text:
 |
 52013PC0794
 Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus /* COM/2013/0794 final - 2013/0403 (COD) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 1.1. Ettepaneku üldine taust
 Määrus nr 861/2007, millega luuakse Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlus, võeti vastu 11. juulil 2007[1] selleks, et parandada
 õiguskaitse kättesaadavust, lihtsustades ja kiirendades piiriüleste väiksemate
 kohtuvaidluste menetlemist ning vähendades selliste kohtuvaidluste kulusid.
 Lisaks oli määruse eesmärk ka hõlbustada kohtuotsuste täitmist – määrusega
 kaotati vahemenetlused (exequatur), mis olid vajalikud kohtuotsuste
 tunnustamiseks ja täitmiseks teises liikmesriigis kui kohtuotsuse tegemise
 riik.
 Määrusega nr 861/2007 kehtestati lisaks
 liikmesriikide õiguse kohaselt kehtivatele menetlustele alternatiivne menetlus
 selliste piiriüleste kohtuasjade lahendamiseks, mille puhul nõude väärtus ei
 ületa 2 000 eurot. Määrust kohaldatakse ELis (välja arvatud Taani) alates 1. jaanuarist
 2009. Väiksemate kohtuvaidluste menetlus on oma olemuselt tüüpvormidel põhinev
 kirjalik menetlus, millele kehtivad ranged tähtajad. Pooli ei pea esindama
 juristid ja elektrooniliste sidevahendite kasutamine on soovitav. Lisaks peab
 kohtuvaidluse kaotanud pool kandma võitja menetluskulusid ainult sel määral,
 mil need on proportsionaalsed nõude väärtusega. Menetlust võivad kasutada nii
 tarbijad kui ka ettevõtjad, kes teevad ELis piiriüleseid tehinguid. Menetluse
 eesmärk on parandada tarbijate ja ettevõtjate juurdepääsu õiguskaitsele ning
 nende õiguste teostamist.
 Määruse artiklis 28 on sätestatud, et komisjon
 peab 1. jaanuariks 2014 esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa
 Majandus- ja Sotsiaalkomiteele üksikasjaliku aruande määruse toimimise kohta,
 sealhulgas eelkõige 2 000 eurose nõude piirväärtuse asjakohasuse kohta.
 Vajaduse korral tuleks aruandele lisada ettepanekud määruse muutmiseks.
 1.2. Vajadus muuta Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust
 Ajal, mil Euroopa Liit
 seisab silmitsi oma ajaloo suurima majanduskriisiga, on õigusemõistmise
 tõhustamisest Euroopa Liidus saanud oluline tegur majandustegevuse toetamisel[2]. Üks võimalus õigusemõistmise tõhustamiseks ELis on vaadata läbi määrus,
 millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus.
 Määrus nr 861/2007 võeti vastu seetõttu, et
 väiksemate nõuetega kohtusse pöördumist raskendavad probleemid võimenduvad
 oluliselt, kui selliseid nõudeid esitatakse piiriüleses kontekstis. Sellistes
 olukordades tekivad täiendavad probleemid, näiteks ei tunne menetluse pooled
 teise riigi seadusi ega kohtumenetluse nõudeid, suurem vajadus suulise ja
 kirjaliku tõlke järele ning vajadus minna kohtuistungile välisriiki. Kuna piiriülene kaubandus ELis on viimastel aastatel
 kasvanud ja oodata on, et tulevikus see suureneb veelgi, süveneb üha vajadus
 selliste tõhusate õiguskaitsemehhanismide järele, millega majandustegevust
 toetada saaks.
 Väiksemate kohtuvaidluste lahendamise menetlus
 põhineb tüüpvormidel ja pooltele pakutakse vormide täitmisel tasuta abi. Seega
 võimaldatakse kohtutel menetleda avaldusi algusest lõpuni kirjaliku menetluse
 teel, mistõttu langeb ära vajadus minna kohtuistungile, välja arvatud
 erandlikel juhtudel, kui kohus ei saa otsust esitatud kirjalike tõendite põhjal
 teha, samuti ei ole vaja, et pooli esindaks jurist. Määruses soovitatakse
 kohtutel kasutada sidevahendeid nõudevormide vastuvõtmiseks ja kohtuistungite
 pidamiseks. Menetluses tehtud kohtuotsus kehtib kõigis ELi liikmesriikides,
 ilma et selle tunnustamiseks ja täitmiseks oleks vaja täiendavat vahemenetlust[3].
 Kuid hoolimata sellest, et väiksemate
 kohtuvaidluste lahendamise menetlus aitab piiriüleste nõuetega kohtusse
 pöördumisel oluliselt vähendada aja- ja rahakulu, tuntakse ja kasutatakse seda
 menetlust aastaid pärast määruse nr 861/2007 kohaldamise algust endiselt vähe.
 Euroopa Parlament märkis 2011. aasta resolutsioonis,[4] et rohkem tööd tuleb
 teha õiguskindluse ja menetluse läbipaistvuse tagamiseks ning keelebarjääride
 ületamiseks. Parlament kutsus komisjoni üles astuma samme tarbijate ja
 ettevõtjate teadlikkuse suurendamiseks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetlusest, et nad seda rohkem kasutaksid. Tarbijate ja ettevõtjate
 esindusorganisatsioonid on samuti leidnud, et määrust võiks täiendada nii, et
 see vastaks paremini tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise
 suurusega ettevõtjate (VKEde) vajadustele. Ka liikmesriigid on leidnud kehtivas
 määruses teatavaid puudusi, mis tuleks kõrvaldada.
 Probleemid tulenevad
 eelkõige sellistest ebakohtadest kehtivates normides nagu määruse liiga kitsas
 kohaldamisala, kuna nõude suuruse piirväärtus on liiga väike ja piiriülene
 hõlmatus väike, ning asjaolust, et menetlus on ikkagi liiga koormav, kulukas ja
 aeganõudev ning ei kajasta liikmesriikide kohtusüsteemides pärast määruse
 vastuvõtmist toimunud tehnoloogilist arengut. Isegi juhtudel, kui probleemid on
 seotud kehtivate normide– puuduliku rakendamisega (nagu näiteks teataval määral
 menetluse vähese läbipaistvusega seotud probleemi puhul), tuleb tunnistada, et
 määruse sätted ei ole alati päris selged. Euroopa Komisjon
 on üldsuse teadlikkuse kasvatamiseks astunud juba hulga samme. Näiteks on liikmesriikides
 korraldatud mitu temaatilist seminari, et VKEsid väiksemate kohtuvaidluste
 lahendamise menetlusest teavitada, menetluse kohta on avaldatud praktiline juhis
 ja levitatud on õppemooduleid, et Euroopa ettevõtjaid selles valdkonnas
 koolitada.
 2013. aasta aruandes ELi kodakondsuse
 kohta[5] nimetas komisjon määruse läbivaatamist üheks meetmeks, mis aitaks
 tugevdada liidu kodanike õigusi, kuna see hõlbustab teises liikmesriigis tehtud
 ostudega seotud vaidluste lahendamist. Määruse läbivaatamist on nimetatud ka Euroopa
 tarbijakaitse tegevuskavas[6]
 kui tarbijaõiguste tõhusama teostamise vahendit. Lisaks toetab määruse
 ajakohastamine ELi praeguseid poliitilisi prioriteete, milleks on kaasa aidata
 majanduse elavdamisele ja jätkusuutlikule kasvule, muutes kohtumenetlused
 tõhusamaks ja lihtsamaks ning VKEdele kergemini kättesaadavaks.
 1.3. Vajadus määruse (EÜ) nr 1896/2006
 artikkel 17 läbi vaadata
 Euroopa maksekäsumenetluse puhul viib kostja
 poolt vastuväite esitamine automaatselt selleni, et menetlus jätkub tavalise
 tsiviilkohtumenetlusena. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 kehtestamisest saadik ei ole see piirang aga määruse nr 861/2007
 kohaldamisalasse kuuluvate nõuete puhul põhjendatud.
 Seetõttu tuleks määruses (EÜ) nr 1896/2006
 täpsustada, et kui vaidlus kuulub Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 kohaldamisalasse, peaks ka Euroopa maksekäsumenetluse poolel, kes on esitanud
 vastuväite, olema võimalus kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetlust.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
 KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 Komisjon korraldas mitu konsultatsiooni,
 et koguda teavet määruse praeguse kohaldamispraktika ja selle võimalike
 muudatuste kohta. Konsultatsioonide käigus saadi kasulikku infot sidusrühmade
 ja liikmesriikide seisukohtade kohta, mida võeti mõjuhinnangu koostamisel
 arvesse.
 2012. aasta novembris-detsembris
 korraldati Eurobaromeetri küsitlus,[7]
 et hinnata Euroopa kodanike teadlikkust, ootusi ja kogemusi seoses määruse
 kohaldamisega. Uuringu tulemused näitasid, et 71 % tarbijate nõuetest jääb
 praegu allapoole määrusega kehtestatud 2 000 eurost piirväärtust. Väikseim
 summa, mille puhul tarbijad on valmis alustama kohtuvaidlust teises
 liikmesriigis, on keskmiselt 786 eurot. 12 % vastanutest oli teadlik
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusest, kusjuures 1 % vastanutest
 väitis, et on seda menetlust juba kasutanud. 69 % neist, kes on Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust kasutanud, oli sellega rahul. Nende
 vastanute puhul, kes olid kahe viimase aasta jooksul mõne ettevõtja vastu
 kohtusse pöördunud ja võitnud (nii riigisisestes kui ka piiriülestes asjades),
 oli 97 %-l kohtuotsus edukalt täide viidud. Kõige olulisemad tegurid, mis
 mõjutaksid kodanikke kohtusse pöörduma, on järgmised: võimalus kasutada
 kirjalikku menetlust ilma, et peaks ise kohtuistungile minema (33 %),
 menetluses osalemine ilma juristi abita (26 %), veebipõhise menetluse
 võimalus (20 %) ja võimalus kasutada menetluses emakeelt (24 %).
 9. märtsist 10. juunini 2013 toimus veebipõhine
 avalik konsultatsioon. Konsultatsiooniga koguti arvamusi selle kohta,
 kuidas Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust veelgi parandada ja
 lihtsustada, et eelkõige tarbijad ja VKEd sellest rohkem kasu saaksid.
 Erinevatelt sidusrühmadelt, kelle hulgas olid tarbijate esindusorganisatsioonid
 ja ettevõtjate ühendused, kohtunikud, juristid ja õppejõud, saadi 80 vastust.
 Konsultatsiooni tulemused[8]
 näitavad, et 66 % vastanutest toetab nõude piirväärtuse suurendamist 10 000
 euroni, 63 % pooldab menetluses elektrooniliste sidevahendite kasutamist
 ja 71 % leiab, et kohtud tuleks varustada videokonverentsi- või muude
 elektrooniliste sideseadmetega. Ainult 28 %
 vastanutest arvas, et liikmesriigid pakuvad menetluses osalemiseks tasuta abi.
