 1) dotacji – należy przez to rozumieć udzieloną na warunkach i trybie przewidzianym w niniejszej uchwale dotację celową w rozumieniu art. 126 i art. 221 ust. 1 ustawy z dnia 27 sierpnia 2009 r. o finansach publicznych (Dz.U. Nr 157, poz. 1240; z późn. zm.), która jest przeznaczona na dofinansowanie projektu służącego realizacji celu publicznego określonego w § 3; 2) klubie sportowym – należy przez to rozumieć prowadzącą działalność sportową osobę prawną utworzoną na podstawie odrębnych przepisów 3) projekcie – należy przez to rozumieć przedsięwzięcie realizowane przez klub sportowy, które w sposób bezpośredni przyczynia się do realizacji celu publicznego określonego w § 3; 4) umowie – należy przez to rozumieć umowę dotacji zawartą między Wójtem Gminy Mstów i klubem sportowym, której treść reguluje przepis art. 221 ust. 3 ustawy określonej w pkt. 1 i postanowienia niniejszej uchwały. 5) Gminie – należy przez to rozumieć Gminę Mstów, a Wójta – Wójta Gminy Mstów § 3. 1. Przyjmuje się, że cel publiczny, jaki Gmina zamierza osiągnąć w zakresie rozwoju sportu obejmuje: 1) poprawę warunków uprawiania sportu przez zawodników klubów sportowych; 2) osiągnięcie wyższych wyników sportowych przez zawodników klubów sportowych; 3) poprawę kondycji fizycznej i zdrowia psychicznego mieszkańców poprzez upowszechnianie rekreacji i aktywnego stylu życia; 4) umożliwienie dostępu do różnorodnych form aktywności sportowej jak największej liczbie mieszkańców Gminy Mstów 2. W celu realizacji celu określonego w ust. 1 Gmina udzielać będzie klubom sportowym, o których mowa w § 1 ust. 3, dotację stanowiącą dofinansowanie realizacji projektów, na zasadach określonych w niniejszej uchwale § 4. 1. Limit środków finansowych przeznaczonych na dotacje celowe w danym roku kalendarzowym dla klubów sportowych, o których mowa w § 1 ust. 3 niniejszej uchwały uchwala Rada Gminy na wniosek Wójta 2. Udzielana dotacja, stanowiąca do 90% ogółu kosztów zgłoszonego projektu nie więcej jednak niż 100.000 zł (sto tysięcy złotych), może być przeznaczona na: 1) budowę obiektów sportowych w Gminie Mstów, 2) realizację programów szkolenia sportowego, 3) zakup sprzętu sportowego, 4) pokrycie kosztów organizowania zawodów sportowych lub uczestnictwa w tych zawodach, 5) pokrycie kosztów korzystania z obiektów sportowych dla celów szkolenia sportowego. 3. Z dotacji z ust. 2 nie mogą być finansowane lub dofinansowane wydatki z tytułu: 1) wypłaty wynagrodzeń dla zawodników lub działaczy klubu sportowego, 2) transferu zawodnika z innego klubu sportowego, 3) zapłaty kar, mandatów i innych opłat sankcyjnych nałożonych na klub sportowy lub osoby w nim zrzeszone. § 5. 1. W roku budżetowym klub sportowy, o którym mowa w § 1 ust.3 w trybie niniejszej uchwały może otrzymać z budżetu Gminy dotacje na jeden projekt. 2. Projekt nie może być jednocześnie finansowany dotacją udzielaną na warunkach i w trybie niniejszej uchwały oraz dotacją udzielaną z budżetu Gminy na zasadach i w trybie przepisów ustawy o działalności pożytku publicznego i o wolontariacie. § 6. Wyboru projektów, na których realizację zostanie udzielona dotacja z budżetu Gminy, dokonuje się w drodze otwartego konkursu projektów. § 7. 1. Organem przyznającym dotacje na realizację projektów służących rozwojowi sportu jest Wójt. 2. Wójt w drodze zarządzenia ogłasza otwarty konkurs projektów, w którym określa: 1) przedmiot zgłaszanych projektów; 2) wysokość środków finansowych przeznaczonych przez Radę Gminy na dotacje w ramach ogłoszonego konkursu projektów ; 3) termin realizacji projektów, nie dłuższy niż do dnia 30 grudnia roku, w którym udzielono wnioskowaną dotację; 4) warunki merytoryczne i finansowe, jakie powinien spełniać projekt i objęte nim przedsięwzięcie oraz dokumenty, które należy dołączyć do wniosku, 5) termin składania wniosków o udzielenie dotacji. 3. Ogłoszenie, o którym mowa w ust. 2, zamieszcza się w Biuletynie Informacji Publicznej oraz na tablicy ogłoszeń Urzędu Gminy Mstów, na co najmniej 7 dni przed terminem składania wniosków. § 8. 1. Wsparcie finansowe na realizację projektów w zakresie sportu może być udzielone przez Wójta na podstawie wniosków złożonych przez kluby sportowe ubiegające się o wsparcie. 2. Wniosek klubu sportowego o udzielenie dotacji wspierającej realizację zgłoszonego projektu sporządza się na formularzu określonym przez Wójta w drodze zarządzenia. 3. Wniosek powinien zawierać wszystkie informacje i dokumenty żądane przez Wójta w treści formularza i ogłoszeniu konkursowym, o których mowa w § 7 ust. 2 pkt 4. 4. Za datę złożenia wniosku przez klub sportowy uznaje się dzień wpływu do sekretariatu Urzędu Gminy Mstów 5. Wójt może uzależnić rozpatrzenie wniosku od złożenia w określonym terminie dodatkowych informacji i dokumentów. 6. Wnioski zawierające braki formalne oraz wnioski złożone po terminie nie będą rozpatrywane § 9. Oceny wniosku pod względem formalnym i merytorycznym, a także w zakresie możliwości realizacji projektu ujętego we wniosku dokonuje Komisja Konkursowa powołana zarządzeniem Wójta. § 10. Przy wyborze projektu otrzymującego wsparcie finansowe, uwzględnia się w szczególności: 1) znaczenie zgłoszonego projektu dla realizacji celu publicznego określonego w § 3, 2) wysokość środków budżetowych przeznaczonych na konkurs projektów, 3) przedstawioną we wniosku kalkulację kosztów realizacji projektu (kosztorys projektu) w związku z zakresem rzeczowym projektu, 4) planowany przez klub sportowy udział środków finansowych własnych lub środków pochodzących z innych niż budżet Gminy źródeł na realizację projektu; 5) możliwość realizacji projektu przez klub sportowy, 6) dotychczasowe wykorzystanie przez klub sportowy dotacji z budżetu Gminy, w tym rzetelność i sposób rozliczania § 11. 1. Wyłonienia projektów otrzymujących wsparcie finansowe dokonuje Wójt biorąc pod uwagę w szczególności spełnienie kryteriów, o których mowa w § 10, z jednoczesnym określeniem kwoty dotacji na każdy wybrany projekt. 2. Wyniki konkursu zostaną podane do publicznej wiadomości. 3. Kwoty dotacji przyznane na wybrane projekty oraz ich zakres nie mogą ulec zwiększeniu. 4. Ogłoszenie o otwartym konkursie projektów może dopuszczać unieważnienie konkursu przez Wójta lub odstąpienie od zawarcia umowy na skutek wystąpienia istotnej zmiany okoliczności powodujących, że zakończenie procedury wyboru wniosku lub zawarcie umowy nie leży w interesie publicznym, a zmiany takiej nie można było wcześniej przewidzieć. § 12. 1. Z klubem sportowym zakwalifikowanym do udzielenia wsparcia finansowego Wójt zawiera umowę dotacji na realizację projektu, której podstawowe treści określa przepis art. 221 ust. 3 ustawy określonej w § 2 pkt 1. 2. Dotację przekazuje się w terminie i transzach wskazanych w umowie. 3. Integralnym elementem umowy jest załączony do niej projekt przedsięwzięcia. 4. Klub sportowy nie może wykorzystać środków przeznaczonych na realizację projektu na cele inne niż określone w umowie. 5. Klub sportowy zobowiązany jest wykorzystać dotację z zachowaniem limitów kwotowych ustalonych dla poszczególnych pozycji kosztowych, z tym że w ramach przyznanej dotacji dopuszcza się zmianę wartości poszczególnych pozycji kosztowych, uwzględnionych w kosztorysie wniosku, stanowiącym załącznik do umowy dotacji, w ten sposób, że każda pozycja kosztowa może ulec zwiększeniu lub zmniejszeniu do 20% wysokości tej pozycji. 6. W treści umowy dotacji dotyczącej dofinansowania części kosztów projektu, zamieszcza się postanowienie przewidujące proporcjonalne pomniejszenie kwoty dotacji należnej, w przypadku zrealizowania projektu przy pomniejszonym zaangażowaniu pozostałych środków zakładanych na jego finansowanie. § 13. Określa się następujący sposób kontroli i oceny realizacji zadania przez kluby sportowe: 1) zlecający zadanie sprawuje bieżącą kontrolę merytoryczną wydatkowania i rozliczania dotacji udzielonej z budżetu Gminy Mstów 2) zlecający zadanie dokonuje kontroli i oceny realizacji zadania, a w szczególności: a) stan realizacji projektu; b) efektywność i rzetelność jego wykonania; c) prawidłowości wykorzystania środków z budżetu Gminy; d) prowadzenie dokumentacji księgowo-rachunkowej w zakresie wykorzystania środków Gminy, określonej w przepisach prawa i postanowieniach umowy. 3) Z czynności kontrolnych sporządza się protokół. 4) Na podstawie protokołu, Wójt - w przypadku stwierdzenia nieprawidłowości w wykorzystaniu dotacji - kieruje do klubu sportowego realizującego projekt stosowne wnioski i zalecenia, wyznaczając termin do usunięcia stwierdzonych nieprawidłowości. 5) W przypadku, gdy klub sportowy nie usunie stwierdzonych nieprawidłowości w wyznaczonym terminie, umowa może być rozwiązana ze skutkiem natychmiastowym, a środki finansowe na realizację projektu wykorzystane niezgodnie z przeznaczeniem podlegają zwrotowi wraz z należnymi odsetkami ustawowymi do budżetu Gminy, w terminie ustalonym przez Wójta zgodnie z odrębnymi przepisami określonymi w ustawie o której mowa w § 2 pkt.1. § 14. 1. Dotacja podlega szczegółowemu rozliczeniu finansowemu i rzeczowemu w sprawozdaniu, którego wzór stanowi załącznik do umowy. 2. Sprawozdanie w przewidzianym w umowie terminie należy przekazać na adres Urzędu Gminy Mstów 3. W przypadku wykorzystania na realizację projektu tylko części przekazanej kwoty dotacji, niewykorzystana cześć dotacji podlega zwrotowi na zasadach określonych w umowie. 4. Rozliczenie dotacji pod względem merytorycznym i finansowym przeprowadza pracownik ds. kultury i sportu, 5. O rozliczeniu dotacji Wójt powiadamia klub sportowy pisemnie. § 15. Wykonanie uchwały powierza się Wójtowi Gminy. § 16. Uchwała wchodzi w życie po upływie 14 dni od daty jej ogłoszenia w Dzienniku Urzędowym Województwa Śląskiego. Przewodniczący Rady Gminy Mstów Zdzisław Gołdy reklamaPOLECANEKodeks pracy 2017 + akty wykonawczeVAT 2017. Komentarz - SUPERPREMIUMZestaw Eksperta - Wystawianie świadectw pracyUrlop rodzicielski w 2017 r. - zasady udzielania, wzór wnioskuOkres wypowiedzenia umowy o pracęUmowy zlecenia 2017 - ewidencja godzin pracy zleceniobiorców (wzór)Akcyza na samochody – nowy sposób obliczaniaUmowa zlecenia 2017 - minimalna stawka godzinowa w wysokości 13 złVAT 2017. Komentarz


