text:
8.4.2020
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 112/1
 EUROPOS BENDRIJOS IR ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJOS SUSITARIMU DĖL PREKYBOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTAIS ĮSTEIGTO JUNGTINIO VETERINARIJOS KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 1/2015
 2015 m. gruodžio 17 d.
 dėl Susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 ir 11 priedėlių pakeitimo [2020/498]
 JUNGTINIS VETERINARIJOS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl prekybos žemės ūkio produktais (1), ypač į jo 11 priedo 19 straipsnio 3 dalį,
 kadangi:
 1.
 Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais (toliau – Žemės ūkio susitarimas) įsigaliojo 2002 m. birželio 1 d.;
 2.
 pagal Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 19 straipsnio 1 dalį šiuo susitarimu įsteigtas Jungtinis veterinarijos komitetas įpareigotas nagrinėti visus su tuo priedu ir jo įgyvendinimu susijusius klausimus bei vykdyti jame nustatytas užduotis. Pagal to paties priedo 19 straipsnio 3 dalį Jungtinis veterinarijos komitetas gali iš dalies keisti to priedo priedėlius, visų pirma siekiant juos pritaikyti ir atnaujinti;
 3.
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6 ir 11 priedėliai pirmą kartą buvo iš dalies pakeisti Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimu Nr. 2/2003 (2);
 4.
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėliai paskutinį kartą buvo iš dalies pakeisti Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimu Nr. 1/2013 (3);
 5.
 po paskutinio Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių pakeitimo Jungtinio veterinarijos komiteto Sprendimu Nr. 1/2013, kai kurios Europos Sąjungos ir Šveicarijos teisės nuostatos buvo iš dalies pakeistos arba atnaujintos. Kadangi padaryta daug dalinių pakeitimų, atnaujinamos nuorodos į teisės aktus;
 6.
 2013 m. sausio 1 d. Federalinis veterinarijos reikalų biuras buvo perkeltas į Federalinį vidaus reikalų departamentą ir 2014 m. sausio 1 d., sujungus jį su Federalinio visuomenės sveikatos biuro Maisto saugos padaliniu, sukurta nauja tarnyba. Naujoji tarnyba pavadinta Federaliniu maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuru. Dėl šio sujungimo reikėjo iš dalies pakeisti dalį teisės aktų;
 7.
 Vadovaudamasi Tarybos direktyvos 2009/158/EB (4) 3 straipsniu, Šveicarija pateikė Jungtiniam veterinarijos komitetui priemonių, kurių ji ketina imtis savo įmonėms patvirtinti, planą. Pagal Susitarimo nuostatas Jungtinis veterinarijos komitetas yra kompetentingas pripažinti šį planą;
 8.
 Iki 2014 m. gruodžio 31 d. Šveicarija gali taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą ir neatlikti penėti ir skersti skirtų naminių kiaulių skerdenos ir mėsos Trichinella tyrimų nedidelėse skerdyklose. Šios skerdenos ir mėsa bei iš jų pagaminti mėsos gaminiai ženklinami specialiu sveikumo ženklu ir, vadovaujantis 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų (RS 817.022.108) 9a straipsniu, jais negalima prekiauti Europos Sąjungos valstybėse šalyse. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 216/2014 (5) iš dalies keičiamos specialiosios oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisyklės ir pagal jį numatoma galimybė leisti tam tikras nuostatas taikyti vėliau. Norint laipsniškai pritaikyti šiuo metu Šveicarijoje taikomą praktiką, iki 2016 m. gruodžio 31 d. reikėtų pratęsti nukrypti leidžiančią nuostatą, pagal kurią galima neatlikti Trichinella tyrimų;
 8a)
 siekiant, kad galiojanti ir tinkamai veikianti praktika nebūtų nutraukta, ir siekiant užtikrinti teisinį tęstinumą, nesukeliant jokių numatomų neigiamų padarinių, tikslinga šį sprendimą taikyti atgaline data nuo 2015 m. sausio 1 d.;
 9.
 šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną;
 10.
 todėl Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 ir 11 priedėliai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10 ir 11 priedėliai iš dalies keičiami pagal šio sprendimo I–IX priedus.
 2 straipsnis
 Pripažįstama, kad Šveicarijos pateikti dokumentai dėl priemonių, kurių ji ketina imtis savo įmonėms patvirtinti pagal Direktyvos 2009/158/EB 3 straipsnį, plano atitinka Direktyvos 2009/158/EB reikalavimus.
 3 straipsnis
 Šį dviem egzemplioriais parengtą sprendimą pasirašo abu pirmininkai arba kiti asmenys, turintys įgaliojimus veikti Žemės ūkio susitarimo šalių vardu.
 4 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Jis taikomas atgaline data nuo 2015 m. sausio 1 d.
 Priimta Berne 2015 m. gruodžio 17 d.
 Šveicarijos Konfederacijos vardu
 Lorenzo TERZI
 Europos Sąjungos vardu
 Hans WYSS
 (1) OL L 114, 2002 4 30, p. 132.
 (2) 2003 m. lapkričio 25 d. Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais įsteigto Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimas Nr. 2/2003 dėl Susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 4, 5, 6 ir 11 priedėlių dalinio keitimo (2004/78/EB; OL L 23, 2004 1 28, p. 27).
 (3) 2013 m. vasario 22 d. Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimu dėl prekybos žemės ūkio produktais įsteigto Jungtinio veterinarijos komiteto sprendimas Nr. 1/2013 dėl Susitarimo 11 priedo 1, 2, 3, 5, 6 ir 10 priedėlių dalinio keitimo (2013/479/ES; OL L 264, 2013 10 5, p. 1).
 (4) 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 343, 2009 12 22, p. 74).
 (5) 2014 m. kovo 7 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 216/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2075/2005, nustatantis specialiąsias oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisykles (OL L 69, 2014 3 8, p. 85).
 I PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 1 priedėlis pakeičiamas taip:
 „1 PRIEDĖLIS
 KOVOS SU LIGOMIS IR (ARBA) PRANEŠIMO APIE JAS PRIEMONĖS
 I. Snukio ir nagų liga
 A. TEISĖS AKTAI (*1)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyva 2003/85/EB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, naikinanti Direktyvą 85/511/EEB, Sprendimus 84/531/EEB bei 91/665/EEB ir iš dalies keičianti Direktyvą 92/46/EEB (OL L 306, 2003 11 22, p. 1).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 99–103 straipsniai (Konkrečios kovos su snukio ir nagų liga priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija, registravimas, vakcinos prieš nagų ir snukio ligą tikrinimas ir naudojimas).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Komisija ir Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras vieni kitiems praneša apie ketinimus vykdyti neatidėliotiną skiepijimą. Ypatingos skubos atveju pranešama apie priimtą sprendimą ir apie jo įgyvendinimo taisykles. Bet kuriuo atveju turi kuo skubiau būti surengtos konsultacijos su Jungtiniu veterinarijos komitetu.
 2.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 3.
 Bendra etaloninė laboratorija snukio ir nagų ligos virusui nustatyti yra: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2003/85/EB XVI priede.
 II. Klasikinis kiaulių maras
 A. TEISĖS AKTAI (*2)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2001 m. spalio 23 d. Tarybos direktyva 2001/89/EB dėl Bendrijos klasikinio kiaulių maro kontrolės priemonių (OL L 316, 2001 12 1, p. 5).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40 ir 47 straipsniai (Šalutinių gyvūninių produktų šalinimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 116–121 straipsniai (Kiaulių maro nustatymas skerdimo metu, konkrečios kovos su kiaulių maru priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (etaloninė laboratorija).
 4.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Komisija ir Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras vieni kitiems praneša apie ketinimus vykdyti neatidėliotiną skiepijimą. Konsultacijos Jungtiniame veterinarijos komitete turi būti surengtos kuo skubiau.
 2.
 Prireikus ir pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 117 straipsnio 5 dalį Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl mėsos iš apsaugos ir priežiūros zonų ženklinimo ir perdirbimo.
 3.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 121 straipsnį Šveicarija parengia klasikinio kiaulių maro naikinimo tarp laukinių kiaulių planą, vadovaudamasi Direktyvos 2001/89/EB 15 ir 16 straipsniais.
 4.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 5.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2001/89/EB 21 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 6.
 Jei reikia, pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 89 straipsnio 2 dalį Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras, vadovaudamasis Komisijos sprendimo 2002/106/EB (*) priedo IV skyriumi, nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl serologinio kiaulių tyrimo apsaugos ir priežiūros zonose.
 7.
 Bendra etaloninė klasikinio kiaulių maro tyrimo laboratorija yra: Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, 30559 Hannover, Vokietija. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2001/89/EB IV priede.
 III. Afrikinis kiaulių maras
 A. TEISĖS AKTAI (*3)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2002 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 2002/60/EB, nustatanti konkrečias nuostatas dėl afrikinio kiaulių maro kontrolės ir iš dalies pakeičianti Direktyvos 92/119/EEB nuostatas dėl Tešeno ligos ir afrikinio kiaulių maro (OL L 192, 2002 7 20, p. 27).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40 ir 47 straipsniai (Gyvūninių šalutinių produktų šalinimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas ir dezinfekavimas), 77–98 (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų), 116–121 straipsniai (Kiaulių maro nustatymas skerdimo metu, konkrečios kovos su kiaulių maru priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 4.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninė afrikinio kiaulių maro tyrimo laboratorija yra: Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Ispanija. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2002/60/EB V priede.
 2.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 3.
 Jei reikia, pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 89 straipsnio 2 dalį Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras, vadovaudamasis Komisijos sprendimo 2003/422/EB (**) nuostatomis, nustato techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatas dėl afrikinio kiaulių maro diagnostikos tvarkos.
