type: other

text:
Rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR 22 Cdo 2792/2016 | Judikatura | Pravo4u.cz - služby pro právníky
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Jiřího Spáčila, CSc., a soudců Mgr. Davida Havlíka a Mgr. Michala Králíka, Ph.D., ve věci žalobkyně FLOHMARKT s. r. o., identifikační číslo osoby 27170128, se sídlem v Praze 4, Budějovická 615/47, zastoupené JUDr. Arturem Ostrým, advokátem se sídlem v Praze 5, Arbesovo náměstí 257/7, proti žalovaným 1) J. Š., 2) A. Š. a 3) Z. Š., zastoupeným JUDr. Vladimírou Šaškovou, advokátkou se sídlem v Praze 2, Blanická 845/9, o nahrazení projevu vůle, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 5 pod sp. zn. 17 C 414/2013, o dovolání žalobkyně proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 2. 2. 2016, č. j. 12 Co 307/2015-279, takto:
 Obvodní soud pro Prahu 5 rozsudkem ze dne 18. 5. 2015, č. j. 17 C 414/2013-237, ve znění opravného usnesení ze dne 11. 11. 2015, č. j. 17 C 414/2013-261, zamítl žalobu, kterou se žalobkyně domáhala, aby byla žalovaným uložena povinnost uzavřít s žalobkyní konkrétní, v žalobě popsanou dohodu o hospodaření se společnými věcmi, nebytovými prostory o výměře 562,1 m2 v 1. a 2. nadzemním podlaží bytového domu na pozemku st. p. č. 2961/1, v katastrálním území S., obci P., zapsaném na listu vlastnictví č. 13234, vedeném Katastrálním úřadem pro hlavní město Prahu, Katastrálním pracovištěm Praha, a pozemkem par. č. 2961/2, ve stejném katastrálním území, vedeném na listu vlastnictví č. 2200 týmž katastrálním úřadem. Uložil žalobkyni povinnost zaplatit žalovaným na náhradě nákladů řízení 31 500 Kč.
 Soud prvního stupně vyšel ze zjištění, že žalobkyně je vlastnicí ideální jedné poloviny domu na pozemku par. č. 2961/1 v katastrálním území S.; žalovaní jsou podílovými spoluvlastníky téže nemovitosti s velikostí podílů: žalovaný 1) id. 2/18, žalovaná 2) id. 2/6 a žalovaná 3) id. 1/18. Jedná se o bytový dům s nebytovými prostory v prvním a druhém nadzemním podlaží (provozně propojené prostory o celkové rozloze 562,1 m2, sloužícími jako herna, bar a kanceláře). Nebytové prostory užíval žalovaný 1) od roku 2005 na základě nájemní smlouvy. Ke dni 2. 8. 2007 se stal sám podílovým spoluvlastníkem nemovitosti a k předmětným nebytovým prostorům uzavřel podnájemní smlouvy s třetími osobami (spol. SYNOT TIP, a. s., SLOT Group, a. s., CRAKEN a. s., BONWER WIN, a. s., INCRA a. s. a SAZKA, a. s.) za účelem provozování kasina. Od roku 2005 nedošlo mezi účastníky ke změně dohody o užívání předmětných prostor, ani nebyla uzavřena nová nájemní smlouva. V dubnu roku 2011 se stala spoluvlastnicí podílu ve výši id. 1/2 žalobkyně, která koupila podíl od dědiců původní spoluvlastnice N. K.
 Žalobkyně nesouhlasí s konkludentní dohodou spoluvlastníků, podle které nebytové prostory užívá a o jejich užívání rozhoduje výhradně žalovaný 1) a za jejich užívání platí ostatním spoluvlastníkům náhradu. Navrhla proto ostatním spoluvlastníkům konkrétní změnu dohody o správě společné věci, ti ji však nepřijali; proti žalobkyni s podílem id. 1⁄2 tak stojí ostatní s podílem celkem ve stejné výši; proto žádá o rozhodnutí soud.
 Soud prvního stupně posoudil věc podle § 1129 odst. 2 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále také „o. z.“), i když ve skutečnosti žalobkyně přehlasována nebyla, šlo o rovnost hlasů. Upozornil, že nabytím spoluvlastnického podílu žalovaným 1) nájemní smlouva zanikla podle § 584 zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, v posledním účinném znění (dále také „obč. zák.“); proto nemohla být platně uzavřena smlouva podnájemní a třetí osoby tak v současné době užívají předmětné prostory bez právního důvodu. Ačkoli soud v tomto případě není vázán konkrétním návrhem řešení, zvolený způsob nesmí překročit návrh žalobkyně co do předmětu sporu – rozhodnout lze pouze o konkrétní neshodě, nikoli celkově upravit spoluvlastnický vztah. Podle judikatury dovolacího soudu se nelze žalobou podle § 139 odst. 2 obč. zák. domáhat, aby soud fakticky převzal správu nad věcí, nejsou-li se spoluvlastníci schopni dohodnout na základních otázkách hospodaření se společnou věcí. Soud prvního stupně uzavřel, že žalobě nelze vyhovět a zároveň není dán prostor ani pro jiné řešení, neboť soud nemůže účastníkům uložit povinnost, která nemá oporu v hmotném právu. Podstata sporu spočívá v tom, že žalobkyně nesouhlasí se způsobem užívání předmětných prostor třetími osobami. Užívají-li však třetí osoby předmětné prostory za konkludentního souhlasu části spoluvlastníků, není řešením sporu nahrazení projevu vůle spočívající ve stanovení podmínek budoucího nájmu, nýbrž nanejvýš udělení souhlasu s žalobou na vyklizení.
 Odvolací soud vyšel ze shodných skutkových zjištění a ztotožnil se rovněž s právním hodnocením, že žalobkyně se – s ohledem na užívání prostor třetími osobami – navrhovaným způsobem úpravy správy společné věci domáhat nemůže. Rovněž zopakoval, že nejsou dány podmínky pro jiné rozhodnutí o věci, neboť rozpory účastníků jsou tak zásadního charakteru, že by soudem zvolené řešení představovalo faktické převzetí správy společné věci; to by však bylo rozporné např. s rozsudkem Nejvyššího soudu ze dne 10. 12. 2009, sp. zn. 22 Cdo 4347/2007 (dostupný, stejně jako další odkazovaná rozhodnutí dovolacího soudu, na webových stránkách Nejvyššího soudu http://nsoud.cz). Důvodem pro zamítnutí žaloby je také v existenci dlouhodobé konkludentní dohody o užívání předmětných prostor. Podle judikatury dovolacího soudu (rozsudek ze dne 31. 3. 2011, sp. zn. 22 Cdo 4455/2008) změna v osobě jednoho ze spoluvlastníků není podstatnou změnou, která by měla vliv na vázanost spoluvlastníků uzavřenou dohodou.
 Proti rozsudku krajského soudu podává žalobkyně (dále také „dovolatelka“) dovolání, jehož přípustnost opírá o § 237 zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „o. s. ř.“). Tvrdí, že rozhodnutí závisí na otázce hmotného nebo procesního práva, při jejímž řešení se odvolací soud odchýlil od ustálené rozhodovací praxe dovolacího soudu.
 Podle hlavy II. – ustanovení přechodných a závěrečných – dílu 1 – přechodných ustanovení – oddílu 1 – všeobecných ustanovení - § 3028 odst. 1, 2 zákona č. 89/2012 Sb., o. z., tímto zákonem se řídí práva a povinnosti vzniklé ode dne nabytí jeho účinnosti. Není-li dále stanoveno jinak, řídí se ustanoveními tohoto zákona i právní poměry týkající se práv osobních, rodinných a věcných; jejich vznik, jakož i práva a povinnosti z nich vzniklé přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona se však posuzují podle dosavadních právních předpisů.
