text:
 13.2.2010
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 37/10
 Recurso de casación interpuesto el 26 de noviembre de 2009 por Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa contra la sentencia del Tribunal de Primera Instancia (Sala Quinta ampliada) dictada el 9 de septiembre de 2009 en los asuntos acumulados T-30/01 a T-32/01 y T-86/02 a T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y otros/Comisión de las Comunidades Europeas
 (Asunto C-470/09 P)
 2010/C 37/12
 Lengua de procedimiento: español
 Partes
 Recurrente: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (representantes: I. Sáenz-Cortabarría Fernández y M. Morales Isasi, abogados)
 Otras partes en el procedimiento: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Comisión de las Comunidades Europeas y Comunidad Autónoma de la Rioja
 Pretensiones
 —
 Que se declare admisible y fundado el recurso de casación.
 —
 Que se anule la sentencia recurrida.
 —
 Que se estime la demanda presentada en primera instancia, en concreto, la anulación del artículo 3 de la decisión controvertida.
 —
 Que, con carácter subsidiario, se devuelva el asunto al Tribunal al Tribunal de Primera Instancia y, en su caso, le ordene practicar la prueba rechazada.
 —
 Que se condene a la Comisión al pago de las costas del procedimiento de primera instancia y en casación, y a la parte coadyuvante, Comunidad Autónoma de la Rioja, al pago de las costas del procedimiento de primera instancia.
 Motivos y principales alegaciones
 1)
 Error de Derecho al considerar el TPI que la finalización de un procedimiento previo de examen respecto de la medida fiscal controvertida, con anterioridad a la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 659/1999 (1), requería la existencia de una decisión explícita de la Comisión en tal sentido (dirigida al Estado miembro).
 2)
 Desnaturalización de la decisión de 28 de noviembre de 2000 al considerar el TPI que dicha decisión puso fin a un procedimiento previo de examen de la medida fiscal controvertida que traería su origen de una denuncia registrada en abril de 1994. Error de Derecho al no considerar el TPI que el reexamen de la medida fiscal controvertida, en el año 2000, había de realizarse en el marco del procedimiento establecido para las ayudas existentes.
 3)
 Error de Derecho al inobservar el TPI las normas procesales de carga y valoración de la prueba, en particular respecto de la prueba documental que constituye la decisión de 28 de noviembre de 2000 (su credibilidad y fuerza probatoria). Infracción del derecho a un proceso justo.
 4)
 Error de Derecho al infringir el TPI las normas procesales de valoración y carga de la prueba con relación a los indicios objetivos, pertinentes, concordantes y concluyentes que obran en autos y que acreditan que, con anterioridad a la decisión de 28 de noviembre de 2000, la Comisión había examinado preliminarmente la medida fiscal controvertida y había cerrado ese examen. Error de Derecho al no considerar el TPI que el reexamen de la medida fiscal controvertida, en el año 2000, había de realizarse en el marco del procedimiento establecido para las ayudas existentes.
 5)
 Error de Derecho al confirmar el TPI la apreciación como ayuda de funcionamiento de la medida fiscal controvertida adoptada en 1993 mediante la aplicación de la definición de ayuda a la inversión con arreglo a las Directrices sobre ayudas de finalidad regional de 1998. Vulneración del principio de seguridad jurídica, y en particular, del principio de irretroactividad.
 6)
 Error de Derecho sobre el concepto de «información pertinente» para el examen preliminar de un régimen fiscal en el ámbito de las ayudas de Estado que conduce al TPI a no apreciar que la duración del procedimiento previo fue irrazonable.
 7)
 Error de Derecho al apreciar el TPI que un plazo de 79 meses, en el caso analizado, no es una duración irrazonable para un procedimiento previo de examen de la medida fiscal controvertida y estimar, así, que no se ha vulnerado el apartado 1 del artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 en conexión con el principio de seguridad jurídica.
 8)
 Error de Derecho al apreciar el TPI que un plazo de 79 meses, en el caso analizado, no es una duración irrazonable para un procedimiento previo de examen de la medida fiscal controvertida y estimar, así, que no se ha vulnerado el apartado 1 del artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 en conexión con el principio de buena administración.
 9)
 Error de Derecho al apreciar el TPI que, en el caso concreto, no concurren circunstancias excepcionales que justifican la confianza legítima en la regularidad de la medida fiscal controvertida que impiden ordenar la recuperación de las ayudas con arreglo al artículo 14, apartado 1, del Reglamento no 659/1999. Desnaturalización de la decisión.
 10)
 Error de Derecho al apreciar el TPI que, en el caso concreto, no se ha vulnerado el principio de igualdad de trato que impide ordenar la recuperación de las ayudas con arreglo al artículo 14, apartado 1 del Reglamento no 659/1999.
 11)
 Error de Derecho al inobservar el TPI las normas procesales en materia de práctica de la prueba y decidir no practicar la prueba propuesta por el demandante relativa a la exhibición de determinados documentos de la Comisión que, a la luz de los argumentos empleados por el TPI para desestimar la pretensión del demandante, se revela esencial en la defensa de sus intereses. Violación del derecho a un proceso justo, del principio de igualdad de armas y del derecho de defensa.
 (1) Del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE
 DO L 83, p. 1


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 22.6.2017
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 161/40
 DECIZIA NR. 258/2015 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 30 octombrie 2015
 de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE [2017/1047]
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (UE) 2015/830 al Comisiei din 28 mai 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) (1) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (2)
 Prin urmare, anexa II la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 În anexa II la Acordul privind SEE, capitolul XV, la punctul 12zc [Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și a Consiliului] se adaugă următoarea liniuță:
 „—
 32015 R 0830: Regulamentul (UE) 2015/830 al Comisiei din 28 mai 2015 (JO L 132, 29.5.2015, p. 8).”
 Articolul 2
 Textele Regulamentului (UE) 2015/830 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
 Articolul 3
 Prezenta decizie intră în vigoare la 1 noiembrie 2015, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (*1).
 Articolul 4
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 30 octombrie 2015.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele
 Oda SLETNES
 (1) JO L 132, 29.5.2015, p. 8.
 (*1) Nu au fost semnalate obligații constituționale.


type: wikipedia

text:
Yun Chol, né le , est un patineur de vitesse sur piste courte nord-coréen.
 Biographie
 Il est porteur de drapeau pour la Corée du Nord à la cérémonie d'ouverture des Jeux olympiques d'hiver de 1998.
 Notes et références
 Liens externes
 Patineur de vitesse sur piste courte nord-coréen
 Patineur de vitesse sur piste courte aux Jeux olympiques d'hiver de 1998
 Porte-drapeau olympique
 Naissance en janvier 1975


type: caselaw

text:
N° C 269/ 16 FR Journal officiel des Communautés européennes 14 . 9 . 96
 relatives à la surveillance et au contrôle des fournis Moyens et principaux arguments
 seurs et des établissements dans le cadre de la
 directive 91 /682/CEE du Conseil concernant la L'article 189 du traité, selon lequel la directive lie tout Etat
 commercialisation des matériels de multiplication membre destinataire quant au résultat à atteindre, implique
 des plantes ornementales et des plantes ornementa l'obligation pour les États membres de respecter les délais de
 les (')( 2 ) et/ou en ne les communiquant pas à la transposition fixés par les directives . Ce délai a expiré le 1 er
 Commission ; janvier 1993 , sans que la République italienne ait adopté les
 dispositions nécessaires pour se conformer à la directive
 mentionnée dans les conclusions de la Commission .
 b ) à la directive 93/78/CEE de la Commission, du
 21 septembre 1993 , énonçant des mesures d'appli
 (>) JO n" L 167 du 22 . 6 . 1992 , p . 17.
 cation supplémentaires pur les listes des variétés de
 plantes ornementales et de matériels de multiplica
 tion de plantes ornementales, tenues par les fournis
 seurs conformément à la directive 91 /682/CEE du
 Conseil ( 3 ) et/ou en ne les communiquant pas à la Demande de décision préjudicielle, présentée par l'Office of
 Commission, le royaume de Belgique a manqué aux the Industrial Tribunals and the Fair Employaient Tribunal,
 obligations qui lui incombent en vertu de l' article 6 rendue le 9 juillet 1996 dans l'affaire Mary Teresa Maggo
 de la directive 93/63/CEE et de l' article 3 de la rian et Irene Patricia Cunningham contre Eastern Health
 directive 93/78/CEE ainsi que du traité, and Social Services Board et Department of Health and
 Social Services
 — condamner le royaume de Belgique aux dépens . ( Affaire C-246/96 )
 ( 96/C 269/34 )
 Moyens et principaux arguments
 La Cour de justice des Communautés européennes a été
 Les moyens et principaux arguments invoqués sont analo saisie d'une demande de décision à titre préjudiciel par
 gues à ceux présentés dans l'affaire C-23 6/96 (4 ); les délais ordonnance de l' Office of the Industrial Tribunals and the
 impartis par les directives ont expiré le 30 juin 1994 . Fair Employment Tribunal, rendue le 9 juillet 1996 dans
 l' affaire Mary Teresa Maggorian et Irene Patricia Cunning
 (') JO n" L 250 du 7 . 10 . 1993 , p. 31 . ham contre E^astern Health and Social Services Board et
 (2) JO n" L 376 du 31 . 12 . 1991 , p. 21 . Department of Health and Social Services, et qui est
 (-1 ) JO n" L 256 du 14 . 10 . 1993 , p. 19 . parvenue au greffe de la Cour le 17 juillet 1996 .
 (4 ) Voir page 11 du présent Journal officiel .
 L' Office of the Industrial Tribunals and the Fair Employ
 ment Tribunal demande à la Cour de statuer sur les
 questions suivantes .
 Dans l'hypothèse ou :
 Recours introduit le 12 juillet 1996 par Commission des a ) des travailleurs féminins ont été employés par un Health
 Communautés européennes contre République italienne Board, qui est un organisme d'État, dans des fonctions
 ( Affaire C-245/96 ) qui concernent le traitement des malades mentaux et
 ( 96/C 269/33 ) auxquelles un régime professionnel de pension s' appli
 que ;
 La Cour de justice des Communautés européennes a été b ) ces travailleurs féminins ont toujours soit été affiliés à ce
 saisie le 12 juillet 1996 d'un recours dirigé contre la régime de pension, soit rempli les conditions pour y être
 République italienne et formé par la Commission des affiliés;
 Communautés européennes, représentée par M. Antonio
 Aresu, membre de son service juridique , en qualité d' agent, c ) ce régime de pension comporte une disposition en vertu
 et ayant élu domicile à Luxembourg, auprès de M. Carlos de laquelle les personnes qui travaillent à temps plein et
 Gômez de la Cruz, centre Wagner, Kirchberg . consacrent la totalité ou la quasi-totalité de leurs heures
 de travail au traitement des malades mentaux ( ces
 personnes ont le statut de « Mental Health Officer ») ont
 La partie requérante conclut à ce qu' il plaise à la Cour: droit à des prestations complémentaires dont ne béné
 — constater que, en omettant de communiquer les dispo ficient pas les personnes qui font le même travail à temps
 sitions législatives , réglementaires et administratives partiel; cette disposition est libellée comme suit:
 nécessaires pour se conformer à la directive 92/42/CEE « Lorsqu' une personne a atteint ou dépassé l' âge de 50
 du Conseil, du 21 mai 1992 , concernant les exigences de ans, a travaillé en qualité de Mental Health Officer
 rendement pour les nouvelles chaudières à eau chaude pendant 20 années ( ci-après dénommée " durée de
 alimentées en combustibles liquides ou gazeux (') ou en service donnant droit aux prestations complémentai
 omettant d'adopter les mesures nécessaires pour s'y res ") et continue de travailler en cette qualité, alors :
 conformer, la République italienne a manqué aux
 obligations qui lui incombent en vertu de cette direc i ) ses périodes de service ultérieures comptent double
 tive ,
 aux fins du calcul de sa pension ( ci-après dénom
 mées " périodes de service qui comptent double "
 — condamner la République italienne aux dépens . et


type: other

text:
Решение по Гражданско дело 24/2013г.
