text:
Kuvajt, dlhý tvar Kuvajtský štát, je štát na Arabskom polostrove v juhozápadnej Ázii. Rozkladá sa na severozápadnom brehu Perzského zálivu a susedí so Saudskou Arábiou na juhu a na severe s Irakom.
 Hlavné mesto je Kuvajt.
 Dejiny
 Územie dnešného Kuvajtu bolo ľuďmi osídlené už tisíce rokov pred Kr. V 18. storočí začali prichádzať osadníci z Arabského polostrova a vlády sa ujala jedna z prišlých rodín – Sabáhovia. Hospodárstvo tej doby bolo založené na love perál a obchode s ďalekými krajinami.
 Koncom 19. storočia začali Sabáhovia nadväzovať úzke vzťahy s Veľkou Britániou, od čoho si sľubovali presadenie nezávislosti od Osmanskej ríše. Roku 1899 podpísal Mubarak Al-Sabáh zmluvu s Britániou, Kuvajt sa stal britským protektorátom s tým, že Briti sa postarajú o obranu a zahraničné veci, zatiaľ čo prenechajú Sabáhom vládu nad vnútornými záležitosťami. Ropa objavená v roku 1930, vo veľkom vyvážená od roku 1945, znamenala úplnú zmenu spoločnosti. Po vyhlásení nezávislosti Kuvajtu roku 1961 vyhlásili iracký predstavitelia Kuvajt neoddeliteľnou súčasťou Iraku, pod tlakom ostatných arabských štátov a Veľkej Británie sa však svojich nárokov vzdali. V tom istom roku sa uskutočnili prvé voľby. Moc síce zostala pevne v rukách Sabáhov, ľud však získal vo vláde tiež svoju úlohu. Počas 60. a 70.rokov sa stal Kuvajt vedúcim, ale nie radikálnym, hlasom podporujúcim arabský nacionalizmus a právo Palestínčanov na svoju krajinu.
 V Iracko-iránskej vojne 1980 až 1988 podporoval Kuvajt Irak, ale po skončení vojny sa vzájomné vzťahy oboch krajín zhoršili. Irak žiadal vymazanie svojho dlhu, ktorý mal u Kuvajtu za pomoc poskytnutú počas Iracko-iránskej vojny a obvinil Kuvajt, že presahuje kvótu OPEC a kradne tak ropu zo zásob ležiacich pod oboma krajinami. Roku 1990 došlo k obsadeniu Kuvajtu irackými jednotkami. Koaličná ofenzíva vedená zo Saudskej Arábie nasledujúceho roka vytlačila Iračanov von z krajiny, prevažná väčšina priemyslu, infraštruktúry a budov však bola zničená a zbierky múzeí, knižníc a laboratórií boli odvezené do Iraku. Od tej doby bola krajina znovu vybudovaná a je pod ochranou USA.
 Prírodné podmienky
 Väčšinu krajiny pokrýva plochá púštna krajina, mierne sa zvažujúca k severovýchodu. Stále vodné toky neexistujú, na ostrovoch pri severovýchodnom pobreží sa rozprestierajú soľné močiare. Ostrovy predstavujú významné útočisko ťažného vtáctva; ťažké škody na životnom prostredí však napáchalo zapálenie 749 ropných vrtov ustupujúcou irackou armádou v januári 1991. Podnebie je suché, ročné zrážky dosahujú sotva 75 až , z čoho väčšina spadne v zime a na jar. Priemerné denné teploty sa pohybujú od 13 °C v januári po 35 °C v júli (popoludňajšie maximá v lete vystupujú na 45 °C). Nedostatok sladkej vody znemožňuje rozvoj poľnohospodárstva. Dodávku vody menším dielom zabezpečujú obmedzené podzemné zdroje (čiastočne brakická), hlavným spôsobom jej získavania je však odsoľovanie morskej vody alebo dovoz. Nie náhodou sú vodárenské veže dominantou kuvajtskej metropoly.
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Kuvajtsko-slovenská archeologická misia / Kuwaiti-Slovak Archaeological Mission (KSAM)
 Monarchie
 Členovia OPEC
 Členovia LAŠ
 Členovia OSN
 Blízky východ
 Štáty v Ázii


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21978A1130(03)
 Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Economische Gemeenschap en de Democratische Volksrepubliek Algerije tot vaststelling, voor het tijdvak van 1 november 1978 tot en met 31 oktober 1979, van het aanvullend bedrag dat in mindering moet worden gebracht op de heffing die bij invoer in de Gemeenschap van toepassing is op niet-behandelde olijfolie van oorsprong uit Algerije
 Publicatieblad Nr. L 332 van 29/11/1978 blz. 0021 - 0022
 ++++OVEREENKOMST IN DE VORM VAN EEN BRIEFWISSELING TUSSEN DE EUROPESE ECONOMISCHE GEMEENSCHAP EN DE DEMOCRATISCHE VOLKSREPUBLIEK ALGERIJE TOT VASTSTELLING , VOOR HET TIJDVAK VAN 1 NOVEMBER 1978 TOT EN MET 31 OKTOBER 1979 , VAN HET AANVULLEND BEDRAG DAT IN MINDERING MOET WORDEN GEBRACHT OP DE HEFFING DIE BIJ INVOER IN DE GEMEENSCHAP VAN TOEPASSING IS OP NIET-BEHANDELDE OLIJFOLIE VAN OORSPRONG UIT ALGERIJE BRIEF NR . 1 MIJNHEER ... , IN BIJLAGE B VAN DE SAMENWERKINGSOVEREENKOMST EN VAN DE INTERIMOVEREENKOMST TUSSEN DE EUROPESE ECONOMISCHE GEMEENSCHAP EN DE DEMOCRATISCHE VOLKSREPUBLIEK ALGERIJE IS BEPAALD DAT MET BETREKKING TOT NIET-BEHANDELDE OLIJFOLIE VAN ONDERVERDELING 15.07 A I VAN HET GEMEENSCHAPPELIJK DOUANETARIEF , TEN EINDE REKENING TE HOUDEN MET BEPAALDE FACTOREN ALSMEDE MET DE SITUATIE OP DE OLIJFOLIEMARKT , HET BEDRAG DAT IN MINDERING MOET WORDEN GEBRACHT OP DE HEFFING ALS BEDOELD IN ARTIKEL 16 , LID 1 , SUB B ) , VAN DE SAMENWERKINGSOVEREENKOMST EN ARTIKEL 9 , LID 1 , SUB B ) , VAN DE INTERIMOVEREENKOMST , WORDT VERMEERDERD MET EEN AANVULLEND BEDRAG , ONDER DEZELFDE VOORWAARDEN EN VOLGENS DEZELFDE METHODEN ALS VASTGESTELD VOOR DE TOEPASSING VAN BOVENVERMELDE BEPALINGEN . IK HEB DE EER HIERBIJ TE UWER KENNIS TE BRENGEN DAT DE GEMEENSCHAP , VOOR HET TIJDVAK VAN 1 NOVEMBER 1978 TOT EN MET 31 OKTOBER 1979 , OP BASIS VAN DE IN VOORNOEMDE BIJLAGE BEDOELDE CRITERIA , DE NODIGE MAATREGELEN ZAL NEMEN OM HET AANVULLEND BEDRAG , DAT IS VASTGESTELD OP 10 REKENEENHEDEN PER 100 KILOGRAM , TE HANDHAVEN . IK ZOU HET OP PRIJS STELLEN INDIEN U MIJ DE ONTVANGST VAN DIT SCHRIJVEN , ALSMEDE DE INSTEMMING VAN UW REGERING MET DE INHOUD ERVAN , ZOUDT WILLEN BEVESTIGEN . GELIEVE , MIJNHEER ... , DE VERZEKERING VAN MIJN BIJZONDERE HOOGACHTING TE AANVAARDEN . NAMENS DE RAAD DER EUROPESE GEMEENSCHAPPEN BRIEF NR . 