type: wikipedia

text:
Eys (Limburgs: Ees) is een dorp in Zuid-Limburg in Nederland. Het dorp is gelegen in het Eyserbeekdal, het beekdal van de Eyserbeek. Eys is een van de tien kerkdorpen van de gemeente Gulpen-Wittem en heeft inwoners, inclusief het buitengebied en bijbehorende buurtschappen en gehuchten ruim 2000.
 Geschiedenis
 De eerste officiële vermelding van Eys (toen nog Hanzon) staat in een oorkonde van het Sint Pauluskapittel te Luik uit 1193. Het oudste deel van het dorp ligt rondom de huidige Sint-Agathakerk, dat op de kruising tussen de weg van Simpelveld naar Partij-Wittem en de weg naar Ubachsberg is ontstaan. De barokke kerk is de tweede die Eys heeft gehad, de oudere Agathakerk bestond al in de 12e eeuw op de Boerenberg en werd herbouwd in 1712. Dertig jaar later werd in opdracht van Ferdinand von Plettenberg, de toenmalige graaf van het rijksgraafschap Wittem waartoe een deel van Eys behoorde, de huidige eenbeukige kerk gebouwd naar een ontwerp van de Duitse bouwmeester J.C. Schlaun en verving hiermee de oude. Schlaun was in dezelfde periode ook verantwoordelijk voor de bouw van het klooster van Wittem. De barokstijl waarin beide bouwwerken zijn gebouwd is vrij weinig te vinden in de streek, het wordt gekenmerkt door de ui-vormige torenspitsen.
 De heuvel waar de Sint-Agathakerk aan gelegen heeft was een motteheuvel waar Kasteel Eys heeft gestaan. Naast deze motteheuvel ligt er een wijngaard. Wijnproductie heeft in Eys een eeuwenoude geschiedenis, die teruggaat tot in 1125. Ridder Arnold, de broer van de toenmalige edelvrouwe van Eys werd voor zijn diensten in Eys betaald met Eyser wijn. Bovendien vermelden de cijnsregisters van Eys in 1558 dat de verre opvolger van deze Arnold, de borggraaf van Eys, belasting moet betalen aan de toenmalige heer van Strijthagen van Eys.
 Deze borggraaf woonde toen overigens Opt Huys in Eys. Opt Huys is in 1558 de gangbare naam voor het huis dat verheven op de Boerenberg lag, de plek achter de kerk van Eys. Vermeldenswaardig is dat dezelfde cijnsregisters melden dat Eys in die tijd beschikte over een wijnhuis. Dit wijnhuis had voorheen de functie van bierbrouwerij (panhuys). De wijn van Eys was blijkbaar een lokaal product dat qua kwaliteit de concurrentie met het lokale bier aan kon. Tegenwoordig heeft Eys nog één wijnproducent: Domein Aldenborgh. Het bijzondere van Domein Aldenborgh is dat op de unieke Eyser mix van Kunradersteen en Gulpenerkrijt de enige Limburgse biologische wijn wordt geproduceerd.
 Bestuurlijk behoort Eys al sinds het ontstaan van de gemeente Wittem na de Franse Revolutie aan het einde van 18e eeuw tot deze gemeente, die in 1999 fuseerde tot de nieuwe gemeente Gulpen-Wittem.
 Bezienswaardigheden
 Kasteel Goedenraad.
 De Sint-Agathakerk, voornamelijk 18e-eeuws.
 De Moeder Godskapel van 1905, nabij Wittemerweg 7, verving een kapel van 1696 welke een beeld bevatte van de Moeder Gods, dat echter verdwenen is. De nieuwe kapel, in Kunradersteen, is gewijd aan het Heilig Hart maar is in de volksmond Moeder Godskapel blijven heten.
 Lourdesgrot aan Sint-Agathastraat met achterliggende schuilkelder.
 Heilig Hartbeeld van 1919.
 Diverse vakwerkhuizen, boerderijen in Kunradersteen en dergelijke, meest 18e-eeuws.
 Zie ook
 Lijst van rijksmonumenten in Eys
 Geografie
 Eys ligt op een hoogte van ongeveer 110 meter. Het beekdal waarin het dorp is gelegen is ontstaan door de Eyserbeek. Deze beek, waaraan het dorp zijn naam dankt, vindt zijn oorsprong in de buurt van Bocholtz en stroomt vanaf hier van oost naar west door Simpelveld, door Eys en langs de Wittemse buurtschap Cartils om iets ten westen van deze groep huizen in de Geul uit te monden. Een spoorlijn (de voormalige spoorlijn Aken - Maastricht, waar thans op woensdagen, zondagen en tijdens de zomermaanden een toeristische stoomtrein van de Zuid-Limburgse Stoomtrein Maatschappij rijdt) loopt door het gehele dal en heeft ter hoogte Eys een station, hoewel dit een eind buiten het dorp is gelegen. Bij het station ligt de buurtschap Eyserhalte. Mede dankzij deze spoorweg en vooral de bijzondere ligging trekt het dorp jaarlijks vele toeristen aan. Het dorp ligt tussen het Plateau van Bocholtz en het Plateau van Ubachsberg. In de nabijheid liggen natuurgebieden waaronder het Eyserbos en de beschermde Eyserheide, in vroegere tijden een heide-, thans landbouwgebied waarin de zeldzame korenwolf (een soort hamster) leeft. Bij Overeys ligt verder nog het Froweinbos.
 De plaats wordt tegenwoordig door de beek in tweeën gesplitst, het oostelijke gedeelte wordt Overeys genoemd omdat het vanaf het oude dorp gezien aan de overzijde van de beek is gelegen. Ten noorden van Eys, op het heuvelplateau Plateau van Ubachsberg, liggen de grotendeels bij het dorp horende gehuchten Eyserheide en Trintelen, waarvan ook enkele woningen bij de aangrenzende gemeente Voerendaal horen. Ook hoort bij Eys de buurtschap De Piepert, dat zich ten westen van de plaats aan de beek bevindt, ingeklemd tussen de spoordijk van de ZLSM (ook wel Miljoenenlijn genoemd) en de Eyserberg. Tussen de noordwestelijk gelegen Eyserberg en de noordoostelijke heuvel met uitloper Boerenberg ligt een droogdal, de Grachterdalgrub.
 Aan de zuidzijde van het dorp ligt de Kruisberg en aan de andere zijde van deze heuvel ligt het dorpje Wahlwiller.
 Sport
 Eys heeft de oudste voetbalvereniging van de gemeente Gulpen-Wittem, SV Zwart-Wit '19. Deze amateurvoetbalclub, opgericht in 1919, speelt op Sportpark Hanzon in Eys. Verder zijn in Eys Handbalvereniging Esia, tafelvoetbalclub Blauw-Wit '62 en Kegelclub de Sjirwa's actief.
 Wielrennen
 Ook bij de wielersport is Eys bekend, de Eyserbosweg is een van de lastigste klimmen die Zuid-Limburg rijk is en een van de belangrijkste van de Amstel Gold Race. Deze klim is onder andere opgenomen in de fietsvariant van de Mergellandroute, de variant voor gemotoriseerd verkeerd voert tevens door het dorp. Parallel aan de Eyserbosweg ligt de Eyserweg naar Trintelen. Deze beklimming was in 2006 opgenomen in de 3e etappe van de Ronde van Frankrijk van Esch-sur-Alzette naar Valkenburg.
 Carnaval
 In Eys speelt het jaarlijkse carnaval een belangrijke rol. Al in november worden de Prins en de Jeugdprins van de plaatselijke carnavalsverenigingen De Öss en De Össkes geproclameerd. Tussen Kerstmis en carnaval vinden er tal van carnavalgerelateerde evenementen plaats. Daarnaast kent Eys een diversiteit aan carnavalsgroepen en -clubs, waaronder de Ezer Sjnake, de Eeser Import Cloeb, de Auw Wiever, de Eeser Sjteare en Sjpasskapel Bloaze Deet Zoepe. De traditionele optocht trekt op carnavalszondag door het dorp.
 Televisietoren
 De Zendmast Eys vormt een belangrijke schakel in het doorgeven van radio- en televisiesignalen. Aan de Eyserbosweg staat bovenaan de berg de televisietoren van Eys. Omdat deze toren vrij hoog staat, en dus in het zicht staat van de televisietorens in Aken en Luik is deze televisietoren een belangrijke schakel voor Eurovisieuitzendingen. Daarnaast is er vanuit Eys een rechtstreekse videoverbinding met Hilversum mogelijk dankzij een aansluitpunt in een speciale kast bij de toegangspoort van de televisietoren.
 Geboren in Eys
 René van der Linden (1943), politicus
 Reg van Loo (1952), burgemeester van Vaals
 Nabijgelegen kernen
 Wahlwiller, Nijswiller, Simpelveld, Ubachsberg, Wijlre, Wittem
 Bovendien liggen in de nabijheid van Eys de buurtschappen Overeys, Trintelen, Eyserheide, Elkenrade en De Piepert
 Zie ook
 De zeven schepenen van Eys
 Geografie van Gulpen-Wittem
 Plaats in Limburg (Nederland)


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 27.10.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 380/19
 2014. szeptember 1-jén benyújtott kereset – Red Lemon Incorporation kontra OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (T-643/14. sz. ügy)
 2014/C 380/25
 A keresetlevél nyelve: német
 Felek
 Felperes: Red Lemon Incorporation (Hongkong, Kínai Népköztársaság) (képviselők: T. Wieland és S. Müller ügyvédek)
 Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
 A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Németország)
 Kereseti kérelmek
 A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék
 —
 helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2014. május 15-én az R 1899/2013-1. sz. ügyben hozott határozatát;
 —
 az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.
 Az érintett közösségi védjegy: az „ABTRONIC” szóvédjegy a 9. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 8 1 84 632. sz. közösségi védjegybejelentés.
 A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.
 A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „TRONIC” nemzetközi szóvédjegy a 9. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.
 A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.
 A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.
 Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


text:
 22.5.2010
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 134/34
 Διάταξη του Γενικού Δικαστηρίου της 24ης Μαρτίου 2010 — Eriksen κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-516/08) (1)
 («Αγωγή αποζημιώσεως - Επιπτώσεις του πυρηνικού ατυχήματος στο Thule (Γροιλανδία) στη δημόσια υγεία - Οδηγία 96/29/Ευρατόμ - Παράλειψη λήψεως μέτρων εκ μέρους της Επιτροπής έναντι κράτους μέλους - Αγωγή προδήλως στερούμενη νομικού ερείσματος»)
 2010/C 134/58
 Γλώσσα διαδικασίας: η αγγλική
 Διάδικοι
 Ενάγων: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoft, Δανία) (εκπρόσωπος: I. Anderson, δικηγόρος)
 Εναγόμενη: Ευρωπαϊκή Επιτροπή (εκπρόσωποι: E. White και Μ. Πατακιά)
 Αντικείμενο
 Αγωγή με αίτημα την αποκατάσταση της ζημίας που ο ενάγων ισχυρίζεται ότι υπέστη λόγω της υποτιθέμενης παραλείψεως της Επιτροπής να λάβει τα αναγκαία μέτρα προκειμένου το Βασίλειο της Δανίας να υποχρεωθεί να θεσπίσει τις νομοθετικές και διοικητικές διατάξεις για τη συμμόρφωση προς την οδηγία 96/29/Ευρατόμ του Συμβουλίου, της 13ης Μαΐου 1996, για τον καθορισμό των βασικών κανόνων ασφάλειας για την προστασία της υγείας των εργαζομένων και του πληθυσμού από τους κινδύνους που προκύπτουν από ιονίζουσες ακτινοβολίες (ΕΕ L 159, σ. 1), και να εφαρμόσει τις διατάξεις αυτές στους εμπλεκόμενους στο πυρηνικό ατύχημα στο Thule (Γροιλανδία) εργαζόμενους.
 Διατακτικό
 Το Γενικό Δικαστήριο διατάσσει:
 1)
 Απορρίπτει την αγωγή.
 2)
 Καταδικάζει τον Heinz Helmuth Eriksen στα δικαστικά έξοδα.
 (1) EE C 44 της 21.2.2009.