 „Spoluvlastnictví věci vyvolává dvě skupiny právních vztahů, jednak mezi spoluvlastníky a osobami třetími, jednak mezi spoluvlastníky samotnými“ (viz např. rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 10. 10. 2012, sp. zn. 31 Cdo 503/2011, uveřejněný pod číslem 17/2013 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek).
 Žaloba požadující, aby soud rozhodl o neshodě o změně dohody o hospodaření se společnou věcí (nyní o správě společné věci) se opírá o § 139 odst. 2 obč. zák. (nyní o § 1139 o. z.), neboť se jedná o neshodu při hospodaření se společnou věcí (při správě společné věci) – viz opět rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 10. 12. 2009, sp. zn. 22 Cdo 4347/2007.
 V dané věci jsou sporné strany spoluvlastníky nemovitosti, žalující společnost až od roku 2011 a v rozsahu id. 1⁄2, žalovaní v souhrnu též v rozsahu id. 1⁄2. Část společné nemovitosti – nebytové prostory – užívají třetí osoby na základě smlouvy, uzavřené s prvním žalovaným (soud prvního stupně považuje tyto smlouvy za neplatné). Odvolací soud uvedl, že spoluvlastníci jsou vázáni dohodou o hospodaření se společnou věcí (v poměrech nového občanského zákoníku „o správě společné věci“), uzavřené konkludentně „nejpozději od roku 2007“; ze spisu se podává, že žalobkyně se domáhá nahrazení této dohody novou, podle které sporné prostory nebudou nadále ve výlučném užívání žádného z účastníků, budou pronajímány podle principu nejvyšší nabídky nájemného a výtěžek i náklady se budou dělit podle výše spoluvlastnických podílů. Protože se nepodařilo dosáhnout potřebné většiny hlasů k uzavření dohody, domáhá se žalobkyně podle § 1139 odst. 2 o. z. nahrazení vůle žalovaných v soudním řízení.
 Odvolací soud odkázal na rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 31. 3. 2011, sp. zn. 22 Cdo 4455/2008, ve kterém se uvádí, že účastníci dohody podílových spoluvlastníků o hospodaření se společnou věcí „jsou svými smluvními projevy vázáni, nedojde-li ke změně poměrů nebo není-li dohoda nahrazena novou dohodou všech spoluvlastníků”. Tento právní názor na danou věc nedopadá; netvrdí se v něm, že by dohodu nebylo možné změnit, ale to, že až do změny je závazná. Do doby, než dohoda změněna bude, je jí spoluvlastník (i jeho právní nástupce) vázán. Otázka, zda je dovolatelka vázána předchozí dohodou spoluvlastníků o správě společné věci, tak není pro souzenou věc podstatná, neboť existenci současné dohody dovolatelka nezpochybňuje a nezpochybňuje ani její závaznost; právě až nyní podanou žalobou se domáhá rozhodnutí soudu o její změně na základě § 1129 odst. 1 o. z. ve spojení s § 1139 odst. 2 o. z.
 Podle § 11 o. z. obecná ustanovení o vzniku, změně a zániku práv a povinností ze závazků v části čtvrté tohoto zákona se použijí přiměřeně i na vznik, změnu a zánik jiných soukromých práv a povinností. Stejně jako závazek, i dohoda spoluvlastníků o správě společné věci tak může být změněna. O změnitelnosti dohody o správě společné věci ostatně nebylo pochyb ani za účinnosti občanského zákoníku č. 40/1964 Sb. (viz rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 19. 2. 2008, sp. zn. 22 Cdo 626/2007, uveřejněný např. v časopise Právní rozhledy 13/2008, str. 497, podle kterého „rozhodnutí o hospodaření se společnou věcí mohou spoluvlastníci kdykoliv změnit za podmínek uvedených v § 139 odst. 2 obč. zák.“), ani za účinnosti obecného zákoníku občanského z roku 1811 (srovnej ROUČEK, František a SEDLÁČEK, Jaromír: Komentář k československému obecnému zákoníku občanskému a občanské právo platné na Slovensku a v Podkarpatské Rusi, díl III., str. 622, a tam uvedenou judikaturu, podle které „dohoda podílníků společné věci o správě není pro vždy závazná“.). Viz též výše uvedený právní názor, vycházející z obsahu rozhodnutí ve věci sp. zn. 22 Cdo 4347/2007.
 Pro případ, kdy se při rozhodování záležitosti týkající se společné věci nedosáhne potřebné většiny hlasů, dává zákon kterémukoli ze spoluvlastníků právo navrhnout, aby rozhodl soud, aniž by toto právo jakkoli dále podmiňoval (srovnej § 1129 odst. 1 a § 1139 odst. 2 o. z.). Není tak správné ani tvrzení, že případné rozhodnutí soudu o správě společné věci – o jejím dalším užívání a dohodě o něm – by nemělo oporu v hmotném právu. Závěr, že se jedná o rozhodnutí o významné záležitosti (správu mimořádnou), dovolatelka nezpochybnila, a tak se jím dovolací soud nezabýval.
 Nejvyšší soud opakovaně uvedl, že vlastnickou – vindikační nebo negatorní – žalobu může podat kterýkoliv z podílových spoluvlastníků vůči každému, kdo neoprávněně zasahuje do jeho spoluvlastnického práva (srov. rozsudky ze dne 3. 6. 1999, sp. zn. 2 Cdon 1794/96, ze dne 18. 10. 2006, sp. zn. 28 Cdo 2496/2006, ze dne 31. 3. 2009, sp. zn. 22 Cdo 2243/2006, ze dne 23. 2. 2016, sp. zn. 22 Cdo 800/2014, ze dne 17. 5. 2016, sp. zn. 33 Cdo 4540/2015). Dovolací soud v rozhodnutí sp. zn. 2 Cdon 1794/96, dále uzavřel, že „trpění ani souhlas ostatních podílových spoluvlastníků ... s užíváním předmětu spoluvlastnictví třetí osobou není sám o sobě pro rozhodnutí v této věci určující. Rozhodující skutečností je, zda užívání předmětných nemovitostí žalovaným ... je oprávněným či neoprávněným zásahem do práv žalobce na jeho ochranu při výkonu práv vyplývajících z jeho spoluvlastnictví. Sporné konání žalovaného by mohlo být oprávněné, pokud by mu právně relevantním způsobem vzniklo právo předmětné pozemky užívat“. Již z toho je zřejmé, že právní názor soudu prvního stupně není v souladu s judikaturou dovolacího soudu. Žalobkyně nepotřebuje k podání žaloby na vyklizení souhlas žalovaných spoluvlastníků; v řízení o takové žalobě ovšem budou moci žalované třetí osoby (které nebyly účastníky řízení o soudní úpravu poměrů spoluvlastníků) namítat, že jim svědčí právo založené žalovanými (existencí takového práva se dovolací soud, vázán obsahem dovolání, nezabýval).
 V této souvislosti soudy zjevně vyšly mimo jiné z úvahy, že užívají-li nyní sporné prostory třetí osoby, je předčasné rozhodovat o způsobu jejich užívání (o jejich správě), patrně proto, že rozhodnutí nebude ihned realizovatelné. To není správný názor. Užívání sporných nebytových prostor třetími osobami sice představuje faktickou komplikaci, ovšem v případě, že je neoprávněné, samo o sobě nebrání pronájmu třetí osobě (vyklizení lze provést později, resp. lze s neoprávněnými uživateli uzavřít nájemní smlouvy odpovídající konkrétní úpravě vztahů mezi spoluvlastníky); je-li toto užívání oprávněné, pak rozhodnutí o jiném než dosavadním způsobu užívání může být významné při ukončení dosavadních nájemních vztahů nebo, v případě, že tyto vztahy prozatím nebude možné ukončit, se uplatní v okamžiku, kdy právo nájmu zanikne jinak. Je možná i novace nájemní smlouvy tak, aby vyhovovala tomu, co bude nadále závazné mezi spoluvlastníky. Vyhovění žalobě by tak samo o sobě nemuselo být podnětem ke sporu o vyklizení dosavadních uživatelů, ale mohlo by vést jen k úpravě nájemného a k jinému dělení nákladů a výnosů z něj. Úvaha o nutnosti nejprve vyklidit dosavadní uživatele a teprve potom řešit spor mezi spoluvlastníky tak není případná – lze se napřed domáhat soudní úpravy poměrů spoluvlastníků a poté vyklizení třetí osoby ze společné nemovité věci, lze však postupovat i opačně, je-li věc užívána bez právního důvodu.