2 MIJNHEER ... , HIERBIJ HEB IK DE EER DE ONTVANGST TE BEVESTIGEN VAN UW SCHRIJVEN VAN HEDEN , LUIDEND ALS VOLGT : " IN BIJLAGE B VAN DE SAMENWERKINGSOVEREENKOMST EN VAN DE INTERIMOVEREENKOMST TUSSEN DE EUROPESE ECONOMISCHE GEMEENSCHAP EN DE DEMOCRATISCHE VOLKSREPUBLIEK ALGERIJE IS BEPAALD DAT MET BETREKKING TOT NIET-BEHANDELDE OLIJFOLIE VAN ONDERVERDELING 15.07 A I VAN HET GEMEENSCHAPPELIJK DOUANETARIEF , TEN EINDE REKENING TE HOUDEN MET BEPAALDE FACTOREN ALSMEDE MET DE SITUATIE OP DE OLIJFOLIEMARKT , HET BEDRAG DAT IN MINDERING MOET WORDEN GEBRACHT OP DE HEFFING ALS BEDOELD IN ARTIKEL 16 , LID 1 , SUB B ) , VAN DE SAMENWERKINGSOVEREENKOMST EN ARTIKEL 9 , LID 1 , SUB B ) , VAN DE INTERIMOVEREENKOMST , WORDT VERMEERDERD MET EEN AANVULLEND BEDRAG , ONDER DEZELFDE VOORWAARDEN EN VOLGENS DEZELFDE METHODEN ALS VASTGESTELD VOOR DE TOEPASSING VAN BOVENVERMELDE BEPALINGEN . IK HEB DE EER HIERBIJ TE UWER KENNIS TE BRENGEN DAT DE GEMEENSCHAP , VOOR HET TIJDVAK VAN 1 NOVEMBER 1978 TOT EN MET 31 OKTOBER 1979 , OP BASIS VAN DE IN VOORNOEMDE BIJLAGE BEDOELDE CRITERIA , DE NODIGE MAATREGELEN ZAL NEMEN OM HET AANVULLEND BEDRAG , DAT IS VASTGESTELD OP 10 REKENEENHEDEN PER 100 KILOGRAM , TE HANDHAVEN . IK ZOU HET OP PRIJS STELLEN INDIEN U MIJ DE ONTVANGST VAN DIT SCHRIJVEN , ALSMEDE DE INSTEMMING VAN UW REGERING MET DE INHOUD ERVAN , ZOUDT WILLEN BEVESTIGEN . " . IK BEVESTIG U DE INSTEMMING VAN MIJN REGERING MET HET BOVENSTAANDE . GELIEVE , MIJNHEER ... , DE VERZEKERING VAN MIJN BIJZONDERE HOOGACHTING TE AANVAARDEN . VOOR DE REGERING VAN DE DEMOCRATISCHE VOLKSREPUBLIEK ALGERIJE


type: other

text:
ConJur - Como prever efeitos de decisões sobre concentrações horizontais?
 Como prever efeitos de decisões
 sobre concentrações horizontais?
 9 de outubro de 2016, 8h01
 A atual legislação do Sistema Brasileiro de Defesa da Concorrência, Lei 12.529/2011, prescreve, em seu artigo 88, como devem ser tratadas as concentrações horizontais[1] entre agentes econômicos[2].
 De forma resumida, preenchidos os requisitos objetivos que demandam a análise do Conselho Administrativo de Defesa Econômica (valores de faturamento dos grupos envolvidos), a abordagem clássica do Conselho[3] é definir os mercados relevantes envolvidos na operação (produto/serviço e abrangência geográfica) e a participação dos agentes em cada um dos mercados relevantes.
 Se a operação não puder ser aprovada após essa análise preliminar, ou seja, se ela oferecer risco à concorrência, o estudo segue com outras etapas:
 “avaliação da probabilidade do uso de poder de mercado adquirido por meio de maior concentração na operação, considerando variáveis como:
 a possibilidade de uma entrada tempestiva, provável e suficiente;
 o nível de rivalidade restante no mercado;
 avaliação do poder de compra existente no mercado ou criado pela operação, quando for o caso de se tratar do mercado de insumo;
 ponderação das eficiências econômicas inerentes ao Ato de Concentração”[4].
 O que mais nos interessa, aqui, é discorrer sobre os atos que impliquem risco de dano à concorrência livre.
 Neste sentido, o § 5o do artigo 88 prescreve:
 “Serão proibidos os atos de concentração que impliquem eliminação da concorrência em parte substancial de mercado relevante, que possam criar ou reforçar uma posição dominante ou que possam resultar na dominação de mercado relevante de bens ou serviços, ressalvado o disposto no § 6o deste artigo” (grifo ausente nos originais)”.
 O controle das concentrações tem por fim reprimir e evitar a eliminação do estado de concorrência (em parte substancial de mercado relevante). A concorrência é defendida normativamente, no que não deixa de ser, diretamente, uma defesa do artigo 219 da Constituição Federal, além de todas as outras normas constitucionais relacionadas, como a livre iniciativa, a valorização do trabalho, a concorrência livre e a proteção do consumidor, e o §4o do artigo 173.
 A análise da eficiência econômica, tanto na literatura econômica quanto nas legislações ou jurisprudência, demonstra as distintas fases e a evolução de sua definição e técnicas.
 A eficiência econômica ganhou relevo nos construtos teóricos da Escola de Chicago, com participação decisiva de Robert Bork. Essa noção de eficiência está fundada na ideia de maximização de riqueza global, na qual a figura do consumidor aparece em destaque na sua formulação linguística (bem-estar do consumidor), mas distante na destinação do produto da riqueza gerada (vínculo tênue, indireto e não comprovado de que ganhos de escala dos produtores gerariam recompensas aos consumidores).
 A concorrência, tutelada constitucionalmente, é uma garantia em si (gramaticalmente) e, ao mesmo tempo, uma das normas objetivo da Constituição (e não simplesmente um meio, mas um meio/instrumento e, também, um fim – ainda que não isolado), mas nunca algo a ser sopesado ou posto em segundo lugar frente à eficiência econômica da maximização de riqueza ou à eficiência produtiva (produzir e distribuir bens econômicos incorrendo no menor volume possível de custos). Qualquer desvio desse pressuposto será literatura lege ferenda ou contra legem.
 O debate sobre eficiência econômica no Brasil, portanto, deverá estar em linha com a ordem econômica positivada em nossa Constituição Federal, conforme defendido acima. A eficiência não é um fim em si mesmo e não está positivada na constituição.
 A eficiência econômica é um elemento muito relevante na análise das concentrações econômicas (e também na apreciação das condutas dos concorrentes) na legislação brasileira. Por meio de sua apreciação, será possível justificar novas estruturas econômicas que, em tese, teriam impacto anticoncorrencial.
 Uma das grandes dificuldades acerca do tema é o de que não é possível ter certeza sobre quais serão os resultados decorrentes da operação de concentração, ou seja, de quais serão as condutas dos agentes econômicos (quanto à quantidade e ao preço, para ficar no mais importante). Está-se, aqui, no campo da prognose.
 Nesses termos, quanto mais ampla, sobretudo mais transparente e mais intensa for a utilização de modelos econômicos pelas partes (ampla defesa e contraditório, além da verdade formal e material), melhores as chances de segurança jurídica na formação das decisões.
 O artigo 88, em seu parágrafo 6o, trata das situações excepcionais que permitiriam, conjugadamente (incisos I e II), autorizar uma aprovação de operação problemática para a concorrência:
 “§ 6o Os atos a que se refere o § 5o deste artigo[5] poderão ser autorizados, desde que sejam observados os limites estritamente necessários para atingir os seguintes objetivos:
 II – sejam repassados aos consumidores parte relevante dos benefícios decorrentes” (grifou-se).