 4.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2002/60/EB 20 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 IV. Afrikinė arklių liga
 A. TEISĖS AKTAI (*4)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1992 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 92/35/EEB, nustatanti afrikinės arklių ligos kontrolės reikalavimus ir kovos su ja priemones (OL L 157, 1992 6 10, p. 19).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 112–112f straipsniai (Konkrečios kovos su afrikine arklių liga priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 4.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Tais atvejais, kai Šveicarijoje išplinta itin sunki epizootinė liga, Jungtinis veterinarijos komitetas surengia posėdį susidariusiai padėčiai aptarti. Kompetentingos Šveicarijos valdžios institucijos, atsižvelgdamos į šio aptarimo rezultatus, įsipareigoja imtis reikiamų priemonių.
 2.
 Bendra etaloninė afrikinės arklių ligos tyrimo laboratorija yra: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, PESCA y Alimentación, 28110 Algete, Madrid, Ispanija Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 92/35/EEB III priede.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 92/35/EEB 16 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 4.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nenumatytų atvejų planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 V. Paukščių gripas
 A. TEISĖS AKTAI (*5)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 2005/94/EB dėl paukščių gripo kontrolės Bendrijoje priemonių ir panaikinanti Direktyvą 92/40/EEB (OL L 10, 2006 1 14, p. 16).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 122–122f straipsniai (Konkrečios kovos su paukščių gripu priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninė paukščių gripo tyrimo laboratorija yra: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 2005/94/EB VII priedo 2 punkte.
 2.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2005/94/EB 60 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 VI. Niukaslo liga
 A. TEISĖS AKTAI (*6)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1992 m. liepos 14 d. Tarybos direktyva 92/66/EEB, nustatanti Bendrijos Niukaslio ligos kontrolės priemones (OL L 260, 1992 9 5, p. 1).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10b straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.401), visų pirma jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 40 ir 47 straipsniai (Šalutinių gyvūninių produktų šalinimas), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 123–125 straipsniai (Konkrečios kovos su Niukaslo liga priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 4.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninė Niukaslo ligos tyrimo laboratorija yra: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 92/66/EEB V priede.
 2.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Direktyvos 92/66/EEB 17 ir 19 straipsniuose nurodytos informacijos pateikimą.
 4.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 92/66/EEB 22 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 VII. Žuvų ir moliuskų ligos
 A. TEISĖS AKTAI (*7)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10 straipsniai (Kovos su epizootinėmis ligomis priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 3–5 straipsniai (Nurodytos epizootinės ligos), 21–23 straipsniai (Žuvininkystės ūkių registracija, populiacijos kontrolė ir kitos prievolės, gyvūnų sveikatos priežiūra), 61 straipsnis (Subjektų, kuriems suteikta teisė žvejoti, ir žvejybos priežiūros įstaigų prievolės), 62–76 straipsniai (Bendros kovos su ligomis priemonės), 277–290 straipsniai (Bendros ir konkrečios kovos su žuvų ligomis priemonės, diagnostikos laboratorija).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Šiuo metu plokščiosios austrės Šveicarijoje neauginamos. Bonamiozės arba marteiliozės atsiradimo atveju Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras, vadovaudamasis Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsniu, įsipareigoja imtis Europos Sąjungos taisykles atitinkančių reikiamų neatidėliotinų priemonių.
 2.
 Kovodama su žuvų ir moliuskų ligomis Šveicarija taiko Potvarkį dėl epizootinių ligų, ypač jo 61 straipsnį (Subjektų, kuriems suteikta teisė žvejoti, ir žvejybos priežiūros įstaigų prievolės), 62–76 straipsnius (Bendros kovos su ligomis priemonės), 277–290 straipsnius (Konkrečios kovos su vandens gyvūnų ligomis priemonės, diagnostikos laboratorija) ir 291 straipsnį (Epizootinės ligos, kurias reikia stebėti).
 3.
 Europos Sąjungos etaloninė vėžiagyvių ligų tyrimo laboratorija yra Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (CEFAS), Weymouth Laboratory, Jungtinė Karalystė. Europos Sąjungos etaloninė žuvų ligų tyrimo laboratorija yra National Veterinary Institute, Technical University of Denmark, Hangøvej 2, 8200 Århus, Danija. Europos Sąjungos etaloninė moliuskų ligų tyrimo laboratorija yra Laboratoire IFREMER, BP 133, 17390 La Tremblade, Prancūzija. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodytos laboratorijos vykdo pagal savo įgaliojimus. Šių laboratorijų funkcijos ir pareigos nustatytos Direktyvos 2006/88/EB VI priedo I dalyje.
 4.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2006/88/EB 58 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 VIII. Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos
 A. TEISĖS AKTAI (*8)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1).
 1.
 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1), ypač jo 184 straipsnis (Svaiginimo veiksmai).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 1992 m. spalio 9 d. Įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (LDA1, RS 817.0), ypač jo 24 straipsnis (Tikrinimas ir mėginių ėmimas) ir 40 straipsnis (Maisto produktų tikrinimas).
 4.
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūninių maisto produktų (RS 817.022.108), visų pirma jo 4 ir 7 straipsniai (Nevartotinos skerdenos dalys).
 5.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 6 straipsnis (Apibrėžtys ir santrumpos), 34 straipsnis (Patentai), 61 straipsnis (Paskelbimo prievolė), 130 straipsnis (Šveicarijos bandų priežiūra), 175–181 straipsniai (Užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos), 297 straipsnis (Įgyvendinimas šalies viduje), 301 straipsnis (Kantono veterinarijos gydytojo pareigos), 302 straipsnis (Valstybinis veterinarijos gydytojas) ir 312 straipsnis (Diagnostikos laboratorijos).
 6.
 2011 m. spalio 26 d. Federalinio ekonomikos, studijų ir mokslinių tyrimų departamento (DEFR) potvarkis dėl pašarų katalogo (OLALA, RS 916.307.1), ypač jo 21 straipsnis (Leistini nuokrypiai, mėginių ėmimas, analizės metodai ir vežimas), 1.2 priedo 15 pozicija (Sausumos gyvūnų produktai), 16 pozicija (Žuvys ir kiti jūros gyvūnai, jų produktai ir šalutiniai produktai) ir 4.1 priedas (Medžiagos, kurias tiekti arba naudoti galima ribotai arba draudžiama).
 7.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninė užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) tyrimo laboratorija yra: Animal Health and Veterinary Laboratory Agency AHVLA Corporate Headquarters (Weybridge), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey, KT15 3NB, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001 X priedo B skyriuje.
 2.
 Pagal Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą kovos su USE priemonėms įgyvendinti.
 3.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 12 straipsnį Europos Sąjungos valstybėse narėse kiekvieno gyvūno, įtariamo užsikrėtusio užkrečiamąja spongiformine encefalopatija, judėjimas oficialiai apribojamas, kol nebus žinomi kompetentingos institucijos atliekamo klinikinio ir epidemiologinio tyrimo rezultatai, arba gyvūnas nužudomas, kad oficialiai prižiūrint laboratorijoje būtų atlikta analizė.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179b ir 180a straipsnius Šveicarija draudžia skersti gyvūnus, įtariamus užsikrėtusius užkrečiamąja spongiformine encefalopatija. Įtariami užsikrėtę gyvūnai turi būti nužudomi be kraujo praliejimo ir sudeginami, jų smegenys turi būti ištirtos Šveicarijos etaloninėje USE laboratorijoje.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 10 straipsnį Šveicarijoje galvijai identifikuojami naudojant vieningą, aiškią ir nuolatinę identifikacijos sistemą, kuri padeda surasti jų motinines pateles ir kilmės bandą, bei nustatyti, kad jie nėra įtariamų užsikrėtus ar užsikrėtusių galvijų spongiformine encefalopatija patelių palikuonys.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179c straipsnį Šveicarija vėliausiai gamybos etapo pabaigoje paskerdžia GSE užsikrėtusius galvijus, visus galvijus, atsivestus per vienerius metus iki užkrėsto gyvūno gimimo ir per vienerius metus po tokio gyvūno gimimo, kurie nurodytu laikotarpiu buvo bandos dalis, taip pat visus tiesioginius užkrėstų karvių palikuonis, atsivestus per dvejus metus iki ligos nustatymo.
 4.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 180b straipsnį Šveicarija paskerdžia skrepio liga užsikrėtusias avis ir ožkas, jų motinines pateles, užsikrėtusių motininių patelių tiesioginius palikuonis ir visas kitas bandos avis ir ožkas, išskyrus:
 —
 avis, turinčias bent vieną ARR alelį ir neturinčias VRQ alelių, ir
 —
 vyresnius nei 2 mėn. tik skersti skirtus gyvūnus. Šių gyvūnų galva ir pilvo ertmės organai pašalinami pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo nuostatas (OESPA, RS 916.441.22).
 Išskirtiniais atvejais, kai tam tikros veislės atstovų yra nedaug, visa banda neturi būti skerdžiama. Tokiu atveju dvejus metus yra vykdoma oficiali veterinarinė bandos priežiūra. Per šį laikotarpį, du kartus per metus yra atliekami klinikiniai bandos tyrimai. Jeigu per šį laikotarpį gyvūnai yra skerdžiami, jų galvos, įskaitant jų tonziles, yra tiriamos Šveicarijos etaloninėje USE laboratorijoje.
 Šios priemonės yra tikslinamos atsižvelgiant į gyvūnų sveikatos priežiūros rezultatus. Priežiūros laikotarpis yra pirmiausia pratęsiamas, jeigu bandoje nustatomi nauji ligos atvejai.
 Jeigu avims arba ožkoms yra nustatoma GSE, Šveicarija įsipareigoja taikyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001 VII priede nustatytas priemones.
 5.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 7 straipsnį Europos Sąjungos valstybės narės draudžia perdirbtais gyvūniniais baltymais šerti ūkyje laikomus, penimus ar maistui auginamus gyvūnus. Europos Sąjungos valstybėse narėse gyvūniniais baltymais griežtai draudžiama šerti atrajotojus.
 Pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA) 27 straipsnį Šveicarija visiškai uždraudė šerti gyvūniniais baltymais ūkyje auginamus gyvūnus.