 2013. aasta aprilli alguses saadeti
 liikmesriikidele ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustikule põhjalik küsimustik
 määruse toimimise ja selle kohaldamise praktika kohta. Küsimustiku eesmärk oli
 koguda andmeid Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kasutamise kohta
 liikmesriikides, elektrooniliste sidevahendite kasutamise kohta
 kohtumenetluses, kodanikele vormide täitmisel pakutava abi olemasolu ja liikide
 kohta, menetlustähtaegade, kohtuistungite ja tõendite, menetluskulude kohta
 ning selle kohta, kas asjaomaste väiksemate nõuete piirväärtust tuleks
 suurendada. Küsimustikule vastamise tähtpäev oli 15. mai 2013. Kokku
 saatsid vastused 20 liikmesriiki[9].
 Euroopa õigusalase koostöö võrgustikus on mitu korda arutatud Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 kohaldamist, seda, milliseid meetmeid võtta inimeste teavitamiseks sellest
 menetlusest ja selle toimimisest ning võimalikke muudatusi menetluses. 17. mail
 2011 toimunud kohtumisel märkisid mõned liikmesriigid, et väiksemate
 kohtuvaidluste menetluse võimalusi ei ole täiel määra ära kasutatud ning et
 ühest küljest tuleks menetlust täiustada, aga teisest küljest parandada ka
 inimeste teadlikkust sellest. Loodi töörühm, kellele tehti ülesandeks koostada
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse praktiline juhis, mis oleks mõeldud
 õiguspraktikutele. 29.–30. mail 2013 toimunud kohtumisel arutati menetluse
 selliseid elemente, mida võiks muuta, nagu näiteks nõude piirväärtuse
 suurendamine, elektrooniliste sidevahendite kasutamine kohtute ja poolte
 vahelises suhtluses ning teatavates aspektides ELi miinimumnõuete kehtestamine
 menetluse toimetamiseks, nagu nt: videokonverentsiseadmete kasutamine
 kohtuistungite pidamiseks, kohtulõivude arvestamise ja tasumise läbipaistvus
 ning menetluse kasutajatele pakutav abi, sh poole esindamine juristi poolt.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 3.1. Kavandatud meetmete
 olulisemad punktid
 Kavandatud muudatustest olulisemad on
 järgmised:
 ·
 määruse reguleerimisala laiendamine nii, et see
 hõlmaks piiriüleseid nõudeid väärtusega kuni 10 000 eurot;
 ·
 piiriülese juhtumi määratluse laiendamine;
 ·
 elektrooniliste sidevahendite parem kasutamine, sh
 teatavate dokumentide kättetoimetamiseks;
 ·
 kohtutele kohustuse panemine kasutada
 kohtuistungite läbiviimiseks ja tõendite kogumiseks videokonverentsi- ja
 telekonverentsiseadmeid ning muid sidevahendeid;
 ·
 menetluse eest tasutavate kohtulõivude ülempiiri
 kehtestamine;
 ·
 liikmesriikidele kohustuse panemine luua võimalused
 kohtulõivude tasumiseks, ilma et oleks vaja kohtusse kohale tulla;
 ·
 vormi D, mis sisaldab kohtuotsuse täitmiseks
 vajalikku kinnitust, tõlkimise kohustuse piiramine nii, et tõlkida tuleb ainult
 kohtuotsuse sisu;
 ·
 liikmesriikidele kohustuse panemine jagada teavet
 kohtulõivude ja nende maksmisviiside ning vormide täitmiseks pakutava abi
 kättesaadavuse kohta.
 3.1.1. Määruse reguleerimisala
 laiendamine nii, et see hõlmaks piiriüleseid nõudeid väärtusega kuni 10 000
 eurot
 Praegu kohaldatakse määrust nr 861/2007 ainult
 kuni 2 000 euro suuruste nõuete suhtes. Tarbijaid see eriti ei mõjuta,
 kuna nende nõuded enamasti seda piiri ei ületa, kuid VKEsid takistab see
 piirang sageli väiksemate kohtuvaidluste menetlust kasutamast. Ainult 20 %
 ettevõtjatevahelistest nõuetest jääb alla 2 000 euro piiri ning nõuded
 väärtusega 2 000–10 000 eurot moodustavad umbes 30 % kõigist
 piiriülestest ettevõtjatevahelistest nõuetest.
 45 % äriühingutest, kes satuvad
 piiriülesesse vaidlusse, otsustavad jätta kohtusse pöördumata, kuna
 menetluskulud on nõude väärtusega võrreldes ebaproportsionaalselt suured, ja 27 %
 jätavad kohtusse minemata, kuna menetlus võtaks liiga kaua aega. Kui
 lihtsustatud Euroopa menetlust saaks kohaldada ka selliste piiriüleste nõuete
 suhtes, mille väärtus on 2 000–10 000 eurot, lüheneks kohtumenetluse
 aeg ja väheneksid sellega seotud kulud selliste juhtumite puhul oluliselt.
 Viimastel aastatel on hulk liikmesriike
 laiendanud oma siseriiklike lihtsustatud menetluste kohaldamisala ja
 suurendanud selliste nõuete piirväärtust, mille puhul lihtsustatud menetlust
 kohaldatakse. See suundumus viitab vajadusele ajakohastada kohtusüsteeme ja
 teha juurdepääs õigusemõistmisele inimeste jaoks lihtsamaks, pakkudes võimalust
 kasutada suurema hulga väiksemate nõuete lahendamiseks lihtsustatud,
 taskukohaseid ja kiireid menetlusi. Eespool toodut arvesse võttes tuleb ka
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaldamise praegust piirväärtust (2 000
 eurot) suurendada.
 Kui suurendatakse piirväärtust, siis on
 isikutel võimalik lihtsustatud Euroopa menetluse alusel kohtusse pöörduda oluliselt
 suurema hulga juhtumitega. Tänu lihtsamale menetlusele, väiksematele kuludele
 ja lühemale menetlusajale võib eeldada, et maksma saab panna ka nõudeid, mille
 täitmise nõudmisest varem loobuti. Sihtrühm, kes sellest lahendusest peamiselt
 kasu saab, on VKEd, aga ka tarbijad, kuna umbes üks viiendik tarbijate nõuetest
 ületab 2 000 eurot. Nii ettevõtjad kui ka tarbijad saavad kasu
 sellest, kui Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust rohkem kasutama
 hakatakse, sest mida paremini kohtunikud, kohtuametnikud ja juristid seda
 menetlust tundma õpivad, seda kiiremini ja tõhusamalt seda edaspidi
 toimetatakse.
 3.1.2. Piiriülese juhtumi määratluse
 laiendamine
 Praegu kohaldatakse määrust nr 861/2007 ainult
 selliste juhtumite suhtes, mille korral vähemalt ühe poole alaline elu- või
 asukoht või peamine elukoht on liikmesriigis, mis ei ole liikmesriik, kus asub
 avaldusega tegelev kohus. Kuid sellised asjad, mille puhul poolte elu- või
 asukoht on samas liikmesriigis, kuid mis sisaldavad olulist piiriülest elementi
 ja mille puhul oleks Euroopa lihtsustatud menetluse kohaldamisest kasu, ei
 kuulu määruse reguleerimisalasse. Näiteks võib tuua asjad, mille puhul:
 ·
 lepingu täitmise koht
 on teises liikmesriigis, näiteks üürileping teises liikmesriigis asuva
 kinnisasja kasutamiseks puhkusereisi ajal, või
 ·
 kahju tekitanud sündmus
 toimus teises liikmesriigis, näiteks kui pooled satuvad liiklusõnnetusse teise
 liikmesriigi piirialal, või
 ·
 kohtuotsust tuleb täita
 teises liikmesriigis, näiteks kui kohtuotsuse kohaselt tuleb kinni pidada
 teatav summa kostja palgast, mis laekub teise liikmesriiki.
 Eelkõige tuleks tagada, et olukorras, kus
 hageja võib määruse [(EÜ) nr 44/2001]/[(EL) nr 1215/2012] kohaselt valida selle
 liikmesriigi kohtualluvuse, kus on tema ja kostja elu- või asukoht, ja selle
 liikmesriigi kohtualluvuse vahel, kus lepingut täidetakse või kus toimus kahju
 tekitanud sündmus, ei jätaks hageja valik tema ja kostja elu- või asukohariigi
 kohtute kasuks teda ilma võimalusest kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetlust, mida ta muidu kasutada saaks.
 Lisaks ei saa kolmandate riikide elanikud
 praegu Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaselt ELi liikmesriigi
 kohtusse hagiavaldust esitada ning seda ei saa esitada kolmanda riigi elaniku
 vastu, kuigi ühegi siseriikliku kohtumenetluse kasutamist ei ole Euroopas nii
 piiratud ainult konkreetse liikmesriigi või ELi kodanikega.
 Kavandatud muudatuse tulemusel saaks Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust kohaldada kõigi piiriülese elemendiga
 juhtumite suhtes, sealhulgas kolmandate riikidega seotud juhtumid. See
 lihtsustaks nendel kodanikel, kes soovivad lihtsustatud menetlust kasutada,
 kohtusse pöördumist, vähendaks kulusid ja lühendaks menetlusaega, näiteks
 juhul, kui tuleb ära kuulata eksperdid sellest liikmesriigist, kus lepingut
 täideti või kus kahju tekitanud sündmus toimus. Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetluse tulemusena tehtud kohtuotsuse täitmist oleks lihtsam
 tagada teises liikmesriigis, kus seda menetlust hästi tuntakse ja
 usaldusväärseks peetakse.
 Kuna kohtutel on määruse nr 861/2007 artikli 4
 lõike 3 kohaselt õigus kontrollida, kas määruse kohaldamise eeldused on
 täidetud, on oht, et avaldajad menetlust kuritarvitaksid, väga väike.
 3.1.3. Elektrooniliste sidevahendite
 parem kasutamine, sh dokumentide kättetoimetamiseks
 Poolte ja kohtu vaheline suhtlus võiks
 põhimõtteliselt toimuda elektrooniliste sidevahendite abil, mis hoiaks kokku
 aega ja kulusid piiriüleste menetluste puhul, eriti juhul, kui vahemaad on
 pikad. Esimest nõudevormi saab juba esitada elektroonilisel teel nendes
 liikmesriikides, kus see on lubatud. Kuid kui menetluse käigus on pooltele vaja
 dokumente kätte toimetada[10],
 siis määruse kohaselt tuleks seda teha peamiselt posti teel, mida tõendab
 kättetoimetamise kuupäevaga vastuvõtuteatis. Muid kättetoimetamisviise võib
 kasutada ainult juhul, kui posti teel kättetoimetamine ei ole võimalik.