 Apesar dos dispositivos da lei atual serem próximos ao da lei anterior (8.884/1994), na lei anterior, a operação não poderia implicar na “eliminação da concorrência de parte substancial de mercado relevante de bens e serviços”; ou seja, junto com o teste das eficiências, havia a obrigatoriedade de se evitar a eliminação da concorrência (artigo 54, §1o, III da lei anterior).
 Na atual, a eliminação de parte da concorrência (previsto no parágrafo 5o como vedada), pode ser excepcionada de acordo com os requisitos de eficiência do inciso I do parágrafo 6o e de sua distribuição de parte considerável com o consumidor (inciso II).
 Um caso que se pode classificar como divisor de águas foi o Ato de Concentração Processo 08012.001697/2002-89 (Nestlé Brasil Ltda. e Chocolates Garoto S/A)[6], em virtude de sua importância na adoção de ampla discussão sobre dados e modelos econômicos. Em geral, operações com forte chance de serem negadas tendem a demandar muita discussão sobre provas.
 Muitas foram as alegações de natureza econômica apresentadas pelas Requerentes:
 “As reduções de custo (eficiência produtiva) são suficientes para compensar prejuízos sociais de aumento de preços com base no bem-estar agregado”;
 “Dados empíricos demonstram que o mercado não comportaria elevação de preços sem redução de participação”;
 “Dados empíricos demonstram que há racionalidade para o comportamento de reduzir preços (estimativas de elasticidade-preço próprias e cruzadas).”[7]
 A impugnante da operação, por seu turno, as refutou[8]:
 As Requerentes aumentarão seus preços entre 10,5% e 12%, utilizando-se as elasticidades da demanda computadas pela Requerente e os market share apontados pela pesquisa da Nielsen
 As Requerentes causarão perdas de bem-estar social (excedente do consumidor e não agregado[9]), já que os dados apresentados demonstram que a redução de custos marginais, que evitaria o aumento de preços, seria da ordem de 10,8 ou 12% e o CADE apurou que as reduções seriam somente de 1,47 ou 2,16%.
 O voto do Conselheiro Relator, Thompson Andrade, foi no sentido da reprovação solução estrutural):
 As Requerentes causarão perdas de bem-estar social (excedente do consumidor e não agregado), o que era vedado pelo artigo 54 e incisos, sobretudo o II da Lei 8.884/1994 (atualmente seria o citado inciso II do §6o do artigo 88 da Lei 12.529/2011);
 Os dados apresentados demonstram que a redução de custos marginais, que evitaria o aumento de preços, seria da ordem de 10,8 ou 12% e o CADE apurou que as reduções seriam somente de 1,47 ou 2,16%[10].
 À despeito da análise do mérito da decisão, que não importa em nosso texto, do ponto de vista da teoria da argumentação e do direito têm-se as seguintes conclusões sobre as análises de casos que envolvem produção complexa de provas econômicas:
 Há muitas formas de se argumentar economicamente (não existe uma única solução correta e não há parâmetros objetivos para dizer qual abordagem é, aprioristicamente, a correta – há, contudo, limites legais, como o apontado inciso II do §6o do artigo 88);
 A teoria da decisão não deve ser entendida como uma teoria que permite estudar como tomar as decisões corretas; o melhor é reconhecer que o uso de modelos e simulações econômicos no direito concorrencial ficará mais bem situado na teoria das provas do que na teoria da decisão (como doador do sentido a ser acessado pelo julgador).
 O uso de modelos permitirá a crítica das decisões; com o tempo, e também com os guias de análise de operações, criam-se certas padronizações e usos consagrados de modelos, gerando maior previsibilidade e redução de insegurança.
 Isso não significa congelamento ou padronização das decisões, pois os pressupostos e modelos poderão ser questionados pelos conselheiros e pelas partes e, ainda, porque a evolução do direito concorrencial mostra como há saltos e evoluções nessas decisões (Escola de Harvard, de Chicago nos EUA[11] e more economic approach na Europa[12]).
 O tema merece ser revisitado justamente porque as empresas, que tiveram a sua operação rejeitada há 12 anos, propuseram uma série de medidas para encerrar o processo judicial e ter a aprovação a operação[13].
 Além da já comentada complexidade da decisão anterior, que enfrentou forte discussão durante o teste das eficiências econômicas, fato é que argumentar economicamente sobre comportamentos futuros está longe de ser algo trivial. A economia e a matemática desenvolvem modelos de construção de cenários (de curto prazo), mas o mercado sofre a influência de outras tantas variáveis.
 Até mesmo em análises estatísticas retrospectivas, ou seja, em posse de dados oficiais, torna-se árduo (e, por vezes, arbitrário) decidir o que foi efeito de um determinado fator (objeto de estudo) e o que foi resultado de outras variáveis externa ao estudo.
 A nova análise tem a oportunidade de analisar não só os argumentos e provas produzidos anteriormente, como reavaliar a evolução dos dois mercados relevantes definidos no julgamento. A última decisão do novo conselheiro relator, Alexandre C. Macedo, dá conta que para um dos mercados relevantes, todos os receios anteriores da aprovação da operação deixaram de existir.
 Nesse sentido, sem compromisso com o teor das soluções propostas, que desconhecemos, pode-se dizer que o CADE está tendo a oportunidade de analisar duas vezes uma operação complexa, envolvendo forte argumentação econômica e, ao mesmo tempo, de fazer um balanço interessante de mais de doze anos sobre as preocupações da época e de como o mercado se desenvolveu. Esta avaliação pós-decisão raramente é feita, ainda que se leve em conta que se trata do mesmo processo sendo retomado[14].
 [1] As concentrações econômicas podem ser horizontais, verticais ou na forma de conglomerados. A concentração horizontal se dá com a união (independente da forma) entre concorrentes e, por razões óbvias, a depender do poder de mercado, poderá ser um risco para o mercado. A vertical, quando envolve diferentes níveis ou estágios da mesma indústria, que mantêm relações comerciais. Já o conglomerado inclui as demais situações, sem relação entre si.
 [2] Como amplamente divulgado, o Brasil alterou a sua sistemática de controle para a forma de submissão prévia. “Artigo 88. Serão submetidos ao CADE pelas partes envolvidas na operação os atos de concentração econômica em que, cumulativamente:
 [...] § 2o O controle dos atos de concentração de que trata o caput deste artigo será prévio e realizado em, no máximo, 240 (duzentos e quarenta) dias, a contar do protocolo de petição ou de sua emenda”.
 Os valores já foram atualizados: 750 milhões e 75 milhões, respectivamente, de acordo com a Portaria Interministerial 994, de 30 de maio de 2012.
 [3] Assim definida no recente Guia para Análise de Atos de Concentração Horizontal (Guia H), disponível em http://www.cade.gov.br/acesso-a-informacao/publicacoes-institucionais/guias_do_Cade/guia-para-analise-de-atos-de-concentracao-horizontal.pdf.
 [4] http://www.cade.gov.br/acesso-a-informacao/publicacoes-institucionais/guias_do_Cade/guia-para-analise-de-atos-de-concentracao-horizontal.pdf, pp 9-10. Veja, ainda, no mesmo guia, a sequência de análises necessárias e o seu fluxograma, incluindo métodos alternativos.