 6.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnį ir pagal nurodyto reglamento III priedo A skyrių Europos Sąjungos valstybės narės kasmet vykdo GSE stebėsenos programą. Šis planas apima visų vyresnių nei 24 mėn. galvijų, kurie esant būtinybei buvo paskersti, nugaišo ūkyje arba per ante mortem patikrinimą buvo nustatyti sergančiais, ir visų vyresnių nei 30 mėn. žmonių maistui paskerstų gyvūnų greitąjį GSE tyrimą.
 Šveicarijos atliekami greitieji GSE tyrimai yra išvardyti Reglamento (EB) Nr. 999/2001 X priedo C skyriuje.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 176 straipsnį Šveicarija privalo atlikti visų vyresnių nei 48 mėn. nugaišusių, kitais nei skerdimas tikslais nužudytų galvijų, taip pat į skerdyklą atvežtų sergančių ar sužeistų galvijų greitąjį GSE tyrimą.
 7.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnį ir pagal nurodyto reglamento III priedo A skyrių Europos Sąjungos valstybės narės kasmet vykdo skrepio ligos stebėsenos programą.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 177 straipsnį Šveicarija nustatė vyresnių nei 12 mėn. avių ir ožkų USE stebėsenos programą. Gyvūnai, kurie esant būtinybei buvo paskersti, nugaišo ūkyje arba per ante mortem patikrinimą buvo nustatyti sergančiais, ir visi žmonių maistui paskersti gyvūnai buvo tiriami nuo 2004 m. birželio mėn. iki 2005 m. liepos mėn. Kadangi visų tirtų mėginių rezultatai dėl GSE buvo neigiami, stebėsenos tikslais toliau imami mėginiai iš klinikiniu požiūriu įtarimą sukėlusių, esant būtinybei paskerstų ir ūkyje nugaišusių gyvūnų.
 Jungtinis veterinarijos komitetas persvarstys avių ir ožkų USE stebėseną reglamentuojančių teisės aktų panašumo pripažinimą.
 8.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Reglamento (EB) Nr. 999/2001 6 straipsnyje, III priedo B skyriuje ir IV (3.III) priede nurodytos informacijos pateikimą.
 9.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 21 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 C. PAPILDOMA INFORMACIJA
 1.
 Nuo 2003 m. sausio 1 d. ir vėliau pagal 2004 m. lapkričio 10 d. Potvarkį dėl išmokų šalutinių gyvūninių produktų šalinimo išlaidoms padengti (RS 916.407) Šveicarija pradėjo teikti finansines paskatas ūkiams, kuriuose buvo atsivesti galvijai, ir skerdykloms, kuriose galvijai skerdžiami, jeigu šie ūkiai ir skerdyklos laikosi galiojančiuose teisės aktuose nustatytos gyvūnų judėjimo deklaravimo tvarkos.
 2.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 999/2001 8 straipsnį ir nurodyto reglamento XI priedo 1 punktą Europos Sąjungos valstybės narės šalina ir naikina nurodytas pavojų keliančias medžiagas (toliau – NPKM).
 Į galvijų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą įeina vyresnių nei 12 mėn. galvijų kaukolė, išskyrus apatinį žandikaulį, įskaitant galvos smegenis ir akis, bei stuburo smegenys; vyresnių nei 24 mėn. galvijų stuburas, išskyrus uodegos slankstelius, keterines ir skersines kaklo, krūtinės ir juosmens slankstelių ataugas, vidurinio kryžkaulio skiauterę ir kryžkaulio sparnus, bet įskaitant stuburo mazgus ir stuburo smegenis; įvairaus amžiaus galvijų tonzilės, žarnynas nuo dvylikapirštės iki tiesiosios žarnos ir žarnaplėvė.
 Į avių ir ožkų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą įtraukta vyresnių nei 12 mėn. arba tų, kurioms yra prasikalę nuolatiniai priešakiniai dantys, avių ir ožkų kaukolė, įskaitant galvos smegenis ir akis, tonzilės ir stuburo smegenys, bei įvairaus amžiaus avių ir ožkų blužnis ir klubinė žarna.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179d straipsnį ir pagal Potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų 4 straipsnį Šveicarija pradėjo vykdyti NPKM pašalinimo iš pašarų ir maisto grandinių politiką. Į galvijų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą visų pirma įtrauktas vyresnių nei 30 mėn. galvijų stuburas ir įvairaus amžiaus galvijų tonzilės, žarnynas nuo dvylikapirštės iki tiesiosios žarnos ir žarnaplėvė.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 180c straipsnį ir pagal Potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų 4 straipsnį Šveicarija pradėjo vykdyti NPKM pašalinimo iš pašarų ir maisto grandinių politiką. Į avių ir ožkų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą visų pirma įtrauktos vyresnių nei 12 mėn. arba tų, kurioms yra prasikalę nuolatiniai priešakiniai dantys, avių ir ožkų kaukolės ertmės smegenys, stuburo smegenys kartu su kietuoju smegenų dangalu ir tonzilės, bei įvairaus amžiaus avių ir ožkų blužnis ir klubinė žarna.
 3.
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1069/2009 (***) ir Komisijos reglamentu (ES) Nr. 142/2011 (****) nustatytos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų sveikumo taisyklės Europos Sąjungos valstybėse narėse.
 Pagal Potvarkio dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo 22 straipsnį Šveicarija sudegina 1 kategorijos šalutinius gyvūninius produktus, įskaitant NPKM ir ūkyje nugaišusius gyvūnus.
 IX. Mėlynojo liežuvio liga
 A. TEISĖS AKTAI (*9)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2000 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyva 2000/75/EB, nustatanti mėlynojo liežuvio ligos kontrolės ir likvidavimo reikalavimus (OL L 327, 2000 12 22, p. 74).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10 straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 239a–239h straipsniai (Konkrečios kovos su mėlynojo liežuvio liga priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninė mėlynojo liežuvio ligos tyrimo laboratorija yra: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai yra nustatyti Direktyvos 2000/75/EB II priedo B skyriuje.
 2.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastosios padėties planą, skelbiamą Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2000/75/EB 17 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 X. Zoonozės
 A. TEISĖS AKTAI (*10)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 dėl salmonelių ir kitų nurodytų zoonozių sukėlėjų per maistą kontrolės (OL L 325, 2003 12 12, p. 1).
 2.
 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/99/EB dėl zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringo, iš dalies keičianti Tarybos sprendimą 90/424/EEB ir panaikinanti Tarybos direktyvą 92/117/EEB (OL L 325, 2003 12 12, p. 31).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 291a–291e straipsniai (Specialiosios nuostatos dėl zoonozių).
 3.
 1992 m. spalio 9 d. Federalinis įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (LDA1, RS 817.0).
 4.
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (ODAlOUs, RS 817.02).
 5.
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl higienos (OHyg, RS 817.024.1).
 6.
 1970 m. gruodžio 18 d. Federalinis įstatymas dėl kovos su žmonių užkrečiamosiomis ligomis (Epidemijų įstatymas), RS 818.101).
 7.
 1999 m. sausio 13 d. Potvarkis dėl paskelbimo apie žmonių užkrečiamąsias ligas (Potvarkis dėl paskelbimo, RS 818.141.1).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Europos Sąjungos etaloninės laboratorijos yra šios:
 —
 Europos Sąjungos etaloninė zoonozių (salmonelių) analizės ir tyrimo laboratorija:
 Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)
 3720 BA Bilthoven
 Nyderlandai
 —
 Europos Sąjungos etaloninė jūrinių biotoksinų stebėjimo laboratorija:
 Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA)
 36200 Vigo
 Ispanija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė dvigeldžių moliuskų virusinio ir bakterinio užterštumo stebėjimo laboratorija:
 The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS) Weymouth
 Dorset DT4 8UB
 Jungtinė Karalystė
 —
 Europos Sąjungos etaloninė Listeria monocytogenes tyrimo laboratorija:
 AFSSA – Laboratoire d’études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)
 94700 Maisons-Alfort
 Prancūzija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė koaguliazę gaminančių stafilokokų, tarp jų ir auksinio stafilokoko, tyrimo laboratorija:
 AFSSA – Laboratoire d’études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP)
 94700 Maisons-Alfort
 Prancūzija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė Escherichia coli bakterijų, tarp jų verotoksiną gaminančių E. coli bakterijų (VTEC), tyrimo laboratorija:
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 00161 Roma
 Italija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė kampilobakterijų tyrimo laboratorija:
 Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)
 751 89 Uppsala
 Švedija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė parazitų (ypač trichinelių, echinokokų ir Anisakis) tyrimo laboratorija:
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 00161 Roma
 Italija
 —
 Europos Sąjungos etaloninė atsparumo mikrobams tyrimo laboratorija:
 Danmarks Fødevareforskning (DFVF)
 1790 København V
 Danija
 2.
 Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodytos laboratorijos vykdo pagal savo įgaliojimus. Šių laboratorijų funkcijos ir uždaviniai nustatyti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).
 3.
 Šveicarija kasmet iki gegužės mėn. pabaigos Komisijai siunčia zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir atsparumo mikrobams tendencijų ir šaltinių ataskaitą ir pateikia praėjusiais metais pagal Direktyvos 2003/99/EB 4, 7 ir 8 straipsnius surinktus duomenis. Šioje ataskaitoje taip pat pateikiama informacija, nurodyta Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 3 straipsnio 2 dalies b punkte.Komisija šią ataskaitą siunčia Europos maisto saugos tarnybai, kad būtų paskelbta zoonozių, zoonozių sukėlėjų ir atsparumo mikrobams tendencijų ir šaltinių Europos Sąjungoje suvestinė ataskaita.