text:
Ivica Vlašić (Vareš, 1954.), slikar
 Rođen 1954. u Varešu ali se već 1960. skupa s roditeljima vraća u očevo rodno mjesto Glavice kod Livna. Po završetku osnovne i srednje škole u Livnu upisuje Akademiju za likovne umjetnosti u Sarajevu gdje je diplomirao 1976. godine.
 Iste godine slijedi studijsko putovanje u Pariz. Specijalizira slikarstvo kao stipendist Poljske vlade 1981. u Varšavi. Sudjeluje u likovnim kolonijama od Primoštena do Okića, Slavonskog Broda, Đurđevca, Daruvara i dr. Član je Hrvatskog društva likovnih umjetnika (HDLU) Split i član Društva Hrvatskih likovnih stvaratelja Herceg Bosne (DHLSH-B). Za svoj stvaralački rad primio je brojne nagrade i priznanja kao i zahvalnice za sudjelovanje u humanitarnim donacijama za Republiku Hrvatsku i Herceg Bosnu.
 Ivica Vlašić uvršten je 1996. u Enciklopediju hrvatske umjetnosti u izdanju Leksikografskog zavoda "Miroslav Krleža" u Zagrebu, a 1997. godine u Nacionalnu zbirku grafika Hrvatskog kluba za međunarodnu suradnju kao "Aetas aurea hrvatske grafike" sa svoje dvije grafike "Pogled na Kamešnicu" i "Primošten".
 Godine 1998. otvara privatnu galeriju "Vlašić" u T.P.C. "Forum" - Livno. Živi i radi u Livnu.
 Vlašić, Ivica
 Vlašić, Ivica


text:
Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine – Riigi Teataja
 Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine
 Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine - sisukord
 § 1 Küla- ja alevikuvanem
 2 VALIMINE
 § 2 Küla- ja alevikuvanema valimine
 § 3 Küla- ja alevikuvanema õigused
 § 4 Küla- ja alevikuvanema kohustused
 5 ÜLESANNETEST VABASTAMNE
 § 5 Küla- ja alevikuvanema ülesannetest vabastamine
 6 VOLITUSTE LÕPPEMINE
 § 6 Küla- ja alevikuvanema volituste lõppemine
 § 7 Määruse vastuvõtmine ja muutmine
 RT IV, 10.06.2014, 9
 Vastu võetud 22.05.2014 nr 32
 Määrus kehtestatakse kohaliku omavalituse korralduse seaduse § 6 lg 3 punkti 2 ning § 58 lõike 3 alusel.
 § 1. Küla- ja alevikuvanem
 (1) Küla- ja alevikuvanem on küla- või alevikuelanike ühiste huvide esindaja, kaitsja ning ühistegevuse eestvedaja, kes juhindub oma tegevuses küla või aleviku ühistest seisukohtadest, küla või aleviku ja valla arengukavast, riigi ja kohaliku omavalitsuse õigusaktidest ning headest tavadest lähtudes.
 (2) Küla- või alevikuvanemat asendab tema nõusolekul või tema teovõimetuse korral abiküla- või abialevikuvanem.
 (3) Külavanem võib olla valitud külaelanike soovil külade rühmale.
 (4) Küla- ja alevikuvanema statuudi muudatusettepanekute tegemise õigus on:
 Kose Vallavolikogu liikmel.
 Kose Vallavalitsusel.
 Kose valla küla ja alevi üldkoosolekul.
 (5) Küla- ja alevikuvanemal on ametitunnistus ja -märk, mille esiküljel tekst “Külavanem” või “Alevikuvanem”.
 (6) Küla- ja alevikuvanemad võivad moodustada Vanemate Kogu.
 2. peatükk VALIMINE
 § 2. Küla- ja alevikuvanema valimine
 (1) Küla- ja alevikuvanema valimiseks kutsutakse käesolevas statuudis sätestatud korras kokku küla või aleviku üldkoosolek teavitades sellest küla ja alevikuelanikke selles vähemalt 15 päeva ette.
 (2) Üldkoosolek on otsustusvõimeline, kui sellest võtab osa vähemalt 1/5 külas asuvatest majapidamistest (arvestuse aluseks üks esindaja igast majapidamisest) või kuni 350 elanikuga alevikes vähemalt 30 inimest, 351 – 600 elanikuga alevikes vähemalt 45 inimest ning üle 600 elanikuga alevikes vähemalt 60 inimest.
 (3) Küla- ja aleviku üldkoosolekul valitakse koosoleku juhataja ja protokollija.
 (4) Küla- ja alevikuvanem ning abiküla- ja abialevikuvanem(ad) valitakse demokraatlikul viisil küla- või aleviku üldkoosoleku poolthäälte enamusega kuni neljaks aastaks. Valimiste protseduuri otsustab ja kinnitab üldkoosolek.
 (5) Küla- ja alevikuvanema kandidaadid seatakse üles sama küla- või alevikuelanike poolt.
 (6) Küla- ja alevikuvanemaks võib valida isiku, kes on vähemalt 18-aastane ja kellel on Eesti rahvastikuregistri andmetel vastavas külas, külade rühmas või alevikus elukoht.
 (7) Küla- või alevikuvanema valimistest võivad osa võtta Eesti rahvastikuregistri andmetel vastavas külas, külade rühmas või alevikus elavad täisealised isikud.
 (8) Küla- ja alevikuvanema ametisse ei valita vallavolikogu esimeest ja -aseesimeest ning vallavanemat ja abivallavanemat(id).
 (9) Küla- ja alevikuvanema valimise koosolekul koostatakse protokoll küla- või alevikuvanema valimise kohta, millele lisatakse koosolekul osalenute registreerimisleht. Protokoll koos registreerimislehega esitatakse vallavalitsusele kümne päeva jooksul arvates koosoleku toimumise päevast.
 (10) Küla- ja alevikuvanema ametisse valimise kinnitab vallavalitsus korraldusega, mille ärakiri, ametitunnistus ja -märk antakse valitud küla- ja alevikuvanemale pidulikult üle avalikul üritusel.
 (11) Üldkoosolek võib valida kuni kolm abiküla- ja abialevikuvanem(at). Abiküla- ja abialevikuvanem(te) valimiste korraldamiseks kohaldatakse samu tingimusi ja valimisprotseduuri nagu küla- ja alevikuvanema valimisel.
 § 3. Küla- ja alevikuvanema õigused
 (1) Küla- ja alevikuvanemal on õigus kutsuda kokku küla või aleviku üldkoosolek. Otsused võetakse vastu poolthäälteenamusega.
 (2) Küla- ja alevikuvanemal on õigus esindada küla- või alevikuelanike ühishuvisid vallavolikogus, vallavolikogu komisjonides ja vallavalitsuses.
 (3) Küla- ja alevikuvanemal on õigus iseseisvalt ja koostöös MTÜ(dega) vallaeelarve projekti koostamise käigusteha ettepanekuid vallavolikogu eelarve- ja majanduskomisjonile antud küla või aleviku puudutavate ettevõtmiste rahastamiseks.
 (4) Küla- ja alevikuvanemal on õigus moodustada küla või alevikuelu edendamiseks seltsinguid, töögruppe jms ning koordineerida vallaeelarvest rahastatavate MTÜde sama küla või alevikku puudutavat vastavat arendus- või muud tegevust.
 (5) Küla- ja alevikuvanemal on õigusteha küla või alevikuelanikele ning küla või aleviku territooriumil viibivatele isikutele märkusi ja juhtida tähelepanu probleemidele, mis puudutavad avalikku korda, heakorda ning keskkonna ohutust.
 (6) Küla- ja alevikuvanemal on õigus korraldada küla või aleviku ajaloo jäädvustamist.
 (7) Küla- ja alevikuvanemale hüvitatakse kohustuste täitmisega seotud, põhjendatud kulud valla eelarvest.
 (8) Vallavolikogu või vallavalitsuse ülesannete täitmine küla- ja alevikuvanema poolt ja ülesannete täitmise tasu saamine sätestatakse lepinguga.
 (9) Külade rühma külavanemate õigused laienevad vastavate külade üleselt.
 (10) Tööülesannete täitmisel laienevad küla- ja alevikuvanema õigused abiküla- ja abialevikuvanem(tele).
 4. peatükk KOHUSTUSED
 § 4. Küla- ja alevikuvanema kohustused
 (1) Küla- ja alevikuvanem on küla või aleviku elanike ning nende huvide kaitsja ja esindaja omavalitsuses, riigiasutustes, ettevõtetes ja organisatsioonides.
 (2) Küla- ja alevikuvanem hoiab end kursis riiklike-, maakonna-, omavalitsuse- ning külaelu puudutavate aktuaalsete probleemidega ning õigusaktidega.
 (3) Küla- ja alevikuvanem peab olema nii vallavolikogule, vallavalitsusele kui küla või alevikuelanikele kättesaadav.
 (4) Küla- ja alevikuvanem on informatsiooni edastajaks küla- või alevikuelanike ja vallavolikogu ning vallavalitsuse vahel.
 (5) Küla- ja alevikuvanem on kohustatud kiireloomulise info koheselt edastama vallavalitsusele, samuti teavitama vallavalitsust elanike abivajadustest ning võimaluse korral korraldama nende abistamise.
 (6) Küla- ja alevikuvanem korraldab küla või aleviku arengukava koostamist ja vastuvõtmist ning elluviimist.
 (7) Korraldab küla või aleviku üldkoosoleku protokollimise ja protokollide säilimise ning esitab üldkoosolekul aruande oma tegevuse kohta.
 (8) Külade rühma külavanemate kohustused laienevad vastavate külade üleselt.
 (9) Tööülesannete täitmisel laienevad küla- ja alevikuvanema kohustused abiküla- ja abialevikuvanem(tele).
 (10) Küla- ja alevikuvanemad võtavad osa Vanemate Kogu tööst.
 5. peatükk ÜLESANNETEST VABASTAMNE
 § 5. Küla- ja alevikuvanema ülesannetest vabastamine
 (1) Vähemalt 1/5 küla majapidamiste esindajatest (arvestuse aluseks üks esindaja igast majapidamisest) või kuni 350 elanikuga alevikes vähemalt 30 inimese, 351 – 600 elanikuga alevikus vähemalt 45 inimese ning üle 600 elanikuga alevikes vähemalt 60 inimese kirjalikul algatusel võib korraldada küla- või alevikuvanema ümbervalimise.
 (2) Küla- ja alevikuvanema vabastab ametist üldkoosolek salajasel hääletusel poolthäälte enamusega. Üldkoosoleku läbiviimiseks kohaldatakse statuudi § 2-s lg 1-9 sätestatud tingimusi.
 (3) Abiküla- ja abialevikuvanem(te) ülesannetest vabastamine toimib samadel tingimustel nagu küla- ja alevikuvanema puhul.
 6. peatükk VOLITUSTE LÕPPEMINE
 § 6. Küla- ja alevikuvanema volituste lõppemine
 (1) Küla- ja alevikuvanema volitused lõpevad:
 uue küla- või alevikuvanema valimisega, kui tagasiastumine on toimunud isikliku avalduse alusel;
 uue küla- või alevikuvanema kinnitamisega vallavalitsuse poolt küla- või alevikuvanema ümbervalimise korral;
 seoses valimisega Kose valla vallavolikogu esimeheks või aseesimeheks, vallavanemaks või abivallavanemaks;
 süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisega;
 isiku surmaga.
 (2) Abiküla- ja abialevikuvanem(te) volitused lõpevad samadel tingimustel nagu küla- ja alevikuvanema puhul.
 § 7. Määruse vastuvõtmine ja muutmine
 Määruse võtab vastu ja teeb selles muudatusi Kose Vallavolikogu.
 (1) Tunnistada kehtetuks Kose Vallavolikogu 25.01.2001 määrus nr 9 „Kose valla küla- ja alevikuvanema statuudi kinnitamine“.
 (2) Tunnistada kehtetuks Kõue Vallavolikogu 18.04.2005 määrus nr 47 „Kõue valla külavanema statuudi kinnitamine“.


text:
 8.12.2016
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 457/12
 2015 m. rugsėjo 25 d. Lichtenšteino Fürstliches Obergericht prašymas ELPA Teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Walter Waller prieš Liechtensteinische Invalidenversicherung
 (Byla E-24/15)
 (2016/C 457/10)
 2015 m. rugsėjo 25 d. raštu (jį Teismo kanceliarija gavo 2015 m. spalio 1 d.) Lichtenšteino Fürstliches Obergericht (Kunigaikštiškasis apeliacinis teismas, Lichtenšteinas) ELPA Teismui pateikė prašymą dėl patariamosios nuomonės byloje Walter Waller prieš Liechtensteinische Invalidenversicherung šiais klausimais:
 1.
 Ar tai, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 987/2009 87 straipsnio 2 dalies antrą sakinį už skolos sumokėjimą atsakingai įstaigai buvimo vietos arba gyvenamosios vietos įstaigos atlikto patikrinimo rezultatai yra privalomi, reiškia, kad už skolos sumokėjimą atsakinga įstaiga, pradėjusi procedūrą, negali ginčyti šių rezultatų, taigi ir informacijos, pateiktos išsamioje medicininėje išvadoje (forma E213)?
 2.
 Jei atsakymas į pirmą klausimą yra teigiamas, ar į tą privalomąjį pobūdį taip pat turi būti atsižvelgta teismo procese, kuris pagal nacionalines procesines taisykles vyksta užbaigus procedūrą už skolos sumokėjimą atsakingoje institucijoje?