 10.03.2014 година, гр.Троян
 Троянски районен съд, в открито заседание, на 10.02.2014 /десети февруари две хиляди и четиринадесета/ година в следния състав:
 при секретаря Е.П., като разгледа докладваното от съдията гр. д.No24 по описа за 2013г. на ТРС, за да се произнесе, съобрази следното:
 Предявени са обективно и субективно съединени искове с правно основание чл.108 и чл.109 от ЗС.
 В исковата си молба до съда, ищецът - Кооперация „ТРОЯНСКА ПОПУЛЯРНА БАНКА„ твърди, че е собственик на недвижим имот, находящ се в гр. Троян, ул. „Дрянска чешма” No 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед No РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с No 73198.505.95; No 73198.505.535, No 73198.505.117, No 73198.505.534, No 73198.505.92, No 73198.505.94, 73198.505.96. Твърди, че ответниците В.Т.В. и Й.Т.П. имат изградени постройки и поставена метална врата, които пречат на ищцовата кооперация да обслужва ресторанта, който се намира в тяхната сграда, тъй като точно откъм запад са складовите им помещения. От друга страна кооперацията желае да си огради имота, но към настоящия момент това е невъзможно, тъй като постройките на ответниците според ищеца са незаконно построени и същите възпрепятстват това. Молят съда да признае по отношение на ответниците В.Т.В. и Й.Т.П., че са собственици на процесния имот, като последните да бъдат осъдени да отстъпят собствеността и да предадат владението на 150 кв.м., попадащи в западна част на подробно описания в исковата молба имот, както и да премахнат извършените от тях незаконно построения строеж което представлява: две паянтови постройки и метална врата, с която част от дворното място е преградено. Претендират за разноски. В предвидения срок по реда на чл. 131 от ГПК ответникът В.Т.В., чрез пълномощникът си адв. А. е депозирал писмен отговор, в който изразява становището си по допустимостта и основателността на исковете. Счита същите за допустими, но неоснователни. Прави възражение за нищожност на приложения от ищцовата кооперация Договор от 26.09.2007 година, находящ се на л. 8, 9 и 10 от делото по смисъла на чл. 26, ал.1 от ЗЗД, поради липса на съгласие, като се позовава на чл. 38 и чл. 39 от ЗОС. Прави доказателствени искания. Вторият ответник по делото Й.Т.П. в предвидения срок по чл. 131 от ГПК не ангажира доказателства и не представя отговор. В съдебно заседание ищцовата кооперация се представлява от упълномощен защитник в лицето на адв.С.С. от ЛАК, поддържа предявените искове на посочените основания и съобразно изменението по реда на чл.214 от ГПК, като излага подробни аргументи по съществото на спора и в представена по делото писмена защита. Ответникът В.В., редовно призован се явява лично и с упълномощен защитник – адв.В.А. ***, който моли предявените искове като неоснователни и недоказани да бъдат отхвърлени, като излага аргументи по съществото на спора. В предвидения от съда срок за представяне на писмени бележки, такива не са постъпили. Ответницата Й.П. редовно призована не се явява и не се представлява. За изясняване на обстоятелствата по делото, съдът е допуснал гласни доказателства, чрез разпита на свидетелите Л.Н.Д., Д.Х.Б., В.Х.Н., С.М.Л., М.М.Д. И М.М.М. и СТЕ с вещо лице инж.В.П., по която е изготвено основно и четири допълнителни заключения. На основание чл. 214 от ГПК, след изготвяне на заключението на вещото лице, по искане на ищеца съдът е допуснал изменение на петитума на предявения иск в частта, с която се претендира осъждане на ответниците да отстъпят собствеността и предадат владението на 112 кв.м., а не както е заявено с ИМ на 150 кв.м., които 112 кв.м. попадат в западната част на описания имот и „са отразени в скиците на двете допълнителни заключения на в.л. П. с букви: К, Л, М, Н, О, П, Р., които да бъдат неразделна част от решението на съда, както и да премахнат извършеното от тях незаконно строителство в тази част на имота, представляващо две паянтови постройки и метална врата, с която е преградено част от дворното място,ведно с всички законни последици.”. От събраните по делото доказателства и становища на страните, преценени поотделно и в тяхната съвкупност, се установи следното от фактическа и правна страна:
 Ищеца се легитимира като собственик на недвижим имот, находящ се в гр.Троян, ул.Дрянска чешма No1, съставляващ по КККР на гр.Троян, Одобрена със заповед NoРД-18-11/20.04.2007г. на ИД на АГКК-София имот с идентификатор No73198.505.93, целият с площ от 1312 кв.м., при съседи: имотNo73198.505.95;No73198.505.535;073198.505.117;No73198.5058.534;No73198.50.92; No173198.505.94; No73198.505.96, за който е издаден констативен нотариален акт за собственост на недв.имот No13, том.7, рег.No7798 издаден по нот.дело No1107/2007г. на нотариус М.Гладкова, с район на действие РС-Троян. При съставяне на констативния нот.акт е отразено, че са представени различни нот.актове, в това число и Договор от 26.09.2007г. между Община Троян, представлявана от кмета инж.Дилян Енкин и Кооперация „Троянска популярна банка”, Протокол-опис от същата дата и Решение No230 от 04.01.2002г. , постановено по АК.дNo79/2002година.
 От съдържанието на представения на л.8 от делото Договор от 26.09.2007г. между Община Троян, представлявана от кмета инж.Дилян Енкин и Кооперация „Троянска популярна банка” със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.В. Левски No3, представлявана от председателя на управителния съвет Митко Мошеков се установява, че страните са сключили настоящия договор, като от преамбюла на същия е видно, че Троянска популярна банка е регистрирана като фирма в ЛОС на 10.01.1915г., но по силата на 218-то Постановление на МС и ЦК на БКП на 02.03.1951г.за преустройство на банковата система е посочено, че за нуждите на спестовните каси се предават сградите на популярните банки в посочени градове, включително и в гр.Троян. Били са издадени в тази връзка през 1966г.,1968г., и1986г. Актове за държавна собственост. След отписването им от актовите книги за Държавна собственост, през 1997г. е съставен АКТ за Общинска собственост. От представения по делото препис от Решение No230 от 04.01.2002г. , влязло в законна сила на 22.01.2003г. по адм.х.д.No79/2002г., ЛОС е видно, че се връща на Кооперация „Троянска популярна банка”-Троян партерен етаж от четириетажна масивна сграда, представляваща р-т”България” и дворно място от около 1050 кв.м., като изрично е посочено по отношение на дворното място, че възстановява собствеността на 1050кв.м. при условията на чл.4 от Наредбата за условията и реда за връщане на кооперация и кооперативни съюзи на тяхното иззето, одържавено или преразпределено имущество след 10.09.1944г. безвъзмездно, а по отношение на сградата – при условията на чл.5 от същата Наредба. В Раздел 1 от Договора е посочено, че Община Троян, прехвърля на Кооперацията съгласно чл.4 и 5 от Наредбата ПИ с кад.No73198.505.535 с площ от 116 кв.м. и ПИ с кад.No 73198.505.93 с площ от 1312 кв.м., като в ал.2 от Договора е посочено, че „в подлежащото на връщане имущество по ал.1 са извършени подобрения върху земята”, описани в т.1 и т.2 на цитирания текст, които съгласно чл.2 от Раздел 2 на Договора се установява, че са платени при подписването на същия.
 За успешното провеждане на иска по чл.108 от ЗС е необходимо наличието в кумулативна даденост на следните предпоставки: ищецът да е собственик на имота; имотът да се намира във владение на ответника, в настоящата хипотеза на ответниците и последните да го държат без правно основание, като по отношение на иска по чл.109 от ЗС, ищецът следва да установи, че ответниците им пречат да упражняват в пълен обем правото си на собственост върху имота.
 От заключението на вещото лице по допуснатата СТЕ се установява, че наследодателят на ответниците Т.В.Т. е бил собственик на дворно място , обозначено от В.Л. по букви А,Б,В,Г,Д,Е,Ж,И в представеното към заключение вх.No2320 от 04.04.2013г. на ТРС Приложение "А" с отразена площ от 130кв.м. представлява част от имот с пл.No 1683 по кадастралния план, одобрен със Заповед No 325/20.06.1980г. Според експерта, „...така описаното дворно място се явява придаваемо от имот с пл.No 1683 по кадастралния план към парцел II в кв.76 по регулационния план. Придаваемото място е отчуждено и актувано като общинско(държавно) с акт No 1941/14.05.1986г., издаден на основание заповед No 115/03.06.1985г. на председателя на обнс-Троян. След отчуждаване на придаваемото място от имот с пл.No 1683 по кадастралния план към парцел II в кв.76, е съборена и къщата на ответника, която се е намирала в това място...”, като в цитираното приложение „А” е отбелязаната с надпис "отчуждена сграда 40кв.м.”....” Според инж.П., тези „...130кв.м. от източната част на имот с пл. No 1683 по кадастралния план, собственост на Т.В.Т.(наследодател на ответниците), в които се намират процесиите 112кв.м., се явяват придаваемо място от имот с пл.No 1683 към парцел II в кв.7б, по действащия регулационен план, отреден за "За ресторант и ДСК".
 От дадените в проведеното на 14.11.2013г. с.з. обяснения /Протокол от с.з./, вещото лице категорично заявява, че имота на ищците представлява „...дворище от 1050 кв.м. по нотариален акт No 66/1934 година. Въз основа на този акт в край на краищата имота е реституиран с Решение No 230 по гр.а.х.д.No 79/2002 година на ЛОС и там е реституиран точно този имот по нотариалния акт. Реституирания имот е идентичен на имота по Нотариален акт No 66/1934 година, където имота е описан като дворище от около 1050 кв.м., описан със своите граници: ул. „Ангел Кънчев”, Площад, от другата страна – старото корито - дол.....”.
 Според представеното по делото трето допълнително заключение на вещото лице – л.135 се установява, че „ .... Имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 26.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляват поземлени имоти идентификатори и площи по КККР: 73198.505.535 с площ 116кв.м. и 73198.505.93 с площ 1312кв.м. Имота на кооперацията по нотариален акт No 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г. се намира кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, които съставляват едно дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят. Така описаният по нотариален акт No 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г. имот на Кооперацията, видно от приложената скица, не отговаря по площ на имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 2б.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляващи поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535(116кв.м.) и 73198.505,93(1312кв.м.). Възстановеният с решение No 230 по гр.а.х.дело No 79/2002г. на ЛОС имот на Кооперацията изцяло отговаря по площ на имота на кооперацията по нотариален акт No 66, т.2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се в кв.39- по плана от 1928г,, за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, съставляващи едно дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол, но не отговаря по площ на имотите, които Община Троян е предала на кооперацията с договор от 26.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, представляващи поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535 (116кв.м ) и 73198.. 505 . 93 (1312кв .м. ). В приложената скица комбинирано са нанесени имота на кооперацията в размерите, в които е възстановен с решение No 230 по гр.а.х.дело No 79/2002г. на ЛОС(с оранжев цвят площта от 1050кв.м.) и предадените на кооперацията, съгласно договор с Община Троян от 2б.09.2007г. и Протокол-опис от същата дата, поземлени имоти с идентификатори и площи по КККР 73198.505.535(116кв.м.) и 73198.505.93(1312кв.м.), на които ясно личат повдигнатите в сиво части, попадащи извън възстановения имот(оранжевият).