 [5] “§ 5o Serão proibidos os atos de concentração que impliquem eliminação da concorrência em parte substancial de mercado relevante, que possam criar ou reforçar uma posição dominante ou que possam resultar na dominação de mercado relevante de bens ou serviços, ressalvado o disposto no § 6o deste artigo”
 [6] “O caso Nestlé-Garoto pode ser considerado, desde logo, um ‘divisor de águas’ na análise antitruste brasileira, por ter sido o primeiro Ato de Concentração envolvendo empresas de grande porte a ser reprovado pelo CADE. Mas esse caso também se destacou por conta do avanço teórico e analítico decorrente do aprofundamento da investigação realizada pelas requerentes, pela impugnante e pelas autoridades. Foi ao longo do processo que se inaugurou no Brasil o uso de modelos de simulação para apoiar o exame e a avaliação de fusões, ao mesmo tempo em que se aprimorou a discussão da análise de eficiências”. In: Alessandra AZEVEDO et al., “Análise de Eficiências e Modelos de Simulação no Caso Nestlé-Garoto”, in A Revolução do Antitruste no Brasil 2. A teoria Econômica Aplicada a Casos Concretos. Volume 2, por César Mattos, São Paulo: Singular, 2008, p. 163.
 [7] Thompson Almeida ANDRADE, “Uso da Solução Estrutural na Defesa da Concorrência: O Caso Nestlé/Garoto”, p. 129.
 [8] Jorge FAGUNDES, “Análise Antitruste do Caso Nestlé-Garoto: Bem Estar Social e Simulação de Fusões”, p. 139-161. Há certa diferença numérica, de acordo com cada um dos dois mercados relevantes em questão.
 [9] Ou seja, a técnica que não permite que haja aumento de preço direta ou indiretamente (nas simulações). Em detalhes, ver: José Maria Arruda de ANDRADE. Economicização do Direito Concorrencial. São Paulo: Editora Quartier Latin, 2014, pp. 68-70.
 [10] Os demais conselheiros do CADE acompanharam o voto relator, com exceção do então presidente do CADE, JOÃO GRANDINO RODAS, que aprovava a operação com restrições.
 [11] Ver José Maria Arruda de ANDRADE. Economicização do Direito Concorrencial. São Paulo: Editora Quartier Latin, 2014, pp. 56 e 71.
 [12] Ver José Maria Arruda de ANDRADE em: http://www.conjur.com.br/2016-jun-26/estado-economia-uso-intensivo-ciencia-economica-antitruste-europeu.
 [13] Algumas informações podem ser lidas no andamento processual e na última decisão (04/10/2016). Ver: http://sei.cade.gov.br/sei/institucional/pesquisa/documento_consulta_externa.php?eHxGwvyxxSju7VKozkKZySWza9JJJM9jU7ildgCgjDUlh2pFCSIA_k8JVQoEwFfHgHn9nNYizANeOeuWNsHRJg
 [14] Em recente publicação, abril de 2016, a OECD divulga pesquisa sobre o que as autoridades de defesa da concorrência costumam avaliar ex post de suas decisões, bem como algumas best practices. Há campo para muito debate sobre tema tão relevante. Ver http://www.oecd.org/daf/competition/Ref-guide-expost-evaluation-2016web.pdf.
 Revista Consultor Jurídico, 9 de outubro de 2016, 8h01


text:
ΕΝΑ BLOG ΓΙΑ ΤΟΝ ΟΑΕΔ: 12/12/16
 Αυστηρότερους κανόνες για την παροχή επιδόματος ανεργίας σε κοινοτικούς μετανάστες ετοιμάζει η Ευρωπαϊκή Επιτροπή
 Σύμφωνα με τους «Financial Times» νέοι κανόνες θα επιτρέπουν στα κράτη-μέλη της Ευρωπαϊκής Ένωσης να αρνούνται τη χορήγηση επιδόματος.
 Εκτός λειτουργίας τέθηκε πάλι σήμερα το πληροφοριακό σύστημα του ΟΑΕΔ, με αποτέλεσμα χιλιάδες πολίτες να ταλαιπωρηθούν για ώρες. Πηγή: Εκτός λειτουργίας για ώρες τέθηκε πάλι σήμερα το πληροφοριακό σύστημα του ΟΑΕΔ – Ταλαιπωρία για χιλιάδες πολίτες
 Από το πρωί το σύστημα κατέρρευσε αρκετές φορές, με αποτέλεσμα οι πολίτες που είχαν πάει στα υποκαταστήματα του ΟΑΕΔ να αναγκαστούν να περιμένουν ακόμη και για ώρες, σε ορισμένες περιπτώσεις, για να εξυπηρετηθούν.
 «Είναι καθημερινό το φαινόμενο να τίθεται εκτός λειτουργίας το σύστημα. Αυτό έχει εξαντλήσει τόσο τους εργαζόμενους όσο και τους πολίτες», δηλώνει στο iefimerida ο πρόεδρος της ομοσπονδίας υπαλλήλων ΟΑΕΔ κ. Γιώργος Μακράκης και προσθέτει: «Η κατάσταση είναι δραματική, μπορεί η βλάβη να διαρκεί και 2 με 3 ώρες μέσα στην ημέρα. Όλες οι εργασίες του ΟΑΕΔ είναι συνδεδεμένες με το ηλεκτρονικό σύστημα. Αυτό σημαίνει ότι πάνε πίσω αποφάσεις πληρωμών για ανέργους, επιδόματα, γενικά όλες οι υπηρεσίες».
 Αναρτήθηκε από ΜΑΚΡΑΚΗΣ ΓΕΩΡΓΙΟΣ στις 9:11 μ.μ. 4 σχόλια:
 ΨΗΦΙΣΜΑ 12ου ΣΥΝΕΔΡΙΟΥ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΣ ΕΚΠΑΙΔΕΥΤΙΚΩΝ ΛΕΙΤΟΥΡΓΩΝ Ο.Α.Ε.Δ. 24-25/11/2016 ΝΕΟΧΩΡΙ ΚΑΡΔΙΤΣΑΣ
 Το 12ο συνέδριο της Ομοσπονδίας Εκπαιδευτικών Λειτουργών του Ο.Α.Ε.Δ. συνήλθε στο Νεοχώρι Καρδίτσας στις 24 και 25 Νοεμβρίου 2016 και κατέληξε στο παρακάτω ομόφωνο ψήφισμα.
 Συγκροτήθηκε σε σώμα το ΔΣ της Ομοσπονδίας Εκπαιδευτικών Λειτουργών ΟΑΕΔ
 Την Παρασκευή 9 Δεκεμβρίου, συνεδρίασε στην Αθήνα το νεοεκλεγέν ΔΣ της Ομοσπονδίας Εκπαιδευτικών Λειτουργών ΟΑΕΔ, όπως αυτό προέκυψε από το 12ο Συνέδριο , που πραγματοποιήθηκε στις 24 και 25 Νοεμβρίου 2016.
 Με μυστική ψηφοφορία όπως προβλέπεται από το καταστατικό της Ομοσπονδίας το νέο ΔΣ, για πρώτη, εκλέχθηκε ομόφωνα και από τα εννέα μέλη ως εξής:
 Πρόεδρος : Παπατσεχιλίδης Γιάννης
 Αντιπρόεδρος: Δήμας Αριστείδης
 Γενική Γραμματέας: Μπολόφη Άννα
 Ταμίας: Μουρούτσος Σπυρίδων
 Αν. Γραμματέας: Παπαδάκη Βάνα
 Μέλη: Πασχαλίδης Ιωάννης, Παπαδημητρίου Βασίλειος, Στασού Μόσχα, Δαλαμπύρας Δημήτριος
 Εκτός συστήματος , το σύστημα έπεσε, δε λειτουργεί πάλι ....ες αύριο τα σπουδαία!
 Αναρτήθηκε από ΜΑΚΡΑΚΗΣ ΓΕΩΡΓΙΟΣ στις 11:45 π.μ. 6 σχόλια:
 Εν όψει των εορτών των Χριστουγέννων η ΠΕΥ ΟΑΕΔ συλλέγει τρόφιμα μακράς διαρκείας, χριστουγεννιάτικα δώρα και παιχνίδια για παιδιά που έχουν μεγαλύτερη ανάγκη.
 Η δράση θα πραγματοποιηθεί από τη Δευτέρα, 12/12 έως και την Παρασκευή 16/12.