text:
Lämpöresistanssi eli lämpövastus tai lämmönvastus tai terminen resistanssi (tunnus Rth) kuvaa, miten paljon lämpötilaeroa tulee jossakin lämpöä johtavassa kohteessa, kun tietty lämpöteho vaikuttaa kohteen toisella puolella. Lämpöresistanssilla voidaan kuvata esimerkiksi jäähdytyselementin kykyä siirtää lämpöä pois jäähdytettävästä kohteesta tai lämmön vuotamista jonkin eristerakenteen läpi. Mitä suurempi lämpöresistanssilukema on, sitä huonommin lämpö johtuu. SI-järjestelmän mukaisesti lämpöresistanssille tulee yksiköksi kelviniä wattia kohti eli K/W.
 Rakennusfysiikassa lämmönvastus saa hieman SI-järjestelmästä poikkeavan merkityksen. Rakennusfysiikassa lämmönvastusta ei suhteuteta pinta-alaan, jolloin tuloksena on yksikkö K·m2/W.
 Lämpökonduktanssi (lämpöresistanssin käänteisarvo)
 Lämmön johtumista voidaan kuvata myös lämpöresistanssin käänteisarvolla eli lämpökonduktanssilla (yksikkö W/K). Tälle suureelle käytetään toisinaan ilmaisua lämmönjohtavuus, vaikka tätä sanaa toisaalta käytetään materiaalin lämmönjohtokyvystä eli lämpökonduktiivisyydestä (materiaalin ominaissuure).
 Rakennusfysiikassa lämpökonduktanssia ei suhteuteta pinta-alaan, jolloin tuloksena on yksikkö W/(m2·K) ja suurettakin kutsutaan yleensä lämmönläpäisykertoimeksi tai U-arvoksi.
 Lämpöresistanssin laskeminen
 Laskeminen yleensä
 Lämpöresistanssi Rth on lämpötilaeron ΔT suhde tehoon P:
 Rth = ΔT/P
 SI-järjestelmä mukainen yleinen lämpöresistanssi Rth jollekin kappaleelle (poikkipinta-ala A ja pituus l) voidaan laskea materiaalille ominaisen lämmönjohtavuuden λ avulla:Rth = l / (λ·A)Laskeminen rakennustekniikassa
 Rakennusfysiikassa ollaan kiinnostuneita vain rakenteen suhteellisesta kyvystä vastustaa lämmönvirtausta, sen vuoksi lämpövastusta ei jaeta pinta-alalla. Lämmönjohtamiskyvystä käytetään lämpövastuksen käänteislukua (), jota kutsutaan lämmönläpäisykertoimeksi (U). Lämmönläpäisykerroin kuvaa johtuvaa lämpövuota lämpötilayksikköä kohden U = [W/(m2K)]. Lämpöteho eli häviöteho [W] saadaan kertomalla lämmönläpäisykerroin kohteen pinta-alalla ja lämpötilaerolla.
 Lämmönvastusmerkintöjä:
 kokonaislämmönvastus rakennusfysiikassa
 kerroksen lämmönvastus rakennusfysiikassa
 kerroksen osan lämmönvastus rakennusfysiikassa
 Kerrokselliset rakenteet
 Rakenteiden laskennallisessa mitoituksessa käytetään normaalista lämmönjohtavuutta ().
 Kerroksen lämmönvastus () on kappaleen paksuuden () ja kappaleen lämmönjohtavuuden () osamäärän käänteisluku:
 Useammasta kerroksesta koostuvassa rakenteessa kokonaislämmönvastus Rt'' saadaan laskemalla kerroksien lämmönvastukset yhteen:
 Rinnakkaiset rakenteet
 kerroksen osan suhteellinen pinta-ala
 kerroksen osan lämmönvastus rakennusfysiikassa
 ;
 Eli
 Katso myös
 Lämmönläpäisykerroin
 Lämmönsiirtymiskerroin
 Sähköisten suureiden analogiat, lämpöimpedanssi
 Lämpökonduktanssikvantti
 Lähteet
 Lämmöneristys – Ohjeet 2003; C4 Suomen rakentamismääräyskokoelma; Ympäristöministeriön asetus lämmöneristyksestä, 2002
 Viitteet
 Suureet
 Termodynamiikka


text:
 20.6.2009
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 141/17
 Acórdão do Tribunal de Justiça (Quinta Secção) de 2 de Abril de 2009 (pedido de decisão prejudicial do Bundesfinanzhof — Alemanha) — Hauptzollamt Bremen/J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
 (Processo C-134/08) (1)
 («Regulamento (CE) n.o 2193/2003 - Direitos aduaneiros adicionais sobre as importações de certos produtos originários dos Estados Unidos da América - Âmbito de aplicação ratione temporis - Artigo 4.o, n.o 2 - Produtos exportados após a entrada em vigor do referido regulamento, mas relativamente aos quais se possa provar que já tinham sido encaminhados para a Comunidade na data da primeira aplicação dos referidos direitos - Sujeição»)
 2009/C 141/28
 Língua do processo: alemão
 Órgão jurisdicional de reenvio
 Bundesfinanzhof
 Partes no processo principal
 Recorrente: Hauptzollamt Bremen
 Recorrido: J. E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.
 Objecto
 Pedido de decisão prejudicial — Bundesfinanzhof — Interpretação do artigo 4.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 2193/2003 do Conselho, de 8 de Dezembro de 2003, que institui direitos aduaneiros adicionais sobre as importações de certos produtos originários dos Estados Unidos da América (JO L 328, p. 3) — Sujeição a direitos aduaneiros suplementares dos produtos exportados dos Estados Unidos da América para a Comunidade após a entrada em vigor do regulamento referido, mas relativamente aos quais se pode provar que já tinham sido encaminhados para a Comunidade, sem possibilidade de alterar o seu destino, na data da primeira aplicação desses direitos
 Dispositivo
 O artigo 4.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 2193/2003 do Conselho, de 8 de Dezembro de 2003, que institui direitos aduaneiros adicionais sobre as importações de certos produtos originários dos Estados Unidos da América, deve ser interpretado num sentido conforme ao da sua redacção, a saber, que os produtos que se possa provar já terem sido encaminhados para a Comunidade Europeia na data da entrada em vigor do referido regulamento, não sendo possível alterar o seu destino, não estão sujeitos a direitos adicionais.
 (1) JO C 171,de 05.07.2008


type: contracts

text:
 21.2.2008
 EN
 Official Journal of the European Union
 L 47/34
 DECISION OF THE EEA JOINT COMMITTEE
 No 114/2007
 of 28 September 2007
 amending Annex IX (Financial services) to the EEA Agreement
 THE EEA JOINT COMMITTEE,
 Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as amended by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as ‘the Agreement’, and in particular Article 98 thereof,
 Whereas:
 (1)
 Annex IX to the Agreement was amended by Decision of the EEA Joint Committee No 87/2007 of 6 July 2007 (1).
 (2)
 Commission Directive 2007/16/EC of 19 March 2007 implementing Council Directive 85/611/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) as regards the clarification of certain definitions (2) is to be incorporated into the Agreement,
 HAS DECIDED AS FOLLOWS:
 Article 1
 Annex IX to the Agreement shall be amended as follows:
 1.
 points 30a, 30b, 30c, 30ca, 30caa, 30 cab, 30cac, 30cb, 30d and 30e shall be renumbered as points 31, 31a, 31b, 31ba, 31baa, 31bab, 31bac, 31bb, 31c and 31d;
 2.
 under the heading ‘ACTS OF WHICH THE CONTRACTING PARTIES SHALL TAKE NOTE’, points 31 to 41 shall be renumbered as points 32 to 42;
 3.
 the following point shall be inserted after point 30 (Council Directive 85/611/EEC):
 ‘30a.
 32007 L 0016: Commission Directive 2007/16/EC of 19 March 2007 implementing Council Directive 85/611/EEC on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) as regards the clarification of certain definitions (OJ L 79, 20.3.2007, p. 11).’
 Article 2
 The text of Directive 2007/16/EC in the Icelandic and Norwegian languages, to be published in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union, shall be authentic.
 Article 3
 This Decision shall enter into force on 29 September 2007, provided that all the notifications under Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee (3).
 Article 4
 This Decision shall be published in the EEA Section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Union.
 Done at Brussels, 28 September 2007.
 For the EEA Joint Committee
 The President
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) OJ L 328, 13.12.2007, p. 32.
 (2) OJ L 79, 20.3.2007, p. 11.
 (3) Constitutional requirements indicated.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52003PC0022
 Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 772/1999 om införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Konungariket Norge /* KOM/2003/0022 slutlig */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 772/1999 om införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Konungariket Norge(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. Genom förordning (EG) nr 772/1999, senast ändrad genom förordning (EG) nr 322/2002, införde rådet slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax från Norge, utom när denna produkt exporteras av någon av de norska exportörer från vilka kommissionen genom beslut 97/634/EG, senast ändrat genom beslut 2002/157/EG, godtagit individuella prisåtaganden. Dessa företag förtecknas i bilagorna till ovannämnda förordning respektive beslut.2. Tre norska företag har påstått sig vara sådana "nya exportörer" som avses i de grundläggande antidumpnings- och antisubventionsförordningarna och har gjort åtaganden. Efter en undersökning konstaterade kommissionen att de sökande uppfyllde kraven för att betraktas som nya exportörer. Åtagandena ansågs tillfredsställande och har godtagits av kommissionen.3. Till följd av att koncernen omorganiserats har ett norskt företag med ett åtagande anhållit om att dess namn skall ersättas med namnet på ett närstående företag i förteckningen över företag vars åtaganden godtas och som befriats från tullarna.4. Ett annat företag meddelade kommissionen att dess namn hade ändrats och att ett annat närstående företag inom samma koncern som omfattas av ett åtagande hade gått samman med det och att det inte längre var på sin plats med ett åtagande för detta närstående företag. Företaget anhöll därför om att företagets nya namn skulle tas upp i förteckningen över företag vars åtaganden godtas och som befriats från tullarna och att namnet på det närstående företaget med vilket det slagits samman skulle tas bort från den ovan nämnda förteckningen.5. En annan norsk exportör önskade återta sitt åtagande.6. Ansökningarna har undersökts och anses alla vara godtagbara eftersom ändringarna inte innebär några ändringar i sak som skulle nödvändiggöra en ny bedömning av dumpning eller subventionering, och eftersom de inte heller påverkar några av de överväganden som låg till grund för godtagandet av åtagandena.7. Mot bakgrund av ovanstående är det nödvändigt att ändra förteckningen i bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 över företag som är befriade från antidumpnings- och utjämningstullarna.8. Samtidigt ändrar kommissionen bilagan till beslut 97/634/EG med förteckningen över företag vars åtaganden godtas.Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 772/1999 om införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Konungariket NorgeEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [1], särskilt artikel 8 i denna,[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1972/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 1).med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [2], särskilt artikel 13 i denna,[2] EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1973/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 4).med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, ochav följande skäl:A. FÖREGÅENDE FÖRFARANDE(1) Den 31 augusti 1996 meddelade kommissionen genom två olika tillkännagivanden i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att ett antidumpningsförfarande [3] och ett antisubventionsförfarande [4] skulle inledas rörande import av odlad atlantlax (nedan kallad "den berörda produkten" ) med ursprung i Norge.[3] EGT C 253, 31.8.1996, s. 18.[4] EGT C 253, 31.8.1996, s. 20.(2) Dessa förfaranden ledde till att antidumpnings- och utjämningstullar infördes i september 1997 genom rådets förordningar (EG) nr 1890/97 [5] och (EG) nr 1891/97 [6] för att undanröja de skadliga verkningarna av dumpningen och subventioneringen.[5] EGT L 267, 30.9.1997, s. 1.[6] EGT L 267, 30.9.1997, s. 19.(3) Samtidigt godtog kommissionen genom beslut 97/634/EG [7] åtaganden från 190 norska exportörer, och dessa företags export till gemenskapen av den berörda produkten befriades från de nämnda antidumpnings- och utjämningstullarna.[7] EGT L 267, 30.9.1997, s. 81. Beslutet senast ändrat genom beslut 2002/157/EG (EGT L 51, 22.2.2002, s. 32).(4) Senare gjordes en översyn av tullarnas form, och förordningarna (EG) nr 1890/97 och 1891/97 ersattes med förordning (EG) nr 772/1999 [8].[8] EGT L 101, 16.4.1999, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 322/2002 (EGT L 51, 22.2.2002, s. 1).B. NYA EXPORTÖRER, NAMNÄNDRINGAR, ÅTERTAGANDE AV ÅTAGANDET(5) Tre norska företag, Vestmar AS, Gaia Seafood AS och Polar Quality AS, har gjort gällande att det är "nya exportörer" i enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 772/1999 jämförd med artikel 11.4 i förordning (EG) nr 384/96 och artikel 20 i förordning (EG) nr 2026/97 och har gjort åtaganden som är identiska med dem som tidigare godtagits från andra norska företag. Efter en undersökning som visade att företagen uppfyllde kraven för att kunna anses som nya exportörer har kommissionen godtagit deras åtaganden. Befrielsen från antidumpnings- och utjämningstullar bör därför utsträckas till att gälla export från dessa företag.(6) En annan norsk exportör som omfattas av ett åtagande, Arctic Group International, underrättade kommissionen om att den koncern i vilken företaget ingår omorganiserats och att ett annat företag inom koncernen, Arctic Group Maritime AS, nu ansvarade för exporten till gemenskapen. Företaget anhöll därför om att dess namn skulle ändras i förteckningen i bilagan till beslut 97/634/EG över företag vars åtaganden godtas och i förteckningen i bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 över företag som är befriade från antidumpnings- och utjämningstullar.(7) Ett annat företag, Fjord Seafood Midt-Norge AS, som omfattas av ett åtagande, underrättade kommissionen att dessa namn hade ändrats till Fjord Seafood Norway AS och dessutom att ett företag inom samma koncern, Fjord Seafood Måløy, som också omfattades av ett åtagande, hade gått samman med företaget. Företaget anhöll därför om att dess nya namn skulle tas upp i de företeckningar som nämns ovan och, eftersom det inte längre var på sin plats med ett separat åtagande, att namnet på det närstående företaget, Fjord Seafood Måløy, skulle tas bort från förteckningen.(8) Efter undersökning av ansökningarna anses alla vara godtagbara, eftersom ändringarna inte innebär några ändringar i sak som skulle påverka bedömningen av dumpning eller subventionering och eftersom de inte heller påverkar några av de överväganden som låg till grund för godtagandet av åtagandena. Följaktligen bör namnen Arctic Group International och Fjord Seafood Midt-Norge AS ändras till Arctic Group Maritime AS respektive Fjord Seafood Norway AS i förteckningen över företag vars åtagande godtas i bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 och namnet Fjord Seafood Måløy AS strykas från den förteckningen.(9) Ett annat norskt företag, Timar Seafood AS, underrättade kommissionen om att det önskade återta sitt åtagande. Detta företag bör följaktligen strykas från förteckningen i bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 över företag vars åtaganden godtas.C. ÄNDRING AV BILAGAN TILL FÖRORDNING (EG) NR 772/1999(10) Mot bakgrund av detta bör bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 med förteckningen över företag som är befriade från antidumpnings- och utjämningstullar ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till förordning (EG) nr 772/1999 skall ersättas med bilagan till den här förordningen.Artikel 21. a) Slutgiltiga utjämnings- och antidumpningstullar skall införas på import av odlad (ej vild) atlantlax som omfattas av KN-nummer ex 0302 12 00 (TARIC-nummer 0302 12 00*21, 0302 12 00*22, 0302 12 00*23 och 0302 12 00*29), ex 0303 22 00 (TARIC-nummer 0303 22 00*21, 0303 22 00*22, 0303 22 00*23 och 0303 22 00*29), ex 0304 10 13 (TARIC-nummer 0304 10 13*21 och 0304 10 13*29) och ex 0304 20 13 (TARIC-nummer 0304 20 13*21 och 0304 20 13*29) med ursprung i Norge och som exporteras av Fjord Seafood Måløy AS and Timar Seafood AS.b) Dessa tullar skall inte tillämpas på vild atlantlax (TARIC-nummer 0302 12 00*11, 0304 10 13*11, 0303 22 00*11 och 0304 20 13*11). I denna förordning avses med vild lax sådan lax som de behöriga myndigheterna i landningsmedlemsstaten genom alla tull- och transportdokument som berörda parter skall tillhandahålla är övertygade om fångats till havs.2. a) Den utjämningstull som skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, skall vara 3,8 %.b) Den antidumpningstull som skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, skall vara 0,32 euro per kilogram produktvikt netto. Om priset fritt gemenskapens gräns, inbegripet utjämnings- och antidumpningstullarna, är lägre än det tillämpliga minimipris som anges i punkt 3 skall dock antidumpningstullen utgöras av skillnaden mellan minimipriset och priset fritt gemenskapens gräns, inbegripet utjämningstullen.3. För tillämpningen av punkt 2 skall följande minimipriser per kg produktvikt netto gälla:>Plats för tabell>Artikel 3Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel den [...]OrdförandePå rådets vägnarBILAGA Förteckning över företag vars åtaganden godtas och vilka således är befriade från slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar>Plats för tabell>