 На поставения към експерта въпрос: „Какво е основанието за изменението на кадастралния план със заповед No 939 от 16.12.2003г. на Кмета на Община Троян и каква обща площ земя се записва на кооперацията, колко сгради и с каква площ са записани на кооперацията?” експерта е категоричен, че: ”.....Основанието за изменението на кадастралния план със заповед No 939 от 16.12.2003г. на Кмета на Община Троян е Решение No 230 по гр.а.х.дело No 79/04.12.2002г. на ЛОС, с което е възстановен имота на кооперацията по нотариален акт No 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5. Възстановеният имот съставлява едно цяло дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", площад и дол (в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят)....”.
 Тъй като "дворището" отдавна не съществува реално, поради извършеното през годините строителство и благоустрояване, при извършеното попълване на кадастралния план е било невъзможно да бъде отразен имота на кооперацията, съставляващ едно дворище около 1050кв.м., така както е описан в нотариален акт No 66, т.2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, поради което, в Акта за непълноти и грешки е отбелязано, че се попълва нов имот с кад.No 4223, целият застроен, с площ от 1082кв.м., която площ е разпределена както следва: „За Община Троян 330/1082 ид.ч. с док. за собств. АОС No 56/19.08.1997г.; За Кооп."Троянска популярна банка" 720/1082 ид.ч. Реш.No 230 от 04.12.2002г.; За "Електоразпределение" ЕАД-Плевен 32/1082 ид.ч. с док.за собств. АДС No 2469/95г., като според експерта, в новозаснетия имот с кад.No 4222, който е извън границите на имота по н.а.66/1934г. (на запад от него), и в който се намират процесиите 112кв.м., на основание Реш. No 230 по гр.а.х.дело No 79/2002г. на ЛОС, е записан частично също на името на Кооп."Троянска популярна банка". В заключение, експерта е категоричен, че общата площ земя, записана на Кооперацията при така попълнения кадастър е колкото възстановената с Реш. No 230 по гр.а.х.дело No 79/2002г. на ЛОС, но „....нейното местоположение не съответства на мястото на имота на кооперацията по нотариален акт No 66, т. 2, рег.1099, дело 313 от 1934г., находящ се кв.39- по плана от 1928г., за който са отредени парцели IV-5 и VII -5, съставляващ едно цяло дворище около 1050кв.м., което в кадастъра от 1928г. е обозначено с номер -5-, при съседи ул."Ангел Кънчев", Площад и дол в приложената скица площта от 1050кв.м. е повдигната с оранжев цвят. От представеното четвърто допълнително заключение с вх.No642 от 30.01.2014г. на ТРС се установява, че:„.... приложената към него СКИЦА No1 е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.No 3133/29.11.1928г. и отразява парцел III, отреден за имот с номер "-4-"(на ответника) и парцели IV,VII(на ищеца), отредени за имот с номер "-5-" в кв.39А.;
 - СКИЦА No2, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.No 1404/13.06.1966г.(зелен цвят), в която е нанесен имота на ответника пл.No 1582 (зелен цвят) с площ от 412кв.м. и имота на ищеца пл.No 1583(зелен цвят) с площ от 979кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е отреден УПИ I в кв.78 с площ 1560кв.м., а за имота на ответника съсобствения парцел V-1580,1582 с площ 319кв.м., като в разписния лист към плана имот с пл.No 1583 е записан на "ДСК, ГТП"Здрава храна", хотел", а имот с пл.No 1582 е записан на "Тодор В.. Топалски"(л.I60 от делото). - СКИЦА No2А, е съобразена с ИЗМЕНЕНИЯ план на гр.Троян, одобрен със зап.No 1404/13.06.1966г.(зелен цвят), в който е нанесен имота на ответника пл.No 1582(зелен цвят) с площ от 412кв.м. и имота на ищеца пл.No 1583 (зелен цвят) с площ от 979кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца след измененията е отреден УПИ IX, отреден за " Ресторант-градина, хотел и ДСК" с площ 1633кв.м., а за имота на ответника вместо съсобствения парцел У-1580,1582 с площ 319кв.м. е отреден нов УПИ XIII с площ 286кв.м., като в разписния лист към плана имот с пл.No 1583 е записан на "ДСК”, ГТП"Здрава храна", хотел", а имот с пл.No 1582 е записан на "Тодор В.. Топалски"(л.160 от делото). - СКИЦА No3, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.No РД-12-553/1981г.(зелен цвят), е нанесен имота на ответника пл.No 1683 (зелен цвят) с площ от 418кв.м. и имота на ищеца пл.No 1682(зелен цвят) с площ от 1413кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е образуван УПИ IX в кв.76, отреден "За адм. сграда, ресторант, сладкарница и механа" с площ 1633кв.м., а за имота на ответника е отреден УПИ XIII с площ 28б кв.м., като в разписния лист към плана, имот с.No 1682 е записан на "ДСК”-Троян, Ресторант "България", а имот с пл.No 1683 е записан на "Т. В. Т. и др."(л.165 от делото). - СКИЦА No4, е съобразена с плана на гр.Троян, одобрен със зап.No РД-02-14-262/10.10.1988г.(зелен цвят), е нанесен имота на ответника пл.No 1683(зелен цвят) с площ от 418 кв.м. и имота на ищеца пл.No 1682(зелен цвят) с площ от 1413кв.м. по кадастралния план, като за имота на ищеца е отреден УПИ II в кв.7б с площ 1558кв.м.”, като е отразено, че собствеността на имотите с пл.No 1683 и с пл.No 1682 по кадастралния план от 1988г. е съгласно приложения на л.167 от делото Разписен лист.” Според вещото лице, по плана на гр.Троян от 1928г., 163кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат извън парцели IV и VII, на изток от тях, т. е. в уличното пространство (СКИЦА No1) -съгласно плана на гр.Троян от 19ббг., 32кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат на изток от уличната регулационна линия, т.е. в уличното пространство.( СКИЦА No2 и СКИЦА No2А,
 -съгласно плана на гр.Троян от 1981г., 32кв.м. от имота на ищеца с идентификатор 73198.505.93 попадат на изток от УПИ IX в уличното пространство.(виж СКИЦА No3), а съгласно плана на гр.Троян от 1988г., имота на ищеца, включваш, поземлени имоти с идентификатори 73198.505.535 и 73198.505.93, изцяло попада в УПИ II, кв.76, отреден "За ресторант и ДСК" няма части, попадащи в улица(СКИЦА No4).
 За установяване на обстоятелства свързани с предмета на делото са ангажирани от страните гласни доказателства, чрез разпит на свидетели, които показания съдът кредитира с доверие като обективни и безпристрастни, но счита, че гласните доказателства са неотносими към предмета на делото по иска за собственост, предвид претендираното от ищеца правото на собственост-реституция на кооперативен имот, за който са приложени разпоредбите на чл.4 и чл.5 от Наредбата за условията и реда за връщане на кооперации и кооперативни съюзи на тяхно иззето, одържавено или преразпределено имущество след 10 септември 1944 е. - дв. бр. 65/2000г.
 Анализа на доказателствата налага следните правни изводи: Налице е реституция на кооперативен имот, при условията на чл.4 и чл.5 от НАРЕДБА ЗА УСЛОВИЯТА И РЕДА ЗА ВРЪЩАНЕ НА КООПЕРАЦИИ И КООПЕРАТИВНИ СЪЮЗИ НА ТЯХНО ИЗЗЕТО, ОДЪРЖАВЕНО ИЛИ ПРЕРАЗПРЕДЕЛЕНО ИМУЩЕСТВО СЛЕД 10 СЕПТЕМВРИ 1944г. - Дв. бр. 65/2000г.
 Съгласно представения от ищеца нотариален акт за собственост - констативен, No 124, т. 15, дело 34155, партидна книга 22043, вх.рег. No 4382/07.12.2007 г. на СВ при ТРС е видно, че същият е издаден въз основа на представени в нотариалното производство документи, в т.ч. и нот. акт No 66, т. 2, рег. No 1099, дело 313/1934 г. на ТРС, който е първичен. По принцип, в нотариалното производство, издаването на констативен нотариален акт за собственост е предшествано от проверка от страна на нотариуса дали молителят е собственик на имота, „...въз основа на представени документи /чл. 587, ал.1 ГПК/ или чрез т.нар. обстоятелствена проверка, включваща разпит на трима свидетели /чл. 587, ал.2 ГПК/.Правният извод на нотариуса за съществуването на това право се счита за верен до доказване на противното с влязло в сила решение. Съгласно чл. 537, 4 ал.2, пр.3 ГПК нотариалният акт се отменя когато бъде уважен претенция на трето лице срещу титуляра на акта, т.е. когато по исков път бъде доказана неверността на извършеното удостоверяване на правото на собственост.” / ТР No11/2012г. от 21 март 2013 год. на Общо събрание на Гражданска колегия на Върховният касационен съд/. Тоест, издадения констативен акт следва да бъде съобразен с правата, които кооперацията действително е притежавала, а именно придобитите от ищеца през 1934 г. чрез покупка на 1050 кв.м. земя, съставляваща парцел IV и VII в кв. 39 „А" по действащия тогава план от 1928 г. Именно в този смисъл е и категоричното становище на вещото лице инж. В.П., прието в с.з. на 10.02.2014 г., а именно: „....От стария парцел IV в кв. 39 „А" по плана от 1928 г. само 662 кв.м. попадат в имот 73198.505.93 по действащата КК.....От стария парцел VII в кв. 39 „А" по плана от 1928 г. само 116 кв.м. попадат в имот 73198.505.535 по действащата КК....”.
 В тази връзка настоящия съдебен състав счита за неоснователни изложените от адв.С. твърдения, които се поддържат и в представената по делото писмена защита, че констативния нотариален акт на ищеца, не е оспорен от ответника по реда на чл.193 от ГПК, тъй като: Съгласно ТР No11/2012г. от 21 март 2013 год. на Общо събрание на Гражданска колегия на Върховният касационен съд нотариалното производство е едностранно и не разрешава правен спор, поради което„......нотариалният акт по чл. 587 ГПК, удостоверяващ принадлежността на правото на собственост, може да бъде оспорван от всяко лице, което има правен интерес да твърди, че титулярът на акта не е собственик. Оспорването може да се изразява както в доказване на свои права, противопоставими на тези на титуляра на акта, така и в опровергаване на фактите, обуславящи посоченото в акта придобивно основание или доказване, че признатото право се е погасило или е било прехвърлено другиму след издаване на акта, т.е. нотариалният акт, с който се признава право на собственост върху недвижим имот по реда на чл. 587 ГПК, не се ползва с материална доказателствена сила по чл. 179, ал.1 ГПК относно констатацията на нотариуса за принадлежността на правото на собственост, тъй като такава е присъща на официалните свидетелстващи документи за факти....”. Единствено вярно в твърдението на проц.представител на ищеца, е че при оспорване на признатото с акта право на собственост, тежестта за доказване се носи от оспорващата страна и „.... за да отпадне легитимиращото действие на акта е необходимо да се докаже, че титулярът не е бил или е престанал да бъде собственик. Това оспорване не се развива по правилата на чл. 193 ГПК, тъй като не касае истинността на документа нотариален акт, а съществуването на удостовереното с него право....”, т.е. не намира приложение редът на чл. 193 ГПК съгласно цитираното тълкувателно решение.