text:
IV/00883/2017
 . IV/00883/2017
 Első irat érkezett: 03/31/2017
 Az ügy tárgya: A Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (tisztességtelen eljárás)
 Az indítványozó - az Abtv. 27. §-a alapján - a Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. számú ítélete és a Szolnoki Törvényszék 3.B.153/2013/127. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését, másodlagosan pedig a büntetés végrehajtásának felfüggesztését kéri az Alkotmánybíróságtól.
 Az indítványozót adócsalásban tettesként, valamint bűnsegédi bűnrészesként ítélték el. Indítványában a bűnsegédi bűnrészesként történő elítélését sérelmezi, nézete szerint a bíróságok esetleges, bizonytalan tartalmú állítások alapján állapították meg "közreműködését", amelyre büntetőjogi felelősséget alapítani nem lehet. Sérelmezi továbbá, hogy az elsőfokú eljárás törvényes vád hiányában zajlott, nézete szerint a vád tárgyává tett cselekmény körülírása nem volt pontos, mert az elkövetési magatartást, a cselekmény megvalósításának helyét, idejét, stb. nem tartalmazta hiánytalanul. Álláspontja szerint a Btk. alapján törvényes vád hiányában a bíróságnak az eljárást meg kellett volna szüntetnie. Nézete szerint a törvényes vád hiányában lefolytatott eljárás a védelem alkotmányos jogával is szoros összefüggése mutat, mivel az érdemi védekezés lehetőségétől fosztotta meg. A másodfokú eljárással kapcsolatosan pedig azt sérelmezi, hogy a bíróság olyan tényállást rögzített, amelyre nézve bizonyíték nem állt rendelkezésére.
 Mindezek alapján sérül az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes eljárárshoz, valamint a XXVIII. cikk (3) bekezdése szerinti védelemhez fűződő alapjoga..
 Kaszab Árpád
 a Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. számú ítélete és a Szolnoki Törvényszék 3.B.153/2013/127. számú ítélete
 IV_883_4_2017_ind_kieg_anonim.pdf IV_883_0_2017_inditvany_anonim.pdf
 A határozat száma: 3316/2017. (XI. 30.) AB végzés
 Sz_IV_883_2017.pdf
 Az Alkotmánybíróság a Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. sorszámú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
 [1] 1. Kaszab Árpád (a továbbiakban: indítványozó; jogi képviselője: dr. Mester Csaba ügyvéd, 1082 Budapest, Üllői út 46., II/17. szám) a Szolnoki Törvényszék útján alkotmányjogi panaszt terjesztett elő az Alkotmánybíróságnál.
 [2] Az indítványozó az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja, valamint az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján azért nyújtott be alkotmányjogi panaszt, mert álláspontja szerint a Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. sorszámú ítélete, valamint az ítélet alapjául szolgáló Szolnoki Törvényszék 3.B.153/2013/127. sorszámú ítélete sértik az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból fakadó jogbiztonság elvét, az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljárás követelményrendszerét, valamint az Alaptörvény XXVIII. cikk (3) bekezdésében foglalt védelemhez fűződő jogot. Az indítványozó ilyen okok alapján kezdeményezi a hivatkozott ítélőtáblai döntés, valamint az annak alapjául szolgáló ítélet alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését. Az indítványozó ezen kívül kezdeményezi, hogy az Alkotmánybíróság a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény 429/C. §-a alapján hívja fel az elsőfokú bíróságot az alkotmányjogi panaszban támadott bírósági határozat végrehajtásának felfüggesztésére.
 [3] 1.1. Az alkotmányjogi panasz benyújtásának alapjául szolgáló adócsalás bűncselekmények miatt indított büntetőügyben az indítványozó másodrendű terheltként szerepel. A büntetőeljárás során első fokon eljáró Szolnoki Törvényszék 3.B.153/2013/127. sorszámú ítéletében megállapított, majd a Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. sorszámú ítéletében kisebb mértékben helyesbített és kiegészített, az eljárás során így irányadó tényállás szerint az indítványozó három terhelttársával együtt olyan őrző-védő feladatok ellátására szakosodott társaságokat tulajdonoltak és irányítottak, amelyek különböző megrendelőknek közvetlenül nyújtották szolgáltatásaikat vagy pedig más vagyonvédelmi társaságok alvállalkozóiként folytatták tevékenységüket. A terheltek az általuk irányított társaságok így megszerzett árbevételét terhelő általános forgalmi adót nem kívánták megfizetni. Az adókötelezettség csökkentése érdekében ezért színlelt szerződéseket készítettek, amelyekkel a vagyonvédelmi munkák ellátására további alvállalkozókat bíztak meg. A terheltek a társaságok fizetendő adóját a névleges alvállalkozók által kiállított valós gazdasági eseményeket nem tartalmazó pénzforgalmi bizonylatok általános forgalmi adó tartalmával csökkentették. Az elsőfokú bíróság az adócsalás és magánokirat-hamisítás bűncselekményei miatt az indítványozó büntetőjogi felelősségét egyfelől tettesi, másfelől pedig bűnsegédi magatartások miatt mondta ki (erről lásd: Szolnoki Törvényszék 3.B.153/2013/127. sorszámú ítéletének 5–27. oldalait, valamint Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. sorszámú ítéletének 8–12. oldalait).
 [4] A kétirányú ügyészi és védelmi fellebbezések alapján másodfokon a Szegedi Ítélőtábla járt el. Az indítványozó védelmi fellebbezésében többek között arra hivatkozott, hogy az elsőfokú ítéleti tényállás megalapozatlan és nincsen kellően feltárva. E körben tett előadása szerint az ítéleti tényállás nem tartalmazza, hogy az indítványozó pontosan kinek, mikor és milyen számlák könyvelésére adott utasításokat. Emellett hivatkozott arra is, hogy az elsőfokú bíróság megsértette a vádhoz kötöttség elvét, mert a vádirat erre vonatkozó tényállításai ellenére állapítja meg, hogy az indítványozó adott utasítást a színlelt pénzforgalmi bizonylatok könyvelésére. Az indítványozó fellebbezése szerint ezen kívül az elsőfokú bíróság okszerűtlenül értékelte a bizonyítékokat. A Szegedi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság terheltekkel szemben kiszabott büntetéseit súlyosította, illetve a büntetőügyben érintett társaságokkal szemben vagyonelkobzást rendelt el, egyebekben azonban az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Az ítélőtábla az indítványozó a fellebbezésében megjelöltekre előadta, hogy az elsőfokú bíróság a tettazonosság elvére figyelemmel járt el és az ügyben benyújtott vádirat keretei között maradva bírálta el a vádlottak terhére rótt büntetendő cselekményeket. A másodfokú bíróság e körben kifejtett indokolásában a töretlen bírói gyakorlatot felidézve arra mutatott rá, hogy nem jelenti a vádelv sérelmét, ha a vádirati és ítéleti tényállások nem pontosan fedik egymást, de a bűncselekmény lényeges elemeit alkotó tények tekintetében mégis megfelelnek egymásnak. Az ítélőtábla részletes értékelése szerint az elsőfokú bíróság támadott ítélete a vádelv ezen mércéjének megfelel, így nem találta alaposnak az indítványozó fellebbezését (erről lásd: Szegedi Ítélőtábla Bf.II.590/2016/7. sorszámú ítéletének 3–4. és 7. oldalait).