 XI. Kitos ligos
 A. TEISĖS AKTAI (*11)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 92/119/EEB, nustatanti Bendrijos bendrąsias tam tikrų gyvūnų ligų kontrolės priemones ir konkrečias priemones nuo kiaulių vezikulinės ligos (OL L 62, 1993 3 15, p. 69).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 1–10 straipsniai (Kovos su labai užkrečiamomis epizootinėmis ligomis tikslai ir priemonės) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2 straipsnis (Labai užkrečiamos epizootinės ligos), 49 straipsnis (Gyvūnams patogeninių mikroorganizmų tvarkymas), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 77–98 straipsniai (Bendrosios nuostatos dėl labai užkrečiamų epizootinių ligų) ir 104–105 straipsniai (Konkrečios kovos suvezikuline kiaulių liga priemonės).
 3.
 2000 m. birželio 28 d. Potvarkis dėl Federalinio vidaus reikalų departamento organizacijos (Org DFI, RS 172.212.1), ypač jo 12 straipsnis (Etaloninė laboratorija).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Direktyvos 92/119/EEB 6 straipsnyje nurodytais atvejais informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 2.
 Bendra etaloninė vezikulinės kiaulių ligos tyrimo laboratorija yra: The Pirbright Institute, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Surrey, GU24 0NF, Jungtinė Karalystė. Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodyta laboratorija vykdo pagal savo įgaliojimus. Šios laboratorijos funkcijos ir uždaviniai nustatyti Direktyvos 92/119/EEB III priede.
 3.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 97 straipsnį Šveicarija yra parengusi nepaprastos padėties planą. To plano taikymo procedūra pateikta Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro patvirtintose techninėse įgyvendinimo taisyklėse Nr. 95/65.
 4.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 92/119/EEB 22 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 XII. Pranešimas apie ligas
 A. TEISĖS AKTAI (*12)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1982 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 82/894/EEB dėl pranešimo apie gyvūnų ligas Bendrijoje (OL L 378, 1982 12 31, p. 58).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 11 straipsnis (Atidumo prievolė ir paskelbimo prievolė) ir 57 straipsnis (Techninio pobūdžio įgyvendinimo nuostatos, tarptautinis bendradarbiavimas).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 2–5 straipsniai (Nurodytos ligos), 59–65 ir 291 (Pareiga skelbti ir teikti pranešimus), 292–299 (Priežiūra, įgyvendinimas, administracinė pagalba).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Komisija, bendradarbiaudama su Federaliniu maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuru, įtraukia Šveicariją į Direktyvoje 82/894/EEB numatytą pranešimo apie gyvūnų ligas sistemą.
 (*)
 2002 m. vasario 1 d. Komisijos sprendimas 2002/106/EB, patvirtinantis Diagnostinį vadovą, nustatantį klasikinio kiaulių maro patvirtinimo diagnostines procedūras, mėginių ėmimo metodus ir laboratorinių tyrimų vertinimo kriterijus (OL L 39, 2002 2 9, p. 71).
 (**)
 2003 m. gegužės 26 d. Komisijos sprendimas 2003/422/EB, patvirtinantis afrikinio kiaulių maro diagnostikos vadovą (OL L 143, 2003 6 11, p. 35).
 (***)
 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 300, 2009 11 14, p. 1).
 (****)
 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (OL L 54, 2011 2 26, p. 1).“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*2) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*3) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*4) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*5) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*6) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*7) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*8) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*9) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*10) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*11) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*12) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 II PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 2 priedėlis pakeičiamas taip:
 „2 PRIEDĖLIS
 GYVŪNŲ SVEIKATA. PREKYBA IR TIEKIMAS RINKAI
 I. Galvijai ir kiaulės
 A. TEISĖS AKTAI (*1)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis (OL 121, 1964 7 29, p. 1977).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 27–31 straipsniai (Turgūs, parodos), 34–37b straipsniai (Prekyba), 73 ir 74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 116–121 straipsniai (Klasikinis ir afrikinis kiaulių maras), 135–141 (Aujeskio liga), 150–157 straipsniai (Galvijų bruceliozė), 158–165 straipsniai (Tuberkuliozė), 166–169 straipsniai (Enzootinė galvijų leukozė), 170–174 straipsniai (Infekcinis galvijų rinotracheitas ir infekcinis pustulinis vulvovaginitas), 175–181 straipsniai (Spongiforminės encefalopatijos), 186–189 straipsniai (Galvijų genitalijų infekcijos), 207–211 straipsniai (Kiaulių bruceliozė), 301 straipsnis (Leidimai auginimo vienetams, dirbtinio sėklinimo ir spermos laikymo centrams, embrionų perdavimo vienetams, turgavietėms, kitoms panašioms įstaigoms ar renginiams).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 301 straipsnio pirmos pastraipos i punktą kantono veterinaras išduoda leidimus auginimo vienetams, turgavietėms ir kitoms įmonėms ar renginiams, panašiems į tuos, kurie apibrėžti Direktyvos 64/432/EEB 2 straipsnyje. Taikydama šį priedą, pagal Direktyvos 64/432/EEB 11, 12 ir 13 straipsnių nuostatas Šveicarija sudaro šių patvirtintų surinkimo centrų, vežėjų ir prekybininkų sąrašą.
 2.
 Direktyvos 64/432/EEB 11 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 3.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB A priedo II dalies 7 punkte nustatytus reikalavimus dėl galvijų bruceliozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandos oficialiai neužkrėstos brucelioze, statusą, Šveicarija įsipareigoja vykdyti šiuos reikalavimus:
 a)
 apie visus galvijus, įtariamus užsikrėtus brucelioze turi būti pranešta kompetentingoms institucijoms ir jie turi būti pristatyti oficialiems bruceliozės tyrimams, kai atliekami bent du serologiniai tyrimai ir persileidimo atveju paimtų atitinkamų mėginių mikrobiologinis tyrimas;
 b)
 įtarimo laikotarpiu, kuris tęsiasi iki tol, kol atlikus a punkte nurodytus tyrimus gaunami neigiami rezultatai, bandai, kuriai priklauso galvijas (-ai), įtariamas (-i) užsikrėtus brucelioze, nustojama taikyti bandos, kurioje bruceliozė oficialiai neaptikta, statusą.
 Išsami informacija apie tyrimų, atliktų bandoms, teigiamus rezultatus bei epidemiologinė ataskaita pateikiami Jungtiniam veterinarijos komitetui. Jeigu Šveicarija nebesilaiko kurio nors iš Direktyvos 64/432/EEB A priedo II dalies 7 punkte nustatytų reikalavimų, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas.
 4.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB A priedo I dalies 4 punkte nustatytus reikalavimus dėl galvijų tuberkuliozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandose tuberkuliozė oficialiai neaptikta, statusą, Šveicarija įsipareigoja vykdyti šiuos reikalavimus:
 a)
 įdiegiama identifikavimo sistema, suteikianti galimybę atsekti kiekvieno galvijo kilmės bandą;
 b)
 valstybinis veterinarijos gydytojas atlieka visų paskerstų gyvūnų post mortem patikrinimą;
 c)
 kompetentingoms institucijoms pranešama apie visus gyvų, kritusių ar paskerstų gyvūnų įtariamus tuberkuliozės atvejus;
 d)
 kiekvienu atveju kompetentingos institucijos atlieka tyrimus, būtinus siekiant nustatyti, ar įtarimai užsikrėtus šia liga yra pagrįsti, įskaitant kilmės ir tranzito bandų atsekimo tyrimą. Kai skrodimo metu ar paskerdus randama pakitimų, kuriuos, kaip įtariama, sukėlė tuberkuliozė, kompetentingos institucijos pateikia šiuos pakitimus tirti laboratorijoje;
 e)
 kol klinikiniai ir laboratoriniai tyrimai bei tuberkulino mėginys parodo, kad gyvulys nebuvo užsikrėtęs galvijų tuberkulioze, galvijų, įtariamų užsikrėtus tuberkulioze, kilmės ir tranzito bandoms nustojamas taikyti bandų, kuriose tuberkuliozė oficialiai neaptikta, statusas;
 f)
 jeigu tuberkulino mėginiai, klinikiniai ar laboratoriniai tyrimai patvirtina, kad gyvulys užsikrėtęs tuberkulioze, kilmės ir tranzito bandoms nustojamas taikyti bandų, kuriose tuberkuliozė oficialiai neaptikta, statusas;
 g)
 bandos, kurioje tuberkuliozė oficialiai neaptikta, statusas vėl suteikiamas tik tada, kai iš bandos pašalinami visi įtariami užsikrėtę gyvuliai; kai dezinfekuojamos patalpos ir įranga, ir kai visų likusių vyresnių kaip šešių savaičių gyvulių reakcijos bent į dvi oficialias tuberkulinizacijas pagal Direktyvos 64/432/EEB B priedo nuostatas, pirmąją injekciją įšvirkštus ne anksčiau kaip po šešių mėnesių po to, kai užsikrėtęs gyvūnas buvo pašalintas iš bandos, o antrąją – ne anksčiau kaip po šešių mėnesių po pirmosios, rezultatai yra neigiami.
 Išsami informacija apie užsikrėtusias bandas ir epidemiologinė ataskaita pateikiamos Jungtiniam veterinarijos komitetui. Jeigu Šveicarija nebesilaiko kurio nors iš Direktyvos 64/432/EEB A priedo II dalies 4 pastraipos 1 punkte nustatytų reikalavimų, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas.
 5.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 64/432/EEB D priedo I skyriaus F dalyje nustatytus reikalavimus dėl enzootinės galvijų leukozės. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandos oficialiai neužkrėstos enzootine galvijų leukoze statusą, Šveicarija įsipareigoja vykdyti šiuos reikalavimus:
 a)
 Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginių kiekis pasirenkamas toks, kad 99 % tikslumu būtų galima teigti, jog mažiau nei 0,2 % bandų yra užsikrėtusios enzootine galvijų leukoze;
 b)
 valstybinis veterinarijos gydytojas atlieka visų paskerstų gyvūnų post mortem patikrinimą;
 c)
 apie visus klinikinių tyrimų, skrodimo ar mėsos tikrinimo metu nustatytus įtariamus enzootinės galvijų leukozės atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms;
 d)
 kilus įtarimui ar konstatavus enzootinę galvijų leukozę, oficialiai patvirtintas statusas – „nėra enzootinės galvijų leukozės protrūkio“ – atitinkamoje bandoje yra laikinai panaikinamas tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis;
 e)
 izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei pašalinus užsikrėtusius gyvūnus ir, prireikus, jų jauniklius dviejų serologinių tyrimų, tarp kurių turi būti ne trumpesnis nei 90 dienų laikotarpis, rezultatai yra neigiami.