 Vloženo: 03. September 2018


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
Nr . L 355 / 52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 12 . 82
 AFGØRELSE Nr. 2/82 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMMISSION EØF-SCHWEIZ
 — fællesskabsforsendelse —
 den 15 . oktober 1982
 om ændring af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Schweiz om
 anvendelse af reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse ,
 DEN BLANDEDE KOMMISSION HAR — gyldigheden af ovennævnte afgørelser bør derfor for
 længes —
 under henvisning til aftalen mellem Det europæiske
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 økonomiske Fællesskab og Schweiz om anvendelse af
 reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse, særlig
 artikel 16 , stk. 3 , litra a) og b), og
 Artikel 1
 ud fra følgende betragtninger:
 I aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fælles
 skab og Schweiz om anvendelse af reglerne vedrørende
 fællesskabsforsendelse foretages følgende ændringer:
 Forordningen om fællesskabsforsendelse har undergået
 visse tekniske ændringer, som særlig vedrører afskaffel
 sen af henvisningerne til TIF-dokumentet, fristen for 1 . I artikel 8 tilføjes følgende stk.:
 frembydelse af varer, betingelserne for at kautionisten
 frigøres for sine forpligtelser og fritagelse for sikker
 hedsstillelse for lufttransport; » 7. For så vidt angår de i artikel 53 , stk. 1 og
 stk. 2, første afsnit, i forordningen om gennemførel
 sesbestemmelser vedrørende fællesskabsforsendelse
 og regler om forenkling af denne (tillæg II) omhand
 forordningen om gennemførelsesbestemmelser vedrø lede former for transport, der afsluttes i Schweiz,
 rende fællesskabsforsendelse og regler om forenkling af skal eksemplar nr. 2 af det internationale fragtbrev
 denne har ligeledes undergået visse tekniske ændringer, eller af den internationale ekspresgodsseddel fremvi
 som særlig vedrører afskaffelsen af listen over luftfarts ses på det toldsted, som den sidste station, der er
 selskaber, der er fritaget for at skulle stille sikkerhed, berørt af gennemførelsen af fællesskabsforsendelsen,
 bestemmelser nødvendiggjort som følge af afskaffelsen
 henhører under. Dette toldsted forsyner dokumentet
 af DD3 varecertifikatet samt påtegning af internationale
 med sin påtegning efter at have sikret sig, at forsen
 fragtbreve, der ledsager forsendelser, som er ekspederet delsen er ledsaget af det eller de dokumenter for
 i henhold til T-dokumenter;
 fællesskabsforsendelse, hvortil der er henvist.«.
 disse forordninger findes i tillæg I og II til aftalen; følge 2. Artikel 13 , stk. 1 , affattes således:
 lig bør der foretages en tilpasning af disse tillæg;
 » 1 . Følgende bestemmelser, som er anført i skarp
 disse ændringer nødvendiggør visse tilpasninger af selve parentes i tillæg I og II, finder ikke anvendelse:
 aftalen;
 tillæg I:
 artikel 1 , stk. 4 og 5 ; artikel 2 , stk. 2, andet afsnit;
 ved afgørelse nr. 2/78 truffet af Den blandede Kommis artikel 3 , 4 og 10 ; artikel 12 , stk. 1 , sidste punktum;
 sion blev der til aftalen føjet et tillæg II A vedrørende artikel 22, stk. 1 , sidste punktum; artikel 26, stk. 2 ;
 indførelse på forsøgsbasis af en angivelsesblanket for artikel 29 ; artikel 30, stk. 3 ; artikel 32 , stk. 1 , andet
 fællesskabsforsendelse, som kan anvendes i et automa afsnit, og stk. 3 ; artikel 39 , stk. 1 , sidste punktum ;
 tisk eller et elektronisk databehandlingssystem ; dette artikel 41 ; artikel 44, stk. 1 og 2 ; artikel 47 ;
 tillæg II A ændredes ved afgørelse nr. 2/79 ; nævnte artikel 48 , stk. 2 ; artikel 50—53 og artikel 55—61 ;
 afgørelser finder anvendelse indtil den 31 . december
 1982 ;
 tillæg II :
 artikel 1 , stk. 3 , stk. 6 , første punktum, og stk. 9 ;
 det har vist sig nødvendigt at forlænge perioden for artikel 2 , stk. 11 ; artikel 4 ; artikel 7, stk. 3 ; artikel
 anvendelsen af nævnte blanket ud over denne dato; 10 til 14 ; artikel 15 , stk. 2 ; artikel 22 ; artikel 24 ,
 ---pagebreak--- 16 . 12 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 355 / 53
 stk. 5 , andet afsnit, sidste punktum; artikel 27-34; 4. Artikel 7, stk. 3 , andet afsnit, affattes således:
 artikel 35, litra a); artikel 42, stk. 2 og 4 ; artikel 50,
 litra a); artikel 50 i), stk. 2, 3 , 3a, andet afsnit, » Dokumentet for intern fællesskabsforsendelse
 andet punktum, og stk. 5 ; artikel 51 ; artikel 53 , skal være forsynet med en henvisning til den an
 stk. 2 , andet afsnit; artikel 54 , andet afsnit; ar vendte ordning og det hertil svarende dokument.«.
 tikel 68 , stk. 1 ; artikel 68a-68d; artikel 74.
 Artikel 4 og 41 , artikel 44, stk. 1 og 2 , artikel 47 og 5 . Artikel 15 udgår.
 50 til 53 i tillæg I samt artikel 24, stk. 5 , andet af
 snit, sidste punktum, artikel 27 til 34 , artikel 35,
 litra a), artikel 42, stk. 2 og 4 , artikel 50, litra a), 6 . I artikel 26 tilføjes følgende stk.:
 artikel 50 i), stk. 2, 3 , 3a, andet afsnit, andet punk
 tum, og stk. 5 , artikel 51 , artikel 53 , stk. 2, andet » 3 . Frembydes varerne på bestemmelsestoldstedet
 afsnit, artikel 54, stk. 2, artikel 68 , stk. 1 , arti efter udløbet af den frist, der er fastsat af afgangs
 kel 68a til 68d og artikel 74 i tillæg II finder dog toldstedet, og skyldes denne manglende overhol
 fortsat anvendelse i medlemsstaterne.«. delse af fristen omstændigheder, som til bestem
 melsestoldstedets tilfredsstillelse er behørigt doku
 menterede, og som fragtføreren eller den hoved
 forpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidst
 Artikel 2 nævnte for at have overholdt den fastsatte frist.«.
 I tillæg I til aftalen foretages følgende ændringer:
 7. Artikel 35 , stk. 2, affattes således:
 1 . Artikel 1 , stk. 3 , litra b), affattes således:
 » Kautionisten frigøres ligeledes for sine forpligtel
 ser ved udløbét af en frist på tolv måneder regnet
 » b) varer, der omfattes af traktaten om oprettelse fra den dato, hvor Tl-angivelsen registreres, når
 af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab, og han ikke fra de kompetente toldmyndigheder i
 som i henhold til denne traktat er i fri omsæt afgangsmedlemsstaten er blevet underrettet om, at
 ning i Fællesskabet, i det følgende benævnt Tl-angivelsen ikke er blevet færdigbehandlet.«
 » fællesskabsvarer « . « .