 [5] 1.2. Az indítványozó ezt követően terjesztett elő alkotmányjogi panaszt. Az indítványozó azért kezdeményezi az Abtv. 27. §-a szerinti alkotmányjogi panasz eljárást, mert álláspontja szerint a bírósági döntés sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményét, valamint az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésben biztosított tisztességes eljárás követelményét és ugyanezen cikk (3) bekezdésében elismert védelemhez fűződő jogot. Az indítványozó mindhárom Alaptörvényben foglalt rendelkezés sérelmének alapját abban jelöli meg, hogy a bűnsegédi magatartások tekintetében mind a vádirat, mind pedig az ítéleti tényállás pontatlan és bizonytalan, illetve az eljáró bíróságok megsértették a büntetőeljárásban ismert vádelv követelményét. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt szabály sérelmének okaként az indítványozó azt adja elő, hogy a büntetőjogi felelősség megállapítása bizonytalan tartalmú tényálláson alapszik. Az indítványozói érvelés szerint az Alaptörvény XXVIII. cikk (3) bekezdésében biztosított védelemhez fűződő jog azért sérül, mert az elfogadott tényállás bizonytalan tartalmú megállapításai megfosztották az eredményes védekezés lehetőségétől. Végül az indítványozó az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes eljáráshoz fűződő jogra is hivatkozik, mert álláspontja szerint az ügyben benyújtott vádirat pontosan meghatározott elkövetési magatartás hiányában nem felel meg a törvényes vád követelményrendszerének, illetve ezen túl a vádemelést követő büntetőeljárás sem tartalmaz pontosan körülírt tényeket.
 [6] 2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében előírtak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Az Alkotmánybíróság ezért tanácsban eljárva mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a törvényben foglalt befogadhatósági feltételeknek.
 [7] 3.1. Az Abtv. 27. § a) pontja, és ezzel összhangban az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontja úgy rendelkezik, hogy alkotmányjogi panasz kezdeményezésére olyan bírói döntéssel szemben van lehetőség, amely Alaptörvényben biztosított jogot sért. Az indítványozó a Szegedi Ítélőtábla döntését részben az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében megfogalmazott jogállamiság klauzulából fakadó jogbiztonság elvére hivatkozással kifogásolja. Az indítványozó a jogbiztonság sérelmére azért hivatkozik, mert álláspontja szerint a támadott bírósági döntés bizonytalan tényállást tartalmaz és így nem felel meg a jogbiztonság követelményének. Következetes gyakorlata szerint ugyanakkor az Alkotmánybíróság csak kivételes esetekben, így különösen a visszaható hatályú jogalkotás és a felkészülési idő hiánya esetén ismeri el az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogbiztonság elvét olyan Alaptörvényben biztosított jogként, amelyre alkotmányjogi panasz is alapítható {elsőként lásd: 3268/2012. (X. 4.) AB végzés, Indokolás [14]; legutóbb megerősítette: 3027/2017. (II. 17.) AB végzés, Indokolás [10]}. Az alkotmányjogi panaszban az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével összefüggésben előadottak nem minősülnek az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogának, így vélt sérelmükre alkotmányjogi panasz nem alapítható. Mindebből következően az alkotmányjogi panasz ebben a részében nem felel meg a befogadhatóság Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában foglalt törvényi követelménynek.
 [9] Az Alkotmánybíróság a befogadhatóság e törvényi feltételével összefüggésben elsőként arra emlékeztet, hogy az Alkotmánybíróság a bírói döntéssel szemben benyújtott alkotmányjogi panasz intézményén keresztül is az Alaptörvényt és az abban elismert jogokat oltalmazhatja {erről lásd elsőként: 3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13]; legutóbb megerősítette: 3246/2017. (X. 10.) AB végzés, Indokolás [11]}. Az Alkotmánybíróság ennek megfelelően a bírói döntések felülvizsgálata során az Alaptörvényben elismert alapjogi követelményrendszer tényleges érvényesülését garantálja {erről lásd például: 8/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [55]}. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint nem vizsgálja, hogy a bírói döntés indokolásában megjelölt bizonyítékok és megjelenő érvek megalapozottak-e, a jogalkalmazó helytállóan értékelte-e ezeket a bizonyítékokat és érveket, illetve a konkrét ügyben a bírói mérlegelés eredményeként megállapított tényállás, valamint az abból levont következtetés megalapozott-e, mint ahogy azt sem vizsgálja, hogy a bíróságok jogértelmezése helyesen illeszkedik-e a jogági dogmatika általánosan elfogadott szabályaihoz {elsőként lásd: 3003/2012. (VI. 21.) AB végzés, Indokolás [4]; legutóbb megerősítette: 3246/2017. (X. 10.) AB végzés, Indokolás [11]}.
 [10] Az indítványozó az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (3) bekezdéseiben elismert alapvető jogok sérelmeként elsősorban a bűnügyben ítélkező bíróságok jogértelmezésére hivatkozik, amikor az alkotmányjogi panaszban a bűncselekmény történeti tényállásának bizonytalan és a büntetőeljárás során változó körülírását állítva a törvényes vád és a vádelv érvényesülését megítélő bírósági álláspontot vonja kétségbe. Az indítványozó ezzel összefüggésben utal arra is, hogy a másodfokú bíróság a bizonyítékok okszerűtlen mérlegelésével állapította meg a bűnsegélyre vonatkozó tényállásrészt. Megállapítható emellett, hogy az indítványozó e sérelemre a büntetőbírósági eljárás során korábban, már a fellebbezésében is hivatkozott és e kifogását a másodfokon eljáró bírói fórum részletesen vizsgálta. Az ítélőtábla e körben azt állapította meg, hogy a következetes büntetőbírósági gyakorlat alapján nem sérült a vádelv, mert az inkriminált cselekmény lényeges elemeit a vádirat és az elsőfokú bíróság ítéleti tényállása egyaránt tartalmazza. Az Alkotmánybíróság értékelése szerint az alkotmányjogi panasz tartalmát tekintve ismételten e bírósági jogértelmezés helytállóságát vonja kétségbe. Bár a vád törvényessége valóban szoros összefüggésben áll az Alaptörvény XXVIII. cikkében elismert garanciarendszerrel, az Alkotmánybíróság emlékeztetve a 3062/2013. (II. 28.) AB végzésében kifejtett álláspontjára ehelyütt jegyzi meg, hogy az egyes bűncselekmények tényállási elemeinek pontosságára és részletességére vonatkozó előírások vagy az e körben kialakított bírósági gyakorlat megítélése már az alkotmányossági mércén kívül eső olyan büntetőjogi szakkérdés, amelynek vitatása nem ad okot az Alkotmánybíróság alapjogvédelmi eljárására (Indokolás [9]–[10]). Emellett az Alkotmánybíróság előbbiekben felidézett következetes álláspontja értelmében az ítélkező bíróság tényállás-megállapítási, bizonyítékértékelési és jogértelmezési szabadságához tartozik, hogy a bizonyítékokat meggyőződése szerint mérlegelje, jogági minősítésüket illetően szabadon alakíthassa ki álláspontját, valamint ennek megfelelően saját maga dönthessen a tényállás megállapításáról. Az ügyben eljáró bíróság által elfogadott bizonyítékok mérlegelésének és jogértelmezésének ilyetén felülvizsgálatától pedig az Alkotmánybíróság mindaddig tartózkodik, amíg a jogértelmezés pontosan körülírt, Alaptörvényben védelmezett jogot nem sért {legutóbbról lásd: 3246/2017. (X. 10.) AB végzés, Indokolás [13]}. Figyelemmel az ügyben másodfokon eljáró bíróság részletesen kifejtett álláspontjára is, az Alkotmánybíróság megítélése szerint az alkotmányjogi panaszban előadott kifogások az eljáró büntetőbíróságok jogértelmezésének helytállóságát, illetve a bizonyítékok okszerű mérlegelését vitatják, és ezért nem vetnek fel olyan alaptörvény-ellenességi kételyt, amely a támadott bírói döntést érdemben befolyásolhatta. Az Alkotmánybíróság emellett az alkotmányjogi panaszban felvetett kérdéseket nem értékelte olyan alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésekként sem, amely érdemi alkotmánybírósági eljárásra okot adhatna {elsőként lásd: 3111/2012. (VII. 26.) AB végzés, Indokolás [3], legutóbb megerősítette: 3246/2017. (X. 10.) AB végzés, Indokolás [13]}.