 Kuid ka dokumentide elektrooniline
 kättetoimetamine toimib juba mitmes liikmesriigis. Käesoleva ettepanekuga
 võrdsustatakse elektrooniline kättetoimetamine posti teel kättetoimetamisega,
 nii et liikmesriikides, kus see võimalus olemas on, saaksid Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetluse pooled seda kasutada. Menetluse lihtsustumine ning aja
 ja kulude kokkuhoid saab toimuda ainult nendes liikmesriikides, kes otsustavad
 dokumentide elektroonilist kättetoimetamist rakendada, kuid võib eeldada, et
 aja jooksul hakkab neid tehnoloogilisi võimalusi kasutama ühe enam
 liikmesriike.
 Muu, vähemolulise suhtluse puhul kohtu ja
 poolte vahel tuleks käesoleva ettepaneku kohaselt edaspidi kasutada
 elektroonilisi sidevahendeid, kui pooled sellega nõus on.
 3.1.4. Kohtutele kohustuse panemine
 kasutada kohtuistungite läbiviimiseks ja tõendite kogumiseks video- või
 telekonverentsiseadmeid või muid sidevahendeid
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus on
 üldiselt kirjalik menetlus. Kuid erandjuhul, kui kohtuotsuse tegemiseks on vaja
 ära kuulata ekspert või tunnistaja, võib kohus korraldada kohtuistungi.
 Kohtuistungit võib pidada videokonverentsiseadmeid või muid sidevahendeid
 kasutades. Praktikas aga korraldatakse sageli kohtuistungeid, kus poolte
 kohaolek on kohustuslik, mistõttu nad peavad kandma reisikulusid ja menetluse
 aeg pikeneb.
 Esiteks rõhutataks kavandatava muudatusega
 seda, et kohtuistungeid korraldatakse lihtsustatud menetluse käigus ainult
 erandjuhtudel. Teiseks kohustataks sellega kohtuid alati kasutama kohtuistungi
 pidamiseks selliseid sidevahendeid nagu video- või telekonverentsiseadmed.
 Selleks et tagada poolte menetlusõigused, tehakse erand, juhul kui pool sõnaselgelt
 avaldab soovib kohtusse kohale tulla.
 See muudatus tähendab, et liikmesriigid peavad
 varustama kohtud vajaliku sidetehnoloogiaga juhul, kui see kohtutes veel
 kasutusel ei ole. Liikmesriigid võivad kasutada erinevaid tehnoloogilisi
 lahendusi, sh veebis kättesaadavaid kulutõhusaid vahendeid.
 3.1.5. Menetluse eest tasutavate
 kohtulõivude ülempiiri kehtestamine
 Kohtulõivud tuleb tasuda avalduse kohtusse
 esitamisel. Kui kohtulõivud on suuremad kui 10 % nõude väärtusest,
 loetakse, et need on ebaproportsionaalselt suured. Sel juhul võib juhtuda, et
 võlausaldajad loobuvad oma nõude maksmapanekust. Paljudes liikmesriikides on
 kehtestatud miinimumkohtulõivud, et ära hoida asjatuid kohtuvaidlusi ja
 kohtumenetluse kuritarvitamist. Keskmine miinimumkohtulõiv on 34 eurot.
 Kavandatava sättega ei ühtlustata kohtulõive
 liikmesriikides. Selle asemel kehtestatakse määruse alusel esitatava avalduse
 eest tasutavate kohtulõivude ülempiir, mis on välja arvutatud protsendina nõude
 väärtusest ja mida ületades loetakse, et need on nõude väärtusega võrreldes
 ebaproportsionaalselt suured ning seepärast raskendaksid õiguskaitse
 kättesaadavust võlausaldajate jaoks, kelle nõuded on väikesed. Kohtulõivude
 ülempiiri kehtestamine Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse jaoks vähendaks
 kohtusse pöördumise kulusid nendes liikmesriikides, kus kohtulõivud on
 väiksemate nõuete suhtes ebaproportsionaalselt suured. See muudaks menetluse
 võlausaldajate jaoks atraktiivsemaks.
 Lisaks võimaldaks see meede liikmesriikidel
 säilitada kindlaksmääratud kohtulõivude miinimumsumma, mis ei tohiks siiski
 vähendada õiguskaitse kättesaadavust väiksemate nõuete puhul. Meede on
 proportsionaalne, võttes arvesse piiriüleste vaidluste omapära, mis–
 vastupidiselt riigisisesele kohtumenetlusele– eeldavad sageli, et avaldaja
 kannab täiendavaid kulusid, nagu näiteks kirjaliku tõlke kulud ning reisi- ja
 suulise tõlke kulud, juhul kui korraldatakse kohtuistung.
 3.1.6. Liikmesriikidele kohustuse
 panemine luua veebipõhised võimalused kohtulõivude tasumiseks
 Võimalikud kohtulõivude tasumise viisid
 liikmesriikides on erinevad. Juhul kui kohtulõivude tasumist aktsepteeritakse
 üksnes sularahas või lõivumarkides ja pooled peavad selleks kandma reisikulusid
 või palkama juristi selles liikmesriigis, kus asub kohus, võib juhtuda, et
 võlausaldaja loobub selle tagajärjel oma nõudega kohtusse pöördumisest.
 Sarnased probleemid tekivad, kui kohtulõivusid saab tasuda ainult tšekiga, mida
 paljudes liikmesriikides tavapäraselt ei kasutata, või ainult juristi kaudu.
 Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohustada
 liikmesriike seadma sisse maksmise viisid, mis võimaldaksid kohtulõivu tasuda,
 ilma et peaks kohtusse kohale tulema: vähemalt pangaülekanded ja krediit- või
 deebetkaardiga veebipõhine maksmine. See muudaks kohtusüsteemi tõenäoliselt
 tervikuna tõhusamaks, kuna menetlusaeg lüheneks ja pooled hoiaksid kulusid
 kokku.
 3.1.7. Vormist D, mis sisaldab
 kohtuotsuse täitmiseks vajalikku kinnitust, tuleb tõlkida ainult kohtuotsuse
 sisu
 Kohtuotsuse täitmiseks peab see pool, kes
 taotleb kohtuotsuse täitmist, laskma kvalifitseeritud tõlkijal tõlkida vormis D
 sisalduva kohtuotsuse täitmiseks vajaliku kinnituse kohtuotsuse täitmise
 liikmesriigi keelde (keeltesse). Vähesed liikmesriigid aktsepteerivad vormi D
 muus kui liikmesriigi keeles.
 Vormi D tõlkimise kohustus tekitab
 ebavajalikke kulusid – ainult vormi punkt 4.3 (Kohtuotsuse sisu) tuleks
 tõlkida, sest ülejäänud väljad on juba kõigis keeltes olemas. Kuid tõlkijad
 küsivad sageli tasu terve dokumendi tõlkimise eest. Selle poole jaoks, kes
 taotleb kohtuotsuse täitmist, võivad muudele kuludele lisanduvad ebavajalikud
 tõlkekulud osutuda selliseks takistavaks asjaoluks, et ta loobub oma nõude või
 kohtuotsuse täitmise nõudmisest.
 Kavandatava muudatusega soovitakse vormi D
 puhul piirata tõlkekohustus ainult kohtuotsuse sisuga punktis 4.3.
 3.1.8. Liikmesriikide kohustus anda
 teavet kohtulõivude ja nende maksmisviiside ning vormide täitmiseks pakutava
 abi kohta
 Kuigi liikmesriikidel on praegu kohustus
 teavitada komisjoni teabe avaldamise eesmärgil pädevatest kohtutest, lubatud
 sidevahenditest, edasikaebamise võimalustest, kohtuotsuste täitmise keeltest ja
 täitmisega tegelevatest asutustest (artikkel 25), ei kuulu praegu selle teabe
 hulka andmed kohtulõivude ja nende tasumise võimaluste kohta. Artiklis 24 sätestatud
 liikmesriikide kohustus teha koostööd üldsuse teavitamiseks menetlusega seotud
 kuludest ei ole aidanud selles valdkonnas suuremat läbipaistvust saavutada. Ka
 liikmesriikide kohustust pooltele vormide täitmisel praktilist abi pakkuda
 (artikkel 11) ei ole paljudel juhtudel rakendatud.
 Kui kohustada liikmesriike teavitama komisjoni
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusega seotud kohtulõivudest ja nende
 tasumise võimalustest, aga ka pooltele pakutava praktilise abi
 kättesaadavusest, ning kohustada komisjoni tegema selle teabe üldsusele
 kättesaadavaks, aitaks see muuta menetlust mõistetavamaks ja parandaks
 kokkuvõttes õiguskaitse kättesaadavust.
 3.2. Muud tehnilised muudatused
 Mitmeid määruse (EÜ) nr 861/2007 sätteid saab
 parendada, et võtta arvesse viimaseid arenguid, nagu näiteks Lissaboni lepingu
 jõustumine ja Euroopa Liidu Kohtu uuem kohtupraktika.
 Esiteks tuleb määruse artiklid 26 ja 27 viia
 kooskõlla Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 kehtestatud uue
 delegeerimismenetlusega.
 Teiseks tuleb täpsustada määruse artikli 18
 sõnastust, et vältida praktikas selliste probleemide tekkimist, nagu oli
 kirjeldatud hiljuti Euroopa Kohtule esitatud eelotsusetaotluses, milles kohus
 pidi tõlgendama sarnast sätet määruses (EÜ) nr 1896/2006[11]. Sama õigus taotleda
 otsuse läbivaatamist on sõnastatud veidi teisiti, kuid juba selgemalt määruses
 (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja
 täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes. Ei ole mingit
 põhjust, miks need läbivaatamist käsitlevad sätted, mille eesmärk on täpselt
 sama, peaksid olema erinevates Euroopa määrustes erinevalt sõnastatud.
 Kavandatava muudatuse eesmärk on täpsustada sätteid, mis käsitlevad õigust
 taotleda otsuse läbivaatamist, nii et need oleksid kooskõlas määrusega nr 4/2009.
 3.3. Õiguslik alus
 Määrus (EÜ) nr 861/2007 võeti vastu Euroopa
 Ühenduse asutamislepingu artikli 61 punkti c alusel, millega nähti ette, et
 nõukogu võtab meetmeid tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas, ja
 artikli 67 lõike 1 alusel, milles oli määratud kindlaks asjakohane õiguslik
 menetlus. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist toimub määruses (EÜ) nr 861/2007
 muudatuste tegemine Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punktide
 a, c ja f alusel.
 3.4. Subsidiaarsus ja
 proportsionaalsus
 Vajadus ELi tegevuse järele oli selge juba 2007. aastal,
 kui määrus (EÜ) nr 861/2007 vastu võeti. Tegemist on
 riikidevahelisi aspekte käsitlevate küsimusega, mida ei saa rahuldavalt
 lahendada liikmesriikide poolt eraldi võetavate meetmetega. Tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige VKEde julgust teha
 piiriüleseid tehinguid ja usku õiguskaitse kättesaadavusse vaidluste korral ei
 saa kasvatada ilma kehtivat määrust muutmata, et käia paremini kaasas pärast 2007. aastat
 toimunud arengutega ja kõrvaldada määruse (EÜ) nr 861/2007 kohaldamise
 käigus ilmnenud puudused.