 8 . I artikel 35 tilføjes følgende stk.:
 2. I artikel 1 tilføjes følgende stk.:
 » Såfremt kautionisten inden udløbet af den i stk. 2
 fastsatte frist af de kompetente myndigheder er
 »[5 . Bestemmelserne i traktaten om oprettelse af blevet underrettet om, at Tl-angivelsen ikke er
 Det europæiske økonomiske Fællesskab vedrø blevet færdigbehandlet, skal han også underrettes
 rende frie varebevægelser gælder for varer, som om, at han er eller vil kunne blive forpligtet til at
 forsendes ved ekstern fællesskabsforsendelse i betale de beløb, som han hæfter for i forbindelse
 medfør af artikel 1 , stk. 2, litra b), og som ikke er med den pågældende fællesskabsforsendelse. Kau
 blevet udført til tredjelande, forudsat at der fore tionisten skal modtage denne meddelelse inden tre
 lægges et dokument for intern fællesskabsforsen år fra datoen for Tl-angivelsens registrering.
 delse, der er udstedt som bevis for varernes karak Modtager han ikke denne meddelelse inden udlø
 ter af fællesskabsvarer, og som er udstedt efter bet af nævnte frist, frigøres han ligeledes for sine
 annullering af de udførselstoldformaliteter, der forpligtelser.«.
 svarer til de fællesskabsbestemmelser, som indebar,
 at de pågældende varer skulle udføres til tredje
 lande.]«. 9. Artikel 42, stk. 2, affattes således:
 » 2. Artikel 19 , stk. 2 og 3 , og artikel 21 , 22 og
 3 . Artikel 7, hele stk. 1 , affattes således: 41 finder ikke anvendelse på varetransport med
 jernbane.«.
 » 1 . Uanset artikel 1 anvendes fællesskabsforsen
 delse ikke på vareforsendelse i henhold til ord 10. Artikel 44, stk. 2, affattes således:
 ningen for international godstransport på grundlag
 af TIR-carneter (TlR-konventionen) eller i henhold
 til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede » 2 . Stk. 1 anvendes ikke,
 konvention om Rhin-sejlads), når en sådan trans — når varerne er omfattet af fællesskabsforan
 port er påbegyndt eller skal afsluttes uden for staltninger, der kræver kontrol med deres
 Fællesskabet.«. anvendelse eller bestemmelse,
 ---pagebreak--- Nr . L 355 / 54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 12 . 82
 — når varer, som transporteres ad søvejen i » Artikel 50o
 henhold til en enkelt fragtaftale, fra lossehav Varer, der forsendes som omhandlet i artikel 5 Om,
 nen skal viderebefordres over land eller ad
 stk. 1 , eller i artikel 50n, stk. 1 , anses forsendt som
 indre vandveje under forsendelsesordningen, ekstern fællesskabsforsendelse, medmindre der for
 medmindre transporten ud over denne havn i disse forelægges et T2L-dokument for intern fælles
 henhold til artikel 7, stk. 2, skal finde sted efter skabsforsendelse, der er udstedt som bevis for va
 Rhin-manifestordningen.] « . rernes karakter af fællesskabsvarer.«.
 11 . Artikel 45 , stk. 2, affattes således: 4. Artikel 53 , stk. 2 , affattes således:
 »2. I forbindelse med udstedelsen af det inter
 » 2 . Sker en transport i henhold til reglerne om nationale fragtbrev eller den internationale ekspres
 fællesskabsforsendelse helt eller delvis ad luftvejen, godsseddel skal i dette tilfælde en henvisning til det
 skal der ikke stilles sikkerhed for lufttransport, eller de anvendte dokumenter for fællesskabsforsen
 som udføres af luftfartsselskaber, der er bemyndi delse på synlig måde angives i rubrik 32 eller i
 get til at udføre kommerciel transport i rutetrafik rubrik 20 i fragtbrevet eller ekspresgodssedlen.
 eller ikke-regelmæssig trafik i medlemsstaterne.«. Denne henvisning skal omfatte en angivelse af arten
 af samt udstedende toldsted, dato og nummer for
 det eller de anvendte dokumenter.
 12 . Artikel 51 , stk. 2, andet afsnit, udgår.
 [Eksemplar nr. 2 af det internationale fragtbrev eller
 af ekspresgodssedlen skal desuden være forsynet
 13 . Artikel 57, stk. 1 , litra a), affattes således: med påtegning fra den jernbaneadministration, som
 den sidste station, der er berørt af gennemførelsen af
 fællesskabsforsendelsen, henhører under. Denne
 » a) med henblik på gennemførelsen af denne administration forsyner dokumentet med sin
 forordning bortset fra artikel 1 , 5 , 6, 20 , 21 , påtegning efter at have sikret sig, at forsendelsen er
 22, 26-31 , 33 , 36, 37 og 40 ;«. ledsaget af det eller de dokumenter for fællesskabs
 forsendelse, hvortil der er henvist.]«.
 14 . Artikel 57, stk. 1 , sidste afsnit udgår. 5 . Følgende tekst indsættes efter artikel 68c:
 » Bestemmelser vedrørende jernbanevogne
 Artikel 3
 [Artikel 68d
 I tillæg II til aftalen foretages følgende ændringer: Med forbehold af gældende bestemmelser for mid
 lertidig indførsel af jernbanevogne finder bestem
 melserne om frie varebevægelser i traktaten om
 1 . a) Den overskrift, der går forud for artikel 26, oprettelse af Det europæiske økonomiske Fælles
 udgår; skab anvendelse på enhver godsvogn, der tilhører et
 jernbaneselskab i en medlemsstat i Fællesskabet:
 b) Artikel 26 ophæves. a) såfremt det på vognene påtegnede kodenummer
 og ejermærke (forkortelse) på sikker måde angi
 ver, at de har karakter af fællesskabsvarer;
 2. Artikel 48 affattes således:
 b) i øvrige tilfælde ved fremlæggelse af et doku
 ment for intern fællesskabsforsendelse.]«.
 » Artikel 48
 Varer, der forsendes som beskrevet i artikel 46, 6 . Bilag XIV ophæves.
 stk. 1 , eller i artikel 47, stk. 1 , anses forsendt som
 ekstern fællesskabsforsendelse, medmindre der for
 disse forelægges et T2L-dokument for intern fælles Artikel 4
 skabsforsendelse, der er udstedt som bevis for
 varernes karakter af fællesskabsvarer.«.
 Gyldigheden af afgørelserne nr. 2/78 og nr. 2/79 truffet
 af Den blandede Kommission, der blev forlænget første
 gang ved afgørelse nr. 1 /80 truffet af Den blandede
 3. Artikel 50o affattes således : Kommission, forlænges indtil den 31 . december 1984 .
 ---pagebreak--- 16 . 12 . 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . L 355 / 55
 Artikel 5
 Denne afgørelse træder i kraft den 1 . januar 1983 .
 Udfærdiget i Bruxelles, den 15 . oktober 1982 .