text:
A jó hírnév védelme | Cégvezetés
 Írásunkban a bíróságok gyakorlatán keresztül mutatjuk be a jogi személyek, vállalkozások személyiségi jogi védelmére irányuló szabályozás sajátosságait, az igényérvényesítés lehetőségeit, különös tekintettel a sajtó-helyreigazításra.
 A személyhez fűződő jogok érvényesítésének jogi lehetőségei a jogszabályok szintjén több évtizede adottak a magyar polgári jogban, de az ehhez kapcsolódó rendelkezések csak a politikai-gazdasági rendszerváltozást követően teltek meg élettel, és azóta alakult ki érdemi bírói gyakorlat is. A plurális sajtóviszonyok létrejötte, a korábban legfeljebb hírből ismert jelenségek (bulvársajtó, pletykalapok, kereskedelmi televíziózás stb.) feltűnése a jogalkalmazó számára is új helyzetet teremtett. Ehhez járult az is, hogy a nagyközönség számára szintén ezt követően tudatosult az állampolgári jogok jelentősége, illetve az ezzel kapcsolatos bírósági jogérvényesítés lehetősége. Napjainkban viszont gyakran úgy ítélik meg, hogy a személyiségi jogok védelme politikusok, közéleti szereplők magamentésére vagy különböző személyek "tisztázására" szolgál. A valóság ennél jóval sokrétűbb, meggyőződésem szerint folyamatosan fejlődő jogterületről van szó.
 A jogi szabályozás területei
 A személyiségvédelemmel kapcsolatos jogterület szabályozása több szinten valósul meg. A Magyar Köztársaság Alkotmánya tartalmazza az alapvető állampolgári jogok felsorolását, deklarálja a szabad véleménynyilvánításhoz való jogot (61. §), illetve a személyhez fűződő jogok védelmét (54. §).
 Magyarország részese több olyan nemzetközi egyezménynek, amely tételesen felsorolja az alapvető emberi (állampolgári) jogokat és lehetséges korlátozásuk elvi határait. Ezek az egyezmények törvények formájában a magyar belső jog részévé váltak, de közvetlen alkalmazásuk elenyésző.
 Az Alkotmánybíróság több határozata igen fontos segítséget nyújt a bíróságok számára, ezekről a későbbiekben lesz majd szó.
 A személyiségvédelem területén a közvetlenül alkalmazott jogszabály a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.).
 Sajtó- és médiatörvény
 Az újságíró jogait, illetve kötelezettségeit átfogóan a sajtóról szóló 1986. évi II. törvény, valamint a médiatörvényként ismert 1996. évi I. törvény tartalmazza.
 A peres eljárás szabályai
 A bírósági eljárásra a Polgári Perrendtartástól szóló 1952. évi III. törvényt (Pp.) kell alkalmazni.
 A bíróságok számára kötelezőek a Legfelsőbb Bíróság Polgári Kollégiumának állásfoglalásai, ezek gyakorlatilag a jogszabály erejével bírnak. Miután maga a tételes joganyag viszonylag szerény terjedelmű, igen nagy szerepe van a bírói gyakorlatnak, amelynek úgynevezett irányadó döntéseit a Legfelsőbb Bíróság által kiadott Bírósági Határozatok című hivatalos kiadványban teszik közzé.
 Munkáltatói vélemény A gazdasági vállalkozásokat, a munkáltatókat közvetlenül érinti, hogy a jó hírnévhez való jog sérelmének megállapításához vezethet a hamis munkáltatói vélemény is. A munkaviszony keretében a munkavállaló munkájának értékelése, a munkaköréhez szükséges képzettségének és képességének a megítélése, munkájával és munkakörével kapcsolatos emberi magatartásának az elbírálása munkáltatói jog és egyben feladat. Ez kívül esik a polgári jog körén, általánosságban a munkáltató jogosult meghatározni, hogy milyen követelményeket támaszt az alkalmazottaival, a dolgozóival szemben, és hogy ők ezeknek mennyiben felelnek meg, hiszen ezzel döntései során a munkáltató a munkaviszonyból eredő jogait gyakorolja. A joggyakorlás azonban nem lehet önkényes, nem sértheti a munkajog szabályain kívül a dolgozó személyiségi jogait sem. A személyiségi jogok sérelme esetében a munkavállaló a munkaviszonytól függetlenül, a polgári jog szabályai szerint kereshet orvoslást. Hírnévrontás Személyiségi jogot sért a munkavállalóra vonatkozó, a jó hírnév vagy a becsület sérelmére alkalmas bármiféle közlés, akár írásban, akár szóban, akár ráutaló magatartással történik. A munkaviszonnyal kapcsolatos valótlan vagy a valós tényeket hamis színben feltüntető közlés általában hírnévrontásnak minősül. Ez megvalósulhat rejtett célzásokkal, utalásokkal vagy elhallgatással is. Erre példa lehet az, hogy a minősítés csak a hátrányos adatokat tartalmazza, de a minősített személy megítélése szempontjából előnyös tényeket, körülményeket elhallgatja. A munkáltatót is objektív felelősség terheli, ebből következően a jogsértés megállapítása tekintetében nincs jelentősége annak, hogy a jogsértő információ honnan származik, hogy a munkáltató jóhiszemű volt-e vagy sem. (Ennek az esetleges kártérítés mértékénél lehet majd jelentősége.) Peres eljárás esetén általában a dolgozót minősítő munkáltató köteles bizonyítani a vitatott közlések valósságát. Természetesen itt is érvényesülnek az általános szabályok, így nem minden értékelés, bírálat, jellemzés, minősítés jelent jogsértést csak azért, mert az nem felel meg a munkavállaló érdekeinek. A valós tényeken alapuló értékelés, vélemény nem jelenthet jogsértést. Fegyelmi büntetés Fegyelmi büntetés is sérthet személyiségi jogot, ha az valótlan tényállításokon alapul. Igényérvényesítés A személyhez fűződő jogokat a munkahelyi sérelmek esetén is személyesen kell érvényesíteni, azaz a jogsértés megállapítását és az esetleges további jogkövetkezményeket a jogaiban sértett fél igényelheti. A munkafegyelmet is sértő, de a munkáltatói jogkör gyakorlásától független jogsértésért (például sértő tartalmú munkahelyi pletyka) közvetlenül a jogsértő személy felel, a munkáltatói jogkörben elkövetett jogsértésért viszont a munkáltató, hiszen a jogsértő személy ilyenkor a munkáltató nevében jár el. Munkaviszonyon túli sérelem A jogsértés bekövetkezhet a munkaviszony megszűnése után is, ha például a volt munkáltató ezt követően tesz olyan adatközlést, értékelést (esetleg egy új munkáltató felé), amely személyiségi jogot sért.
 A személyhez fűződő jogokról általában
 A személyhez fűződő jogok főbb típusait a Ptk. felsorolja ugyan, de a jogintézmény jellegénél és a lehetséges jogsértések módozatainál fogva nem lehetséges teljes leltár készítése.
 A Ptk. személyhez fűződő jogokat szabályozó része (Ptk. 75-87. §-ai) általános klauzulával kezdődik, amely általában tiltja meg a személyiségi jogok megsértését. A Ptk. 75. §-ának (1) bekezdése szerint a személyhez fűződő jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani, ezek a jogok a törvény védelme alatt állnak. Az említett szakasz (2) bekezdése rögzíti, hogy a személyhez fűződő jogok védelmére vonatkozó szabályokat alkalmazni kell a jogi személyekre is, kivéve ha a védelem - jellegénél fogva - csak a magánszemélyeket illeti meg.
 Abszolút szerkezetű jogviszony
 Az általános szabályt tekinthetjük a személyiségi jog anyajogának, de egyben szubszidiárius szabálynak is. Ez annyit jelent, hogy amennyiben egy adott magatartás nem ütközik külön tételes jogszabályba, azonban mégis történt jogsértés, az általános szabályt kell alkalmazni. A személyhez fűződő jogok abszolút szerkezetűek, azaz a jogszabály mindenkit ezeknek a jogoknak a tiszteletben tartására kötelez, ebből pedig következik minden jogsértő magatartás tilalma és egyben a magatartások jogellenessé nyilvánítása is.
 Feltétel a jogképesség
 Fontos szempont a jogi személyek esetében is, hogy a személyhez fűződő jogok alanya kizárólag jogképes személy lehet.
 A természetes személy (ember) jogképessége az élve születéstől függően a fogantatással kezdődik, és a halállal ér véget.
 Jogképesség a szervezeteknél
 A jogi személy és a jogalanyisággal rendelkező egyéb szervezet a megalakulásától kezdve a megszűnéséig jogképes. A megalakulás, illetve megszűnés időpontjának megállapításánál az adott jogi személyre vonatkozó szabályokat kell figyelembe venni.
 NEVESÍTETT SZEMÉLYISÉGI JOGOK
 A hátrányos megkülönbözetés tilalma
 A tételes szabályok közül az első a Ptk. 76. §-a, amely részben szintén általános szabályokat tartalmaz, emellett döntő mértékben magánszemélyek (természetes személyek) esetében alkalmazható, ugyanis alapvetően bármilyen hátrányos megkülönböztetésüket tiltja, például nemük, fajuk, nemzetiségük vagy felekezetük szerint, de ezen túlmenően tilalom alá esik a lelkiismereti szabadság sérelme, a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése is. Ez utóbbi tulajdonképpen a becsületsértés, illetve a rágalmazás polgári jogi változata.
 A jogosult hozzájárulása
 Itt kell megjegyezni - és ez a jogi személyekre is érvényes -, hogy a személyhez fűződő jogokat nem sérti az a magatartás, amelyhez a jogosult hozzájárult. Ilyen eset például, ha egy sportoló aláveti magát az adott sportág szabályainak, hiszen például egy bokszoló esetében aligha vitatható, hogy ellenfele rendszeresen megsérti testi épségét, sőt a szemben álló felek ilyenkor kölcsönösen erre törekednek.
 Hátrányos megkülönböztetés a gyakorlatban
 Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz való jogot tekinti a személyhez fűződő jogok anyajogának. A bírói gyakorlat ettől némileg eltér, amikor az emberi méltóság sérelmét látja megállapíthatónak, ha emberhez méltatlan jelzőkkel, minősítésekkel illetnek valakit, például általában undorítónak, visszataszítónak tartott állathoz hasonlítják.
 A Ptk. 77. §-ának (1) bekezdése értelmében mindenkinek joga van a névviseléshez. Ez a szabály egyaránt vonatkozik a természetes, valamint a jogi személyekre (egyéb szervezetekre) is.
 A jogi személy "névviselése"
 A Ptk. 77. §-ának (3) bekezdése szerint a jogi személy nevének különböznie kell azoknak a korábban nyilvántartásba vett jogi személyeknek a nevétől, amelyek hasonló működési körben és azonos területen tevékenykednek. Ezt a kérdést a társasági jog tölti ki tartalommal, az üzleti név védelmének egyes vonatkozásai pedig az iparjogvédelem területére tartoznak.
 A Ptk. lehetővé teszi általános személyiségi jogi per indítását jogi személyek (egyéb szervezetek) részére is. Ennek keretében a bíróságtól kérni lehet a jogsértő fél eltiltását a további jogsértéstől, emellett kérhető a jogsértés megállapítása és az is, hogy a bíróság kötelezze a jogsértő felet nevének megváltoztatására. Ha a jogsértés súlyos jogsérelemmel jár, ideiglenes intézkedést is lehet kérelmezni a bíróságtól.
 Nem vagyoni kár a gyakorlatban Az Alkotmánybíróság a 34/1992. (VI. 1.) AB számú határozatának indokolásában úgy foglalt állást, hogy a személyiségi jogi jogsértés megállapítása önmagában megalapozza a nem vagyoni kártérítés megítélését. A kialakult bírói gyakorlat nem ismert el ilyen automatizmust, a Legfelsőbb Bíróság azt az álláspontot foglalta el, hogy a nem vagyoni kártérítés jogintézménye nem szakítható ki a kártérítés általános szabályai közül. Ez azt jelenti, hogy a kártérítés megítéléséhez a jogsértés bekövetkezésén kívül szükséges az is, hogy azzal okozati összefüggésben kár, hátrány keletkezzen, vagy fennálljon a bekövetkezés objektív lehetősége. A valószínűsítés kötelezettsége A nyilvánvaló, köztudomású tényeket, következményeket nem kell bizonyítani, ezt meghaladóan azonban a hátrányokat bizonyítani, de legalább valószínűsíteni kell. Lehetséges olyan eset, hogy a jogsértést a bíróság megállapítja, de a jogosult semmilyen társadalmilag méltányolható hatályos következményt nem tud igazolni. A bírói vizsgálat irányai A nem vagyoni kár mértékének megállapításánál a bíróságnak az eset összes körülményeit kell figyelembe vennie, különös tekintettel a jogsértés tárgyi súlyára, a tényleges következményekre és az összegszerűséggel kapcsolatban kialakult bírói gyakorlatra. A tárgyi súly azt jelenti, hogy milyen nagyságrendű a jogsértés (ez a pontatlanságtól, rosszul sikerült tréfától egészen a mértéktelen gyalázkodásig terjedhet). Itt értékelheti a bíróság azt is, hogy a jogsértő fél mennyiben járt el szándékosan, vagy esetleg gondatlan volt-e, avagy tett-e kísérletet az ellentétes álláspontok bemutatására. A tényleges következmények köre ugyancsak széles lehet. A kár összege Az összegszerűség kapcsán kialakult bírói gyakorlat magánszemélyek esetén - kizárólag személyiségi jogi perben - néhány tízezer forinttól 2 millió forintig terjed jelenleg. Gazdálkodó szervezeteknél, ha az okozott nem vagyoni kár az üzleti élettel is összefüggésbe hozható, ennél nagyságrendileg nagyobb összeg megítélése is előfordulhat, ha valóban súlyos jogsértés történt.
 A jó hírnév sérelme
 A Ptk. személyiségi jogi fejezetének központi részét képezi a jó hírnév védelmének szabályozása. Jogi személyek, gazdálkodó szervezetek esetén természetesen a jó hírnév egyben az üzleti jó hírnevet is jelenti.
 Igen elterjedt félreértés, miszerint a jó hírnév azt jelenti, hogy valakiről vagy valamiről csak "jót", vagyis pozitívat lehetne állítani, híresztelni, ez azonban nem felel meg a valóságnak. A jó hírnév tiszteletben tartása nem jelent egyebet, minthogy a közölteknek objektíve valósnak kell lenniük, mert csak az ilyen információk alkalmasak arra, hogy a jogosultról a társadalomban valós kép alakuljon ki. Az objektív valóságosság azt jelenti, hogy itt külső, objektív mércének kell érvényesülnie, nem pedig az érintett személy vagy a szervezet vezetőinek személyes, természetes, szubjektív érzéseinek.
 A jogsértés megállapításának feltételei
 A jogszabály nem sorolja fel a lehetséges "elkövetési magatartásokat", a Ptk. 78. §-ának (2) bekezdése ugyanis úgy fogalmaz, hogy a jó hírnév sérelmét jelenti különösen, ha valaki másról azt sértő, valótlan tényt állít, híresztel vagy valós tényt hamis színben tüntet fel. A jogszabály megfogalmazásából következik, hogy a jogsértés megállapíthatóságának több együttes (konjunktív) feltétele van. Egyrészt objektíve valótlan tény állítása (híreszelése) szükséges, másrészt pedig az, hogy ugyancsak objektív mérce szerint ez egyben sértő is legyen a jogosultra nézve. Ez ugyanakkor azt is jelenti, hogy az állításnak érdeminek kell lennie, lényegtelen pontatlanságokkal, apróbb tévedésekkel a bíróság nem foglalkozhat.
 A híresztelés - jogi értelemben - nem jelent egyebet, mint a mástól származó értesülés továbbadását.
 A sajtószervek felelőssége
 A sajtószervek objektív felelősségéből következik, hogy a mástól származó értesülés közléséért ugyanolyan felelősség terheli őket, mintha saját szerzőjük állítana valamit. Hatástalan tehát jogi szempontból az a védekezés, hogy a sajtószerv részéről csak közzétették más személy vagy szervezet nyilatkozatát. Azzal sem védekezhet a sajtószerv, ha csupán feltételezésként, bizonytalan lehetőségként közli a sértő tartalmú valótlanságot.
 Tényállítás vagy vélemény?
 A perekben a leggyakrabban azt kell eldönteni, hogy az adott ügyben valóban tényállításról vagy pedig véleménynyilvánításról van-e szó. Ez utóbbi esetben ugyanis nincs helye jogsértés megállapításának. Az elhatárolásról mindig a konkrét szöveg tartalma alapján kell dönteni, mert a tényállításra lehetőség van véleménynek álcázva is, önmagában a "véleményem szerint" kifejezés sűrű használata nem zárja ki, hogy burkolt tényállításról van szó.
 Véleménynyilvánítás az Alkotmánybíróság gyakorlatában
 A sajtószervek alperesként természetesen - más alperesekkel együtt - a sajtószabadságra, a véleménynyilvánításhoz való jog szabadságára hivatkoznak, és ezt sok esetben helytálló módon teszik.
 Az Alkotmánybíróság 36/1994. (VI. 24.) AB számú határozatának indokolása tartalmazza azt az alapelvet, hogy a szabad véleménynyilvánításhoz való jog olyan kiemelt fontosságú alkotmányos alapjog, amely csak kivételesen indokolt esetben korlátozható. Ennek elsődleges indoka, hogy egy demokratikus társadalomban biztosítani kell a vélemények sokszínűségét, ezáltal is előmozdítva a demokratikus ellenőrzés lehetőségét. A jogilag elfogadott és védelmezett vélemény igen éles megfogalmazású is lehet, akár meghökkenést is kelthet, megengedett lehet tehát az úgynevezett sarkos megfogalmazás is.
 Ez az alapjog magát a véleménynyilvánítás lehetőségét védi, függetlenül a kifejtett vélemény érték- és valóságtartalmától, függetlenül tehát attól is, hogy a kifejtett vélemény értékes, vagy értéktelen, tartalma valós vagy valótlan. Ha tehát a bíróság egy-egy kitételt véleményként értékel, nem vizsgálhatja annak érték- és valóságtartalmát, mert ilyenkor ez nem tartozik a hatáskörébe.
 A szakmai vita megítélése
 Lényeges általános alapelv az is, hogy a személyiségi jogi perek bármely típusa teljességgel alkalmatlan szakmai viták, vagy akár más jogterületre tartozó jogviták eldöntésére vagy akár véleményezésére is. Ha tehát valaki egy ilyen vitát tesz közzé, teret adva ezzel az ellentétes álláspontok ütköztetésének, ez személyiségi jogi szempontból nem kifogásolható.
 A jogsértő véleménynyilvánítás
 Az állandó bírói gyakorlat ugyanakkor következetes abban, hogy a véleménynyilvánítás is lehet jogsértő, ha kifejezésmódjában indokolatlanul sértő, bántó, megalázó, burkoltan valótlan tényállítást fejez ki, vagy nyilvánvalóan ellentétes a véleményalkotás elemi szabályaival. Ez azt is jelenti, hogy véleménynyilvánítással sem lehet "takarózni", ha valaki egyszerűen gyalázkodik, lealacsonyító kifejezéseket használ.
 Visszaélés képmással, hangfelvétellel
 A kereskedelmi televíziózás térhódításával, a fokozott hírversennyel összefüggésben egyre jelentősebbé válik a Ptk. 80. §-ának az a rendelkezése, amely tilalmazza a képmással (fénykép- és filmfelvétel) és a hangfelvétellel való bármiféle visszaélést. A visszaélés a gyakorlatban leginkább a felvételek engedély nélküli elkészítésében, illetve felhasználásában jelentkezik.
 Kettős hozzájárulás
 A jogi szabályozás szerint a nyilvános közszereplés kivételével - ez általában politikusok nyilvános szerepléseit, a tömegrendezvényeket jelenti, de többen a nyilvános tárgyalásokat vezető bírákat is közszereplőnek tekintik - mind a felvétel elkészítéséhez, mind pedig felhasználásához külön-külön hozzájárulás, engedély szükséges azzal, hogy a hozzájárulás szóban, továbbá ráutaló magatartással is megadható. Aki például kamerákkal, mikrofonokkal, magnetofonokkal találja magát szemközt, aligha hivatkozhat rá, hogy nem volt fogalma arról, hogy nyilatkozatáról felvétel készül.
 A felhasználás előtt az ahhoz korábban megadott hozzájárulást indokolás nélkül vissza lehet vonni. Adott esetben azonban a visszavonás elszámolási vagy kártérítési perhez vezethet. Ilyen helyzet lehet, ha például valaki hozzájárul a felvételhez, majd annak felhasználását utóbb minden érdemi indok nélkül megtiltja.
 Előzetes bemutatás
 A jogosult kérheti, hogy a felhasználás (sugárzás) előtt a vágott, szerkesztett felvételt részére mutassák be.
 Hozzájárulás a gazdálkodó szervezeteknél
 A gazdálkodó szervezetek székhelyén, telephelyén, irodáiban végzendő forgatáshoz az azzal érintett szervezet arra jogosult vezetőjének a hozzájárulása szükséges azzal, hogy döntését - bármilyen tartalmú legyen is az - nem köteles indokolni. Ezekben az esetekben a felhasználáshoz adott külön engedély azért szükséges, mert nyilvánvalóan nem mindegy, hogy egy bizonyos szakmai körnek szánt felvétel vagy megnyilatkozás a későbbiekben esetleg egy teljesen más célú riport illusztrációjaként tűnik fel.
 A Ptk. 81. §-a alapján személyhez fűződő jogot sért, aki a levéltitkot megsérti, továbbá aki magántitok, üzemi vagy üzleti titok birtokába jut, és azt jogosulatlanul felhasználja. A titok fogalmát külön jogszabályok határozzák meg, például az üzemi vagy üzleti titok fogalmáról a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról szóló törvény rendelkezik, de a titok vonatkozásában fontos szabályokat tartalmaz a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló törvény is.
 Mindebből következik, hogy a titokvédelem tekintetében a személyiségi jogi - polgári jogi - szabályozás inkább kiegészítő jellegű a speciális szabályok (például postatörvény, az adózás rendjéről szóló törvény, az ügyvédségről szóló törvény, egészségügyi törvény stb.) mellett.
 A magántitok fogalma
 A magántitok fogalmát egyetlen jogszabály sem határozza meg, azt a gyakorlat alakította ki. Eszerint a magántitok minden olyan információt felölelhet, amelynek titokban tartásához nyomósabb érdek fűződik, mint a nyilvánosságra hozatalhoz. Így a magántitkok köre gyakorlatilag felleltározhatatlan.
 A jogszabály szövegéből egyértelmű, hogy önmagában a titok birtoklása (ismerete) még nem jelent jogsértést, ahhoz az is szükséges, hogy a titkot jogosulatlanul nyilvánosságra hozzák, vagy azzal egyéb módon visszaéljenek.
 A titok megsértését jelenti például, ha valaki egy adott cégnél birtokába jutott üzleti, szervezeti vagy egyéb információt "átviszi" a konkurens céghez. Ezt persze általában elég nehéz bizonyítani, és hatékonyabb védelmet jelent a vonatkozó általános szabálynál, ha a felek például a munkaszerződésben rendelkeznek - konkrét szankciók (például kártérítés) kilátásba helyezése mellett - a titoktartás kötelezettségéről.
 Elhunyt személyhez, megszűnt jogi személyhez fűződő személyiségi jogok
 A természetes személyhez fűződő személyiségi jogok éppen a személyes jogérvényesítés kötelezettségéből adódóan a halállal megszűnnek. Ezért amennyiben a meghalt személy emlékét, jó hírnevét, képmását, hangfelvételének védelmét megsértik, nevével visszaélnek, ő mindezek ellen már nem tud fellépni.
 Az igényérvényesítésre jogosultak
 A Ptk. 85. §-ának (3) bekezdése azonban mégsem hagyja megtorlatlanul ezeket a jogsértéseket. Lehetőséget biztosít ugyanis az elhunyt személy meghatározott hozzátartozói (például gyermeke), valamint a végrendeletében juttatásban részesültek számára, hogy az elhunyt emlékéhez fűződő saját kegyeleti joguk megsértése miatt a jogsértővel szemben fellépjenek, illetve annak sikertelensége esetén bírósághoz forduljanak.
 Kegyeleti igények
 Az ilyen módon jogosultak követelhetik, hogy az elhunyt személyről a valóságnak megfelelő információk jelenjenek meg, hogy ne jelenjen meg emberhez méltatlan ábrázolás vagy felvétel, hogy az elhunytról a bennük élő képet őrizzék meg. Téves tehát az az álláspont, hogy az elhunyt személyről, bűncselekmény vagy baleset áldozatáról szabadon lehet felvételt készíteni, ugyanis azt megelőzően meg kell szerezni a kegyeleti jog jogosultjának a hozzájárulását. Ezzel szemben jogilag nem helytálló az az érvelés, hogy a közzétételt a közönség érdeklődése kötelezővé teszi. Régi alapelv ugyanis, hogy a szenzációéhes kíváncsiság kielégítése nem minősül közérdeknek.
 A fentiektől eltérő a helyzet a jogi személy átalakulása esetében, hiszen azzal a jogi személy nem feltétlenül szűnik meg (például szétválásnál), és az is lehetséges, hogy az ilyen módon megszűnt jogi személy személyiségi jogai a jogutódra szállnak át (például beolvadáskor). Általában akkor van ez így, ha a jogutód folyamatosan veszi át az elődszervezet tevékenységét, azaz átveszi az elődszervezet üzletkörét, tevékenységi körét. Az utódszervezet ilyenkor igényt tarthat az elődje által kialakított hírnév, üzletkör fenntartására, az átvett üzemi vagy üzleti titok megőrzésére, a nevéhez fűződő jog fenntartására, illetve ezeknek a jogoknak a védelmére.
 A személyhez fűződő jogok megsértésének bíróság által alkalmazható jogkövetkezményeit a Ptk. 84. §-a tartalmazza.
 A jogsértés megtörténtének megállapítása
 A jogosult követelheti a jogsértés megtörténtének bírói megállapítását, ez a jogsértés bekövetkezésének bírósági deklarálását jelenti.
 Eltiltás a jogsértéstől
 A jogosult követelheti a jogsértés abbahagyását (ha a jogsértés folyamatosan zajlik), illetve az eltiltást a további jogsértéstől. Ez az eltiltás csak a konkrét, bíróság által megállapított jogsértés megismétlésének tilalmára vonatkozik. Nem azt jelenti tehát, hogy az elmarasztalt fél a továbbiakban nem foglalkozhat a jogosult személyével, nem állíthat, híresztelhet róla valós tényeket - csak a konkrét jogsértés nem ismételhető meg.
 A jogosult kérheti, hogy a jogsértő fél nyilatkozattal adjon részére elégtételt, és szükség esetén a jogsértő részéről vagy költségén az elégtételnek megfelelő nyilvánosságot biztosítanak. Az elégtételadás általában azt jelenti, hogy a jogsértő elismeri a jogsértést, egyfajta önkritikát gyakorol, illetve sajnálkozását fejezi ki. A bíróság ebben a kérdésben nincs szorosan kötve a kereseti kérelemhez, az elégtételadás bármely módját választhatja, gyakran az ítélet rendelkező részének közzétételét rendelik el. Célszerű, ha a jogosult előzetesen megfogalmazza az általa igényelt elégtétel szövegét, az viszont már kevéssé célszerű, ha ez olyan stílusú, amely önmagában is jogsértő lenne.
 A jogosult követelheti a sérelmes helyzet megszüntetését, a jogsértést megelőző állapot helyreállítását a jogsértő részéről vagy költségén, továbbá a jogsértéssel előállott dolog megsemmisítését, illetve jogsértő mivoltától való megfosztását. Ez a szankció akkor jöhet számításba, ha a jogsértés valamilyen formában "tárgyiasul", azaz újságcikk, könyv, filmfelvétel jelenik meg. Ezek a szankciók igen ritkán alkalmazottak, csak igen súlyos jogsértés esetén fordul elő például könyvek zárolása vagy megsemmisítése.
 Az egyik legjelentősebb szankció, hogy a jogosult kártérítést követelhet a kártérítés általános szabályai szerint. Ez adott esetben konkrét vagyoncsökkenést, elmaradt vagyoni előnyt jelenthet. Az igényhez igazolni kell, hogy a személyiségi jogsértéssel konkrét anyagi összefüggésben milyen kár keletkezett - a jogsértés milyen kiadásokat okozott, illetve annak folytán milyen jövedelemtől esett el a sérelmet szenvedett fél. Másrészt a jogosult kérheti nem vagyoni kárának a megtérítését is azzal, hogy a kárnak ezt a típusát sokkal nehezebben lehet meghatározni, hiszen a "nem forintosítható" magyarázkodás kényszeréről, a rosszalló megjegyzésekről, ami akár az egzisztenciális ellehetetlenülésig is terjedhet, mind a természetes személyeknél, mind a gazdasági vállalkozásoknál egyaránt beszélhetünk.
 Amennyiben a személyiségi jog megsértése miatt indult perben igényelt kártérítés összege meghaladja a 10 millió forintot, az eljárásra első fokon a megyei (fővárosi) bíróság rendelkezik hatáskörrel.
 A személyiségi jogi perek az illetéktörvény rendelkezése szerint úgynevezett tárgyi illetékfeljegyzési jogos perek, azaz a kereset előterjesztésekor nem kell az illetéket előzetesen leróni, annak viseléséről az eljárást befejező határozatában a bíróság - a pernyertesség-pervesztesség függvényében - dönt.
 Amennyiben a kereset kizárólag a jogsértés megállapítására irányul, a pertárgy értéke 150 000 forint, egyébként pedig az igényelt vagyoni és nem vagyoni kár értéke. Az eljárási illeték ennek 6 százaléka (az illeték minimuma ennek figyelembevételével 5000 forint, a maximuma pedig 750 ezer forint).
 A sajtó-helyreigazítás a személyiségi jogok védelmének egyik speciális eszköze. Lehetőséget ad az önkéntes teljesítésre, ennek elmaradása esetén pedig speciális szabályok szerint zajló eljárás következhet. A bírósági eljárás más eljárásokhoz képest jóval gyorsabban lezárulhat, azonban a helyreigazítás iránti igényt csak meghatározott körben lehet érvényesíteni.
 A sajtó-helyreigazítás iránti igény
 A Ptk. 79. §-ának (1) bekezdése értelmében, ha valakiről napilap, folyóirat (időszaki lap), rádió, televízió vagy filmhíradó valótlan tényt közöl, híresztel vagy való tényt hamis színben tüntet fel - a törvényben biztosított egyéb igényeken kívül - követelheti olyan közlemény közzétételét, amelyből kitűnik, hogy a közlemény mely tényállítása valótlan, mely tényeket tüntet fel hamis színben, illetőleg melyek a valós tények (helyreigazítás).
 Az igény alapja
 Az alapvető szabályból eleve több következtetés adódik. Egyrészt a sajtó-helyreigazítás iránti igényt meghatározott helyen megjelent közlemények esetében, meghatározott szervezetekkel szemben lehet érvényesíteni, másrészt azt csak tényállítások vonatkozásában lehet előterjeszteni, azonban akár párhuzamosan is más eljárásokkal. Ez a gyakorlatban annyit jelent, hogy ugyanabban az ügyben akár egyidejűleg is indítható helyreigazítási eljárás és általános személyiségi jogi per.
 A kérelmezői kör
 Sajtó-helyreigazítást az kérhet, akinek személyére a közlemény - nevének megjelölésével vagy egyéb módon - utal, vagy akinek személye a közlemény tartalmából egyébként felismerhető. A felismerhetőség a bírói gyakorlat szerint akkor is megvalósul, ha az érintett természetes vagy jogi személy ugyan név nélkül szerepel a közleményben, de személye legalább néhány személy számára felismerhető.
 Jogi személy, vállalkozás esetében annak nevében a vállalkozás képviseletére jogosult személy léphet fel, vagy adhat perbeli képviseletére meghatalmazást ügyvédnek, jogtanácsosnak.
 Nincs tehát kizárva a jogi személy jogérvényesítése sem, azonban a jogi személy nem kérhet helyreigazítást akkor, ha a közlemény kizárólag valamely alkalmazottját, tagját, tisztségviselőjét nevezi meg. Ilyenkor az alkalmazottat érintő igényt a munkáltató nem érvényesítheti.
 Az alkalmazott (tisztségviselő) akkor is személyesen léphet fel, ha egyébként a kifogásolt kitétel munkakörével, feladatkörével kapcsolatos. Ez azonban nem zárja ki azt, hogy a munkáltató a saját nevében is helyreigazítást kérjen, ha a közlemény a jogi személyt is érinti. Amennyiben a sajtóközlemény a jogi személyt és a képviseletét ellátó tagját egyaránt érinti, a képviselő mind a saját nevében, mind pedig a jogi személy képviselőjeként is felléphet. A perben ilyenkor a jogi személy és a képviseletét ellátó természetes személy is egyaránt felperesként vesz részt.
 Az igény címzettje
 Helyreigazítást a sajtószervtől (újság szerkesztősége, Magyar Távirati Iroda, a médiatörvény által meghatározott helyi vagy országos műsorszolgáltató) a közléstől (nem pedig a tudomásszerzéstől) számított 30 napon belül lehet kérni. Fontos szabály, hogy a kérelemnek legkésőbb a 30. napon meg is kell érkeznie a címzetthez, mert ha az nem következik be, a sajtó-helyreigazításhoz való jog érdemi vizsgálat nélkül elenyészik, és a határidő elmulasztása miatt igazolási kérelmet sem lehet előterjeszteni.
 A határidőben érkezett kérelem teljesítése - amennyiben az konkrét igényt tartalmaz, valamint pontosan meghatározza a közölni kért szöveget - csak akkor tagadható meg, ha a kérelem valóságtartalma nyomban cáfolható, azaz az érintett kitételek valósága a sajtószerv részéről bizonyítható. Napilap, rádió, televízió esetében a sajtószervnek 8 napja van - a kérelem beérkezésétől számítva - az önkéntes helyreigazításra. Folyóiratnál a következő számban van lehetőség a helyreigazításra.
 Amennyiben a sajtószerv az önkéntes helyreigazítást nem vállalja, avagy annak módját a jogosult nem találja megfelelőnek, a közlési határidő utolsó napjától számított 15 napon belül keresetet lehet benyújtani a bíróságnál. Az eljárásra jelenleg (a hatályos szabályok szerint 2003. január 1-jéig) a budapesti székhelyű sajtószervek esetében a Pesti Központi Kerületi Bíróság, egyébként pedig a helyi bíróságok rendelkeznek illetékességgel.
 Lényeges, hogy a helyreigazítás iránti perben nem kérhető külön elégtétel (bocsánatkérés) és nem igényelhető kártérítés sem, mindezekre az általános személyiségi jogi per alkalmas.
 Szakmai, avagy a más jogterületre tartozó viták eldöntése sajtóperben nem kérhető.
 A keresetet legkésőbb a közlési határidő utolsó napjától számított 15. napon - ajánlott küldeményként - kell postára adni, mert a határidő elmulasztása esetén szintén nincs helye érdemi tárgyalásnak.
 Személyes igényérvényesítés
 A sajtó-helyreigazítási eljárás során - ha lehet - még fokozottabban érvényesül a személyes jogérvényesítés kötelezettsége, ezért a bírósági eljárásban vizsgálni kell az úgynevezett kereshetőségi jogot is.
 A tárgyalást a bíróságnak a kereset beérkezésétől számított rövid határidőn belül ki kell tűznie, és a keresetet lehetőség szerint már az első tárgyaláson érdemben el kell bírálnia.
 A sajtószervet terheli a bizonyítás kötelezettsége, és ez fennáll a mástól átvett tényállítás híresztelése esetén is. Ha a sajtószerv nem ajánl fel bizonyítást, vagy az nem vezet eredményre, a bíróság ítélettel rendeli el a helyreigazítást. Az országos kereskedelmi televíziós csatornák esetében műsorszolgáltatónak az MTM-SBS Rt. (Tv 2), illetve a Magyar RTL Klub (RTL Klub) minősül.
 A bíróság mérlegelési szempontjai
 A véleménynyilvánítás esetén ugyanúgy nincs helye helyreigazításnak, mint az általános személyiségi jogi perben jogsértés megállapításának. A bíróság az egész közleményt köteles egészében vizsgálni. A kifogásolt közléseket, kifejezéseket nem formális megjelenésük, hanem valós tartalmuk szerint kell megítélni. A közlemény egymással összetartozó részeit összefüggésükben kell értékelni, és az értékelésnél tekintettel kell lenni a társadalmilag kialakult közfelfogásra is. A jogosult személyének megítélése szempontjából közömbös részletek, pontatlanságok, lényegtelen tévedések nem adnak alapot helyreigazításra. Véleménynyilvánítás, értékelés, bírálat, valamint a társadalmi, gazdasági, politikai, tudományos vagy művészeti vita önmagában ugyancsak nem lehet helyreigazítás alapja (Legfelsőbb Bíróság PK 12. számú állásfoglalása).
 A helyreigazítás közzététele
 A helyreigazítást a sajtószervnek az eredeti közléssel azonos módon kell közzétennie. Ez alapvetően azt a követelményt jelenti, hogy a helyreigazításnak ugyanolyan nyilvánosságot kell kapnia, mint a sérelmezett közlésnek. A sajtószervnek azonos műsorban vagy napszakban (rádió, televízió), illetve azonos helyen (oldalon) és azonos betűszedéssel kell közölnie (újság) a helyreigazítást. A helyreigazító közlemény nem alakítható úgy, hogy elveszítse helyreigazító jellegét, ezért a sajtószerv nem fűzhet hozzá kommentárt, és nem közölhet cáfolatot sem a helyreigazítással szemben. A jogosult azt is kérheti, hogy a sajtószerv helyreigazításként az ő válaszlevelét közölje. Ha ezt a sajtószerv megtagadja, a jogosult a válaszlevél tartalmi keretei között kérheti a bíróságtól a helyreigazítás elrendelését.
 A sajtó-helyreigazításnál is célszerű a peren kívüli megegyezés, mert még optimális esetben is több hét, vagy akár hónap telhet el a perindítástól a jogerős döntés meghozataláig. Emellett - minden irányadó szabály ellenére - a sajtószervek gyakorlata igen változatos a közlés módját illetően, azaz a helyreigazítás szinte szükségszerűen nem kap olyan mértékű nyilvánosságot, mint a jogsértés. Kívánatosabb a peren kívüli megállapodás amiatt is, mert a bíróság csak "hozott" anyagból dolgozhat, ezért, ha a helyreigazítási kérelem nem kellően egzakt vagy egyértelmű, azon a bíróság már nem alakíthat, míg megegyezés esetén a szöveg a felek szándékának megfelelően, tetszés, illetve igény szerint az egyes tárgyalási szakaszok eredményéhez képest megfelelően változtatható.
 Perekről szóló sajtóbeszámolók A sajtó objektív felelősségének elve alól némi kivételt jelent az a bírói gyakorlat, amely a büntető- vagy a polgári perekről való sajtóbeszámolókkal kapcsolatban alakult ki. A sajtószerv ugyanis a valóságnak megfelelően beszámolhat a nyilvános bírósági tárgyalásról, a vádirat tartalmáról, akár még a nem jogerős ítéletről is (Legfelsőbb Bíróság PK 14. számú állásfoglalása). Ezt az iránymutatást a gyakorlat úgy tágította ki, hogy a büntetőeljárás korábbi szakaszáról (például a nyomozásról) is be lehet számolni. Ilyenkor csak az a követelmény a sajtószervvel szemben, hogy a közöltek összhangban legyenek az adott eljárás hivatalos állásával, a közlemény tehát nem mondhat előre ítéletet, továbbá tiszteletben kell tartani az ártatlanság vélelmét is. Lényeges, hogy amennyiben a sajtó által nyilvánosságra hozott eljárás nem eredményez - részben vagy egészben - elmarasztalást, az érintett személy a sajtószervtől kérheti rehabilitációjának közlését. Amennyiben ez elmarad, igényét általános személyiségi jogi perben érvényesítheti. A gyakorlati engedékenység egyik indoka az lehet, hogy a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanújától a vádirat elkészültéig akár hónapok is eltelhetnek, így a tájékoztatás elmaradásával az időszerűség teljesen háttérbe szorulna. A mindennapi hírversenyben azonban még a fentiek szerinti, úgynevezett "leszállított" igényeknek sem felelnek meg a közlések, hiszen a szalagcímek gyakran nem túlzottan visszafogottak.