 От представените по делото доказателства безспорно беше установено, че основание за връщане на имуществото на ищеца е решение по адм.х.д. No 79/2002 г. на ЛОС, с което е отменен отказ на Кмета на Община Троян да върне имуществото, поради което е последвал сключения между ищеца в настоящото производство и Община гр.Троян Договор от 26.09.2007г. В частта на договора наречена „преамбюл", страните са приели, че връщането на имуществото на кооперацията - ищец е на основание влязло в сила на 22.01.2003 г. решение No 230 от 04.12.2002 г. по адм.х.д. No 79/2002 г. на ЛОС, съгласно което, земята, в размер 1050 кв.м. се възстановява при условията на чл. 4. Видно е обаче, че договора е сключен в нарушение на решението на ЛОС по цитираното дело, в което е прието, че подлежащата на връщане земя е 1050 кв.м. без подобрения, а се връща земя в размер 1428 кв.м. /Община Троян, прехвърля на Кооперацията съгласно чл.4 и 5 от Наредбата ПИ с кад.No73198.505.535 с площ от 116 кв.м. и ПИ с кад.No 73198.505.93 с площ от 1312 кв.м/, т.е. на кооперацията се „връща" имущество, в случая земя, в по-голям размер от притежаваната преди отчуждаването през 1934 г. когато е придобила чрез покупка 1050 кв.м. земя, съставляваща парцел IV и VII в кв. 39 „А" по действащия тогава план от 1928 г.
 Отделно от това, в Договора и в протокола е прието, че в подлежащото на възстановяване имущество са правени подобрения, „в поземлен имот 73198.505.93 - 376/1312 ид.ч.", без да е посочено това подобрение в какво се отнася, как и кога е извършено, а в противоречие на това, страните при сключването на договора са се позовали на чл.4 от Наредбата , според който текст :”.... Когато в подлежащото на връщане имущество не са извършени подобрения, връщането се извършва безвъзмездно.....”.
 От всичко изложено по-горе се установява, че приложения констативен нотариален акт за собственост, издаден в полза на ищеца е съобразен с описания договор и протокол-опис, но не е съобразен с обема на правото на собственост, придобито чрез сделка през 1934 г. и възстановено с решение на ЛОС по адм.х.д. No 79/2002 г.
 Имайки предвид гореизложеното, съдът заключава, че ищецът не е собственик на 112 кв.м., които попадат в западната част на описания имот и „са отразени в скиците на двете допълнителни заключения на в.л. П. с букви: К, Л, М, Н, О, П, Р”. Ето защо така предявеният иск следва да се отхвърли като неоснователен и недоказан. По отношение на иска по чл.109 от ЗС:
 Изхода на иска по чл. 108 от ЗС обуславя и изхода на иска по чл.109 от ЗС, който в случая се явява неоснователен и недоказан както на посоченото основание, така и поради следните съображения: Ответника В.В., в депозирания по делото отговор към исковата молба е направил възражението за нищожност на приложения от ищцовата кооперация Договор от 26.09.2007 година, находящ се на л. 8, 9 и 10 от делото по смисъла на чл. 26, ал.1 от ЗЗД, вр.чл. 38 и чл. 39 от ЗОС: Разпоредбата на чл.26 ал.1 от ЗЗД - противоречието със закона представлява несъобразяване с предписанията на императивни правни норми. Това основание за нищожност е общо формулирано в закона и може да погълне останалите основания, като се има предвид, че при повечето от основанията за нищожност в крайна сметка има противоречие с императивна правна норма или порок в начина на сключване на договора. В настоящия казус е налице и заобикаляне на закона, но това основание не следва да се обсъжда самостоятелно, тъй като същото както беше споменато по-горе по принцип се поглъща от общо формулираното. След като законодателят е установил различие между последиците при недействителността, безспорно е, че е необходимо разграничение на приложните полета на отделните основания, като всяко изрично формулирано основание следва да изключва приложението на най-общото - противоречието на закона. При сключването на договора следва да се съблюдават всички императивни правни норми, които са свързани с него, като за нищожността, поради противоречие със закона, е достатъчно обективното несъответствие с повелителна правна норма или правен принцип. «Основанието за нищожност, поради заобикаляне на закона, е частна хипотеза на противоречието на закона, като при нея участниците съзнават, че преследват неправомерна цел, и за да я постигнат, си служат със договори, които сами по себе си не са забранени, тъй като с тях могат да се постигнат правомерни резултати», т. е при заобикаляне на закона има не само обективно правонарушение, но и «намерение да се използват позволени средства за постигане на забранени цели». Заобикалянето на закона / липсата на съгласие на Общински съвет Троян в Решението / е самостоятелно основание за нищожност , в този смисъл настоящия състав приема че договора е нищожен и чрез този договор ищеца не е придобил правото на собственост въррху 376/1312 ид.части от имота.
 Тъй като твърдяното от ищеца незаконно строителство се намира в имота, който се установи, че не е собственост на ищеца, то не може да се приеме, че тези постройки пречат на ищеца да упражнява правото си на собственост и иска по 109 от ЗС и при тези съображения се приема за неоснователен.
 При този изход на делото и на основание чл.78, ал.3 от ГПК, ищецът дължи на ответника В.В. заплащане на извършените от последния разноски, в размер на 1100.00 /хиляда и сто/ лева адвокатски хонорар и за СТЕ.
 ОТХВЪРЛЯ предявеният от Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма No1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски срещу В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, иск с правно основание чл.108 от ЗС, да бъдат осъдени ответниците В.Т.В. и Й.Т.П., да отстъпят собствеността и предадат владението на около 112 кв.м., от недвижим имот, находящ се в гр. Троян, на ул. „Дрянска чешма” No 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед No РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с No 73198.505.95; No 73198.505.535, No 73198.505.117, No 73198.505.534, No 73198.505.92, No 73198.505.94, 73198.505.96 които 112 кв.м попадат в западната част на описания имот и са отразени в скиците на стр. 103 от делото, приложена към допълнително заключение вх.No2987 от 10.05.2013 на ТРС на в.л. П. с букви: „К, Л, М, Н, О, П, Р, К”, като НЕОСНОВАТЕЛЕН И НЕДОКАЗАН.
 ОТХВЪРЛЯ предявеният от Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма No1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски срещу В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, иск с правно основание чл.109 от ЗС, да премахнат извършеното от тях незаконно строителство в недвижим имот, находящ се в гр. Троян, на ул. „Дрянска чешма” No 1, Община Троян, Ловешка област, съставляващ по КККР на гр.Троян, одобрен със Заповед No РД-18-11/20.04.2007 г. на Изпълнителния директор на АГКК-София имот с идентификатор 73198.505.93, целият от 1312 кв.м., с трайно предназначение на територията: урбанизирана; начин на трайно ползване: за друг обществен обект, комплекс, при съседи: имоти с No 73198.505.95; No 73198.505.535, No 73198.505.117, No 73198.505.534, No 73198.505.92, No 73198.505.94, 73198.505.96, които 112 кв.м попадат в западната част на описания имот и са отразени в скиците на стр. 103 от делото, приложена към допълнително заключение вх.No2987 от 10.05.2013 на ТРС на в.л. П. с букви: „К, Л, М, Н, О, П, Р, К”, като НЕОСНОВАТЕЛЕН И НЕДОКАЗАН.
 ОСЪЖДА Кооперация”Троянска популярна банка”, ЕИК 110515074, със седалище и адрес на управление гр.Троян, ул.Дрянска чешма No1, представлявана от Председателя на управителния съвет Цанко Спасовски да заплати на В.Т. В., ЕГН ********** и Й.Т.П. ЕГН ********** ***, сумата от 1100 /хиляда и сто/ лева, представляваща извършените по делото разноски за един адвокат и СТЕ, съобразно отхвърлената част от исковете.
 Решението може да се обжалва пред Ловешки окръжен съд в двуседмичен срок от уведомяване на страните.


text:
 30.6.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 164/69
 Só os textos originais UNECE fazem fé ao abrigo do direito internacional público. O estatuto e a data de entrada em vigor do presente regulamento devem ser verificados na versão mais recente do documento UNECE comprovativo do seu estatuto, TRANS/WP.29/343, disponível no seguinte endereço:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulamento n.o 91 da Comissão Económica das Nações Unidas para a Europa (UNECE) — Prescrições uniformes relativas à homologação de luzes de presença laterais para veículos a motor e seus reboques
 Integra todo o texto válido até:
 Suplemento 11 à versão original do regulamento — Data de entrada em vigor: 15 de Outubro de 2008
 ÍNDICE
 REGULAMENTO
 1.
 Âmbito de aplicação
 2.
 Definições
 3.
 Pedido de homologação
 4.
 Marcações
 5.
 Homologação
 6.
 Prescrições gerais
 7.
 Intensidade da luz emitida
 8.
 Cor da luz emitida
 9.
 Procedimento de ensaio
 10.
 Modificação do tipo de luz de presença lateral e extensão da homologação
 11.
 Conformidade da produção
 12.
 Sanções por não conformidade da produção
 13.
 Cessação definitiva da produção
 14.
 Designações e endereços dos serviços técnicos responsáveis pela realização dos ensaios de homologação e dos serviços administrativos
 15.
 Prescrições transitórias
 ANEXOS
 Anexo 1 —
 Ângulos mínimos exigidos para a distribuição da luz no espaço
 Anexo 2 —
 Comunicação relativa à concessão, extensão, recusa ou revogação de uma homologação ou à cessação definitiva da produção de um tipo de luz de presença lateral com a marcação SM1/SM2
 Anexo 3 —
 Disposições das marcas de homologação
 Anexo 4 —
 Medições fotométricas
 Anexo 5 —
 Cor da luz emitida: luz para as coordenadas tricromáticas
 Anexo 6 —
 Prescrições mínimas relativas aos procedimentos de controlo da conformidade da produção
 Anexo 7 —
 Prescrições mínimas relativas à amostragem por um inspector
 1. ÂMBITO DE APLICAÇÃO
 O presente regulamento é aplicável às luzes de presença laterais dos veículos das categorias M, N, O, e T (1).
 2. DEFINIÇÕES
 2.1.
 As definições dadas no Regulamento n.o 48 e na respectiva série de alterações em vigor à data do pedido de homologação aplicam-se ao presente regulamento.
 2.2.
 Por «luz de presença lateral», entende-se a luz utilizada para indicar a presença do veículo quando visto de lado.
 2.3.
 Por «luzes de presença laterais de tipos diferentes», entende-se luzes que apresentam diferenças em relação aos seguintes pontos essenciais:
 a)
 A marca ou designação comercial;
 b)
 As características do sistema óptico (níveis de intensidade, ângulos de distribuição da luz, categoria da lâmpada de incandescência, módulo de fonte luminosa, etc.),
 Uma alteração da cor da lâmpada de incandescência ou da cor de um qualquer filtro não constituem uma mudança de tipo.
 2.4.
 Quaisquer referências feitas no presente regulamento às lâmpadas de incandescência normalizadas (de referência) e ao Regulamento n.o 37 devem ser entendidas como referências feitas ao Regulamento n.o 37 e à respectiva serie de alterações em vigor à data do pedido de homologação.
 3. PEDIDO DE HOMOLOGAÇÃO
 3.1.
 O pedido de homologação deve ser apresentado pelo titular da designação comercial ou marca de fabrico ou pelo seu mandatário devidamente acreditado.
 Ao critério do requerente, o pedido especifica que o dispositivo pode ser instalado no veículo com diferentes inclinações do eixo de referência em relação aos planos de referência do veículo e ao solo, ou rodar em torno do seu eixo de referência; estas diferentes condições de instalação devem ser indicadas no formulário de comunicação. Deve ser indicado:
 3.1.1.
 Se a luz de presença lateral deve emitir luz âmbar ou vermelha.
 3.2.
 Para cada tipo de luz de presença lateral, o pedido deve ser acompanhado de:
 3.2.1.
 Desenhos, em triplicado, com o pormenor suficiente para permitir identificar o tipo e a categoria da luz e mostrar geometricamente em que posição pode ser montada no veículo; eixo de observação a tomar como eixo de referência nos ensaios (ângulo horizontal H = 0°, ângulo vertical V = 0°); o ponto a tomar como centro de referência nos referidos ensaios; as tangentes horizontais e verticais à superfície iluminante e suas distâncias do centro de referência da luz. Os desenhos devem indicar a posição destinada ao número de homologação e os símbolos adicionais em relação ao círculo da marca de homologação.