 Pa Den blandede Kommissions vegne
 F. KLEIN
 Formand


type: caselaw

text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/19
 Жалба, подадена на 1 септември 2014 г. — Red Lemon Incorporation/СХВП — Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (Дело T-643/14)
 2014/C 380/25
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Red Lemon Incorporation (Хонконг, Китайска народна република) (представители: T. Wieland и S. Müller, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 май 2014 г. по преписка R 1899/2013-1 и да отхвърли възражението,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ABTRONIC“ за стоки от клас 9 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 8 1 84 632
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международната регистрация на словна марка „TRONIC“ за стоки от клас 9
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003A1231(05)
 Úřední věstník L 345 , 31/12/2003 S. 0151 - 0155
 Dohoda ve formě výměny dopisůmezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou o obchodu s textilními výrobky parafovaná v Bruselu dne 1. dubna 1993, naposledy pozměněná dohodou ve formě výměny dopisů parafovanou dne 11. listopadu 1999A. Dopis Rady Evropské unieVážený pane,1. Mám tu čest odvolat se na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou o obchodu s textilními výrobky parafovanou dne 1. dubna 1993, naposledy pozměněnou a rozšířenou dohodou ve formě výměny dopisů parafovanou dne 11. listopadu 1999 (dále jen "dohoda").2. Vzhledem k tomu, že doba platnosti dohody uplynula dnem 31. prosince 2003, Evropské společenství a Běloruská republika se v souladu s čl. 19 odst. 1 dohody dohodly, že prodlouží dobu platnosti dohody o další rok s výhradou následujících změn a podmínek:2.1 Příloha I, která stanoví výrobky uvedené v článku 1 dohody, se nahrazuje dodatkem 1 tohoto dopisu.2.2 Znění čl. 19 odst. 1 druhé a třetí věty dohody se nahrazuje tímto:"Bude prováděna do 31. prosince 2004."2.3 Příloha II, která stanoví množstevní omezení pro vývozy z Běloruské republiky do Evropského společenství, se nahrazuje dodatkem 2 tohoto dopisu.2.4 Příloha protokolu C, která stanoví množstevní omezení pro vývozy z Běloruské republiky do Evropského společenství po provedení pasivního zušlechťovacího styku v Běloruské republice, se pro období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004 nahrazuje dodatkem 3 tohoto dopisu.2.5 Dovozy textilních a oděvních výrobků do Běloruska pocházejících z Evropského společenství podléhají v roce 2004 clům nepřesahujícím cla stanovená pro rok 2003 v dodatku 4 dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou parafované dne 11. listopadu 1999.V případě, že se tyto sazby nepoužijí, má Společenství právo pro zbývající období platnosti dohody znovu zavést poměrně úrovně množstevních omezení dohodnuté na rok 2003, jak je uvedeno ve výměně dopisů parafované dne 11. listopadu 1999.3. Stane-li se Běloruská republika členem Světové obchodní organizace, dříve než uplyne doba platnosti dohody, platná omezení se postupně zruší v rámci Dohody WTO o textilu a ošacení a protokolu o přistoupení Běloruska k WTO. Kromě toho se čl. 2 odst. 2 a 3, články 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, protokol A, protokol B, protokol C, dohodnutý zápis č. 1, dohodnutý zápis č. 2, dohodnutý zápis č. 3, dohodnutý zápis č. 4 a dohodnutý zápis č. 6 nadále použijí jako administrativní ujednání ve smyslu čl. 2 odst. 17 Dohody WTO o textilu a ošacení.4. Byl bych Vám zavázán, kdybyste laskavě potvrdil souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. V takovém případě vstoupí tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny právní postupy k tomu nezbytné. Do té doby bude prováděna prozatímně od 1. ledna 2004 s výhradou vzájemnosti.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za Radu Evropské unieDodatek 1Příloha I Dohody mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou o obchodu s textilními výrobky parafovaná dne 1. dubna 1993 obsahující kategorie a popis zboží pro textilní výrobky se nahrazuje přílohou I nařízení (ES) č. 3030/93 [1]. Aniž jsou dotčena pravidla pro výklad kombinované nomenklatury, formulace popisu zboží se považuje jen za orientační, protože výrobky zahrnuté do každé kategorie jsou určeny kódy KN v této příloze. Je-li před kódem KN uveden symbol "ex", výrobky zahrnuté do každé kategorie jsou určeny rozsahem kódu KN a odpovídajícím popisem.Dodatek 2PŘÍLOHA IIBělorusko | Kategorie | Jednotka | Kvóta 2004 od 1. ledna 2004 | Kvóta 2004 od 1. května 2004 |Skupina I A | 1 | tuny | 1480 | 1532 |2 | tuny | 3765 | 4334 |3 | tuny | 218 | 225 |Skupina I B | 4 | 1000 kusů | 1073 | 1135 |5 | 1000 kusů | 954 | 1012 |6 | 1000 kusů | 838 | 854 |7 | 1000 kusů | 830 | 843 |8 | 1000 kusů | 953 | 1062 |Skupina II A | 9 | tuny | 346 | 347 |20 | tuny | 306 | 307 |22 | tuny | 387 | 473 |23 | tuny | 242 | 243 |39 | tuny | 218 | 219 |Skupina II B | 12 | 1000 párů | 5611 | 5675 |13 | 1000 kusů | 2533 | 2574 |15 | 1000 kusů | 959 | 969 |16 | 1000 kusů | 175 | 176 |21 | 1000 kusů | 839 | 850 |24 | 1000 kusů | 732 | 764 |26/27 | 1000 kusů | 1012 | 1023 |29 | 1000 kusů | 351 | 352 |73 | 1000 kusů | 296 | 302 |83 | tuny | 170 | 173 |Skupina III A | 33 | tuny | 366 | 370 |36 | tuny | 1174 | 1178 |37 | tuny | 440 | 441 |50 | tuny | 142 | 186 |Skupina III B | 67 | tuny | 322 | 323 |74 | 1000 kusů | 342 | 346 |90 | tuny | 188 | 189 |Skupina IV | 115 | tuny | 83 | 83 |117 | tuny | 973 | 1210 |118 | tuny | 426 | 427 |Dodatek 3PŘÍLOHA protokolu CKategorie | Jednotka | 1. ledna 2004 | 1. května 2004 |4 | 1000 kusů | 4420 | 4432 |5 | 1000 kusů | 6167 | 6179 |6 | 1000 kusů | 7524 | 7526 |7 | 1000 kusů | 5582 | 5586 |8 | 1000 kusů | 1858 | 1966 |12 | 1000 kusů | 4163 | 4163 |13 | 1000 kusů | 412 | 419 |15 | 1000 kusů | 3225 | 3228 |16 | 1000 kusů | 736 | 736 |21 | 1000 kusů | 2402 | 2403 |24 | 1000 kusů | 509 | 526 |26/27 | 1000 kusů | 2598 | 2598 |29 | 1000 kusů | 1221 | 1221 |73 | 1000 kusů | 4678 | 4679 |83 | tuny | 622 | 622 |74 | 1000 kusů | 816 | 816 |B. Dopis vlády Běloruské republikyVážený pane,mám tu čest odvolat se na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou o obchodu s textilními výrobky parafovanou dne 1. dubna 1993, naposledy pozměněnou a rozšířenou dohodou ve formě výměny dopisů parafovanou dne 11. listopadu 1999 (dále jen"dohoda"). Potvrzuji přijetí Vašeho dopisu ze dne ..., tohoto znění:"Vážený pane,1. Mám tu čest odvolat se na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou o obchodu s textilními výrobky parafovanou dne 1. dubna 1993, naposledy pozměněnou a rozšířenou Dohodou ve formě výměny dopisů parafovanou dne 11. listopadu 1999 (dále jen "dohoda").2. Vzhledem k tomu, že doba platnosti dohody uplynula dnem 31. prosince 2003, Evropské společenství a Běloruská republika se v souladu s čl. 19 odst. 1 dohody dohodly, že prodlouží dobu platnosti dohody o další rok s výhradou následujících změn a podmínek:2.1 Příloha I, která stanoví výrobky uvedené v článku 1 dohody, se nahrazuje dodatkem 1 tohoto dopisu.2.2 Znění čl. 19 odst. 1 druhé a třetí věty dohody se nahrazuje tímto:"Bude prováděna do 31. prosince 2004."2.3 Příloha II, která stanoví množstevní omezení pro vývozy z Běloruské republiky do Evropského společenství, se nahrazuje dodatkem 2 tohoto dopisu.2.4 Příloha protokolu C, která stanoví množstevní omezení pro vývozy z Běloruské republiky do Evropského společenství po provedení pasivního zušlechťovacího styku v Běloruské republice, se pro období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004 nahrazuje dodatkem 3 tohoto dopisu.2.5 Dovozy textilních a oděvních výrobků do Běloruska pocházejících z Evropského společenství podléhají v roce 2004 clům nepřesahujícím cla stanovená pro rok 2003 v dodatku 4 dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Běloruskou republikou parafované dne 11. listopadu 1999.V případě, že se tyto sazby nepoužijí, má Společenství právo pro zbývající období platnosti dohody znovu zavést poměrně úrovně množstevních omezení platné dohodnuté na rok 2003, jak je uvedeno ve výměně dopisů parafované dne 11. listopadu 1999.3. Stane-li se Běloruská republika členem Světové obchodní organizace, dříve než uplyne doba platnosti dohody, platná omezení se postupně zruší v rámci Dohody WTO o textilu a ošacení a protokolu o přistoupení Běloruska k WTO. Kromě toho se čl. 2 odst. 2 a 3, články 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, protokol A, protokol B, protokol C, dohodnutý zápis č. 1, dohodnutý zápis č. 2, dohodnutý zápis č. 3, dohodnutý zápis č. 4 a dohodnutý zápis č. 6 nadále použijí jako administrativní ujednání ve smyslu čl. 2 odst. 17 Dohody WTO o textilu a ošacení.4. Byl bych Vám zavázán, kdybyste laskavě potvrdil souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. V takovém případě vstoupí tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny právní postupy k tomu nezbytné. Do té doby bude prováděna prozatímně od 1. ledna 2004 s výhradou vzájemnosti.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě."Mám tu čest potvrdit, že má vláda souhlasí s obsahem Vašeho dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za Vládu Běloruské republiky[1] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 91.--------------------------------------------------