 [11] 4. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz befogadhatósági vizsgálatának eredményeként így arra a következtetésre jutott, hogy az alkotmányjogi panasz részben nem felel meg az Abtv. 27. § a) pontjában és az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában, részben pedig az Abtv. 29. §-ában foglalt befogadhatósági feltételeknek. Az Alkotmánybíróság ezért az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjai alapján, figyelemmel az Abtv. 56. § (3) bekezdésében előírtakra is, visszautasította. Mivel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt visszautasította, okafogyottá vált az indítványozó abbéli kezdeményezése, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel az első fokon eljáró bíróságot a támadott bírósági határozat végrehajtásának felfüggesztésére {elsőként lásd: 3097/2015. (V. 19.) AB végzés, Indokolás [21]; majd legutóbbról lásd: 3245/2017. (X. 10.) AB végzés, Indokolás [10]}.
 . 03/31/2017
 . 3316/2017. (XI. 30.)


text:
UOHS S72/2009
 Rozhodnutí: S72/2009/KS-4931/2009/840 Instance I.
 Věc Spojení soutěžitelů ČEZ Teplárenská, a.s. a MARTIA a.s.
 Účastníci ČEZ Teplárenská, a.s. MARTIA a.s.
 Datum nabytí právní moci 4. 5. 2009
 ÚOHS-S72/2009/KS-4931/2009/840 V Brně dne 29. dubna 2009
 Úřad pro ochranu hospodářské soutěže ve správním řízení sp. zn. S72/2009, zahájeném dne 19. března 2009 podle § 44 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů, a § 15 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, v souladu s § 21 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, na návrh účastníka řízení, společnosti ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, ve správním řízení zastoupené Mgr. Radkem Pokorným, advokátem, se sídlem Praha 1, Karolíny Světlé 301/8, na základě plné moci ze dne 23. února 2009, na povolení spojení soutěžitelů ve smyslu § 12 a násl. zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, vydává toto
 Spojení soutěžitelů ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, a MARTIA a.s., se sídlem Ústí nad Labem, Mezní 2854/4, IČ: 25006754, ke kterému má dojít dle § 12 odst. 3 písm. a) zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, na základě Smlouvy o úplatném převodu akcií, uzavřené dne 19. února 2009 mezi společností ČEZ Teplárenská, a.s., jako kupujícím, a fyzickými osobami, stávajícími akcionáři společnosti MARTIA a.s., jako prodávajícími, v jejímž důsledku společnost ČEZ Teplárenská, a.s., získá akcie představující 100% podíl na základním kapitálu společnosti MARTIA a.s., a tím i možnost tuto společnost kontrolovat, se dle § 16 odst. 2 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů,
 (1) Při posuzování spojení soutěžitelů vycházel Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (dále také jen Úřad ) zejména z návrhu na povolení spojení, dotazníku k povolení spojení, listiny zakládající spojení, výpisů z obchodního rejstříku, výročních zpráv, jakož i dalších všeobecně známých skutečností týkajících se spojujících se soutěžitelů a spojením dotčené oblasti.
 (2) Skutečnost, že se Úřad spojením soutěžitelů zabývá, byla v souladu s ustanovením § 16 odst. 1 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon ), zveřejněna v Obchodním věstníku č. 13/2009 ze dne 1. dubna 2009. Ve stanovené lhůtě 5 dnů pro podání případných připomínek, ani později, Úřad žádnou námitku k uvedenému spojení soutěžitelů neobdržel.
 (3) K navrhovanému spojení soutěžitelů dochází na základě Smlouvy o úplatném převodu akcií, jež byla dne 19. února 2009 uzavřena mezi společností ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, (dále jen ČEZ Teplárenská ), jako kupujícím, a fyzickými osobami, [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ], jako prodávajícími.
 (4) V důsledku realizace předmětné transakce získá společnost ČEZ Teplárenská akcie představující 100% podíl na základním kapitálu společnosti MARTIA a.s., se sídlem Ústí nad Labem, Mezní 2854/4, IČ: 25006754 (dále jen MARTIA ), a tím i možnost tuto společnost přímo kontrolovat. Posuzovaná transakce tak představuje spojení soutěžitelů podle § 12 odst. 3 písm. a) zákona.
 (5) V dalším kroku se Úřad zabýval otázkou, zda předmětné spojení soutěžitelů splňuje notifikační kritérium, stanovené v § 13 zákona. Vzhledem k tomu, že čistý obrat všech spojujících se soutěžitelů dosažený za poslední účetní období na trhu České republiky je vyšší než 1,5 mld. Kč a současně alespoň dva ze spojujících se soutěžitelů dosáhli za poslední účetní období na trhu v České republice čistého obratu vyššího než 250 mil. Kč, je podmínka podle ustanovení § 13 písm. a) zákona splněna, a posuzované spojení soutěžitelů tak podléhá povolení Úřadu.
 (6) Společnost ČEZ Teplárenská je česká společnost, jejíž hlavní činností je zejména výroba, nákup, rozvod, distribuce a prodej tepelné energie ve městech a obcích Klášterec nad Ohří, Chomutov, Jirkov, Kadaň, Bílina, Osek, Duchcov, Hrob, Teplice, Bystřany, Dubí, Krupka, Sokolov, Habartov, Citice, Bukovany, Březová, Královské Poříčí, Svatava, Mělník, Chvaletice, Poříčí, Dvůr Králové, Orlová, Hodonín a Holíč ve Slovenské republice, okrajově se zabývá např. inženýrskou činností ve výstavbě nebo opravami a montáží měřidel. Před uskutečněním předmětného spojení soutěžitelů společnost ČEZ Teplárenská kontroluje společnost ALLEWIA leasing s.r.o., která se mj. zabývá výrobou a rozvodem tepelné energie, provozováním vodovodů a kanalizací, úpravou a rozvodem vody ve městě Bohumín.
 (7) Společnost ČEZ Teplárenská je kontrolována společností ČEZ, a.s., která se v České republice zabývá výrobou a prodejem elektřiny a podporou elektrizační soustavy, těžbou surovin, projektováním, opravami a údržbou energetických zařízení, a dále působí např. v oblasti provozování telekomunikačních služeb nebo vědy a výzkumu (dále též jen skupina ČEZ ). Prostřednictvím svých dceřinných společností rovněž působí na trzích střední a jihovýchodní Evropy. Dále pak skupina ČEZ představuje jednoho ze tří největších výrobců a dodavatelů tepelné energie v České republice a prostřednictvím společnosti Severočeské doly a.s. působí jako nejvýznamnější soutěžitel v oblasti těžby hnědého uhlí v České republice.
 (8) Nabývaná společnost MARTIA je v době před uskutečněním posuzovaného spojení soutěžitelů ve vlastnictví fyzických osob, z nichž každá jednotlivě vlastní akcie představující nejvýše [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ] % základního kapitálu. Společnost MARTIA se zabývá zejména předprojektovou, projektovou, dodavatelskou, montážní a inženýrskou činností pro průmysl a energetiku, a to v oblasti měřící a regulační techniky, řídících systémů, elektrické, požární a zabezpečovací signalizace a přístupových a docházkových systémů.
 (9) Společnost MARTIA společně s městem Krupka (Ústecký kraj) vykonává kontrolu ve společnosti ENERGIE KRUPKA, s.r.o. (dále jen Energie Krupka ), která se zabývá výrobou a rozvodem tepelné energie ve městě Krupka, dále vlastní [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ] % podíl ve společnosti FM Service s.r.o., jež se zabývá mj. výrobou rozvaděčů nízkého napětí, baterií, kabelů a vodičů, inženýrskou činností v investiční výstavbě, správou nemovitostí a poskytováním technických služeb.