 Nustačius, kad enzootine galvijų leukoze yra užsikrėtę 0,2 % bandų, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras nedelsdamas apie tai praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas.
 6.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje infekcinis galvijų rinotracheitas oficialiai neaptiktas. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandose ši liga oficialiai neaptikta, statusą, Šveicarija įsipareigoja vykdyti šiuos reikalavimus:
 a)
 Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginys turi būti tokio dydžio, kad 99 % patikimumu būtų galima teigti, kad infekciniu galvijų rinotracheitu yra užsikrėtę mažiau kaip 0,2 % bandų;
 b)
 kasmet atliekamas vyresnių kaip 24 mėn. veislinių jaučių serologinis tyrimas;
 c)
 apie visus įtariamus infekcinio galvijų rinotracheito atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms ir atliekamas įtariamų užsikrėtusių infekciniu rinotracheitu galvijų oficialus tikrinimas, kurį sudaro virusologinis arba serologinis tyrimas;
 d)
 įtarus arba diagnozavus infekcinį galvijų rinotracheitą, nustojamas taikyti bandos, kurioje infekcinis galvijų rinotracheitas oficialiai neaptiktas, statusas iki tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis;
 e)
 izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei ne anksčiau kaip po 30 dienų nuo užsikrėtusių gyvūnų pašalinimo atlikus serologinį tyrimą gaunami neigiami rezultatai.
 Remiantis pripažintu Šveicarijos statusu, Komisijos sprendimas 2004/558/EEB (1)* taikomas mutatis mutandis.
 Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, kad būtų persvarstytos šios dalies nuostatos.
 7.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje Aujeskio liga oficialiai neaptikta. Siekdama išlaikyti šalies, kurios galvijų bandose ši liga oficialiai neaptikta, statusą, Šveicarija įsipareigoja vykdyti šiuos reikalavimus:
 a)
 Šveicarijos bandų stebėsena atliekama imant kontrolinius mėginius. Mėginys turi būti tokio dydžio, kad 99 % patikimumu būtų galima teigti, kad Aujeskio liga yra užsikrėtę mažiau kaip 0,2 % bandų;
 b)
 apie visus įtariamus Aujeskio ligos atvejus pranešama kompetentingoms institucijoms ir atliekamas įtariamų Aujeskio liga užsikrėtusių gyvūnų oficialus tikrinimas, kurį sudaro virusologinis ar serologinis tyrimas;
 c)
 įtarus arba diagnozavus Aujeskio ligą, nustojamas taikyti bandos, kurioje Aujeskio liga oficialiai neaptikta, statusas iki tol, kol baigsis izoliavimo laikotarpis;
 d)
 izoliavimo laikotarpis nutraukiamas, jei, pašalinus užsikrėtusius gyvūnus, visų veislinių gyvūnų bei reprezentatyvios dalies penimųjų gyvūnų dviejų serologinių tyrimų, tarp kurių turi praeiti ne trumpesnis nei 21 dienos laikotarpis, rezultatai yra neigiami.
 Remiantis pripažintu Šveicarijos statusu, Komisijos Sprendimo 2008/185/EEB (2)* nuostatos taikomos mutatis mutandis.
 Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas.
 8.
 Jungtinis veterinarijos komitetas kuo skubiau apsvarstys klausimą dėl galimų papildomų garantijų, susijusių su užkrečiamu kiaulių gastroenteritu (TGE) ir kiaulių reprodukcijos ir kvėpavimo sindromu (PRRS). Komisija informuoja Federalinį maisto saugos ir veterinarijos reikalų biurą apie tai, kaip toliau sprendžiamas šis klausimas.
 9.
 Ciuricho universiteto Veterinarinės bakteriologijos institutas yra atsakingas už oficialius tuberkulino tyrimus Šveicarijoje, kaip apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB B priedo 4 punkte.
 10.
 Zoonozių, bakterinių gyvūnų ligų ir atsparumo antibiotikams centras (ZOBA) yra atsakingas už oficialius antigenų (bruceliozės) tyrimus Šveicarijoje, kaip apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB C priedo A dalies 4 punkte.
 11.
 Kartu su galvijais ir kiaulėmis, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 64/432/EEB F priede pateiktus pavyzdžius. Taikytini šie patikslinimai:
 —
 1 pavyzdžio sertifikatų C skirsnis tikslinamas taip:
 —
 4 punkto, susijusio su papildomomis garantijomis, įtraukos papildomos šia informacija:
 „—
 ligos: infekcinis galvijų rinotracheitas,
 —
 pagal Komisijos sprendimą 2004/558/EB, kurio nuostatos taikomos mutatis mutandis;“.
 —
 2 pavyzdžio sertifikatų C skirsnis tikslinamas taip:
 —
 4 punkto, susijusio su papildomomis garantijomis, įtraukos papildomos šia informacija:
 „—
 Aujeskio liga
 —
 pagal Komisijos sprendimą 2008/185/EB, kurio nuostatos taikomos mutatis mutandis;“.
 12.
 Taikant šį priedą, kartu su galvijais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, pateikiami papildomi veterinarijos sertifikatai, kuriuose pateikiamos tokios deklaracijos apie gyvūnų sveikumą:
 —
 Galvijai:
 —
 identifikuojami naudojant nuolatinę identifikacijos sistemą, kuri padeda surasti jų motinines pateles ir kilmės bandą, bei nustatyti, kad jie nėra tiesioginiai įtariamų užsikrėtus ar užsikrėtusių galvijų spongiformine encefalopatija patelių palikuonys, atsivesti per dvejus metus iki ligos nustatymo;
 —
 nėra kilę iš bandos, kurioje tiriamas įtariamas galvijų spongiforminės encefalopatijos atvejis;
 —
 atsivesti po 2001 m. birželio 1 d.
 II. Avys ir ožkos
 A. TEISĖS AKTAI (*2)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/68/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis (OL L 46, 1991 2 19, p. 19).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 27–31 straipsniai (Turgūs, parodos), 34–37b straipsniai (Prekyba), 73–74 straipsniai (Valymas, dezinfekavimas ir dezinfestacija), 142–149 straipsniai (Pasiutligė), 158–165 straipsniai (Tuberkuliozė), 180–180c straipsniai (Skrepio liga), 190–195 straipsniai (Avių ir ožkų bruceliozė), 196–199 straipsniai (Kontaginė agalaktija), 217–221 straipsniai (Ožkų artritas ir encefalitas), 233–236 straipsniai (Avinų bruceliozė), 301 straipsnis (Leidimai auginimo vienetams, dirbtinio sėklinimo ir spermos laikymo centrams, embrionų perdavimo vienetams, turgavietėms, kitoms panašioms įstaigoms ar renginiams).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 91/68/EEB 11 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 Jei atsiranda ar paaštrėja avių ir ožkų bruceliozės protrūkis, Šveicarija informuoja Jungtinį veterinarijos komitetą, kad atsižvelgiant į įvykių raidą būtų imtasi būtinų priemonių.
 2.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje avys ir ožkos oficialiai neužkrėstos brucelioze. Siekdama išlaikyti šį statusą, Šveicarija įsipareigoja įgyvendinti Direktyvos 91/68/EEB A priedo I skyriaus II dalies 2 punkte nustatytas priemones.
 3.
 Kartu su avimis ir ožkomis, kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 91/68/EEB E priede pateiktus pavyzdžius.
 III. Arklinių šeimos gyvūnai
 A. TEISĖS AKTAI (*3)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (OL L 192, 2010 7 23, p. 1).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), visų pirma jo 112–112f straipsniai (Afrikinė arklių liga), 204–206 straipsniai (Kergimo liga, encefalomielitas, infekcinė anemija, įnosės), 240–244 (Kontaginis arklių metritas).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant Direktyvos 2009/156/EB 3 straipsnį, informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 2.
 Taikant Direktyvos 2009/156/EB 6 straipsnį, informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2009/156/EB 10 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 4.
 Direktyvos 2009/156/EB II ir III priedų nuostatos Šveicarijoje taikomos mutatis mutandis.
 IV. Naminiai paukščiai ir perinti skirti kiaušiniai
 A. TEISĖS AKTAI (*4)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 343, 2009 12 22, p. 74).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 25 straipsnis (Vežimas), 122–125 straipsniai (Paukščių gripas ir Niukaslo liga), 255–261 (Salmonella spp.), 262–265 straipsniai (Paukščių infekcinis laryngotracheitas).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant Direktyvos 2009/158/EB 3 straipsnį, pripažįstama, kad Šveicarija turi priemonių, kurių ji ketina imtis savo įmonėms patvirtinti, planą.
 2.
 Pagal Direktyvos 2009/158/EB 4 straipsnį Šveicarijos nacionalinė etaloninė laboratorija yra Berno universiteto Veterinarijos bakteriologinis institutas.
 3.
 Direktyvos 2009/158/EB 8 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje nustatytas laikymo įmonėje reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis.
 4.
 Jei perinti skirtus kiaušinius ketinama siųsti į Europos Sąjungą, Šveicarijos institucijos įsipareigoja laikytis Komisijos reglamente (EB) Nr. 617/2008 (3)* nustatytų ženklinimo taisyklių.
 5.
 Direktyvos 2009/158/EB 10 straipsnio a punkte nustatytas laikymo įmonėje reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis.
 6.
 Direktyvos 2009/158/EB 11 straipsnio a punkte nustatytas laikymo įmonėje reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis.