text:
 Важна правна забележка
 |
 21994D1217(04)
 Официален вестник n° L 325 , 17/12/1994 стр. 0067 - 0068 специално финландско издание: глава 2 том 14 стр. 0070 специално шведско издание: глава 2 том 14 стр. 0070 специално чешко издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално испанско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално унгарско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално литвийско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188 LV.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 MT.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 PL.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 SK.ES глава 11 том 01 стр. 187 - 188 специално словенско издание глава 11 том 01 стр. 187 - 188
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 16/94от 28 октомври 1994 годиназа изменение на приложение II (Технически разпоредби, стандарти, изпитания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейско икономическо пространство, променено с Протокола за промяна на Споразумението за Европейско икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към споразумението беше изменено от Решение No 7/94 на Съвместния комитет на ЕИП от 21 март 1994 г. за изменение на протокол 47 и някои приложения към Споразумението за ЕИП [1],като има предвид, че Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите [2], трябва да се включи към споразумението,РЕШИ:Член 1След точка 3Г (Решение 93/465/ЕИО на Съвета) от глава XIX на приложение II към споразумението се включва следното:"3.Е. 394 L 0011: Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите (ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр.37).Разпоредбите на директивата по смисъла на настоящото споразумение се четат със следните адаптации:a) В приложение I, точка 1, буква a) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "лицева част (сая)", се добавя следното:"FI PäällinenIS Efri hlutiN OverdelS Ovandel;";б) В приложение I, точка 1, буква б) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "подплата и стелка", се добавя следното:"FI Vuori ja sisäpohjaIS Fóður og bindsóliN Fôr og bindsåleS Foder och bindsula";в) В приложение I, точка 1, буква в) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "външно ходило", се добавя следното:"FI UlkopohjaIS SlitsóliN YttersåleS Slitsula";г) В приложение I, точка 2, буква a), i) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "кожа", се добавя следното:"FI NahkaIS LeðurN LærS Läder";д) В приложение I, точка 2, буква a), ii) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "кожа с покритие", се добавя следното:"FI Pinnoitettu nahkaIS Húðað leðurN Belagt lærS Överdraget läder";е) В приложение I, точка 2, буква б) към списъка с писмени указания, които се отнасят до естествени текстилни материали и синтетични или нетъкани текстилни материали, се добавя следното:"FI TekstiilitIS TextíflefniN TekstilmaterialerS Textilmaterial";ж) В приложение I, точка 2, буква в) към списъка с писмени указания, които се отнасят до "всички други материали", се добавя следното:"FI Muut materiaalitIS Öll önnur efniN Andre materialerS Övriga material"."Член 2Текстовете на Директива 94/11/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на фински, исландски, норвежки и шведски език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 март 1995 г., при условие че всички нотификации, изисквани по силата на член 103, параграф 1 от споразумението, са направени на Съвместния комитет на ЕИП.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 28 октомври 1994 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателH. Hafstein[1] ОВ L 160, 28.6.1994 г., стр.1.[2] ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр. 37.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Småland (câteodată cunoscută ca Smalandia) este o provincie a Suediei. Småland se învecinează cu Blekinge, Scania (Skåne), Halland, Västergötland, Östergötland și insula Öland din Marea Baltică. Numele de Småland înseamnă țări mici . Forma latinizată Smalandia a fost utilizată în alte limbi. Altitudinea maximă din Småland este Tomtabacken, 377 m.
 Administrație
 Provinciile suedeze tradiționale nu au scopuri administrative sau politice, fiind doar entități istorice și culturale. Provincia Småland este divizată în trei județe (unități administrative): Jönköping, Kalmar și Kronoberg. Acestea acoperă cea mai mare parte din provincia istorică Småland, mici porțiuni din aceasta fiind totuși situate și în județele Halland și Östergötland.
 Blazon
 Stema curentă, adoptată în 1569 înfățișează un leu roșu, bogat stilizat, pe un scut auriu și purtând o arbaletă. Uneori poate apărea și o coroană ducală.
 Demografice
 Populația era la 31 decembrie 2009 de 720.358 locuitori, repartizați pe cinci județe, după cum urmează:
 Geografie
 Geografia este dominată de o câmpie înaltă împădurită unde solul este amestecat cu nisip și bolovani. Acest tip de sol arid, sterp se întâlnește în aproape toată provincia, cu excepția zonelor de coastă, și este nepotrivit pentru agricultură cu excepția câtorva regiuni specifice din câmpia Kalmar. Întreaga provincie este bogată în lacuri și bălți.
 Regiunea de coastă este alcătuită dintr-un arhipelag de insule și golfuri în partea de nord și terenuri plane, cultivate, în sud. Per total suprafețele cultivate ocupă 14%, luncile 7% și suprafețele împădurite 50%.
 Orașe mai mari sunt: Jönköping în nord- vest, Växjö în sud și Kalmar pe coasta de est, în apropierea insulei Öland.
 Istorie
 Zona este probabil locuită încă din Epoca de piatră de către populațiile care au migrat din sud de-a lungul coastei, până în Kalmar.
 Numele de Småland ("țări mici") provine din faptul că regiunea era o combinație de teritorii independente: Kinda (astăzi parte din Östergötland), Tveta, Vista, Vedbo, Tjust, Sevede, Aspeland, Handbörd, Möre, Värend, Finnveden și Njudung. Fiecare dintre aceste teritorii avea propriul sistem legislativ în epica Vikingilor și în Evul Mediu timpuriu, putând să se declare parte neutră în războaiele în care Suedia era implicată. Aproximativ în 1350, sub regele Magnus Eriksson s-a introdus o lege națională prin care provinciile istorice și-au pierdut mare parte din independența anterioară.
 Orașul Kalmar este unul dintre cele mai vechi din Suedia, fiind în Evul Mediu cel mai sudic și al treilea ca dimensiune oraș suedez. În acea perioadă orașul era centru de export al fierului, acesta fiind comercializat de negustori germani.
 În secolul 19 Småland se caracteriza prin sărăcie, un număr important dintre locuitori emigrând în Statele Unite ale Americii. Cei mai mulți dintre emigranți s-au stabilit în Minnesota, datorită asemănării mari cu geografia Suediei, combinând terenuri arabile cu lacuri și păduri.
 Celebra companie IKEA a fost fondată în orașul Älmhult din Småland.
 Orașe istorice
 Orașe localizate în Småland și care se numără printre cele mai vechi orașe din Suedia sunt: Eksjö (aproximativ 1400), Gränna (1652), Huskvarna (1911), Jönköping (1284), Kalmar (aproximativ 1100), Ljungby (1936), Nybro (1932), Nässjö (1914), Oskarshamn (1856), Sävsjö (1947), Tranås (1919), Vetlanda (1920), Vimmerby (aproximativ 1400), Värnamo (1920), Västervik (aproximativ 1200), Växjö (1342).