text:
Dolly Buster (född Kateřina Nora Bochníčková), född 23 oktober 1969 i Prag, Tjeckoslovakien (idag Tjeckien) är en tysk-tjeckisk porrstjärna.
 Hon lämnade Tyskland efter 16 år och har varit med i ett antal porrfilmer efter att ha blivit mycket inspirerad av den italienska porrstjärnan Cicciolina.
 2004 försökte Dolly bli inröstad till Europaparlamentet men fick 0,71% av rösterna.
 Dolly Buster har även varit tillsammans med porrskådespelerskan Savannah.
 Dolly Buster har gjort ett flertal filmer med olika fetischer. Bland annat har hon medverkat i fistfuck.
 Dolly Buster har gjort ett antal plastikoperationer, bröst och läppar är förstorade.
 Filmografi
 Kameňák 3 (2005)
 Pudelmützen Rambos (2004)
 Crazy Race (2003)
 Extasy (2002)
 Welcher Mann sagt schon die Wahrheit (2001)
 Das Taschenorgan (2000)
 Dreams of Fetish Part 2 (1998)
 Dreams of Fetish 1 (1997)
 Hawaii Connection (1997)
 At the Club (1996)
 Rings of Lust (1996)
 San Francisco Connection (1996)
 Marys verrücktes Krankenhaus (1995)
 Voll normaaal (1994)
 Referenser
 Externa länkar
 Dollybuster.de - Officiell webbplats
 Dollybuster.at - Österrikisk sajt om Dolly
 Strippor
 Tyska skådespelare under 1900-talet
 Tyska porrskådespelare
 Tyskspråkiga författare
 Födda 1969
 Kvinnor
 Levande personer
 Tyska skådespelare under 2000-talet
 Personer från Prag