 7.
 Direktyvos 2009/158/EB 14 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytas laikymo įmonėje reikalavimas Šveicarijai taikomas mutatis mutandis.
 8.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarija atitinka Direktyvos 2009/158/EB 15 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus, susijusius su Niukaslo liga, todėl jai suteikiamas šalies, neskiepijančios nuo Niukaslo ligos, statusas. Pasikeitus kurioms nors sąlygoms, kuriomis pagrįstas šio statuso pripažinimas, Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras apie tai nedelsdamas praneša Komisijai. Padėtis tiriama Jungtiniame veterinarijos komitete, siekiant persvarstyti šios dalies nuostatas.
 9.
 Direktyvos 2009/158/EB 18 straipsnyje daromos nuorodos į valstybę narę mutatis mutandis taikomos Šveicarijai.
 10.
 Kartu su naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 2009/158/EB IV priede pateiktus pavyzdžius.
 11.
 Siunčiant siuntas iš Šveicarijos į Suomiją arba Švediją, Šveicarijos institucijos įsipareigoja pateikti Europos Sąjungos teisės aktais nustatytas garantijas dėl salmonelių.
 V. Akvakultūros gyvūnai ir produktai
 A. TEISĖS AKTAI (*5)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 3–5 straipsniai (Nurodytos epizootinės ligos), 21–23 straipsniai (Žuvininkystės ūkių registracija, populiacijos kontrolė ir kitos prievolės, gyvūnų sveikatos priežiūra), 61 straipsnis (Subjektų, kuriems suteikta teisė žvejoti, ir žvejybos priežiūros įstaigų prievolės), 62–76 straipsniai (Bendros kovos su ligomis priemonės), 277–290 straipsniai (Bendros ir konkrečios kovos su vandens gyvūnų ligomis priemonės, diagnostikos laboratorija).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant šį priedą pripažįstama, kad Šveicarijoje oficialiai nenustatyta infekcinės lašišų anemijos ir Marteilia refringens bei Bonamia ostreae infekcijos atvejų.
 2.
 Jungtinis veterinarijos komitetas priima sprendimus dėl Direktyvos 2006/88/EB 29, 40, 41, 43, 44, 50 straipsnių taikymo.
 3.
 Gyvūnų sveikatos reikalavimai, taikomi teikiant rinkai dekoratyvinius vandens gyvūnus, akvakultūros gyvūnus, kurie skirti auginti (įskaitant natūralaus išsivalymo plotus, pramoginės žvejybos plotus ir atviras dekoratyvinių vandens gyvūnų laikymo vietas) ir ištekliams atkurti, ir žmonių maistui skirtus akvakultūros gyvūnus bei jų produktus, nustatyti Komisijos reglamento (EB) Nr. 1251/2008 4–9 straipsniuose (4)*.
 4.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 2006/88/EB 58 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 VI. Galvijų embrionai
 A. TEISĖS AKTAI (*6)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1989 m. rugsėjo 25 d. Tarybos direktyva 89/556/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 302, 1989 10 19, p. 1).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 56–58a straipsniai (Embrionų perdavimas).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 89/556/EEB 15 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 2.
 Kartu su galvijų embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 89/556/EEB C priede pateiktą pavyzdį.
 VII. Galvijų sperma
 A. TEISĖS AKTAI (*7)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 88/407/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai užšaldyta galvijų sperma bei jos importui (OL L 194, 1988 7 22, p. 10).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 51–55a straipsniai (Dirbtinis sėklinimas).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant Direktyvos 88/407/EEB 4 straipsnio 2 dalį atsižvelgiama į tai, kad Šveicarijoje esančiuose centruose laikomi tik tokie gyvūnai, kurių serumo neutralizacijos reakcijos ar ELISA tyrimo rezultatas yra neigiamas.
 2.
 Direktyvos 88/407/EEB 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 3.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 88/407/EEB 16 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 4.
 Kartu su galvijų sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 88/407/EEB D priede pateiktą pavyzdį.
 VIII. Kuilių sperma
 A. TEISĖS AKTAI (*8)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/429/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių spermai ir jos importui (OL L 224, 1990 8 18, p. 62).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 51–55a straipsniai (dirbtinis sėklinimas).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Direktyvos 90/429/EEB 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 2.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 90/429/EEB 16 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 3.
 Kartu su kuilių sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 90/429/EEB D priede pateiktą pavyzdį.
 IX. Kitų rūšių gyvūnai
 A. TEISĖS AKTAI (*9)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 92/65/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (OL L 268, 1992 9 14, p. 54).
 2.
 [...] 2013 m. birželio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 576/2013 dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 (OL L 178, 2013 6 28, p. 1).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 51–55a straipsniai (Dirbtinis sėklinimas) ir 56–58a (Embrionų perdavimas).
 2.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant šį priedą, šio skyriaus nuostatos taikomos prekybai gyvais gyvūnais, kuriems netaikomos I–V skyrių nuostatos, ir prekybai sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriems netaikomos VI–VIII skyrių nuostatos.
 2.
 Europos Sąjunga ir Šveicarija įsipareigoja nedrausti ir netaikyti apribojimų prekybai 1 dalyje nurodytais gyvais gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais dėl priežasčių, susijusių su gyvūnų sveikata, išskyrus tuos apribojimus, kurie atsiranda taikant šį priedą, visų pirma, apsaugos priemones, kurios gali būti taikomos pagal šio priedo 20 straipsnį.
 3.
 Kartu su I, II ir III skyriuose nenurodytų rūšių poranagiais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo I dalyje pateiktą pavyzdį, prie kurių pridėtas Direktyvos 92/65/EEB 6 straipsnio A dalies 1 punkto e papunktyje pateiktas pareiškimas.
 4.
 Kartu su kiškiažvėriais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo I dalyje pateiktą pavyzdį, prie kurių būtų pridėtas Direktyvos 92/65/EEB 9 straipsnio 2 dalies antros pastraipoje pateiktas pareiškimas.
 Šveicarijos institucijos gali taip pritaikyti šį pareiškimą, kad į jį būtų įtraukti visi Direktyvos 92/65/EEB 9 straipsnio reikalavimai.
 5.
 Direktyvos 92/65/EEB 9 straipsnio 2 dalies ketvirtoje pastraipoje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 6.
 a)
 Iš Europos Sąjungos į Šveicariją gabenant kates ir šunis, taikomi Direktyvos 92/65/EEB 10 straipsnio 2 dalies reikalavimai.
 b)
 Identifikavimo sistema yra tokia, kaip nustatyta Reglamentu (ES) Nr. 576/2013. Naudojamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 577/2013 (5)* II priedo 3 dalyje nustatytas pasas.
 Gyvūno vakcinacijos arba prireikus pakartotinės vakcinacijos nuo pasiutligės galiojimas apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 576/2013 III priede (6)*.
 7.
 Kartu su avių ir ožkų rūšių gyvūnų sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Komisijos sprendime 2010/470/ES numatyti veterinarijos sertifikatai (7)*.
 8.
 Kartu su arklinių šeimos gyvūnų sperma, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateiktas Sprendime 2010/470/ES numatytas sertifikatas.
 9.
 Kartu su arklinių šeimos gyvūnų kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Sprendime 2010/470/ES numatyti veterinarijos sertifikatai.
 10.
 Kartu su kiaulių kiaušialąstėmis ir embrionais, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti Sprendime 2010/470/ES numatyti veterinarijos sertifikatai.
 11.
 Kartu su bičių šeimomis (aviliais arba bitėmis motinėlėmis su bitėmis palydovėmis), kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo antroje dalyje pateiktą pavyzdį.
 12.
 Kartu su iš įstaigų, institutų arba centrų, patvirtintų pagal Direktyvos 92/65/EEB C priedą, kilusiais gyvūnais, sperma, embrionais ir kiaušialąstėmis, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, turi būti pateikti veterinarijos sertifikatai, parengti pagal Direktyvos 92/65/EEB E priedo trečioje dalyje pateiktą pavyzdį.
 13.
 Taikant Direktyvos 92/65/EEB 24 straipsnį, 2 dalyje nurodyta informacija teikiama Jungtiniam veterinarijos komitetui.
 X. Nekomercinis naminių gyvūnėlių gabenimas
 A. TEISĖS AKTAI (*10)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2013 m. birželio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 576/2013 dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 (OL L 178, 2013 6 28, p. 1).
 [...]2014 m. lapkričio 28 d. Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]OITE-AC, RS 916.443.14).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Ženklinimo sistema yra tokia, kaip nustatyta Reglamentu (ES) Nr. 576/2013.
 2.
 Gyvūno vakcinacijos arba prireikus pakartotinės vakcinacijos nuo pasiutligės galiojimas apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 576/2013 III priede.
 3.
 Naudojamas Reglamento (ES) Nr. 577/2013 III priedo 3 dalyje nurodyto pavyzdžio pasas. Papildomi pasui taikomi reikalavimai nustatyti Reglamento (ES) Nr. 577/2013 III priedo 4 dalyje.
 4.
 Taikant šį priedėlį nekomerciniam naminių gyvūnėlių gabenimui tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos mutatis mutandis taikomos Reglamento (ES) Nr. 576/2013 II skyriaus nuostatos. Nekomerciniais tikslais iš Europos Sąjungos valstybės narės į Šveicariją gabenant naminius gyvūnėlius vykdytini dokumentų ir tapatybės patikrinimai atliekami Reglamento (ES) Nr. 576/2013 33 straipsnyje nustatyta tvarka.
 (1)*
 2004 m. liepos 15 d. Komisijos sprendimas 2004/558/EB dėl Tarybos direktyvos 64/432/EEB dėl papildomų Bendrijos galvijų vidaus prekybos garantijų, susijusių su infekciniu galvijų rinotracheitu, ir infekcijos likvidavimo programų, pateiktų atitinkamų valstybių narių, patvirtinimo įgyvendinimo (OL L 249, 2004 7 23, p. 20).