 Parcuri naționale
 În Småland există trei parcuri naționale:
 Store Mosse
 Norra Kvill
 Blå Jungfrun
 Cultură
 Botanistul suedez Carolus Linnaeus, sw. Carl von Linné, (1707–1778), supranumit "părintele taxonomiei" sau "Regele florilor" s-a născut în orașul Älmhult din Småland. El a denumit floarea oficială a provinciei, cupa- vacii, cu numele său latin, bazat pe propriul său nume (Latin: Linnaea borealis).
 O altă personalitate remarcabilă din orașul Älmhult este Ingvar Kamprad, fondatorul concernului global IKEA. Numele de Småland este folosit pentru a denumi locul de joacă pentru copii în unele magazine IKEA.
 Note
 article Småland from Nordisk Familjebok (1917). In Swedish.
 Legături externe
 Visit Småland - Official tourist site (Kronoberg and Jönköping counties)
 Eastern Småland and Öland - Official tourist site (Kalmar County)
 VisitSweden - Sweden's official website for tourism and travel information
 Travel Smaland
 Småland


text:
 5.7.2008
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 171/47
 16. mail 2008 esitatud hagi — Schuhpark Fascies versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
 (Kohtuasi T-183/08)
 (2008/C 171/89)
 Hagiavaldus esitati saksa keeles.
 Pooled
 Hageja: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Saksamaa) (esindajad: advokaadid A. Peter ja J. Braune)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
 Teine menetluspool apellatsioonikojas: Leder & Schuh AG (Graz, Austria)
 Hageja nõuded
 —
 Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 13. märtsi 2008. aasta otsus (asi R 1560/2006-4);
 —
 mõista kohtukulud välja kostjalt.
 Väited ja peamised argumendid
 Ühenduse kaubamärgi taotleja: Leder & Schuh AG.
 Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõna- ja kujutismärk „jello SCHUHPARK” kaupadele klassides 1, 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24-26 ja 28 (taotlus nr 1 269 372).
 Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.
 Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Saksa sõnamärk „Schuhpark” kaupadele klassis 25 (nr 1 007 149), registreerimisele on esitatud vastulause klasside 18, 21, 25 ja 26 osas.
 Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause osaliselt ja lükata taotlus osaliselt tagasi.
 Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ning lükata vastulause tagasi.
 Väited: Määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 43 lõike 2 teise lause ja artikli 43 lõike 3 rikkumine ning määruse (EÜ) nr 2868/95 (2) eeskirja 22 lõike 2 teise lause rikkumine, sest hageja on vastulause aluseks oleva kaubamärgi kasutamist omandatud õiguse säilitamiseks piisavalt tõendanud.
 (1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
 (2) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189).


text:
Is é Intel Corporation an comhlacht leathsheoltóirí is mó ar domhan agus táirgeoir an réimse mhicriphróiseálaí x86 a úsáidtear sa chuid is mó de ríomhairí pearsanta an domhain. Bhunaigh Robert Noyce agus Gordon Moore an comhlacht i 1968 faoin ainm Integrated Electronics Corporation, lonnaithe i Santa Clara, California. Ba cheannródaí é i bhforbairt sliseanna cuimhne SRAM agus DRAM. Chuir feachtas margaíochta ainm an chomhlachta i mbéal an phobail ar fud an domhain sna 1990í, leis an sluán Intel Inside.
 Comhlachtaí ríomhaireachta


type: legislation

text:
 A BIZOTTSÁG (EU) .../... VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2020.10.14.)
 az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendeletnek a Trichinella vizsgálatával kapcsolatos mintavétel, kimutatási referencia-módszer és behozatali feltételek tekintetében történő módosításáról
 (EGT-vonatkozású szöveg)
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel az élelmiszer- és takarmányjog, valamint az állategészségügyi és állatjóléti szabályok, a növényegészségügyi szabályok, és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzésekről és más hatósági tevékenységekről, továbbá a 999/2001/EK, a 396/2005/EK, az 1069/2009/EK, az 1107/2009/EK, az 1151/2012/EU, a 652/2014/EU, az (EU) 2016/ 429 és az (EU) 2016/2031 európai parlamenti és tanácsi rendelet, az 1/2005/EK és az 1099/2009/EK tanácsi rendelet, valamint a 98/58/EK, az 1999/74/EK, a 2007/43/EK, a 2008/119/EK és a 2008/120/EK tanácsi irányelv módosításáról, és a 854/2004/EK és a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 89/608/EGK, a 89/662/EGK, a 90/425/EGK, a 91/496/EGK, a 96/23/EK, a 96/93/EK és a 97/ 78/EK tanácsi irányelv és a 92/438/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. március 15-i 2017/625 európai parlamenti és tanácsi rendeletre
 1
 (a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) és különösen annak 18. cikke (8) bekezdésének a) pontjára,
 a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságával folytatott konzultációt követően,
 mivel:
 (1)Az (EU) 2017/625 rendelet megállapítja az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek előállításával kapcsolatos hatósági ellenőrzések elvégzésére és az illetékes hatóságok által meghozandó intézkedésekre vonatkozó szabályokat.
 (2)A Trichinella egy parazita, amely jelen lehet az arra fogékony fajok, például sertések húsában, és fertőzött hús fogyasztása esetén élelmiszer eredetű megbetegedést okoz az embereknél. Az (EU) 2015/1375 bizottsági végrehajtási rendelet
 2
 különös szabályokat állapít meg a húsban előforduló Trichinella hatósági vizsgálatára, többek között valamennyi vágósertés húsmintájának laboratóriumi vizsgálatára vonatkozóan.
 (3)A Trichinella-vizsgálat eredményének megérkezéséig bizonyos feltételek mellett lehetőség van az állati testek legfeljebb hat részre darabolására. Egyes, házi sertésből származó termékek előállításához a hús melegen darabolására van szükség, a Trichinella-vizsgálat eredményének rendelkezésre állása előtt Az ilyen meghatározott termékek esetében ezért engedélyezni kell a több részre történő darabolást, feltéve, hogy a hús biztonsága biztosított.
 (4)Az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendelet eltérést biztosít a Trichinella-vizsgálattól az Unióba való belépéskor, amennyiben a sertések hivatalosan Trichinellától mentesnek elismert, ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságokból érkeznek. Harmadik ország csak akkor alkalmazhatja ezt az eltérést, ha tájékoztatta a Bizottságot az ilyen eltérés alkalmazásáról, és ha a Bizottság e célból jegyzékbe vette.
 (5)E tekintetben az (EU) 2015/1375 rendelet 13. cikke a 206/2010/EU bizottsági rendeletben
 3
 és a 2007/777/EK bizottsági határozatban
 4
 felsorolt harmadik országokra hivatkozik. Az (EU) 2020/692 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet
 5
 2021. április 21-től hatályon kívül helyezi a 206/2010/EU rendeletet és a 2007/777/EK határozatot. Ezért az egyszerűsítés érdekében az említett végrehajtási rendeletben közvetlenül rendelkezni kell a Trichinellára vonatkozóan eltéréseket alkalmazó harmadik országok jegyzékének megállapításáról.
 (6)Az (EU) 2017/625 rendelet 126. cikke (2) bekezdésének c) pontja és az (EU) 2019/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet
 6
 13. cikke előírja, hogy bizonyos állat- és áruszállítmányokhoz hatósági bizonyítványt kell mellékleni, amely igazolja, hogy az állatok és az áruk megfelelnek az (EU) 2017/625 rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabályokban meghatározott vonatkozó követelményeknek. Az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendelet 14. cikke, amely előírja, hogy a Trichinella-vizsgálatra vagy a gazdaság Trichinella-státuszára vonatkozó igazolást csatolni kell az élő házi sertés Unión belüli kereskedelméhez, valamint az ilyen sertések és húsuk Unióba történő beléptetéséhez szükséges hatósági bizonyítványokhoz, feleslegessé vált, ezért törölni kell.