 3.2.2.
 Breve descrição técnica, indicando em particular, com excepção das luzes com fontes luminosas não substituíveis:
 a)
 A categoria ou categorias das lâmpadas de incandescência prescritas; a categoria da lâmpada de incandescência deve ser uma das previstas no Regulamento n.o 37 e respectiva série de alterações em vigor à data do pedido de homologação; e/ou
 b)
 O código de identificação específico do módulo da fonte luminosa.
 3.2.3.
 Duas amostras. Se a homologação for pedida para luzes de presença laterais que não são idênticas, mas sim simétricas e adequadas para montagem uma à esquerda e outra à direita do veículo e/ou, em alternativa, uma virada para a frente e a outra virada para a retaguarda, as duas amostras apresentadas podem ser idênticas e adequadas para montagem apenas à direita ou apenas à esquerda do veículo e/ou, em alternativa, apenas viradas para a frente ou apenas viradas para a retaguarda;
 4. MARCAÇÕES
 4.1.
 Luzes de presença laterais apresentadas para homologação:
 4.2.
 Têm de apresentar a designação comercial ou marca do requerente; esta marcação deve ser claramente legível e indelével;
 4.3.
 Com excepção de lâmpadas providas de fontes luminosas não substituíveis, devem exibir uma marcação claramente legível e indelével que indique:
 a)
 A categoria ou categorias de lâmpadas de incandescência prescrita(s); e/ou
 b)
 O código de identificação específico do módulo de fonte luminosa.
 4.4.
 Incluir um espaço de dimensão suficiente para a marca de homologação e para os símbolos adicionais prescritos no n.o 5.4. Este espaço deve ser indicado nos desenhos mencionados no n.o 3.2.1.
 4.5.
 No caso de luzes equipadas com fontes luminosas não substituíveis ou com módulos de fontes luminosas, exibir a marcação que indica a tensão ou a gama de tensões e a potência nominais.
 4.6.
 No caso de luzes providas de módulos de fonte luminosa, estes devem exibir:
 4.6.1.
 A designação comercial ou marca do requerente; esta marcação deve ser claramente legível e indelével;
 4.6.2.
 O código de identificação específico do módulo; esta marcação deve ser claramente legível e indelével. Este código de identificação específico deve conter as iniciais «MD», correspondentes a «MÓDULO», seguidas da marca de homologação sem o círculo, tal como prescrito no n.o 5.4.1.1, e, no caso de serem utilizados vários módulos de fonte luminosa não idênticos, seguidas de símbolos ou caracteres adicionais; este código de identificação específico deve ser exibido nos desenhos mencionados no n.o 3.2.1 acima.
 A marca de homologação não tem de ser a mesma da luz na qual o módulo é utilizado, mas ambas as marcas devem provir do mesmo requerente.
 4.6.3.
 A marcação da tensão nominal e da potência nominal.
 5. HOMOLOGAÇÃO
 5.1.
 Se as duas luzes de presença laterais apresentadas para efeitos de homologação, em conformidade com o n.o 3.2.3, cumprirem o prescrito no presente regulamento, a homologação é concedida.
 5.2.
 A cada tipo homologado deve ser atribuído um número de homologação. Os seus dois primeiros algarismos indicam a série de alterações que incorpora as mais recentes e principais alterações técnicas introduzidas no regulamento à data de emissão da homologação. A mesma parte contratante não pode atribuir o mesmo número a outro tipo de luz de presença lateral abrangido pelo presente regulamento, excepto em caso de extensão da homologação a uma luz de presença lateral que difira somente na cor da luz emitida.
 5.3.
 A comunicação da concessão, extensão ou recusa de homologação de um tipo de luz de presença lateral nos termos do presente regulamento deve ser feita às partes no Acordo de 1958 que apliquem o presente regulamento, através de um formulário conforme ao modelo constante do anexo 2 do presente regulamento.
 5.4.
 Todas as luzes de presença laterais conformes a um tipo homologado nos termos do presente regulamento devem exibir, nos espaços referidos no n.o 4.4, e adicionalmente à marcação e especificações prescritas nos n.os 4.2 e 4.3 ou 4.4, respectivamente:
 5.4.1.
 Uma marca internacional de homologação, que deve ser constituída por:
 5.4.1.1.
 Um círculo contendo a letra «E», seguida do número identificativo do país que concedeu a homologação (2) e
 5.4.1.2.
 O número de homologação referido no n.o 5.2 anterior.
 5.4.2.
 Os símbolos adicionais «SM1» ou «SM2».
 5.4.3.
 Os dois algarismos do número de homologação que indicam a série de alterações em vigor à data da emissão da homologação, podendo, se necessário, ser marcados junto do símbolo adicional atrás referido;
 5.4.4.
 Em dispositivos com uma distribuição da luz reduzida, em conformidade o n.o 2.5 do anexo 4 do presente regulamento, uma seta vertical que parte de um segmento horizontal e dirigida para baixo.
 5.5.
 As marcas e os símbolos referidos nos n.os 5.4.1 a 5.4.3 devem ser claramente legíveis e indeléveis, mesmo quando o dispositivo estiver montado no veículo.
 5.6.
 Caso se verifique que luzes agrupadas, combinadas ou incorporadas mutuamente cumprem o prescrito em diversos regulamentos, pode ser afixada uma única marca de homologação internacional, sob condição de tais luzes não estarem agrupadas, combinadas ou incorporadas mutuamente com uma ou mais luzes que não cumpram o disposto em algum desses regulamentos.
 5.6.1.
 A marca de homologação é composta por um círculo que envolve a letra «E», seguida do número distintivo do país que concedeu a homologação. Essa marca de homologação pode ser colocada num local qualquer das luzes agrupadas, combinadas ou incorporadas mutuamente, desde que:
 5.6.1.1.
 Seja visível após a sua instalação;
 5.6.1.2.
 Nenhuma parte das luzes agrupadas, combinadas ou incorporadas mutuamente que transmita luz possa ser removida sem, simultaneamente, se remover a marca de homologação.
 5.7.
 O símbolo de identificação para cada uma das luzes correspondente a cada regulamento ao abrigo do qual a homologação foi concedida, juntamente com a série correspondente de alterações que incorpora as principais alterações técnicas mais recentes ao regulamento à data de emissão da homologação, devem ser marcados:
 5.7.1.
 Na superfície iluminante adequada, ou
 5.7.2.
 Num grupo de luzes, de modo a que cada luz possa ser claramente identificada (ver três modelos possíveis no exemplo 2 constante do anexo 3).
 5.8.
 A dimensão dos componentes de uma marca de homologação única não deve ser inferior à dimensão mínima exigida para a menor marca individual pelo regulamento ao abrigo do qual a homologação foi concedida.
 5.9.
 A cada tipo homologado deve ser atribuído um número de homologação. Uma mesma parte contratante não pode atribuir o mesmo número a outro tipo de montagem abrangido pelo presente regulamento.
 5.10.
 O anexo 3 do presente regulamento dá exemplos de marcas de homologação de uma luz única (exemplo 1) e para um conjunto de luzes (exemplo 2).
 5.11.
 Para luzes agrupadas com um tipo de farol cuja lente seja igualmente utilizada para outro tipo de farol, é aplicável o disposto nos n.os 5.6 a 5.9 anteriores.
 5.11.1.
 Contudo, se tipos diferentes de faróis ou unidades de luzes, incluindo um farol, incluírem a mesma lente, esta última pode exibir marcas de homologação diferentes referentes a estes tipos de farol ou unidades de luzes, desde que o corpo principal do farol, mesmo que não possa ser separado da lente, exiba as marcas de homologação das funções reais. Se os diferentes tipos de faróis incluírem o mesmo corpo principal, este último pode exibir as diferentes marcas de homologação.
 5.11.2.
 O anexo 3 do presente regulamento contém exemplos de disposições da marca de homologação para luzes incorporadas mutuamente com um farol (exemplo 3).
 5.12.
 A marca de homologação deve ser claramente legível e indelével. Pode ser colocada num elemento interior ou exterior (transparente ou não) inseparável da parte transparente do dispositivo que emite a luz. Em qualquer caso, a marcação deve ser visível quando o dispositivo estiver montado no veículo ou quando se abra uma parte amovível, como, por exemplo, a tampa do motor ou do compartimento de bagagens ou uma porta.
 6. PRESCRIÇÕES GERAIS
 6.1.
 Cada luz de presença lateral apresentada para homologação deve estar em conformidade com as especificações dos n.os 7 e 8 do presente regulamento.
 6.2.
 As luzes de presença laterais devem ser concebidas e construídas de modo que, em condições normais de utilização, e apesar das vibrações a que possam estar sujeitas em tal utilização, o seu funcionamento satisfatório seja assegurado e conservem as características impostas pelo presente regulamento.
 6.3.
 No caso de módulos de fonte luminosa, deve-se verificar se:
 6.3.1.
 A concepção do(s) módulo(s) de fonte luminosa é de molde a que:
 a)
 Cada módulo de fonte luminosa possa ser instalado exclusivamente na posição correcta para a qual foi concebido e apenas possa ser retirado com recurso a ferramentas;
 b)
 Se for utilizado mais de um módulo de fonte luminosa no invólucro destinado a um dispositivo, os módulos de fonte luminosa com características diferentes não podem ser permutados dentro do mesmo invólucro de luzes.
 6.3.2.
 O(s) módulo(s) de fonte luminosa deve(m) ser estanques.
 6.4.
 No caso de lâmpadas de incandescência substituíveis:
 6.4.1.
 Pode ser usada qualquer categoria ou quaisquer categorias de lâmpadas de incandescência homologadas nos termos do Regulamento n.o 37, desde que não estejam previstas quaisquer restrições ao seu uso nesse mesmo regulamento e na respectiva série de alterações em vigor à data do pedido de homologação.
 6.4.2.
 A concepção do dispositivo deve ser de molde a que a lâmpada de incandescência possa ser montada exclusivamente na posição correcta.
 6.4.3.
 O suporte da lâmpada de incandescência deve ser conforme às características indicadas na publicação da CEI n.o 60061. Aplica-se a folha de dados do suporte consoante a categoria de lâmpada de incandescência utilizada.
 7. INTENSIDADE DA LUZ EMITIDA
 7.1.
 A intensidade da luz emitida por cada uma das duas amostras fornecidas deve ser:
 Categoria de luz de presença lateral
 SM1
 SM2
 7.1.1.
 Intensidade mínima
 No eixo de referência
 4,0 cd
 0,6 cd
 Dentro do campo angular especificado diferente do de cima
 0,6 cd
 0,6 cd
 7.1.2.
 Intensidade máxima
 Dentro do campo angular especificado (3)
 25,0 cd
 25,0 cd
 7.1.3.
 Campo angular
 Horizontal
 ± 45°
 ± 45°
 Vertical
 ± 45°
 ± 45°
 7.1.4.
 No caso de uma luz que contenha mais de uma fonte luminosa:
 a luz deve cumprir a intensidade mínima exigida quando qualquer uma das fontes luminosas tiver falhado, e
 quando todas as fontes luminosas estiverem iluminadas, a intensidade máxima especificada não pode ser excedida.
 Todas as fontes luminosas que estejam ligadas em série são consideradas como uma única fonte luminosa.
 7.2.
 Fora do eixo de referência e no interior dos campos angulares definidos nos esquemas do anexo 1 do presente regulamento, a intensidade da luz emitida por cada uma das duas luzes de presença laterais fornecidas deve:
 7.2.1.
 Em cada direcção correspondente aos pontos no quadro de distribuição de intensidade luminosa reproduzido no anexo 4 do presente regulamento, ser, pelo menos, igual ao produto do mínimo que consta no n.o 7.1 anterior pela percentagem que indica esse quadro para a direcção em causa.