 (10) Za účelem zjištění, zda předmětné spojení soutěžitelů nebude mít za následek podstatné narušení hospodářské soutěže, zejména v důsledku vzniku nebo posílení dominantního postavení spojujících se soutěžitelů nebo některého z nich, Úřad vymezuje relevantní trh, kterým je v souladu s § 2 odst. 2 zákona trh zboží, které je z hlediska jeho charakteristiky, ceny a zamýšleného použití shodné, porovnatelné nebo vzájemně zastupitelné, a to na území, na němž jsou soutěžní podmínky dostatečně homogenní a zřetelně odlišitelné od sousedících území.
 (12) Podnikatelské aktivity společnosti MARTIA zahrnují dodávky jak zařízení a technologií pro průmysl a energetiku, tak souvisejících služeb, a rovněž konzultační a poradenskou činnost. V případě dodávek zařízení pro průmysl a energetiku společnost MARTIA dodává kotelny, výměníkové stanice, vzduchotechniku, chlazení, kogenerační jednotky, nebo čistírny odpadních vod. Činnosti společnosti MARTIA se rovněž zaměřují na aplikaci řídících systémů technologických zařízení a teplárenských sítí, dále vodárenských sítí a sítí městské infrastruktury. Aktivity společnosti MARTIA současně zahrnují i poskytování služeb v oblasti oprav, údržby a obsluhy energetických zařízení, přičemž se soustředí na oblast teplárenství.
 (13) V oblasti konzultačních a inženýrských činností se společnost MARTIA zabývá např. projektováním a zpracováním technických studií řídících systémů, elektrických a energetických zařízení, vyhledáváním, posuzováním a realizací energeticky úsporných projektů, zpracováním energetických auditů, znaleckých posudků a poradenstvím v oboru energetika.
 (14) Prostřednictvím společnosti Energie Krupka působí společnost MARTIA rovněž v oblasti výroby a distribuce tepla ve městě Krupka.
 (15) Společnost ČEZ Teplárenská se zabývá výrobou, nákupem, rozvodem a distribucí a prodejem tepelné energie.
 (16) Skupina ČEZ mj. rovněž působí ve výše uvedených oblastech dodávek, oprav, údržby a obsluhy zařízení, technologií a řídících systémů teplárenských sítí a v oblasti oprav, údržby a obsluhy energetických zařízení. Uvedené dodávky a služby však ČEZ poskytuje výhradně společnostem v rámci své podnikatelské skupiny, nikoli třetím osobám, nedochází tedy k překryvu podnikatelských aktivit skupiny ČEZ a společnosti MARTIA, a skupina ČEZ se tak neúčastní hospodářské soutěže v této oblasti.
 (17) Oblast dodávek zařízení a technologií pro průmysl a energetiku, souvisejících služeb jako jsou např. opravy, údržba a provoz těchto zařízení a jejich řídících systémů, včetně konzultačních a poradenských činností, zahrnuje širokou škálu služeb poskytovaných značným počtem subjektů různé velikosti a významu, z nichž některé omezují svou činnost na vybrané segmenty uvedené oblasti, jiné pak působí v celém odvětví energetiky. Z pohledu poptávky by bylo možné uvedenou oblast členit na velký počet úzkých trhů, jež by byly tvořeny jednotlivými, často individuálními projekty vyžadujícími specifická či komplexní řešení. Z pohledu nabídky lze dotčenou oblast členit podle způsobů provádění jednotlivých dodávek, přičemž každá z oblastí energetiky nebo průmyslu vykazuje odlišnosti z hlediska technických parametrů, je pro ně zapotřebí určitých odborných znalostí nebo se provádějí za pomocí speciálních strojů a zařízení.
 (18) V této oblasti působí řada významných konkurentů, často členů mezinárodních podnikatelských skupin, jako např. I & C Energo a.s., MVV enservis a.s., Siemens s.r.o., ŠKODA POWER a.s., Energetické opravny, a.s., ALSTOM Group, Tebodin Czech Republic, s.r.o. nebo RAEN spol. s r.o. Z hlediska geografického jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně homogenní a současně zřetelně odlišitelné od sousedících území na celém území České republiky. S ohledem na výše uvedené a rovněž na skutečnost tržní podíl společnosti MARTIA při jakémkoli v úvahu přicházejícím vymezení relevantního trhu nedosahuje hranice [5-15] %, Úřad ponechal otázku vymezení relevantního trhu ve spojením dotčené oblasti dodávek zařízení a služeb pro energetiku a průmysl otevřenou.
 (19) Další spojením dotčenou oblastí je výroba a distribuce tepla. Touto oblastí se Úřad zabýval ve své předchozí rozhodovací praxí [1] , kdy z hlediska věcného vymezil relevantní trh dálkového zásobování teplem.
 (20) Oblast výroby, rozvodu a dodávek tepla je specifická s ohledem na síťový charakter uvedeného odvětví, jež je vázáno na pevnou rozvodnou síť v určité lokalitě. Tato síť obecně představuje daný geografický relevantní trh, neboť vzhledem k nepropojenosti rozvodných sítí jednotlivých měst nelze spatřovat v oblasti dodávek tepla konkurenční prostředí v tom smyslu, že by teplo vyrobené ve vzájemně nepropojených rozvodných soustavách si mohlo konkurovat při dodávkách pro konečné spotřebitele v jiném městě či obci.
 (21) Společnost ČEZ Teplárenská působí v oblasti výroby, rozvodu a dodávek tepla v Ústeckém, Karlovarském, Středočeském, Pardubickém, Královéhradeckém, Moravskoslezském a Jihomoravském kraji, přičemž prostřednictvím svých provozních jednotek zásobuje teplem celkem 28 měst a obcí. Oproti tomu společnost MARTIA prostřednictvím svého podílu ve společnosti Energie Krupka působí v uvedené oblasti pouze na území města Krupka.
 (22) Ve městě Krupka působí jak společnost MARTIA, tak společnost ČEZ Teplárenská, dodávky obou subjektů představují cca [75-85] % celkového objemu dodávek tepla v tomto městě. Každá ze jmenovaných společností provozuje vlastní rozvodnou síť, kde je monopolním dodavatelem, přičemž společnost ČEZ Teplárenská zásobuje město Krupka jak teplem vznikajícím při výrobě elektřiny v elektrárně v Ledvicích, tak prostřednictvím lokálních plynových kotelen a navazujících tepelných sítí. Oproti tomu, společnost MARTIA, prostřednictvím společnosti Energie Krupka, vyrábí a rozvádí teplo pomocí blokových plynových kotelen a tepelných sítí, které nejsou vedeny mimo zásobované objekty. Případné propojení těchto sítí je nepravděpodobné z důvodu vysokých investičních nákladů, rozvodné sítě jednotlivých soutěžitelů tedy netvoří jeden relevantní trh a nedochází tak ke spojení konkurenčních subjektů.
 (23) Po zhodnocení situace na vymezených relevantních trzích dospěl Úřad k následujícímu závěru. Vzhledem k povaze spojení, kdy nedochází ke skutečnému překryvu činností spojujících se soutěžitelů, posuzované spojení tedy nezvýší tržní sílu spojujících se soutěžitelů natolik, aby vedlo ke vzniku nebo posílení dominantního postavení spojujících se soutěžitelů nebo některého z nich ve spojením dotčené oblasti, které by mělo za následek podstatné narušení hospodářské soutěže.
 (24) Pro naplnění podmínky, uvedené v § 16 odst. 2 věta třetí zákona, Úřad v dané věci rozhodl tak, jak je uvedeno ve výroku rozhodnutí, a ve stanovené lhůtě toto rozhodnutí vydává.
 [1] Viz rozhodnutí Úřadu S 52/03 Harpen ČR/Teplárna Náchod, S 147/02 Dalkia Morava/Zásobování teplem Ostrava, S 410/06 ČEZ/Teplárenská.