 Nendes liikmesriikides, kus lihtsustatud
 menetlus eksisteerib, on selle kohaldamise piirid ja menetluse lihtsustamise
 tase väga erinevad. Kui arvestada, et üleeuroopalisi ühtseid menetlusnorme ei
 ole, siis sellised asjaolud, nagu näiteks pooled ei tunne teise liikmesriigi
 menetlusõigust, vajadus kirjaliku ja suulise tõlke järele, vajadus reisida
 teise riiki, et osaleda kohtuistungil, võimendaksid piiriülese nõude maksmapaneku
 keerukust, ebaproportsionaalselt suuri kulusid ja menetlusaja pikkust võrreldes
 liikmesriigi sisese vaidlusega. Erinevate
 liikmesriikide õigusaktid annavad hagejate/võlausaldajate käsutusse erineva
 tõhususega menetlused, tuues seeläbi kaasa konkurentsi moonutamise siseturul,
 mis annab tunnistust vajadusest ELi tasandi meetmete järele, mis tagaks
 võlausaldajatele ja võlgnikele ühtsed reeglid kogu Euroopa Liidu
 territooriumil. Kui määrust ei muudeta, jätab kehtivas määruses sätestatud
 nõude piirväärtus paljud VKEd ilma võimalusest kasutada oma piiriülese nõude
 maksmapanekuks lihtsustatud ja ühtset kohtumenetlust kõigis liikmesriikides.
 Paljud võlausaldajad ei saa kohtusse pöörduda ka seetõttu, et
 ebaproportsionaalselt suurtele kohtulõivudele ei ole seatud üleeuroopalist
 ülempiiri ning puudub võimalus tasuda kõikjal ELis kohtulõivu ilma, et peaks
 kohtusse kohale tulema.
 Lisaks oleks ELi tasandi
 meede selgelt tõhusam liikmesriikide meetmetest, kuna muudetud määrusega
 sätestatakse ühtsed menetlusõiguslikud vahendid, mida saab kasutada kõigi
 määruse reguleerimisalasse kuuluvate piiriüleste nõuete maksmapanekuks
 olenemata sellest, kus ELis asub kohus, kes asja menetleb. Määruse muutmine
 parandaks õiguskaitse kättesaadavust eelkõige suure hulga VKEde väikeste nõuete
 puhul, mis praegu määruse reguleerimisalast välja jäävad, aga ka nende
 tarbijate ja VKEde jaoks, kelle piiriülesed nõuded määruse kehtiva määratluse
 sisse ei mahu. Määruse muutmine tõhustaks kogu menetlust kõigi selle
 reguleerimisalasse kuuluvate nõuete puhul, kehtestades ühtsed menetlusnormid,
 mis veelgi lihtsustavad piiriüleste vaidluste puhul kohtusse pöördumist ja
 vähendavad sellega seotud kulusid. Selle tulemusena, kui järjest rohkem
 võlausaldajaid, kelle nõuded on väiksema väärtusega, saab lihtsamini kasutada
 tõhusamaid kohtumenetlusi, vabanevad kapitalivood. See omakorda suurendab
 usaldust piiriülese kaubanduse vastu ja aitab kaasa siseturu paremale
 toimimisele.
 Samuti lihtsustaks määruse
 muutmine veelgi kohtuotsuste täitmist, eelkõige nõuete puhul, mis on praegusest
 piirväärtusest suuremad, ning suurendaks usaldust kohtute ja kohtuotsuste
 täitmisega tegelevate asutuste hulgas, kui nad õpivad Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlust paremini tundma.
 3.5. Põhiõigused
 Nagu käesolevale ettepanekule lisatud
 mõjuhinnangus üksikasjalikult selgitatud ja kooskõlas liidu strateegiaga
 Euroopa Liidu põhiõiguste harta tõhusaks rakendamiseks vastavad kõik määruse nr
 861/2007 ajakohastamise elemendid põhiõiguste hartas sätestatud õigustele.
 Õigus õiglasele
 kohtulikule arutamisele (harta artikli 47 lõige 2) on tagatud, kuna määruse
 muutmine aitab parandada õiguskaitse kättesaadavust piiriüleste väiksemate
 nõuete puhul. Lisaks kehtestatakse menetlusõiguslikud kontrollid, et tagada, et
 kavandatavate muudatustega ettenähtud menetluse lihtsustamine ei mõjutaks
 poolte õigusi negatiivselt Näiteks, elektroonilisi
 sidevahendeid kättesaamisteatega kasutatakse ainult juhul, kui pooled sellega
 nõus on, kuigi kohtuistungid tuleb korraldada video- või telekonverentsina,
 võib pool, kes seda soovib, alati isiklikult kohtuistungile ilmuda, ja nõuete
 puhul, mille väärtus ületab 2 000 eurot, ei või kohus keelduda sidevahendite
 abil kohtuistungi pidamisest, kui kasvõi üks pool selleks soovi avaldab.
 3.6. Mõju eelarvele
 Mõju eelarvele Käesolev ettepanek mõjutab
 Euroopa Liidu eelarvet ainult niivõrd, kuivõrd suured on aruande koostamise
 ühekordsed kulud viis aastat pärast määruse kohaldamise alguskuupäeva.
 2013/0403 (COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja
 nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 861/2007, millega
 luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning Euroopa Parlamendi ja
 nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega
 luuakse Euroopa maksekäsumenetlus
 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
 NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artiklit 81,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
 liikmesriikide parlamentidele,
 võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
 Sotsiaalkomitee arvamust[12],
 toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
 ning arvestades järgmist:
 (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu
 määrusega (EÜ) nr 861/2007[13]
 loodi Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus. Seda menetlust kohaldatakse
 piiriüleste vaidlustatud ja vaidlustamata tsiviil- ja kaubandusnõuete suhtes,
 mille väärtus ei ületa 2 000 eurot. Määrusega nähti ka ette, et selles
 menetluses tehtud kohtuotsused on täidetavad ilma täiendava vahemenetluseta,
 eelkõige ilma täidetavaks tunnistamise vajaduseta kohtuotsuse täitmise
 liikmesriigis (exequatur'i kaotamine). Määruse üldeesmärk oli parandada
 õiguskaitse kättesaadavust, vähendades tsiviilkohtumenetluse kulusid ja
 kiirendades menetlust määruse kohaldamisalasse kuuluvate nõuete puhul nii
 tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks.
 (2) Määruses (EÜ) nr 861/2007 on
 sätestatud, et komisjon esitab 1. jaanuariks 2014 Euroopa Parlamendile,
 nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele üksikasjaliku aruande
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse toimimise, sh menetlusega
 maksmapandavate nõuete piirväärtuse kohta.
 (3) Komisjoni aruandes[14] määruse (EÜ) nr 861/2007
 kohaldamise kohta on välja toodud asjaolud, mis takistavad tarbijaid ja
 ettevõtjaid, eelkõige väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetluse võimalusi täielikult ära kasutamast.
 Aruandes on muu hulgas märgitud, et kehtiva määrusega kehtestatud nõude
 piirväärtus on nii väike, et jätab paljud potentsiaalsed avaldajad piiriüleses
 kohtuvaidluses ilma võimalusest seda lihtsustatud menetlust kasutada. Lisaks
 võiks mitmeid menetluse aspekte veelgi lihtsustada, et vähendada kohtumenetluse
 kulusid ja lühendada selle kestust. Aruandes on jõutud järeldusele, et need
 takistused saaks kõige tõhusamalt kõrvaldada määruse muutmise teel.
 (4) Tarbijad peaksid saama
 siseturu võimalusi täiel määral ära kasutada ja nende usaldust siseturu vastu
 ei tohiks vähendada tõhusate õiguskaitsevahendite puudumine piiriülese–
 elemendiga vaidluste korral. Käesoleva määrusega Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlusse tehtavate muudatuste eesmärk on anda tarbijatele
 tõhusad õiguskaitsevahendid ja aidata neil sellega oma õigusi tegelikkuses
 paremini teostada.
 (5) Nõude piirväärtuse
 suurendamine 10 000 euroni oleks eelkõige kasulik väikestele ja keskmise
 suurusega ettevõtjatele, kes on praegu loobunud oma vaidlustega kohtusse
 pöördumast, kuna siseriikliku tava- või lihtsustatud menetluse korral on
 kohtumenetluse kulud nõude väärtusega võrreldes ebaproportsionaalselt suured
 ja/või kohtumenetlus kestab liiga kaua. Piirväärtuse suurendamine parandaks
 selle tulemusliku ja kulutõhusa õiguskaitsevahendi kättesaadavust
 kohtuvaidluste puhul, kus osalevad väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad.
 Õiguskaitse parem kättesaadavus suurendaks usaldust piiriüleste tehingute vastu
 ja aitaks kaasa siseturu võimaluste täielikule ärakasutamisele.
 (6) Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlust kohaldatakse kõigi piiriülese elemendiga nõuete
 suhtes. Siia hulka kuuluvad juhtumid, kus mõlema poole elu- või asukoht on
 samas liikmesriigis ja lepingu täitmise koht, kahju tekitanud sündmuse
 toimumise koht või kohtuotsuse täitmise koht on teises liikmesriigis. Eelkõige
 tuleks tagada, et olukorras, kus avaldaja võib määruse (EÜ) nr 44/2001[15] [Euroopa Parlamendi ja
 nõukogu määruse (EL) nr 1215/2012[16]]
 kohaselt valida selle liikmesriigi kohtualluvuse, kus on tema ja vastaspoole
 alaline elu- või asukoht, ja selle liikmesriigi kohtualluvuse vahel, kus
 lepingut täidetakse või kus toimus kahju tekitanud sündmus, ei jätaks avaldaja
 valik tema ja vastaspoole ühise elu- või asukohariigi kohtu kasuks teda ilma
 võimalusest kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust, mida ta muidu
 kasutada saaks. Lisaks peaks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus olema
 kättesaadav ka ELi liikmesriigi kohtusse kolmanda riigi elaniku poolt või vastu
 esitatud kohtuasjade puhul.
 (7) Käesolevat määrust tuleks
 kohaldada üksnes piiriüleste vaidluste puhul, kuid liikmesriigid võivad
 kohaldada samasisulisi sätteid ka väikeste nõuete riigisiseste menetluste
 suhtes.
 (8) Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlust tuleks veelgi parendada, kasutades ära tehnoloogia
 arengut õigusemõistmise vallas, mis muudab olematuks geograafilised kaugused ja
 nendest tulenevad suured kulud ja menetluse pikalevenimine, mis omakorda võivad
 takistada isikute juurdepääsu õiguskaitsele.