 7.2.2.
 Não deve exceder, em nenhuma direcção do espaço de onde a luz de presença lateral seja visível, o máximo indicado no n.o 7.1 anterior.
 7.2.3.
 Cumprir o disposto no n.o 2.2 do anexo 4 ao presente regulamento sobre as variações locais da intensidade.
 7.3.
 O anexo 4, ao qual se refere o n.o 7.2.1, contém disposições pormenorizadas sobre os métodos de medição a aplicar.
 8. COR DA LUZ EMITIDA
 8.1.
 A luz de presença lateral deve emitir luz âmbar; todavia, pode emitir luz vermelha, se a luz de presença lateral mais à retaguarda estiver agrupada ou combinada ou incorporada mutuamente com a luz de presença da retaguarda, a luz delimitadora da retaguarda, a luz de nevoeiro da retaguarda, a luz de travagem, ou estiver agrupada ou tiver parte da superfície emissora de luz em comum com o reflector da retaguarda.
 8.2.
 A cor da luz emitida no interior do campo da grelha de distribuição de luz definido no n.o 2 do anexo 4 deve encontrar-se dentro dos limites das coordenadas tricromáticas prescritas para a cor em causa no anexo 5 do presente regulamento. Fora deste campo, não deve observar-se qualquer variação brusca da cor.
 9. PROCEDIMENTO DE ENSAIO
 9.1.
 As medições devem ser efectuadas com uma lâmpada de incandescência normalizada incolor do tipo recomendado para a luz de presença e regulada de modo a produzir o fluxo luminoso de referência prescrito para esse tipo de luz, tendo em conta o disposto no n.o 9.2.
 9.2.
 Todas as medições realizadas com luzes equipadas com fontes luminosas não substituíveis (de incandescência e outras) devem ser efectuadas a 6,75 V, 13,5 V ou 28,0 V, respectivamente.
 No caso de fontes luminosas com alimentação especial, as tensões de ensaio acima indicadas são aplicadas aos terminais de entrada dessa fonte de alimentação. O laboratório de ensaios pode exigir do fabricante a fonte de alimentação especial necessária para as fontes luminosas.
 9.3.
 Devem ser determinados os limites da superfície aparente na direcção do eixo de referência de um dispositivo de sinalização luminosa.
 10. MODIFICAÇÃO DO TIPO DE LUZ DE PRESENÇA LATERAL E EXTENSÃO DA HOMOLOGAÇÃO
 10.1.
 Qualquer modificação de uma luz de presença lateral deve ser notificada à entidade administrativa que homologou a luz. Essa entidade pode:
 10.1.1.
 Considerar que as modificações introduzidas não são susceptíveis de ter efeitos adversos apreciáveis e que, em qualquer caso, a luz de presença lateral ainda cumpre as prescrições; ou:
 10.1.2.
 Exigir um novo relatório de ensaio ao serviço técnico responsável pela realização dos ensaios.
 10.2.
 A confirmação ou recusa da homologação, com especificação das alterações ocorridas, deve ser comunicada às partes contratantes no Acordo que apliquem o presente regulamento, através do procedimento indicado no n.o 5.3.
 10.3.
 A entidade competente que emite a extensão da homologação deve atribuir um número de série a cada formulário de comunicação emitido para tal extensão e notificar as outras partes no Acordo que apliquem o presente regulamento, através de um formulário de comunicação conforme ao modelo que consta do anexo 2 do presente regulamento.
 11. CONFORMIDADE DA PRODUÇÃO
 Os procedimentos relativos à conformidade da produção devem estar em conformidade com os indicados no apêndice 2 do Acordo (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), tendo em conta o seguinte:
 11.1.
 As luzes de presença laterais homologadas nos termos do presente regulamento devem ser produzidas de molde a corresponderem ao tipo homologado, mediante o cumprimento das prescrições estabelecidas nos n.os 7 e 8 anteriores.
 11.2.
 Devem ser cumpridas as prescrições mínimas aplicáveis aos procedimentos de controlo da conformidade da produção constantes do anexo 6 do presente regulamento.
 11.3.
 Devem ser cumpridas as prescrições mínimas enunciadas no anexo 7 do presente regulamento no que se refere à amostragem efectuada por um inspector.
 11.4.
 A entidade que concedeu a homologação de tipo pode verificar, em qualquer momento, os métodos de controlo da conformidade aplicados em cada instalação de produção. A periodicidade normal dessas verificações é bienal.
 12. SANÇÕES POR NÃO CONFORMIDADE DA PRODUÇÃO
 12.1.
 A homologação concedida relativamente a uma luz de presença lateral nos termos do presente regulamento pode ser revogada se não forem cumpridos os requisitos supramencionados.
 12.2.
 Se uma parte contratante no Acordo que aplique o presente regulamento revogar uma homologação previamente concedida, deve notificar imediatamente desse facto as restantes partes contratantes que apliquem o presente regulamento, através de um formulário de comunicação conforme ao modelo constante do anexo 2 do presente regulamento.
 13. CESSAÇÃO DEFINITIVA DA PRODUÇÃO
 Se o titular da homologação deixar definitivamente de fabricar uma luz de presença lateral homologada nos termos do presente regulamento, deve desse facto informar a entidade homologadora. Após receber a comunicação correspondente, essa entidade deve do facto informar as outras partes no Acordo que apliquem o presente regulamento através de um formulário de comunicação conforme ao modelo constante do anexo 2 do presente regulamento.
 14. DESIGNAÇÕES E ENDEREÇOS DOS SERVIÇOS TÉCNICOS RESPONSÁVEIS PELA REALIZAÇÃO DOS ENSAIOS DE HOMOLOGAÇÃO E DOS SERVIÇOS ADMINISTRATIVOS
 As partes no Acordo que apliquem o presente regulamento devem comunicar ao Secretariado das Nações Unidas as designações e endereços dos serviços técnicos responsáveis pela realização dos ensaios de homologação e dos serviços administrativos que concedem homologações, aos quais devem ser enviados os formulários de comunicação que certificam a concessão, extensão, recusa ou revogação da homologação emitidos noutros países.
 15. PRESCRIÇÕES TRANSITÓRIAS
 15.1.
 A partir da data de entrada em vigor do suplemento 3 ao regulamento, nenhuma das partes contratantes que aplique o presente regulamento pode recusar a concessão de homologações ECE nos termos do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo suplemento 3.
 15.2.
 Decorridos 24 meses após a data da entrada em vigor do suplemento 3 ao presente regulamento, as partes contratantes que apliquem o presente regulamento só devem conceder homologações ECE se o tipo de luz de presença lateral a homologar cumprir os requisitos constantes do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo suplemento 3.
 15.3.
 As partes contratantes que apliquem o presente regulamento não devem recusar a extensão de homologações concedidas nos termos do presente regulamento na sua forma original e com a redacção que lhe for dada por suplementos subsequentes.
 15.4.
 As partes contratantes que apliquem o presente regulamento devem continuar a conceder homologações aos tipos de luzes de presença laterais que cumpram os requisitos constantes do presente regulamento na sua forma original, e com a redacção que lhe for dada por suplementos subsequentes, durante o período de 12 meses que se segue à data de entrada em vigor do suplemento 3 ao presente regulamento.
 15.5.
 As homologações ECE concedidas ao abrigo do presente regulamento antes de terminado o período de 12 meses após a data da sua entrada em vigor, assim como todas as extensões de homologações, incluindo as que se referem ao presente regulamento na sua forma original e aos seus suplementos subsequentes, continuam a ser válidas indefinidamente. Quando o tipo de luz de presença lateral homologado nos termos do presente regulamento na sua forma original e dos seus suplementos subsequentes cumprir os requisitos do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo suplemento 3, a parte contratante que concedeu a homologação deve notificar desse facto as restantes partes contratantes que apliquem o presente regulamento.
 15.6.
 Nenhuma das partes contratantes que aplique o presente regulamento pode recusar um tipo de luz de presença homologado nos termos do suplemento 3 ao presente regulamento.
 15.7.
 Até 36 meses após a data de entrada em vigor do suplemento 3 ao presente regulamento, nenhuma das partes contratantes que aplique o presente regulamento pode recusar um tipo de luz de presença lateral homologado nos termos do presente regulamento na sua forma original e com a redacção que lhe for dada por suplementos subsequentes.
 15.8.
 A contar de 36 meses após a data de entrada em vigor do suplemento 3 ao presente regulamento, as partes contratantes que apliquem o presente regulamento podem recusar a venda de um tipo de luz de presença lateral que não cumpra os requisitos constantes do suplemento 3 ao presente regulamento, excepto se a luz de presença em causa servir de peça de substituição para montagem em veículos em circulação.
 15.9.
 As partes contratantes que apliquem o presente regulamento devem continuar a emitir homologações para luzes de presença laterais ao abrigo de quaisquer outros suplementos precedentes ao regulamento, desde que essas luzes de presença laterais sirvam de peças de substituição para montagem em veículos em circulação.
 15.10.
 A partir da data oficial de entrada em vigor do suplemento 3 ao regulamento, nenhuma das partes contratantes que aplique o presente regulamento pode proibir a instalação num veículo de uma luz de presença homologada nos termos do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo seu suplemento 3.
 15.11.
 As partes contratantes que apliquem o presente regulamento devem continuar a autorizar a instalação num veículo de uma luz de presença lateral homologada nos termos do presente regulamento na sua forma original e com a redacção que lhe for dada por suplementos subsequentes durante o período de 48 meses posterior à data de entrada em vigor do suplemento 3 à série 00 de alterações.
 15.12.
 Decorrido um período de 48 meses após a data de entrada em vigor do suplemento 3 ao regulamento, as partes contratantes que apliquem o presente regulamento podem proibir a instalação de uma luz de presença lateral não conforme aos requisitos do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo suplemento 3, num veículo novo ao qual tenha sido concedida uma homologação de âmbito nacional ou individual mais de 24 meses após a data de entrada em vigor do suplemento 3.
 15.13.
 Decorrido um período de 60 meses após a data de entrada em vigor, as partes contratantes que apliquem o presente regulamento podem proibir a instalação de uma luz de presença lateral não conforme aos requisitos do presente regulamento, com a redacção que lhe foi dada pelo suplemento 3, num novo veículo matriculado pela primeira vez mais de 60 meses após a data de entrada em vigor do suplemento 3 ao presente regulamento.
 (1) Tal como definidas no anexo 7 da Resolução consolidada sobre a construção de veículos (R.E.3), (documento TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, com a última redacção que lhe foi dada pela Amend. 4).
 (2) 1 para a Alemanha, 2 para a França, 3 para a Itália, 4 para os Países Baixos, 5 para a Suécia, 6 para a Bélgica, 7 para a Hungria, 8 para a República Checa, 9 para a Espanha, 10 para a Sérvia, 11 para o Reino Unido, 12 para a Áustria, 13 para o Luxemburgo, 14 para a Suíça, 15 (não utilizado), 16 para a Noruega, 17 para a Finlândia, 18 para a Dinamarca, 19 para a Roménia, 20 para a Polónia, 21 para Portugal, 22 para a Federação da Rússia, 23 para a Grécia, 24 para a Irlanda, 25 para a Croácia, 26 para a Eslovénia, 27 para a Eslováquia, 28 para a Bielorrússia, 29 para a Estónia, 30 (não utilizado), 31 para a Bósnia-Herzegovina, 32 para a Letónia, 33 (não utilizado), 34 para a Bulgária, 35 (não utilizado), 36 para a Lituânia, 37 para a Turquia, 38 (não utilizado), 39 para o Azerbaijão, 40 para a antiga República Jugoslava da Macedónia, 41 (não utilizado), 42 para a Comunidade Europeia (homologações emitidas pelos Estados-Membros utilizando os respectivos símbolos ECE), 43 para o Japão, 44 (não utilizado), 45 para a Austrália, 46 para a Ucrânia, 47 para a África do Sul, 48 para a Nova Zelândia, 49 para Chipre, 50 para Malta, 51 para a República da Coreia, 52 para a Malásia, 53 para a Tailândia, 54 e 55 (não utilizados), 56 para o Montenegro, 57 (não utilizado) e 58 para a Tunísia. Os números seguintes serão atribuídos a outros países pela ordem cronológica da sua ratificação ou adesão ao Acordo relativo à adopção de prescrições técnicas uniformes aplicáveis aos veículos de rodas, aos equipamentos e às peças susceptíveis de serem montados ou utilizados num veículo de rodas e às condições de reconhecimento recíproco das homologações emitidas em conformidade com essas prescrições; os números assim atribuídos serão comunicados pelo Secretário-Geral da Organização das Nações Unidas às partes contratantes no Acordo.