 (7)Az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendelet I. mellékletének I. fejezete referencia-módszert határoz meg a Trichinella kimutatására a házi sertés hasított testéből vett mintákban. 2015-ben a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet elfogadta az ISO 18743:2015 globális szabványt, amely meghatározza az egyes állati testek emberi fogyasztásra szánt húsában található izomtrichinella kimutatására szolgáló módszert. A Trichinella kimutatására az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendeletben meghatározott referencia-módszer megfelel az ISO 18743:2015 szabvány követelményeinek.
 (8)Ezért helyénvaló az (EU) 2015/1375 rendeletben szereplő referencia-módszert az ISO 18743:2015 szabvánnyal felváltani annak érdekében, hogy az uniós referencia-módszer összhangba kerüljön ezzel a globális szabvánnyal. Ez megkönnyíti a sertéshús kivitelét az Unióból anélkül, hogy további követelményeket vagy terheket róna a hatósági ellenőrzések referencia-módszereit alkalmazó európai laboratóriumokra.
 (9)Mivel a 206/2010/EU rendelet és a 2007/777/EK határozat csak 2021. április 20-tól veszti hatályát, a harmadik országok jegyzékének és a bizonyítványmintáknak a módosítását csak ettől az időponttól kell alkalmazni.
 (10)Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságának véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az (EU) 2015/1375 végrehajtási rendelet a következőképpen módosul:
 1.A 2. cikk (3) bekezdésének második albekezdését el kell hagyni.
 2.A 3. cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
 „(5) A 2. cikk (3) bekezdésétől eltérve és az illetékes hatóság jóváhagyását követően:
 a)az állati testek feldarabolhatók a vágóhídhoz kapcsolódó vagy attól elkülönülő darabolóüzemben, amennyiben:
 i. az eljárást az illetékes hatóság jóváhagyta;
 ii. az állati testnek vagy részeinek kizárólag egy darabolóüzem a rendeltetési helye;
 iii. a darabolóüzem az adott tagállam területén belül helyezkedik el; továbbá
 iv. pozitív eredmény esetén az állati test valamennyi részét emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősítik;
 b)a házi sertésből származó állati testek több részre feldarabolhatók a vágóhídhoz kapcsolódó vagy attól elkülönülő darabolóüzemben, amennyiben:
 i. az eljárást az illetékes hatóság jóváhagyta;
 ii. bizonyos termékek előállításához a hús melegen darabolására van szükség;
 iii. pozitív eredmény esetén az állati test valamennyi részét emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősítik.”
 3.A 4. cikk a következőképpen módosul:
 a)az (1) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
 „(1) A 2. cikkben említett állati testek vagy azok részei, kivéve a 3. cikk (5) bekezdésében említetteket, nem hagyhatják el az üzemet azelőtt, hogy a Trichinella-vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul.
 b)a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
 „(3) Amennyiben van azt biztosító eljárás a vágóhídon, hogy a megvizsgált állati testek egy része se hagyhassa el az üzemet mindaddig, amíg a Trichinella-vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul, és az eljárást a hatáskörrel rendelkező hatóság formálisan jóváhagyta, vagy ha a 3. cikk (5) bekezdése második albekezdésében előírt eltérés alkalmazható, az (EU) 2017/625 rendelet 18. cikkének (4) bekezdésében előírt állategészségügyi jelölés a Trichinella-vizsgálat eredményeinek rendelkezésre állása előtt alkalmazható.”
 4.A 13. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
 „(2) Csak a VII. mellékletben felsorolt harmadik országok alkalmazhatják a 3. cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott eltéréseket, miután tájékoztatták a Bizottságot ezen eltérések alkalmazásáról.”
 5.A 14. cikket el kell hagyni.
 6.Az I. melléklet I. fejezetének helyébe a következő szöveg lép:
 „I. FEJEZET
 KIMUTATÁSI REFERENCIA-MÓDSZER
 A minták Trichinella-vizsgálatára szolgáló kimutatási referencia-módszer az ISO 18743:2015.”
 7.A rendelet a következő VII. melléklettel egészül ki:
 „VII. melléklet
 A 13. cikk (2) bekezdésében említett eltérést alkalmazó harmadik országok
 „
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Az 1. cikk (4), (5) és (7) bekezdését 2021. április 21-től kell alkalmazni.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, -án/-én. 2020.10.14.
 a Bizottság részéről
 elnök
 Ursula VON DER LEYEN
 (1)
 HL L 95., 2017.4.7., 1. o.
 (2)
 A
 Bizottság (EU) 2015/1375 végrehajtási rendelete (2015. augusztus 10.) a húsban előforduló Trichinella hatósági vizsgálatára vonatkozó különös szabályok megállapításáról (HL L 212., 2015.8.11., 7. o.).
 (3)
 A Bizottság 206/2010/EU rendelete (2010. március 12.) az egyes állatoknak és a friss húsnak az Európai Unióba való behozatalára engedéllyel rendelkező harmadik országok, e harmadik országok területei vagy területeinek részei jegyzékeinek, valamint az állategészségügyi bizonyítványra vonatkozó követelmények megállapításáról (HL L 73., 2010.3.20., 1. o.).
 (4)
 A Bizottság 2007/777/EK határozata (2007. november 29.) a harmadik országokból származó, emberi fogyasztásra szánt bizonyos húskészítmények és kezelt gyomor, hólyag és belek behozatalára vonatkozó állat- és közegészségügyi feltételek és bizonyítványminták megállapításáról, valamint a 2005/432/EK határozat hatályon kívül helyezéséről(HL L 312., 2007.11.30., 49. o.).
 (5)
 A Bizottság (EU) 2020/692 felhatalmazáson alapuló rendelete (2020. január 30.) az (EU) 2016/429 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az egyes állatok, szaporítóanyagok és állati eredetű termékek szállítmányainak az Unióba való beléptetésére, valamint a beléptetést követő mozgatására és kezelésére vonatkozó szabályok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 174., 2020.6.3., 379. o.)
 (6)
 A Bizottság (EU) 2019/625 felhatalmazáson alapuló rendelete (2019. március 4.) az (EU) 2017/625 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az egyes emberi fogyasztásra szánt állatok és áruk szállítmányainak az Unióba történő beléptetésére vonatkozó követelmények tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 131., 2019.5.17., 18. o.).


text:
 2.8.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 207/45
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 65/2012
 z dnia 30 marca 2012 r.
 zmieniająca załącznik XIII (Transport) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej „Porozumieniem”, w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Załącznik XIII do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 27/2012 z dnia 10 lutego 2012 r. (1).
 (2)
 W Porozumieniu należy uwzględnić rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 1197/2011 z dnia 21 listopada 2011 r. zmieniające rozporządzenie (WE) nr 474/2006 ustanawiające wspólnotowy wykaz przewoźników lotniczych podlegających zakazowi wykonywania przewozów w ramach Wspólnoty (2),
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 W pkt 66zab (rozporządzenie Komisji (WE) nr 474/2006) w załączniku XIII do Porozumienia dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32011 R 1197: rozporządzeniem wykonawczym Komisji (UE) nr 1197/2011 z dnia 21 listopada 2011 r. (Dz.U. L 303 z 22.11.2011, s. 14).”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 1197/2011 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 1 maja 2012 r., pod warunkiem że Wspólny Komitet EOG otrzyma wszystkie notyfikacje przewidziane w art. 103 ust. 1 Porozumienia (3).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 30 marca 2012 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Gianluca GRIPPA
 Pełniący obowiązki Przewodniczącego
 (1) Dz.U. L 161 z 21.6.2012, s. 33.
 (2) Dz.U. L 303 z 22.11.2011, s. 14.
 (3) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.