 (9) Selleks et menetluse kestust
 veelgi lühendada, tuleks julgustada pooli ja kohtuid rohkem kasutama
 tänapäevaseid sidevahendeid. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses peaks
 olema võimalik kohtusse avaldus esitada sidevahendite abil, juhul kui need
 liikmesriikides juba kasutusel on. Dokumentide pooltele kättetoimetamisel
 tuleks elektrooniline kättetoimetamine lugeda võrdseks posti teel kättetoimetamisega,
 juhul kui sidevahendid selle jaoks on juba liikmesriikides kasutusel. Kohtu ja
 poolte vahelise kirjaliku suhtluse jaoks tuleks eelistada elektroonilisi
 sidevahendeid posti teel saatmisele. Igal juhul peaks pooltel olema võimalik
 avalduse esitamiseks, dokumentide kättetoimetamiseks ja suhtlemiseks valida
 elektrooniliste sidevahendite ja traditsioonilisemate vahendite vahel.
 (10) Kohtuotsuse teinud kohus peaks
 kohtuotsuse nii avaldajale kui ka vastaspoolele kätte toimetama vastavalt
 käesolevas määruses sätestatud kättetoimetamisviisidele.
 (11) Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlus on üldiselt kirjalik menetlus. Kuid erandlikel juhtudel
 võib korraldada kohtuistungi, kui poolte esitatud kirjalike tõendite põhjal ei
 ole võimalik otsust teha. Lisaks tuleks poolte menetlusõiguste tagamiseks
 kohtuistung korraldada alati vähemalt ühe poole soovil, kui nõude väärtus
 ületab 2 000 eurot. Kohus peaks püüdma edendada poolte vahelise
 kokkuleppe saavutamist ja seepärast peaks kohus juhul, kui pooled on väljendanud
 huvi kohtuliku kokkuleppe saavutamiseks, korraldama selle jaoks kohtuistungi.
 (12) Kohtuistungid ja tõendite
 kogumine, nagu tunnistajate, ekspertide või poolte ärakuulamine, peaks toimuma
 ainult sidevahendite abil. See ei tohiks piirata menetluse poole õigust osaleda
 kohtus kohtuistungil. Kohtuistungite korraldamisel ja tõendite kogumisel
 peaksid liikmesriigid kasutama tänapäevaseid sidevahendeid, mis võimaldavad
 isikud ära kuulata ilma, et nad peaksid kohtusse ilmuma. Kui ärakuulatava isiku
 alaline elu- või asukoht on muus liikmesriigis kui see liikmesriik, kus asub
 asja menetlev kohus, tuleks kohtuistungid korraldada vastavalt nõukogu määruses
 (EÜ) nr 1206/2001 sätestatud nõuetele[17].
 Kui ärakuulatava poole alaline elu- või asukoht on selles liikmesriigis, kus
 asub pädev kohus, või kolmandas riigis, võib kohtuistungi korraldada video- või
 telekonverentsina või muude sobivate sidevahendite abil kooskõlas liikmesriigi
 õigusega. Poolel peaks alati olema õigus osaleda kohtus kohtuistungil, kui ta
 seda soovib. Kohus peaks tõendite kogumisel kasutama lihtsaimaid ja kõige vähem
 kulukaid meetodeid.
 (13) Kohtumenetluse võimalikud
 kulud võivad mõjutada võlausaldaja otsust oma nõudega kohtusse pöörduda. Muude
 kulude hulgas võivad kohtulõivud mõjutada võlausaldajaid loobuma kohtusse
 pöördumisest, eriti nendes liikmesriikides, kus kohtulõivud on
 ebaproportsionaalselt suured. Kohtulõivud peaksid olema nõude väärtusega
 proportsionaalsed selleks, et tagada piiriüleste väiksemate nõuete puhul
 õiguskaitse kättesaadavus. Käesoleva määruse eesmärk ei ole kohtulõivude
 suurust ühtlustada, selle asemel kehtestatakse kohtulõivude ülempiir, mille
 tulemusel muutuks väiksemate kohtuvaidluste menetlus kättesaadavaks suurele
 hulgale võlausaldajatele, jättes samal ajal liikmesriikidele valikuvabaduse
 otsustada kohtulõivude arvestamise meetodi ja summa üle.
 (14) Kohtulõivude tasumiseks ei
 peaks avaldajal olema vajadust reisida või palgata selleks jurist. Vähemalt
 pangaülekandeid ja krediit- või deebetkaardiga veebipõhist maksmist peaksid
 aktsepteerima kõik kohtud, kes on pädevad Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetluses.
 (15) Teave kohtulõivude ja nende
 tasumise võimaluste ning selle kohta, millised asutused või organisatsioonid on
 pädevad pakkuma liikmesriikides praktilist abi, peaks olema selgem ja
 internetis hõlpsasti leitav. Liikmesriigid peaksid esitama selle teabe
 komisjonile, kes peaks omakorda tagama, et see tehakse üldsusele kättesaadavaks
 ja et seda levitatakse laialt.
 (16) Euroopa Parlamendi ja nõukogu
 määruses (EÜ) nr 1896/2006[18]
 tuleks täpsustada, et kui vaidlus kuulub Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetluse kohaldamisalasse, peaks ka Euroopa maksekäsumenetluse poolel, kes on
 esitanud Euroopa maksekäsule vastuväite, olema võimalus kasutada Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust.
 (17) Selleks et parandada
 vastaspoole kaitset, peaksid määruse (EÜ) nr 861/2007 I, II, III ja IV lisas
 esitatud tüüpvormid sisaldama teavet selle kohta, millised on tagajärjed
 vastaspoole jaoks, kui ta ei esita nõudele vastuväidet või ei ilmu kohtusse,
 eelkõige et kohtuotsus võidakse teha tema kahjuks ja seda võidakse täita ning
 et ta võib osutuda vastutavaks kohtumenetlusega seotud kulude kandmise eest.
 Lisades esitatud teave peaks kajastama käesolevas määruses sätestatud
 muudatusi, näiteks muudatusi, mille eesmärk on soodustada sidevahendite
 kasutamist kohtu ja poolte vahelises suhtluses.
 (18) Käesoleva määruse I, II, III
 ja IV lisa muutmiseks tuleks komisjonile delegeerida Euroopa Liidu toimimise
 lepingu artikli 290 kohane õigus võtta vastu õigusakte. Eriti tähtis on, et
 komisjon korraldab ettevalmistustööde käigus asjakohased konsultatsioonid,
 kaasa arvatud ekspertidega. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
 ettevalmistamisel tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase
 edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
 (19) Euroopa Liidu lepingule ja
 Euroopa Liidu toimimise lepingule vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva
 ala kohta lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli
 artiklite 1 ja 2 kohaselt [on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist
 osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel]/[ja ilma et see
 piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik ja
 Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ja see ei ole nende suhtes siduv ega
 kohaldatav].
 (20) Euroopa Liidu lepingule ja
 Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning
 seetõttu ei ole see tema suhtes siduv ega kohaldatav.
 (21) Seetõttu tuleks määrusi (EÜ)
 nr 861/2007 ja (EÜ) nr 1896/2006 vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 Määrust (EÜ) nr 861/2007 muudetakse
 järgmiselt:
 (1)
 Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 2
 Reguleerimisala
 1. Käesolevat määrust
 kohaldatakse tsiviil- ja kaubandusasjades igat liiki kohtutes, kui nõude
 väärtus ilma nõude intresside, kulude ja muude kõrvalnõueteta ei ületa 10 000 eurot
 ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu võetakse. See ei laiene
 eelkõige maksu-, tolli- või haldusasjadele ja samuti riigi vastutusele, mis
 tuleneb riigi tegevusest või tegevusetusest riigivõimu teostamisel (acta
 iure imperii).
 2. Käesolevat määrust ei
 kohaldata juhul, kui kõik alltoodud elemendid, juhul kui need on asjakohased,
 asuvad ühes ja samas liikmesriigis ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu
 võetakse:
 (a)
 poolte alaline elu- või asukoht või peamine
 elukoht;
 (b)
 lepingu täitmise koht;
 (c)
 nõude aluseks olevate asjaolude ilmnemise koht;
 (d)
 kohtuotsuse täitmise koht;
 (e)
 asja menetlemiseks pädev kohus.
 Alaline elu- või asukoht määratakse kindlaks
 vastavalt [määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklitele 59 ja 60]/[määruse (EL) nr 1215/2012
 artiklitele 62 ja 63].
 3. Käesolevat määrust ei
 kohaldata:
 (a)
 füüsiliste isikute seisundi või õigus- või teovõime
 suhtes;
 (b)
 abielusuhtest, testamendist või pärimisest ning
 ülalpidamiskohustustest tulenevate varaliste õiguste suhtes;
 (c)
 pankrotimenetluse, maksejõuetute äriühingute või
 muude juriidiliste isikute likvideerimismenetluse, kohtumenetluse, kompromissi
 tegemise ja muude selliste menetluste suhtes;
 (d)
 sotsiaalkindlustuse suhtes;
 (e)
 vahekohtumenetluse suhtes;
 (f)
 tööõiguse suhtes;
 (g)
 kinnisvara üürimise või rentimise suhtes, välja
 arvatud rahaliste nõuetega seotud hagid, või
 (h)
 eraelu puutumatuse ja isikuõiguste rikkumise,
 sealhulgas au teotamise suhtes.
 4. Käesolevas määruses hõlmab
 mõiste „liikmesriigid” kõiki liikmesriike, välja arvatud Taani.
 (2)
 Artikkel 3 jäetakse välja.
 (3)
 Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:
 (a)
 Lõike 4 teise lõiku lisatakse järgmine lause:
 „Kohus teavitab avaldajat avalduse
 tagasilükkamisest.”
 (b)
 Lõige 5 asendatakse järgmisega:
 „5. Liikmesriigid tagavad, et tüüpvorm A oleks
 kättesaadav paberkandjal kõikides kohtutes, kus on võimalik Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlust alustada, ja elektroonilisel kujul nende kohtute
 veebisaitidel või asjakohase keskasutuse veebisaidil.”
 (4)
 Artikli 5 lõige 1 asendatakse järgmisega:
 1. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus on
 kirjalik menetlus. Kohus peab kohtuistungi, kui ta leiab, et poolte esitatud kirjalike
 tõendite põhjal ei ole võimalik otsust teha, või kui üks pooltest seda taotleb.
 Kohus võib sellise taotluse rahuldamisest keelduda, kui ta leiab, et juhtumi
 asjaolusid arvestades ei ole kohtuistung selle õiglaseks menetlemiseks vajalik.
 Keeldumist põhjendatakse kirjalikult. Keeldumist ei või eraldi vaidlustada ilma
 kohtuotsust vaidlustamata.