 (3) Além disso, para a luz de presença lateral vermelha, no campo angular de 60° a 90°, na direcção horizontal, e ± 20°, na direcção vertical, para a frente do veículo, a intensidade máxima está limitada a 0,25 cd.
 ANEXO 1
 ÂNGULOS MÍNIMOS EXIGIDOS PARA A DISTRIBUIÇÃO DA LUZ NO ESPAÇO
 Ângulos verticais mínimos, SM1 e SM2:
 O ângulo de 10 ° abaixo da horizontal pode ser reduzido para 5 °, no caso de luzes com uma altura de montagem admissível igual ou inferior a 750 mm em relação ao solo.
 Ângulos horizontais mínimos, SM1:
 Ângulos horizontais mínimos, SM2
 ANEXO 2
 COMUNICAÇÃO
 [(Formato máximo: A 4 (210 x 297 mm)]
 ANEXO 3
 DISPOSIÇÕES DAS MARCAS DE HOMOLOGAÇÃO
 Exemplo 1 a)
 Exemplo 1 b)
 Exemplo 2
 Marcação simplificada para uma montagem de diversas luzes que fazem parte da mesma unidade
 MODELO A
 MODELO B
 MODELO C
 Nota: Os três exemplos de marcas de homologação, modelos A, B e C, representam três variantes possíveis da marcação de um dispositivo de sinalização luminosa quando duas ou mais luzes fizerem parte da mesma unidade de luzes agrupadas, combinadas ou incorporadas mutuamente.
 A marca de homologação indica que o dispositivo foi homologado nos Países Baixos (E4), com o número de homologação 3333 e abrange:
 Um retrorreflector da retaguarda e lateral da classe IA, homologado nos termos da série 02 de alterações ao Regulamento n.o 3;
 Um indicador de mudança de direcção da retaguarda da categoria 2a, homologado nos termos da série 01 de alterações ao Regulamento n.o 6;
 Uma luz vermelha de presença da retaguarda (R), homologada nos termos da série 01 de alterações ao Regulamento n.o 7;
 Uma luz de nevoeiro da retaguarda (F), homologada nos termos da série 01 de alterações ao Regulamento n.o 38;
 Uma luz de marcha-atrás (AR) homologada nos termos da série 01 de alterações ao Regulamento n.o 23;
 Uma luz de travagem (S1) homologada nos termos da série 01 de alterações ao Regulamento n.o 7;
 Uma luz de presença lateral (SM1) homologada nos termos do presente regulamento na sua forma original.
 Luz incorporada mutuamente ou agrupada com um farol
 Exemplo 3
 O corpo principal do farol deve exibir o único número de homologação válido, por exemplo:
 Exemplo 4
 Módulos de fonte luminosa
 MD E3 17325
 O código de identificação do módulo de fonte luminosa da figura 3 indica que foi homologado juntamente com uma luz homologada na Itália (E 3), com o número de homologação 17325.
 ANEXO 4
 MEDIÇÕES FOTOMÉTRICAS
 1. Métodos de medição
 1.1. Durante as medições fotométricas, devem utilizar-se máscaras adequadas para evitar as reflexões parasitas.
 1.2. No caso de os resultados das medições serem contestados, estas devem ser executadas de modo a cumprirem os seguintes requisitos:
 1.2.1.
 A distância de medição deve ser tal que seja aplicável a lei do inverso do quadrado das distâncias.
 1.2.2.
 A aparelhagem de medição deve ser tal que a abertura angular do receptor, vista do centro de referência da luz, esteja compreendida entre 10’ e 1°.
 1.2.3.
 Considera-se cumprido o requisito aplicável à intensidade para uma determinada direcção de observação se for cumprido numa direcção que não se desvie mais de um quarto de grau em relação à direcção de observação.
 1.3. Nos casos em que o dispositivo pode ser instalado no veículo em mais de uma posição ou num campo de diferentes posições, as medições fotométricas devem ser repetidas para cada posição ou para as posições extremas do campo do eixo de referência especificado pelo fabricante.
 1.4. A direcção H = 0° e V = 0° corresponde ao eixo de referência. (no veículo é horizontal, perpendicular ao plano longitudinal médio do veículo e orientada no sentido da visibilidade imposta). Passa pelo centro de referência.
 2. Quadros de distribuição da luz
 2.1. Categoria SM1 de luzes de presença laterais
 2.1.1.
 Valores mínimos:
 0,6 cd em qualquer ponto que não esteja no eixo de referência, no qual será de 4,0 cd.
 2.1.2.
 Valores máximos:
 25,0 cd em qualquer ponto.
 2.2. Categoria SM2 de luzes de presença laterais
 2.2.1.
 Valores mínimos:
 0,6 cd em qualquer ponto.
 2.2.2.
 Valores máximos:
 25,0 cd em qualquer ponto.
 2.3. Para as categorias SM1 e SM2 de luzes de presença laterais, pode ser suficiente verificar apenas cinco pontos seleccionados pela entidade que realiza o ensaio.
 2.4. No campo de distribuição da luz acima indicado como uma rede, o padrão da luz deve ser substancialmente uniforme, isto é, a intensidade da luz em cada direcção de uma parte do campo formado pelas linhas da rede deve cumprir, pelo menos, o valor mínimo mais baixo aplicável às respectivas linhas da rede.
 2.5. Contudo, caso um dispositivo se destine a ser instalado com uma altura de montagem igual ou inferior a 750 mm acima do solo, a intensidade fotométrica é verificada apenas até um ângulo de 5° para baixo.
 3. Medição fotométrica das luzes
 O desempenho fotométrico deve ser verificado:
 3.1. No caso de fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência e outras):
 com as fontes luminosas presentes na luz, em conformidade com o ponto 9.2 do presente regulamento.
 3.2. Para as lâmpadas de incandescência substituíveis:
 quando equipadas com lâmpadas de incandescência de 6,75 V, 13,5 V ou 28,0 V, os valores da intensidade luminosa devem ser corrigidos. O factor de correcção é a relação entre o fluxo luminoso de referência e o valor médio do fluxo luminoso obtido com a tensão aplicada (6,75 V, 13,5 V ou 28,0 V). Os fluxos luminosos reais de cada lâmpada de incandescência não devem desviar-se mais de ± 5 % do valor médio. Em alternativa, pode ser utilizada uma lâmpada de incandescência normalizada em cada uma das posições, a funcionar ao seu fluxo de referência, somando-se as medições correspondentes a cada posição.
 3.3. Para qualquer luz de sinalização, com excepção das luzes equipadas com lâmpadas de incandescência, os valores de intensidade luminosa, medidos após um minuto e após 30 minutos de funcionamento, devem cumprir os requisitos mínimos e máximos. A distribuição da intensidade luminosa após um minuto de funcionamento pode ser calculada a partir da distribuição da intensidade luminosa após 30 minutos de funcionamento, aplicando, a cada ponto de ensaio, o rácio de intensidades luminosas medidas em HV após um minuto e após 30 minutos de funcionamento.
 ANEXO 5
 Cor da luz emitida: luzes para as coordenadas de cromaticidade
 Para a verificação destas características colorimétricas, emprega-se uma fonte luminosa à temperatura de cor de 2 856 K, correspondendo ao iluminante A da Comissão Internacional da Iluminação (CIE). Todavia, no caso de luzes equipadas com fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência e outras), as características colorimétricas devem ser verificadas com as fontes luminosas presentes na luz, em conformidade com o n.o 9.2 do presente regulamento.
 ANEXO 6
 PRESCRIÇÕES MÍNIMAS RELATIVAS AOS PROCEDIMENTOS DE CONTROLO DA CONFORMIDADE DA PRODUÇÃO
 1. DISPOSIÇÕES GERAIS
 1.1. Deve considerar-se que os requisitos de conformidade foram cumpridos, dos pontos de vista mecânico e geométrico, nos termos do presente regulamento, se as diferenças não ultrapassarem os inevitáveis desvios de fabrico.
 1.2. No que se refere ao desempenho fotométrico, a conformidade de luzes de presença laterais produzidas em série não deve ser contestada se, no ensaio do desempenho fotométrico de uma luz de presença seleccionada aleatoriamente e equipada com uma lâmpada de incandescência normalizada, ou se, quando as luzes de presença laterais estiverem equipadas com fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência ou outras) e todas as medições forem efectuadas a 6,75 V, 13,5 V ou 28,0 V, respectivamente:
 1.2.1.
 Nenhum dos valores medidos apresentar um desvio desfavorável superior a 20 % em relação aos valores prescritos no presente regulamento.
 1.2.2.
 Se, no caso de uma luz de presença equipada com uma fonte luminosa substituível, os resultados do ensaio acima descrito não cumprirem os requisitos, os referidos ensaios das luzes de presença laterais devem ser repetidos utilizando uma outra lâmpada de incandescência normalizada.
 1.3. Devem ser cumpridas as coordenadas cromáticas se a luz de presença lateral estiver equipada com uma lâmpada de incandescência normalizada ou, no caso das luzes de presença laterais equipadas com fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência ou outras), se as características colorimétricas forem verificadas com a fonte luminosa presente na referida luz.
 2. PRESCRIÇÕES MÍNIMAS RELATIVAS À VERIFICAÇÃO DA CONFORMIDADE POR PARTE DO FABRICANTE
 Para cada tipo de luz de presença lateral, o titular da marca de homologação deve realizar, pelo menos, os ensaios abaixo indicados, a intervalos adequados. Os ensaios devem ser realizados em conformidade com as disposições do presente regulamento.
 Se algumas amostras acusarem não conformidade no tipo de ensaio em causa, devem ser seleccionadas e ensaiadas outras amostras. O fabricante deve efectuar as diligências necessárias para assegurar a conformidade da produção em causa.
 2.1. Natureza dos ensaios
 Os ensaios de conformidade constantes do presente regulamento devem abranger as características fotométricas e colorimétricas das luzes.
 2.2. Métodos utilizados nos ensaios
 2.2.1.
 De um modo geral, os ensaios são realizados em conformidade com os métodos prescritos no presente regulamento.
 2.2.2.
 Em todos os ensaios de conformidade realizados pelo fabricante, podem ser empregues métodos equivalentes, sujeitos à aprovação da entidade responsável pelos ensaios de homologação. Compete ao fabricante provar que os métodos utilizados são equivalentes aos prescritos no presente regulamento.
 2.2.3.
 A aplicação dos n.os 2.2.1 e 2.2.2 implica uma calibração periódica do equipamento de ensaio e a sua correlação com as medições efectuadas por uma entidade competente.
 2.2.4.
 Em todos os casos, os métodos de referência devem ser os constantes do presente regulamento, designadamente para efeitos de verificação administrativa e de amostragem.
 2.3. Natureza da amostragem
 As amostras das luzes são seleccionadas aleatoriamente a partir de um lote de produção uniforme. Por «lote de produção uniforme», entende-se um conjunto de luzes de presença laterais do mesmo tipo, definido em conformidade com os métodos de produção do fabricante.