text:
Tiedonhallinta (engl. Database Management) tarkoittaa tietojen järjestämistä tietokoneissa oleviin tietokantoihin tehokkaasti.
 Tiedonhallinta (engl. Knowledge Management), josta useammin käytetään nimeä tietämyksenhallinta on menetelmäkokonaisuus, jolla pyritään ohjaamaan ja hallitsemaan yrityksen inhimillistä pääomaa ja aineetonta omaisuutta.
 Se on noussut viime vuosikymmeninä yhä useamman organisaation keskeiseksi taidoksi. Tiedonhallinnan merkitys on kasvanut tiedon yleisen merkityksen kasvaessa yhteiskunnissa, yrityksissä, hallinnossa ja sodankäynnissä.
 Tiedonhallinnalla tarkoitetaan tiedon näkemistä yrityksissä esimerkiksi rahoitukseen verrattavana menestystekijänä ja johtamisen kohteena. Tietoa, yrityksen aineetonta pääomaa, on hallittava samalla tavalla kuin henkilöstöä tai rahoitusta, yhä tärkeämpänä osana yrityksen kokonaistoimintaa.
 Tiedon käyttö mahdollistaa täsmätoiminnan, toiminnan vähemmillä resursseilla, joita korvaa suurempi määrä ja parempaa tietoa. Tieto on yhä merkittävämpi suhteellisen edun lähde kilpailijan omaavassa toiminnassa.
 Katso myös
 tietojärjestelmätiede
 business intelligence
 innovaatio
 tieto
 Lähteet
 P. Ståhle & M. Gröhroos: "Knowledge Management - tietopääoma yrityksen kilpailutekijänä". WSOY 1999.
 Tietotekniikka
 Tietojärjestelmätiede
 Tietoteoria
 Liiketaloustiede
 Johtaminen