 Kohus ei või keelduda kohtuistungi pidamise
 taotluse rahuldamisest, kui:
 (a)
 nõude väärtus ületab 2 000 eurot või
 (b)
 mõlemad pooled on väljendanud huvi kohtuliku kokkuleppe
 saavutamiseks ja taotlevad selle sõlmimiseks kohtuistungi korraldamist.” ”
 (5)
 Artikkel 8 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 8
 Kohtuistung
 1. Kohtuistung peetakse video-
 või telekonverentsina või muude sobivate sidevahendite abil kooskõlas nõukogu
 määrusega (EÜ) nr 1206/2001, juhul kui ärakuulatava poole alaline elu- või
 asukoht on muus liikmesriigis kui asja menetlemiseks pädeva kohtu liikmesriik.
 2. Poolel on alati õigus
 kohtusse ilmuda ja oma seisukohad isiklikult esitada, kui ta seda taotleb.”
 (6)
 Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 9
 Tõendite kogumine
 1. Kohus otsustab tõendite
 kogumise viisi ja otsuse tegemiseks vajalike tõendite ulatuse, arvestades
 tõendite lubatavuse kohta kehtestatud norme. Kohus võib tõendeid koguda
 kirjalike ütluste abil tunnistajatelt, ekspertidelt või pooltelt. Kui tõendite
 kogumiseks on vaja isik ära kuulata, korraldatakse ärakuulamine vastavalt
 artiklis 8 sätestatud tingimustele.
 2. Kohus võib kasutada
 tunnistajatena eksperte või ära kuulata suulisi ütlusi ainult juhul, kui poolte
 esitatud tõendite põhjal ei ole võimalik otsust teha.
 3. Kohus kasutab tõendite
 kogumisel lihtsaimaid ja kõige vähem koormavaid meetodeid.”
 (7)
 Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 11
 Poolte toetamine
 1. Liikmesriigid tagavad, et
 pooled saavad vormide täitmisel praktilist abi. Pooled peavad saama praktilist
 abi eelkõige selleks, et kindlaks teha, kas menetlust saab kasutada konkreetse
 vaidluse lahendamiseks, ning selleks, et kindlaks määrata pädev kohus, arvutada
 tasumisele kuuluv intress ja kindlaks teha, millised dokumendid tuleb esitada.
 2. Liikmesriigid tagavad, et
 teave lõikes 1 sätestatud abi andmiseks pädevate asutuste ja organisatsioonide
 kohta oleks kättesaadav paberkandjal kõikides kohtutes, kus on võimalik Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust alustada, ja elektroonilisel kujul nende
 kohtute veebisaitidel või asjakohase keskasutuse veebisaidil.”
 (8)
 Artikkel 13 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 13
 Dokumentide kättetoimetamine ning muu
 suhtlus poolte ja kohtu vahel
 1. Artikli 5 lõikes 2 ja artikli
 7 lõikes 2 nimetatud dokumendid tuleb kätte toimetada posti teel või
 elektrooniliselt, mida tõendab kättesaamise kuupäevaga vastuvõtuteatis.
 Dokumente võib elektrooniliselt kätte toimetada ainult poolele, kes on
 eelnevalt sõnaselgelt andnud nõusoleku dokumentide elektrooniliseks
 kättetoimetamiseks. Elektroonilist kättetoimetamist saab tõendada automaatse
 kättesaamise kinnitusega.
 2. Muu, lõikes 1 nimetamata
 kirjalik suhtlus kohtu ja poolte vahel toimub elektrooniliselt ja seda tõendab
 vastuvõtuteatis, juhul kui selline võimalus on liikmesriigi õiguse kohaselt
 menetluses lubatud ja ainult juhul, kui pool on sellise suhtlusviisiga nõus.
 3. Kui lõike 1 kohane
 kättetoimetamine ei ole võimalik, võib see toimuda ühel määruse (EÜ) nr 1896/2006
 artiklites 13 ja 14 sätestatud meetoditest. Kui lõike 2 kohane suhtlus ei ole
 võimalik, võib kasutada muud liikmesriigi õiguse kohaselt lubatud
 suhtlusviisi.”
 (9)
 Lisatakse järgmine artikkel:
 „Artikkel 15a
 Kohtulõivud ja makseviisid
 1. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetluses tasutav kohtulõiv ei tohi ületada 10 % nõude väärtusest ilma
 nõude intresside, kulude ja muude kõrvalnõueteta. Kui liikmesriik näeb Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetluses ette miinimumkohtulõivu tasumise, ei tohi
 see ületada 35 eurot ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu võetakse.
 2. Liikmesriigid tagavad, et
 pooled saavad kohtulõivu tasuda, ilma et nad peaksid kohtusse kohale tulema, sh
 pangaülekande teel ja krediit- või deebetkaardiga veebipõhise maksesüsteemi
 abil.”
 (10)
 Artikli 17 lõige 2 asendatakse järgmisega:
 „2. Artikleid 15a ja 16 kohaldatakse igasuguse
 kaebuse suhtes.”
 (11)
 Artikkel 18 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 18
 Kohtuotsuse läbivaatamise miinimumnõuded
 1. Vastaspoolel, kes ei ilmunud
 kohtusse, on õigus esitada taotlus Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 raames tehtud kohtuotsuse läbivaatamiseks kohtuotsuse tegemise liikmesriigi
 pädevale kohtule juhul, kui
 (a)
 vastaspoolele ei toimetatud nõudevormi kätte
 piisavalt aegsasti ja sellisel viisil, et ta oleks saanud end kaitsta, või
 (b)
 vastaspoolel ei olnud temast olenemata põhjustel
 võimalik nõuet vaidlustada vääramatu jõu või erakorraliste asjaolude tõttu,
 välja arvatud juhul, kui vastaspool ei
 vaidlustanud kohtuotsust, kui tal oli selleks võimalus.
 2. Läbivaatamise taotlemise
 tähtaeg on 30 päeva. Tähtaega arvestatakse alates kuupäevast, mil vastaspool
 sai kohtuotsuse sisust tegelikult teadlikuks ja tal oli võimalus sellele
 reageerida, ning hiljemalt alates kuupäevast, mil tehti esimene täitetoiming,
 mille tulemusel tema vara osaliselt või täielikult arestiti. Tähtaega ei saa
 asukoha kauguse tõttu pikendada.
 3. Kui kohus lükkab lõikes 1
 osutatud läbivaatamistaotluse tagasi põhjusel, et nimetatud lõikes sätestatud
 läbivaatamise tingimused ei ole täidetud, jääb kohtuotsus jõusse.
 Kui kohus otsustab, et läbivaatamine on
 õigustatud ühel lõikes 1 sätestatud põhjustest, on Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetluses tehtud kohtuotsus tühine. Võlausaldajal säilib siiski
 õigus aegumistähtaja täielikule või osalisele peatamisele.”
 (12)
 Artikli 21 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:
 „b) artikli 20 lõikes 2 osutatud
 kinnituse ärakirja ja vajaduse korral selle punktis 4.3 esitatud kohtuotsuse
 sisu tõlke kohtuotsust täitva liikmesriigi ametlikku keelde või, kui kõnealuses
 liikmesriigis on mitu ametlikku keelt, selle koha, kus kohtuotsuse täitmist
 taotletakse, kohtu või menetlustoimingute ametlikku keelde või ühte ametlikest
 keeltest vastavalt asjaomase liikmesriigi õigusele, või muusse keelde, mille
 aktsepteerimisest kohtuotsust täitev liikmesriik on teatanud. Iga liikmesriik
 teeb teatavaks Euroopa Liidu institutsioonide selle ametliku keele või need
 ametlikud keeled, mis ei ole tema ametlikud keeled, kuid mille kasutamist
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlemisel ta võib aktsepteerida. Kinnituse
 punktis 4.3 esitatud kohtuotsuse sisu tõlgib isik, kes on kvalifitseeritud
 tegema tõlkeid ühes liikmesriikidest.”
 (13)
 Artikkel 25 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 25
 Kohtupädevust, sidevahendeid, kaebeõigust,
 kohtulõivusid, makseviise ja läbivaatamist puudutav teave
 1. Liikmesriigid edastavad
 komisjonile hiljemalt [kuupäev: 6 kuud pärast määruse jõustumist] teabe selle
 kohta]:
 (a)
 millised kohtud on pädevad tegema otsuseid Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetluses;
 (b)
 millised sidevahendid on vastavalt artikli 4
 lõikele 1 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses lubatud ja kohtutele
 kättesaadavad;
 (c)
 kui suured on kohtulõivud Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetluses või kuidas neid arvestatakse, samuti millised on
 kohtulõivude maksmiseks lubatud makseviisid vastavalt artiklile 15a;
 (d)
 millised asutused või organisatsioonid on pädevad
 pakkuma praktilist abi vastavalt artiklile 11;
 (e)
 kas nende menetlusõigusega on ette nähtud vastavalt
 artiklile 17 kaebeõigus, kui pika tähtaja jooksul tuleb kaebus esitada ning
 millisele kohtule saab kaebust esitada;
 (f)
 milline on otsuse läbivaatamise taotlemise menetlus
 vastavalt artiklile 18;
 (g)
 millised on artikli 21 lõike 2 punkti b kohaselt
 aktsepteeritud keeled ning
 (h)
 milliste ametiasutuste pädevusse kuulub täitmine
 ning millistel ametiasutustel on pädevus artikli 23 kohaldamise eesmärgil.
 Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõigist
 hilisematest muudatustest kõnealuses teabes.
 2. Komisjon teeb lõike 1
 kohaselt edastatud teabe üldsusele kättesaadavaks kõikide asjakohaste vahendite
 abil, sh internetis avaldamise teel.”
 (14)
 Artikkel 26 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 26
 Lisade muutmine
 1. Komisjonil on kooskõlas
 artikliga 27 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte I, II, III ja IV lisa
 muutmiseks.”
 (15)
 Artikkel 27 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 27
 Delegeeritud volituste rakendamine
 1. Komisjonile antakse õigus
 võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
 2. Komisjonile antakse määramata
 ajaks õigus võtta alates [kuupäev: jõustumise kuupäev] vastu artiklis 26
 osutatud delegeeritud õigusakte.
 3. Euroopa Parlament ja nõukogu
 võivad artiklis 26 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
 Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
 Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
 Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
 jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
 4. Niipea kui komisjon on
 delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
 Parlamendile ja nõukogule.
 5. Artikli 26 alusel vastu
 võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
 nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
 Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa
 Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
 nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse
 seda tähtaega kahe kuu võrra.”
 (16)
 Artikkel 28 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 28
 Läbivaatamine
 Komisjon esitab [kuupäev: viis aastat pärast
 määruse kohaldamise alguskuupäeva] Euroopa Parlamendile, nõukogule ning
 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise
 kohta. Vajaduse korral tuleb aruandele lisada ettepanekud määruse muutmiseks.