 (2)*
 2008 m. vasario 21 d. Komisijos sprendimas 2008/185/EB dėl papildomų garantijų, susijusių su Aujeskio liga, Bendrijos vidaus prekybai kiaulėmis, ir kriterijų, pateikiant informaciją apie šią ligą (OL L 59, 2008 3 4, p. 19).
 (3)*
 2008 m. birželio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 617/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo taisyklės dėl prekybos perinti skirtais kiaušiniais ir ūkiuose auginamais paukščių jaunikliais standartų (OL L 168, 2008 6 28, p. 5).
 (4)*
 2008 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1251/2008, kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvos 2006/88/EB nuostatos dėl akvakultūros gyvūnų ir jų produktų pateikimo rinkai ir importo į Bendriją reikalavimų bei dėl tokiais atvejais taikomų sertifikavimo reikalavimų ir kuriuo patvirtinamas gyvūnų platintojų rūšių sąrašas (OL L 337, 2008 12 16, p. 41).
 (5)*
 [...] 2013 m. birželio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 577/2013 dėl nekomerciniais tikslais vežamų šunų, kačių ir šeškų identifikavimo dokumentų pavyzdžių, teritorijų ir trečiųjų šalių sąrašo sudarymo ir deklaracijų, kuriomis patvirtinama, kad įvykdytos tam tikros Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 576/2013 nustatytos sąlygos, formato, išdėstymo ir kalbos reikalavimų (OL L 178, 2013 6 28, p. 109).
 (6)*
 [...] 2013 m. birželio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 576/2013 dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 (OL L 178, 2013 6 28, p. 1).
 (7)*
 2010 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos sprendimas 2010/470/ES, kuriuo nustatomi prekybai Sąjungoje skirtų arklinių, avinių ir ožkinių rūšių gyvūnų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų ir kiaulinių rūšių gyvūnų kiaušialąsčių bei embrionų sveikatos sertifikatų pavyzdžiai (OL L 228, 2010 8 31, p. 15).“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*2) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*3) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*4) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*5) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*6) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*7) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*8) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*9) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*10) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 III PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 3 priedėlis pakeičiamas taip:
 „3 PRIEDĖLIS
 GYVŲ GYVŪNŲ, JŲ SPERMOS, KIAUŠIALĄSČIŲ IR EMBRIONŲ IMPORTAS IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ
 I. EUROPOS SĄJUNGA. TEISĖS AKTAI (*1)
 A. Poranagiai, išskyrus arklinių šeimos gyvūnus
 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 2004/68/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias tam tikrų kanopinių gyvūnų importą į ir tranzitą per Bendriją, iš dalies keičianti direktyvas 90/426/EEB ir 92/65/EEB ir panaikinanti Direktyvą 72/462/EEB (OL L 139, 2004 4 30, p. 320).
 B. Arklinių šeimos gyvūnai
 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/156/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių arklinių šeimos gyvūnų importą iš trečiųjų šalių ir jų judėjimą (OL L 192, 2010 7 23, p. 1).
 C. Naminiai paukščiai ir perinti skirti kiaušiniai
 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/158/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 343, 2009 12 22, p. 74).
 D. Akvakultūros gyvūnai
 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14).
 E. Galvijų embrionai
 1989 m. rugsėjo 25 d. Tarybos direktyva 89/556/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių (OL L 302, 1989 10 19, p. 1).
 F. Galvijų sperma
 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 88/407/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai užšaldyta galvijų sperma bei jos importui (OL L 194, 1988 7 22, p. 10).
 G. Kuilių sperma
 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/429/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių sperma ir jos importui (OL L 224, 1990 8 18, p. 62).
 H. Kiti gyvi gyvūnai
 1.
 1992 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 92/65/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius prekybą Bendrijoje gyvūnais, sperma, kiaušialąstėmis bei embrionais, kuriems netaikomi gyvūnų sveikatos reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 90/425/EEB A priedo I dalyje, bei jų importą į Bendriją (OL L 268, 1992 9 14, p. 54).
 2.
 2013 m. birželio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 576/2013 dėl gyvūnų augintinių vežimo nekomerciniais tikslais, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 998/2003 (OL L 178, 2013 6 28, p. 1).
 I. Kitos konkrečios nuostatos
 1.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).
 2.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10).
 II. ŠVEICARIJA — TEISĖS AKTAI (*2)
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401).
 3.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 4.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12).
 5.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 6.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 7.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 8.
 2004 m. rugpjūčio 18 d. Potvarkis dėl veterinarinių vaistų (OMédV, RS 812.212.27).
 9.
 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 III. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės taiko šio priedėlio I punkte nurodytuose teisės aktuose nustatytas importo sąlygas, įgyvendinimo priemones ir sudaro įmonių, iš kurių galima vykdyti atitinkamą importą, sąrašus. Šis įsipareigojimas taikomas visiems atitinkamiems aktams, nepriklausomai nuo jų priėmimo datos.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras gali priimti griežtesnes priemones ir reikalauti papildomų garantijų. Siekiant rasti tinkamą sprendimą, konsultacijos vyks Jungtiniame veterinarijos komitete.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės praneša vieni kitiems apie specifines dvišaliu principu nustatytas importo sąlygas, kurios nebuvo derintos Europos Sąjungos lygmeniu.
 Taikant šį priedą, Šveicarijos institucijos, pagal Direktyvos 92/65/EEB C priedo nuostatas pripažintos patvirtintu centru, skelbiamos Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro interneto svetainėje.“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*2) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 IV PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 4 priedėlis pakeičiamas taip:
 „4 PRIEDĖLIS
 ZOOTECHNIKA, ĮSKAITANT IMPORTĄ IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ
 A. TEISĖS AKTAI (*1)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos direktyva 2009/157/EB dėl grynaveislių veislinių galvijų (OL L 323, 2009 12 10, p. 1).
 2.
 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 88/661/EEB dėl veislinėms kiaulėms taikytinų zootechninių reikalavimų (OL L 382, 1988 12 31, p. 36).
 3.
 1987 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 87/328/EEB dėl grynaveislių veislinių galvijų pripažinimo tinkamais veisimui (OL L 167, 1987 6 26, p. 54).
 4.
 1988 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 88/407/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos reikalavimus, taikomus Bendrijos vidaus prekybai užšaldyta galvijų sperma bei jos importui (OL L 194, 1988 7 22, p. 10).
 5.
 1989 m. gegužės 30 d. Tarybos direktyva 89/361/EEB dėl grynaveislių veislinių avių ir ožkų (OL L 153, 1989 6 6, p. 30).
 6.
 1990 m. kovo 5 d. Tarybos direktyva 90/118/EEB dėl grynaveislių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisti (OL L 71, 1990 3 17, p. 34).
 7.
 1990 m. kovo 5 d. Tarybos direktyva 90/119/EEB dėl hibridinių veislinių kiaulių pripažinimo tinkamomis veisimui (OL L 71, 1990 3 17, p. 36).
 8.
 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/427/EEB dėl zootechninių ir genealoginių reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą arklinių šeimos gyvūnais (OL L 224, 1990 8 18, p. 55).
 9.
 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/428/EEB dėl prekybos varžyboms skirtais arklinių šeimos gyvūnais ir nustatanti dalyvavimo varžybose sąlygas (OL L 224, 1990 8 18, p. 60).
 10.
 1991 m. kovo 25 d. Tarybos direktyva 91/174/EEB, nustatanti zootechninius ir kilmės reikalavimus parduodant grynaveislius gyvūnus ir iš dalies keičianti Direktyvas 77/504/EEB ir 90/425/EEB (OL L 85, 1991 4 5, p. 37).
 11.
 1994 m. birželio 23 d. Tarybos direktyva 94/28/EB, nustatanti principus, susijusius su zootechniniais bei genealoginiais reikalavimais, taikytinais gyvūnų, jų spermos, kiaušialąsčių bei embrionų importui iš trečiųjų šalių, ir iš dalies keičianti Direktyvą 77/504/EEB dėl grynaveislių veislinių galvijų (OL L 178, 1994 7 12, p. 66).
 2012 m. spalio 31 d. Potvarkis dėl gyvulininkystės (OE, RS 916.310).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Taikant šį priedėlį Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai gyvais gyvūnais ir gyvūniniais produktais taikomos Sąjungos valstybių narių prekybai nustatytos sąlygos.
 Šveicarijos institucijos, nenukrypdamos nuo 5 ir 6 priedėlių nuostatų dėl zootechninės kontrolės, įsipareigoja užtikrinti, kad Šveicarija importui taikytų tokias pačias kaip Tarybos direktyvos 94/28/EB nuostatas.
 Iškilus sunkumams vienos iš Šalių prašymu sušaukiamas Jungtinis veterinarijos komitetas.“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 V PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 5 priedėlis pakeičiamas taip:
 „5 PRIEDĖLIS
 GYVŲ GYVŪNŲ, SPERMOS, KIAUŠIALĄSČIŲ IR EMBRIONŲ TIKRINIMAS PASIENYJE IR MOKESČIAI
 I SKYRIUS
 Bendrosios nuostatos. TRACES sistema
 A. TEISĖS AKTAI (*1)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl TRACES sistemos įdiegimo ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (OL L 94, 2004 3 31, p. 63).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40).
 2.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401).
 3.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 4.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12).
 5.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 6.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 7.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Remdamasi Komisijos sprendimu 2004/292/EB, Komisija, bendradarbiaudama su Federaliniu maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuru, įtraukia Šveicariją į informacinę TRACES sistemą.
 Jei reikia, Jungtinis veterinarijos komitetas nustato pereinamojo laikotarpio ir papildomas priemones.
 II SKYRIUS
 Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai ir zootechniniai tikrinimai
 A. TEISĖS AKTAI (*2)
 Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai ir zootechniniai tikrinimai vykdomi laikantis tokių teisės aktų nuostatų:
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34).
 2.
 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą (OL L 224, 1990 8 18, p. 29).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 57 straipsnis.