text:
 30.11.2006
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 333/40
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 117/2006
 z 22. septembra 2006,
 ktorým sa mení a dopĺňa príloha II (Technické predpisy, normy, skúšky a certifikácia) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú Protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Príloha II k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 56/2006 z 2. júna 2006 (1).
 (2)
 Odporúčanie Komisie 2006/283/ES z 11. apríla 2006 o opatreniach na zníženie rizík pre tieto látky: dibutyl-ftalát; 3,4-dichlóranilín; bis(izodecyl)-ftalát; kyselina ftalová, di-C 9-11 -rozvetvené alkylestery, bohaté na C 10 frakciu; bis(izononyl)-ftalát; kyselina ftalová, di-C 8-10 -rozvetvené alkylestery, bohaté na C 9 frakciu; kyselina etyléndiaminotetraoctová; metyl acetát; kyselina chlóroctová; pentán; tetranátrium-etyléndiaminotetraacetát (2), sa má začleniť do dohody,
 ROZHODOL TAKTO:
 Článok 1
 Pod nadpisom „AKTY, KTORÉ ZMLUVNÉ STRANY VEZMÚ NA VEDOMIE“ sa za bod 25 (odporúčanie Komisie 2004/394/ES) kapitoly XV prílohy II k dohode vkladá tento bod:
 „26.
 32006 H 0283: Odporúčanie Komisie 2006/283/ES z 11. apríla 2006 o opatreniach na zníženie rizík pre tieto látky: dibutyl-ftalát; 3,4-dichlóranilín; bis(izodecyl)-ftalát; kyselina ftalová, di-C 9-11 -rozvetvené alkylestery, bohaté na C 10 frakciu; bis(izononyl)-ftalát; kyselina ftalová, di-C 8-10 -rozvetvené alkylestery, bohaté na C 9 frakciu; kyselina etyléndiaminotetraoctová; metyl acetát; kyselina chlóroctová; pentán; tetranátrium-etyléndiaminotetraacetát (Ú. v. EÚ L 104, 13. 4. 2006, s. 45).“
 Článok 2
 Znenie odporúčania 2006/283/ES v islandskom a nórskom jazyku, ktoré bude uverejnené v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 23. septembra 2006 pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP budú zaslané všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody (3).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 22. septembra 2006.
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Oda Helen SLETNES
 (1) Ú. v. EÚ L 245, 7.9.2006, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 104, 13.4.2006, s. 45.
 (3) Nie sú uvedené žiadne ústavné požiadavky.