 Sel eesmärgil esitavad liikmesriigid samaks
 kuupäevaks komisjonile andmed Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 raames esitatud avalduste arvu ja Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses
 tehtud kohtuotsuste täitmise taotluste arvu kohta.” ”
 Artikkel 2
 Määruse (EÜ) nr 1896/2006 artikkel 17
 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 17
 Vastuväite esitamise mõju
 1. Kui vastuväide esitatakse
 artikli 16 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul, jätkub menetlus päritoluliikmesriigi
 pädevates kohtutes, välja arvatud juhul, kui nõude esitaja on sõnaselgelt
 taotlenud sel juhul menetluse lõpetamist. Menetlus jätkub:
 (a)
 mis tahes kohaldatava lihtsustatud menetluse,
 eelkõige määruses (EÜ) nr 861/2007 sätestatud menetluse või
 (b)
 tavalise tsiviilkohtumenetluse korras.
 Kui nõude esitaja esitas oma nõude Euroopa
 maksekäsumenetluse korras, ei mõjuta siseriiklik õigus kuidagi tema seisundit
 järgnevas tsiviilkohtumenetluses.
 2. Üleminekut
 tsiviilkohtumenetlusele lõike 1 punktide a ja b tähenduses reguleerib
 päritoluliikmesriigi õigus.
 3. Nõude esitajale teatatakse,
 kas kostja on vastuväite esitanud, ning samuti üleminekust
 tsiviilkohtumenetlusele lõike 1 tähenduses.”
 Artikkel 3
 Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
 pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Määrust hakatakse kohaldama [kuupäev: 6
 kuud pärast määruse jõustumise kuupäeva].
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
 liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu
 nimel
 president eesistuja
 FINANTSSELGITUS
 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 RAAMISTIK
 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus
 1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
 tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile:
 1.3. Ettepaneku/algatuse liik
 1.4. Eesmärk (eesmärgid)
 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju
 1.7. Ettenähtud eelarve täitmise viisid
 2. HALDUSMEETMED
 2.1. Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.3. Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1. Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
 eelarveread, millele mõju avaldub
 3.2. Hinnanguline mõju kuludele
 3.2.1. Üldine hinnanguline
 mõju kuludele
 3.2.2. Hinnanguline mõju
 tegevusassigneeringutele
 3.2.3. Hinnanguline mõju
 haldusassigneeringutele
 3.2.4. Kooskõla kehtiva
 mitmeaastase finantsraamistikuga
 3.2.5. Kolmandate isikute
 rahaline osalus
 3.3. Hinnanguline mõju tuludele
 FINANTSSELGITUS
 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 RAAMISTIK
 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus
 Ettepanek:
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr
 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning
 määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus
 1.2. Asjaomased
 poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
 (ABM/ABB) struktuurile[19]
 Jaotis 33.
 Õigus
 1.3. Ettepaneku/algatuse liik
 ̈ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
 ̈ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb
 katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[20]
 Ø Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
 ̈ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
 1.4. Eesmärgid
 1.4.1. Komisjoni mitmeaastased
 strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
 Õigusel
 rajaneva ala arendamine ja majanduskasvu toetava õiguse edendamine
 1.4.2. Erieesmärgid ning asjaomased
 tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
 Erieesmärk nr
 Õigusalane
 koostöö tsiviil- ja kaubandusasjades
 Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
 eelarvestamise struktuurile
 33
 03
 1.4.3. Oodatav(ad) tulemus(ed) ja
 mõju
 Täpsustage, milline
 peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
 Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetluse lihtsustamine, kulude vähendamine ja
 menetlusaja lühendamine, õiguskaitse kättesaadavuse parandamine väikesemate
 nõuete puhul.
 1.4.4. Tulemus- ja mõjunäitajad
 Täpsustage, milliste
 näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
 [...]
 Tõhususe ja tulemuslikkuse kontrollimise
 indikaatorid on järgmised:
 - Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
 avalduste arvu suurendamine alla 2000 euro suuruste ja 2 000–10 000
 euro– suuruste nõuete puhul, teave pärineb Euroopa õigusalase koostöö
 võrgustikust, Eurobaromeetri uuringutest, Euroopa tarbijakeskuste võrgustikust;
 - juhtumite üldiste menetluskulude vähendamine
 ja menetlusaja lühendamine, sealhulgas vormi D tõlkimiskulude vähendamine –
 Eurobaromeetri uuringud, Euroopa tarbijakeskuste võrgustik
 - kohtulõive ja nende tasumise võimalusi ning
 praktilist abi käsitleva teabe läbipaistvuse parandamine – Eurobaromeetri
 uuringud, Euroopa tarbijakeskuste võrgustik;
 - kohtute töökoormuse kohtuasjade kaupa
 vähendamine, kasutades selleks kõnealust menetlust, mitte siseriiklikku tava-
 või lihtsustatud menetlust – Euroopa õigusalase koostöö võrgustik, intervjuud
 paljude liikmesriikide kohtunikega.
 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.5.1. Lühi- või pikaajalises
 perspektiivis täidetavad vajadused
 Euroopa
 väiksemate kohtuvaidluste menetlust käsitleva määruse 861/2007 läbivaatamine
 1.5.2. Euroopa Liidu meetme
 lisaväärtus
 [...]Vajadus
 ELi tegevuse järele oli selge juba 2007. aastal, kui määrus (EÜ) nr 861/2007
 vastu võeti.
 Praeguse meetme peamine eesmärk on veelgi vähendada piiriüleste väiksemate
 kohtuvaidluste menetlemise ebaproportsionaalseid kulusid ELis. Kõnealust
 eesmärki ei saa täita liikmesriigid, kuna see hõlmab ELi määrusega loodud
 menetlust. Euroopa meetme edasiseks tõhustamiseks ja lihtsustamiseks ning selle
 enamates kohtuasjades kasutamiseks kättesaadavamaks tegemiseks, reguleerimisala
 laiendamiseks ning sellest tarbijate ja VKEde jaoks suurema kasu saamiseks
 tuleb võtta ELi tasandi meetmeid.
 1.5.3. Samalaadsetest kogemustest
 saadud õppetunnid
 [...]
 Hoolimata sellest, et väiksemate
 kohtuvaidluste lahendamise menetlus aitab piiriüleste nõuetega kohtusse
 pöördumisel oluliselt vähendada aja- ja rahakulu, tuntakse ja kasutatakse seda
 menetlust aastaid pärast määruse nr 861/2007 kohaldamise algust endiselt vähe.
 Euroopa Parlament märkis 2011. aasta resolutsioonis,[21] et rohkem tööd tuleb
 teha õiguskindluse ja menetluse läbipaistvuse tagamiseks ning keelebarjääride
 ületamiseks. Parlament kutsus komisjoni üles astuma samme tarbijate ja
 ettevõtjate teadlikkuse suurendamiseks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
 menetlusest, et nad seda rohkem kasutaksid. Tarbijate ja ettevõtjate
 esindusorganisatsioonid on samuti leidnud, et määrust võiks täiendada nii, et see
 vastaks paremini tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise
 suurusega ettevõtjate (VKEde) vajadustele. Ka liikmesriigid on leidnud kehtivas
 määruses teatavaid puudusi, mis tuleks kõrvaldada.
 1.5.4. Kooskõla ja võimalik koostoime
 muude asjaomaste meetmetega
 [...]määruse (EL) nr 1215/2012 (uuesti
 sõnastatud Brüssel I määrus) eesmärk on ühtlustada rahvusvahelise eraõiguse
 sätteid kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil-
 ja kaubandusasjades. Määruses sätestatakse muu hulgas, et liikmesriigis tehtud
 kohtuotsust tunnustatakse teistes liikmesriikides ühegi erimenetluse järgimist
 nõudmata”. Selliseid erimeetmeid, mis alates 10. jaanuarist 2015 kõigi tsiviil-
 ja kaubandusasjades tehtavate kohtuasjade puhul kaotatakse, tuntakse välisriigi
 kohtuotsuste täidetavaks tunnustamise menetlusena („exequatur”).
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust
 käsitlev määrus on oma olemuselt vahend, millega lihtsustatakse väiksemate
 nõuete lahendamise menetlusi – standardvormi abil avalduse esitamine, menetluse
 läbiviimine kirjaliku menetluse teel, poolte ärakuulamine ning tõendite
 kogumine, poolte esindamine, kulud ja tähtajad.
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust
 käsitlev määrus sisaldab eeskirju, millega kaotatakse kõnealuse lihtsustatud
 menetluse (artikkel 20) alusel tehtud kohtuotsuste tunnustamisel välisriigi
 kohtuotsuste täidetavaks tunnustamise menetlus, mis sellega seoses kattub
 uuesti sõnastatud Brüsseli I määrusega. Kohtuotsuse täitmiseks vajaliku
 kinnitusega seoses kujutab Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust käsitlev
 määrus endast võrreldes uuesti sõnastatud Brüsseli I määrusega lihtsustamist –
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse vorm D on uuesti sõnastatud Brüssel
 I määruse I lisa lihtsustatud versioon.
 Ülekaalukalt suur osa Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetlust käsitleva määruse sätetest, mis käsitlevad menetluse
 lihtsustamist ning jõustamist, kuivõrd nad kujutavad lihtsustamist võrreldes
 uuesti sõnastatud Brüssel I määrusega, on alates 10. jaanuarist 2015 (uuesti
 sõnastatud Brüssel I määruse jõustumiskuupäev) jätkuvalt Euroopa väiksemate
 kohtuvaidluste menetluse lisaväärtuseks.
 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju
 ̈ Piiratud kestusega ettepanek/algatus
 –
 ̈ Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
 –
 ̈ Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA – AAAA
 Ø Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
 –
 Rakendamise käivitumisperiood algab alates määruse
 vastuvõtmisest,
 –
 millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
 1.7. Ettenähtud eelarve täitmise viisid[22]
 Ø Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt.
 ̈ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, kus eelarve täitmise
 ülesanded on delegeeritud:
 –
 ̈ rakendusametitele
 –
 ̈ ühenduste asutatud asutustele[23]
 –
 ̈ riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
 osutavatele asutustele
 –
 ̈ isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
 Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
 alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
 ̈ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
 ̈ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate
 riikidega
 ̈ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
 Mitme eelarve täitmise
 viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
 Märkused
 2. HALDUSMEETMED
 2.1. Järelevalve ja aruandluse
 eeskirjad
 Täpsustage tingimused
 ja sagedus.
 Läbivaatamine/aruanne
 teostatakse viie aasta pärast. Aruannetele tuleks vajadusel lisada
 muudatusettepanekud.
 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.2.1. Tuvastatud ohud
 Ohte
 ei tuvastatud.
 2.2.2. Ettenähtud kontrollimeetodid
 [...]
 Ei kohaldata
 2.3. Pettuse ja eeskirjade
 eiramise ärahoidmise meetmed
 Täpsustage
 rakendatavad või kavandatavad ennetus- ja kaitsemeetmed.