 Em geral, a avaliação deve incidir sobre a produção em série de diversas unidades fabris. Todavia, o fabricante pode agrupar registos relativos ao mesmo tipo a partir de várias unidades fabris, desde que estas utilizem o mesmo sistema de qualidade e a mesma gestão de qualidade.
 2.4. Características fotométricas medidas e registadas
 As amostras de luzes são sujeitas a medições fotométricas para verificar os valores mínimos nos pontos enunciados no anexo 4 e as coordenadas cromáticas exigidas.
 2.5. Critérios de aceitabilidade
 O fabricante é responsável pela realização de um estudo estatístico dos resultados dos ensaios e pela definição, em consonância com a entidade competente, de critérios que regem a aceitabilidade destes produtos, a fim de cumprir as especificações estabelecidas para verificação da conformidade dos mesmos no n.o 11.1 do presente regulamento.
 Os critérios de aceitabilidade devem ser de molde a garantir que, com um nível de confiança de 95 %, seja de 0,95 a probabilidade mínima de aprovação num controlo aleatório por amostragem, em conformidade com o disposto no anexo 7 (primeira amostragem).
 Anexo 7
 PRESCRIÇÕES MÍNIMAS RELATIVAS À AMOSTRAGEM POR UM INSPECTOR
 1. GENERALIDADES
 1.1. Deve considerar-se que as prescrições de conformidade foram cumpridas, dos pontos de vista mecânico e geométrico, nos termos do presente regulamento, se as diferenças não ultrapassarem os inevitáveis desvios de fabrico.
 1.2. No que se refere ao desempenho fotométrico, a conformidade de luzes de presença laterais produzidas em série não deve ser contestada se, no ensaio do desempenho fotométrico de uma luz de presença lateral seleccionada aleatoriamente e equipada com uma lâmpada de incandescência normalizada, ou se, quando as luzes de presença laterais estiverem equipadas com fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência ou outras) e todas as medições forem efectuadas a 6,75 V, 13,5 V ou 28,0 V, respectivamente:
 1.2.1.
 Nenhum dos valores medidos apresentar um desvio desfavorável superior a 20 % em relação aos valores prescritos no presente regulamento.
 1.2.2.
 Se, no caso de uma luz de presença lateral equipada com uma fonte luminosa substituível, os resultados do ensaio acima descrito não cumprirem os requisitos, os referidos ensaios das luzes de presença laterais devem ser repetidos utilizando uma outra lâmpada de incandescência normalizada.
 1.2.3.
 As luzes de presença laterais com defeitos visíveis não são tomadas em consideração.
 1.3. Devem ser cumpridas as coordenadas cromáticas se a luz de presença lateral estiver equipada com uma lâmpada de incandescência normalizada ou, no caso das luzes de presença laterais equipadas com fontes luminosas não substituíveis (lâmpadas de incandescência ou outras), se as características colorimétricas forem verificadas com a fonte luminosa presente na referida luz.
 2. PRIMEIRA AMOSTRAGEM
 No decurso da primeira amostragem, seleccionam-se aleatoriamente quatro luzes de presença laterais. A primeira amostra de duas luzes é marcada com a letra A e a segunda amostra de duas luzes com a letra B.
 2.1. Conformidade não contestada
 2.1.1.
 Na sequência do processo de amostragem constante da figura 1 do presente anexo, a conformidade de luzes de produção em série não é contestada se os desvios dos valores medidos das luzes nos sentidos desfavoráveis forem os seguintes:
 2.1.1.1.
 Amostra A
 A1:
 numa luz de presença
 0 por cento
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 A2:
 em ambas as luzes, mais de
 0 por cento
 mas não mais de
 20 por cento
 Passar à amostra B
 2.1.1.2.
 Amostra B
 B1:
 Ambas as luzes de presença laterais
 0 por cento
 2.1.2.
 ou se a amostra A cumprir as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 2.2. Conformidade contestada
 2.2.1.
 Na sequência do processo de amostragem indicado na figura 1 do presente anexo, a conformidade das luzes de presença laterais de produção em série é contestada, e o fabricante convidado a fazer com que a sua produção cumpra os requisitos (alinhamento), se os desvios dos valores medidos das luzes de presença laterais forem os seguintes:
 2.2.1.1.
 Amostra A
 A3:
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, mais de
 20 por cento
 mas não mais de
 30 por cento
 2.2.1.2.
 Amostra B
 B2:
 no caso de A2
 numa luz de presença, mais de
 0 por cento
 mas não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 B3:
 no caso de A2
 numa luz de presença
 0 por cento
 numa luz de presença, mais de
 20 por cento
 mas não mais de
 30 por cento
 2.2.2.
 Ou se a amostra A não cumprir as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 2.3. Revogação da homologação
 A conformidade é contestada, com aplicação do disposto no n.o 12 se, na sequência do procedimento de amostragem indicado na figura 1 do presente anexo, os desvios dos valores medidos nas luzes de presença laterais forem os seguintes:
 2.3.1.
 Amostra A
 A4:
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, mais de
 30 por cento
 A5:
 em ambas as luzes, mais de
 20 por cento
 2.3.2.
 Amostra B
 B4:
 no caso de A2
 numa luz de presença, mais de
 0 por cento
 mas não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, mais de
 20 por cento
 B5:
 no caso de A2
 em ambas as luzes, mais de
 20 por cento
 B6:
 no caso de A2
 numa luz de presença
 0 por cento
 numa luz de presença, mais de
 30 por cento
 2.3.3.
 Ou se as amostras A e B não cumprirem as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 3. REPETIÇÃO DA AMOSTRAGEM
 No prazo de dois meses a contar da notificação, é necessário proceder à repetição da amostragem nos casos de A3, B2 e B3 com uma terceira amostra C de duas luzes e uma quarta amostra D de duas luzes, seleccionadas a partir dos lotes fabricados depois de efectuado o alinhamento.
 3.1. Conformidade não contestada
 3.1.1.
 Na sequência do processo de amostragem indicado na figura 1 do presente anexo, a conformidade das luzes de presença laterais de produção em série não é contestada se os desvios dos valores medidos das luzes forem os seguintes:
 3.1.1.1.
 Amostra C
 C1:
 numa luz de presença
 0 por cento
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 C2:
 em ambas as luzes, mais de
 0 por cento
 mas não mais de
 20 por cento
 Passar à amostra D
 3.1.1.2.
 Amostra D
 D1:
 No caso de C2:
 Ambas as luzes de presença laterais
 0 por cento
 3.1.2.
 Ou se a amostra C cumprir as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 3.2. Conformidade contestada
 3.2.1.
 Na sequência do processo de amostragem indicado na figura 1 do presente anexo, a conformidade das luzes de presença laterais de produção em série é contestada, e o fabricante convidado a fazer com que a sua produção cumpra os requisitos (alinhamento), se os desvios dos valores medidos das luzes de presença laterais forem os seguintes:
 3.2.1.1.
 Amostra D
 D2:
 No caso de C2:
 numa luz de presença, mais de
 0 por cento
 mas não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 3.2.1.2.
 Ou se a amostra C não cumprir as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 3.3. Revogação da homologação
 A conformidade é contestada, com aplicação do disposto no n.o 12 se, na sequência do procedimento de amostragem indicado na figura 1 do presente anexo, os desvios dos valores medidos nas luzes de presença laterais forem os seguintes:
 3.3.1.
 Amostra C
 C3:
 numa luz de presença, não mais de
 20 por cento
 numa luz de presença, mais de
 20 por cento
 C4:
 em ambas as luzes, mais de
 20 por cento
 3.3.2.
 Amostra D
 D3:
 No caso de C2:
 numa luz de presença 0 ou mais de
 0 por cento
 numa luz de presença, mais de
 20 por cento
 3.3.3.
 Ou se as amostras C e D não cumprirem as condições enunciadas no n.o 1.2.2.
 Figura 1


text:
 22.11.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 301/47
 Tožba, vložena 11. septembra 2008 – New Europe proti Komisiji
 (Zadeva T-383/08)
 (2008/C 301/81)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranki
 Tožeča stranka: New Europe (Bruselj, Belgija) (zastopnik: A.-M. Alamanou, odvetnik)
 Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti
 Predloga tožeče stranke:
 —
 za nično naj se razglasi odločba Komisije v obliki dopisa z dne 2. julija 2008, ki jo je tožeča stranka prejela istega dne in s katero je slednji zavrnila dostop do imen podjetij in posameznikov, navedenih v dokumentih, ki jih je razkrila Komisija; in
 —
 toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, nastalih v tem postopku.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožeča stranka z obravnavano tožbo izpodbija odločbo Komisije, ki ji je bila vročena z dopisom z dne 2. julija 2008, s katero je Komisija zavrnila razkritje imen podjetij in posameznikov, ki so bili udeleženi v tako imenovani zadevi „Eximo“, navedenih v dokumentih, ki jih je Komisija razkrila tožeči stranki kot odgovor na njeno prvotno vlogo.
 Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe iz naslednjih razlogov:
 Prvič, po mnenju tožeče stranke je v izpodbijani odločbi očitno napačno uporabljeno pravo v delu, v katerem je Komisija napačno razlagala in se sklicevala na izjeme, ki so določene v členu 4(1)(b), 4(2), prva alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 (1), ne da bi presodila dejstva ali navedla razloge za njeno zavrnitev. Poleg tega tožeča stranka trdi, da je Komisija storila napačno presodila dejstva, ko je ugotovila, da bi poslovni interesi zadevnih podjetij ter zasebnost in integriteta udeleženih posameznikov bili resno ogroženi, če bi bila njihova imena razkrita. Nadalje tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija z izbiro široke razlage pojmov „varstvo poslovnih interesov“ in „varstvo zasebnosti in integritete posameznika“ kršila načelo čim širšega dostopa do dokumentov, ki je določeno v členu 1(a) Uredbe (ES) št. 1049/2001.
 Drugič, tožeča stranka trdi, da je izpodbijana odločba kršila člen 4(4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 v delu, v katerem Komisija tožeči stranki ni odobrila popolnega dostopa do dokumenta, ki je že bil dostopen javnosti.
 Tretjič, tožeča stranka trdi, da je Komisija, s tem da tožeči stranki ni sporočila razlogov, na katere je oprla svojo odločbo, in s tem, da se je zgolj sklicevala na izjeme, ki so določene v členu 4(4) Uredbe (ES) št. 1049/2001, kršila obveznost obrazložitve iz člena 253 ES.
 (1) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL 2001 L 145, str. 43).


text:
 22.9.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 287/40
 Sodba Sodišča za uslužbence (tretji senat) z dne 20. junija 2012 – Cristina proti Komisiji
 (Zadeva F-83/11) (1)
 (Javni uslužbenci - Javni natečaj - Sklep natečajne komisije o nepripustitvi k preverjanjem - Pravna sredstva - Pravno sredstvo, ki je bilo na sodišče vloženo preden je bila v upravnem postopku izdana odločba na podlagi ugovora - Dopustnost - Posebni pogoji za pripustitev k natečaju - Delovne izkušnje glede na naravo delovnih mest)
 2012/C 287/74
 Jezik postopka: francoščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Alma Yael Cristina (Bruselj, Belgija) (zastopniki: S. Rodrigues, A. Blot in C. Bernard-Glanz, odvetniki)
 Tožena stranka: Evropska komisija (zastopnika: J. Currall in B. Eggers, zastopnika)
 Predmet
 Predlog za razglasitev ničnosti sklepa, ki ga je sprejel predsednik natečajne komisije za natečaj „EPSO/AST/112/10 - Assistants (AST 3)“, da se tožeče stranke ne pripusti k preverjanjem.
 Izrek
 1.
 Tožba se zavrne.
 2.
 A. Y. Cristina nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.
 (1) UL C 340, 19.11.11, str. 41.