 [...]
 Ei kohaldata
 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE
 HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1. Mitmeaastase
 finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
 · Olemasolevad eelarveread
 Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
 rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [kirjeldus................................] || Liigendatud/liigendamata ([24]) || EFTA[25] riikidest || kandidaatriikidest[26] || Kolmandatest riikidest || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 [3] || [33.03.01 [Õigusprogramm] || Liigendatud/ || EI || EI || EI || EI
 · Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
 Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
 rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [Rubriik............................................] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riikidest || kandidaatriikidest || Kolmandatest riikidest || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 [3] || [XX.YY.YY.YY] || || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
 3.2. Hinnanguline mõju kuludele
 3.2.1. Üldine hinnanguline mõju
 kuludele
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Number || [Rubriik...3.....................................................................................]
 Peadirektoraat: Õigusküsimuste peadirektoraat || || || Aasta 2014[27] || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud || || || || || || || ||
 Eelarverea nr 33.03 01 || Kulukohustus || (1) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || (2) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Eelarverea number || Kulukohustus || (1a) || || || || || || || ||
 Väljamaksed || (2 a) || || || || || || || ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[28] || || || || || || || ||
 Eelarverea number || || (3) || || || || || || || ||
 Õigusküsimuste peadirektoraadiassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustus || (4) || || || || || || || ||
 Väljamaksed || (5) || || || || || || || ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || || || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Kulukohustus || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0. || 0 || 150 000
 Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustus || (4) || || || || || || || ||
 Väljamaksed || (5) || || || || || || || ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || || || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustus || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Väljamaksed || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Halduskulud”
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 || || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Peadirektoraat: Õigusküsimuste peadirektoraat ||
  Inimressursid || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 ÕIGUSKÜSIMUSTE PEADIREKTORAADI || assigneeringud KOKKU || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustused kokku = maksed kokku) || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 || || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustus || 0,041 || 0 041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
 Väljamaksed || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
 3.2.2. Hinnanguline mõju
 tegevusassigneeringutele
 –
 ̈ Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
 –
 Ø Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
 toimub järgmiselt.
 Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
 kohta pärast koma)
 Märkige eesmärgid ja väljundid ò || || || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[29] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK nr 1 Rakendamise järelevalve[30]... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Väljund || || || || 0 || || 0 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150
 - Väljund || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Väljund || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Erieesmärk nr 1 kokku || || 0 || || 0 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150
 ERIEESMÄRK nr 2 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Väljund || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Erieesmärk nr 2 kokku || || || || || || || || || || || || || || || ||
 KULUD KOKKU || || 0 || || 0 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150 || || 0 || || 0 || 1 || 0,150
 3.2.3. Hinnanguline mõju
 haldusassigneeringutele
 3.2.3.1. Kokkuvõte
 –
 Ettepanek/algatus ei hõlma
 haldusassigneeringute kasutamist
 –
 X Ettepanek/algatus hõlmab
 haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 miljonites eurodes
 (kolm kohta pärast koma
 || Aasta 2014[31] || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || || || || || || || ||
 Inimressursid || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,0,15 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 vahesumma || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[32] välja jäävad kulud || || || || || || || ||
 Inimressursid || || || || || || || ||
 Muud halduskulud || || || || || || || ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävate kulude vahesumma || || || || || || || ||
 KOKKU || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 3.2.3.2. Hinnanguline personalivajadus
 –
 Ø Ettepanek/algatus ei nõua personali kasutamist
 –
 ̈ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 Hinnanguline väärtus täisarvuna (või
 maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
  Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 33 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) || || || || || || ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad:[33]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) || || || || || || ||
 XX 01 04 yy [34] || - peakorteris[35] || || || || || || ||
 - delegatsioonides || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) || || || || || || ||
 Muud eelarveread (täpsustage) || || || || || || ||
 KOKKU || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
 XX osutab
 asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
 Personalivajadused
 kaetakse haldavale peadirektoraadile juba jaotatud ja/või peadirektoraadis
 ümberpaigutatud vahenditest, vajaduse korral koos lisaeraldistega, mis võidakse
 meedet juhtivale peadirektoraadile anda iga-aastase vahendite eraldamise
 protseduuri raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.
 Teostatud ülesannete
 kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Asjaomased ametnikud jälgivad seaduse kohaldamist liikmesriikides ning valmistavad ette rakendusmeetmeid vastavalt artiklis 26 kirjeldatule, valmistavad ette komitee (artikkel 27) ning teostavad määruse läbivaatamise aastal n+5 (artikkel 28).
 Koosseisuväline personal || Puudub
 3.2.4. Kooskõla kehtiva mitmeaastase
 finantsraamistikuga
 –
 Ø Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase
 finantsraamistikuga.
 –
 ̈ Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
 asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
 Selgitage, mis laadi ümberplaneerimine on vajalik,
 ning täpsustage seotud eelarveread ja neile vastavad summad.
 –
 ̈ Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
 kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[36].
 Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
 rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
 3.2.5. Kolmandate isikute rahaline
 osalus
 ØEttepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist
 –
 Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
 hinnanguline summa on järgmine:
 Assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
 koma)
 || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || || || || || || || ||
 Kaasrahastatud assigneeringud KOKKU || || || || || || || ||
 3.3. Hinnanguline mõju tuludele
 –
 Ø Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
 –
 ̈ Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
 –
 ̈ omavahenditele
 –
 ̈ mitmesugustele tuludele
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 Eelarve tulurida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || [37]Ettepaneku/algatuse mõju
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
 Artikkel............... || || || || || || || ||
 Mitmesuguste
 sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
 ettepanek mõjutab.
 Täpsustage tuludele
 avaldatava mõju arvutusmeetod.
 [1] Euroopa
 Liidu lepingus on sätestatud, et Euroopa Liit „moodustab oma kodanikele
 vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva sisepiirideta ala, kus isikute vaba
 liikumine on tagatud.” Sellise ala loomiseks peab Euroopa Liit arendama
 õigusalast koostööd piiriülese mõjuga tsiviilasjades.
 [2] ELi
 õiguskaitse tulemustabel, kättesaadav aadressil
 http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm.
 [3] Määrusega
 on kohtumenetlust lihtsustatud veel selles osas, et kehtestatud on konkreetsed
 tähtajad poolte ja kohtu tehtavatele menetlustoimingutele ning kaotaja pool
 peab tasuma võitja menetluskulud mõistlikkuse piires.
 [4] Euroopa Parlamendi 25. oktoobri 2011. aasta resolutsioon
 alternatiivse vaidluste lahendamissüsteemi kohta tsiviil-, kaubandus- ja
 perekonnaga seotud küsimustes (2011/2117(INI))
 [5] Komisjoni
 teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning
 Regioonide Komiteele: Aruanne ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanikud - teie
 õigused, teie tulevik”, COM(2013) 269, lk 15–16.
 [6] COM(2012)
 225 (lõplik).
 [7] Eurobaromeetri
 eriuuring nr 395 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste kohta, kättesaadav: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_395_sum_en.pdf.
 [8] Komisjonini
 jõudis ka mitu vastust, mis olid vormistatud eraldi dokumentidena.
 Protsentuaalselt esitatud tulemused kajastavad ainult veebipõhise
 konsultatsiooni vastuseid, kuid mõjuhinnangu koostamisel võeti arvesse kõiki
 vastuseid.
 [9] Austria,
 Bulgaaria, Küpros, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Soome,
 Prantsusmaa, Itaalia, Leedu, Malta, Madalmaad, Poola, Portugal, Rootsi, Sloveenia,
 Slovakkia ja Ühendkuningriik.
 [10] Menetluses
 on kolm etappi, mida dokumentide posti teel kättetoimetamine mõjutab: avalduse
 kättetoimetamine vastaspoolele, kohtuotsuse kättetoimetamine avaldajale ja
 kohtuotsuse kättetoimetamine vastaspoolele. Määruse kehtivast tekstist ei
 selgu, kas kutse kohtuistungile tuleb ka kätte toimetada. Paljudes
 liikmesriikides toimub kogu poolte ja kohtu vaheline suhtlus siiski posti teel.
 [11] Vt
 kohtuasi C-119/13 Eco-cosmetics Gmbh & Co.KG vs Virginie Laetitia Barbara
 Dupuy, kohtuasi C-120/13 Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.h. vs Tetyana
 Bonchyk ja C-121/13 Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle,
 Partnerschaftsgesellschaft vs Xceed Holding Ltd.
 [12] ELT
 C, ..., lk ... .
 [13] Euroopa
 Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2007, 11. juuli 2007, millega luuakse
 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus (ELT L 199, 31.7.2007, lk 1).
 [14] ELT
 C, ..., lk ....
 [15] Nõukogu
 määrus (EÜ) nr 44/2001, 22. detsember 2000, kohtualluvuse ja kohtuotsuste
 täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1, 16.1.2001).
 [16] Euroopa
 Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1215/2012, 12. detsember 2012,
 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja
 kaubandusasjades (ELT L 351, 20.12.2012, lk 1).
 [17] Nõukogu
 määrus (EÜ) nr 1206/2001, 28. mai 2001, liikmesriikide kohtute
 vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT
 L 174, 27.6.2001, lk 1).
 [18] Euroopa
 Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1896/2006, 12. detsember 2006, millega
 luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (ELT L 399, 30.12.2006, lk 1).
 [19] ABM:
 Tegevuspõhine juhtimine – ABB: Tegevuspõhine eelarvestamine
 [20] Vastavalt
 finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
 [21] Euroopa
 Parlamendi 25. oktoobri 2011. aasta resolutsioon alternatiivse vaidluste lahendamissüsteemi
 kohta tsiviil-, kaubandus- ja perekonnaga seotud küsimustes (2011/2117(INI))
 [22] Eelarve
 täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
 BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [23] Määratletud
 finantsmääruse artiklis 185.
 [24] Liigendatud
 assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
 [25] EFTA:
 Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
 [26] Kandidaatriigid
 ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
 [27] Aasta,
 mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 [28] Tehniline
 ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
 toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne teadustegevus, otsene teadustegevus.
 [29] Väljunditena
 käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud
 üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
 [30] Vastavalt
 punktis 1.4.2 nimetatud eesmärkidele. „Erieesmärk/eesmärgid ...”
 [31] Aasta,
 mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 [32] Tehniline
 ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
 toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne teadustegevus, otsene
 teadustegevus.
 [33] Lepingulised
 töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored
 eksperdid delegatsioonides.
 [34] Tegevusassigneeringutest
 rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised BA
 read).
 [35] Peamiselt
 struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja Euroopa
 Kalandusfond.
 [36] Vt
 institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
 [37] Traditsiooniliste
 omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
 netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.