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 4.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 5.
 1985 m. spalio 30 d. Federalinis potvarkis dėl maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Direktyvos 90/425/EEB 8 straipsnyje numatytais atvejais kompetentingos paskirties vietos institucijos nedelsdamos susisiekia su kompetentingomis išsiuntimo vietos institucijomis. Kompetentingos paskirties vietos institucijos imasi visų būtinų priemonių ir informuoja kompetentingą išsiuntimo vietos instituciją ir Komisiją apie atliktų patikrinimų pobūdį, priimtus sprendimus bei tokių sprendimų motyvus.
 Už Direktyvos 89/608/EEB 10, 11 ir 16 straipsnių ir Direktyvos 90/425/EEB 9 ir 22 straipsnių įgyvendinimą yra atsakingas Jungtinis veterinarijos komitetas.
 C. GANYMUI PASIENYJE PERKELTIEMS GYVŪNAMS TAIKOMOS SPECIALIOS ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1. Apibrėžtys
 Ganymas: veiksmas, kai gyvūnai perkeliami ganytis į valstybės narės ar Šveicarijos pasienio zoną, kurią sudaro 10 km ruožas. Susidarius pagrįstai ypatingoms sąlygoms, atitinkamos kompetentingos institucijos gali leisti išplėsti teritorijos plotą iš vienos ar kitos Šveicarijos ir Europos Sąjungos sienos pusės.
 Kasdienis ganymas: ganymas, kai kiekvienos dienos pabaigoje gyvūnai pargenami į kilmės ūkį valstybėje narėje ar Šveicarijoje.
 2. Ganymui tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos Komisijos sprendimo 2001/672/EB (1)* nuostatos taikomos mutatis mutandis. Tačiau, taikant šį priedą, Sprendimo 2001/672/EB 1 straipsnis taikomas su tokiais pakeitimais:
 —
 nuoroda į laikotarpį nuo gegužės 1 d. iki spalio 15 d. yra pakeičiama į „kalendorinius metus“;
 —
 Šveicarijos atveju, Sprendimo 2001/672/EB 1 straipsnyje išvardytos ir susijusiame priede nurodytos šalys yra:
 ŠVEICARIJA
 Ciuricho kantonas
 Berno kantonas
 Liucernos kantonas
 Urio kantonas
 Švico kantonas
 Obvaldeno kantonas
 Nidvaldeno kantonas
 Glaruso kantonas
 Cugo kantonas
 Fribūro kantonas
 Zoloturno kantonas
 Bazelio miesto kantonas
 Bazelio srities kantonas
 Šafhauzeno kantonas
 Apenbcelio-Auserodeno kantonas
 Apenbcelio-Inerodeno kantonas
 Sankt Galeno kantonas
 Graubiundeno kantonas
 Argau kantonas
 Turgau kantonas
 Tičino kantonas
 Vo kantonas
 Valė kantonas
 Nešatelio kantonas
 Ženevos kantonas
 Jura kantonas
 Pagal 1995 m. birželio 27 d. Potvarkį dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 7 straipsnį (Registravimas) ir 2011 m. lapkričio 26 d. Potvarkį dėl gyvūnų judėjimo duomenų banko (RS 916.404.1), ypač jo 2 skirsnį (Duomenų banko turinys), Šveicarija kiekvienai ganyklai suteikia specialų registracijos kodą, kuris turi būti įrašytas į nacionalinę galvijų duomenų bazę.
 3. Ganymui tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos siunčiančios šalies valstybinis veterinarijos gydytojas:
 a)
 sertifikato išdavimo dieną, bet ne vėliau kaip likus 24 valandoms iki numatytos gyvulių perkėlimo dienos, per Direktyvos 90/425/EEB 20 straipsnyje numatytą veterinarijos institucijas jungiančią kompiuterinę sistemą praneša kompetentingai paskirties vietos institucijai (vietinei veterinarijos įstaigai) apie gyvūnų išsiuntimą;
 b)
 likus ne daugiau kaip 48 valandoms iki gyvūnų perkėlimo į ganyklas patikrina juos; gyvūnai turi būti tinkamai identifikuoti;
 c)
 išduoda sertifikatą pagal 9 punkte pateiktą pavyzdį.
 4. Visą ganymo laiką gyvūnams taikoma muitinės kontrolė.
 5. Gyvūnų laikytojas privalo:
 a)
 raštiškai sutikti, kad taikys visas šio priedo nuostatoms ir kitoms vietos lygmeniu nustatytoms priemonėms įgyvendinti būtinas priemones, kurias taiko Bendrijos valstybės narės ar Šveicarijos vietiniai gyvūnų laikytojai;
 b)
 sumokėti taikant šį priedą atliekamų tikrinimų išlaidas;
 c)
 visapusiškai bendradarbiauti vykdant muitinės ar veterinarinius tikrinimus, kurių reikalauja siunčiančios ar paskirties valstybės kompetentingos institucijos.
 6. Pasibaigus ganymo sezonui ar anksčiau perkėlus gyvūnus į jų kilmės vietą, ganyklos šalies valstybinis veterinarijos gydytojas:
 a)
 sertifikato išdavimo dieną, bet ne vėliau kaip likus 24 valandoms iki numatytos gyvulių perkėlimo dienos, per Direktyvos 90/425/EEB 20 straipsnyje numatytą veterinarijos institucijas jungiančią kompiuterinę sistemą praneša kompetentingai paskirties vietos institucijai (vietinei veterinarijos įstaigai) apie gyvūnų išsiuntimą;
 b)
 likus ne daugiau kaip 48 valandoms iki gyvūnų perkėlimo į ganyklas patikrina juos; gyvūnai turi būti tinkamai identifikuoti;
 c)
 išduoda sertifikatą pagal 9 punkte pateiktą pavyzdį.
 7. Nustačius kokią nors ligą kompetentingos veterinarijos institucijos bendru susitarimu imasi atitinkamų priemonių. Šios institucijos nagrinėja galimų išlaidų klausimą. Jei būtina, sušaukiamas Jungtinis veterinarijos komitetas.
 8. Nukrypstant nuo 1–7 punktų nuostatų dėl ganymo, kasdieniam ganymui tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos taikomos tokios taisyklės:
 a)
 gyvūnai nekontaktuoja su kito ūkio gyvūnais;
 b)
 gyvūnų laikytojas įpareigojamas informuoti kompetentingą veterinarijos instituciją apie bet kokį gyvūnų kontaktą su kito ūkio gyvūnais;
 c)
 kiekvienais kalendoriniais metais pirmą kartą genant gyvūnus į valstybės narės ar Šveicarijos teritoriją kompetentingoms veterinarijos institucijoms pateikiamas 9 punkte nustatytas veterinarijos sertifikatas. Veterinarijos sertifikatas turi būti pateikiamas kompetentingoms veterinarijos institucijoms paprašius;
 d)
 2 ir 3 punktų nuostatos taikomos tik pirmą kartą kalendoriniais metais varant gyvūnus valstybės narės ar Šveicarijos link;
 e)
 6 punkto nuostatos netaikomos;
 f)
 gyvūnų laikytojas įpareigojamas informuoti kompetentingą veterinarijos instituciją apie ganymo pabaigą.
 9. Galvijų ganymo pasienyje, kasdienio ganymo ir ganymo pasienyje pabaigos veterinarijos sertifikato pavyzdys:
 Galvijų ganymo pasienyje, kasdienio ganymo ir ganymo pasienyje pabaigos veterinarijos sertifikato pavyzdys:
 III SKYRIUS
 Europos Sąjungos ir Šveicarijos prekybos sąlygos
 A. TEISĖS AKTAI
 Vadovaujantis Komisijos reglamento (EB) Nr. 599/2004 (2)* nuostatomis, Europos Sąjungos ir Šveicarijos prekybai gyvais gyvūnais, jų sperma, kiaušialąstėmis ir embrionais ir galvijų ganymui pasienyje taikomi šiame priede nurodyti ir TRACES sistemoje pateikti veterinarijos sertifikatai.
 IV SKYRIUS
 Importui iš trečiųjų šalių taikomi veterinariniai tikrinimai
 A. TEISĖS AKTAI (*3)
 Iš trečiųjų šalių importuojami produktai tikrinami laikantis tokių teisės aktų nuostatų:
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2004 m. vasario 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 282/2004, nustatantis gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, deklaravimo ir veterinarinio patikrinimo dokumentą (OL L 49, 2004 2 19, p. 11).
 2.
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).
 3.
 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/496/EEB, nustatanti gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo organizavimo principus ir iš dalies pakeičianti Direktyvas 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 90/675/EEB (OL L 268, 1991 9 24, p. 56).
 4.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).
 5.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10).
 6.
 1997 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas 97/794/EB, nustatantis tam tikras išsamias Tarybos direktyvos 91/496/EEB dėl gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinio patikrinimo taikymo taisykles (OL L 323, 1997 11 26, p. 31).
 7.
 2007 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimas 2007/275/EB dėl gyvūnų ir produktų, kurie pagal Tarybos direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB turi būti patikrinti pasienio kontrolės postuose, sąrašų (OL L 116, 2007 5 4, p. 9).
 1.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITA, RS 916.443.12).
 3.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 4.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 5.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 6.
 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 7.
 2004 m. rugpjūčio 18 d. Potvarkis dėl veterinarinių vaistų (OMédV, RS 812.212.27).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant Direktyvos 91/496/EEB 6 straipsnį, valstybių narių pasienio kontrolės postai, skirti veterinariniam gyvų gyvūnų tikrinimui, nurodyti Komisijos sprendimo 2009/821/EB (3)* priede.
 2.
 Taikant Direktyvos 91/496/EEB 6 straipsnį, Šveicarijos pasienio kontrolės postai yra šie:
 Pavadinimas
 TRACES kodas
 Tipas
 Kontrolės centras
 Patvirtinimo tipas
 Ciuricho oro uostas
 CHZRH4
 A
 3 centras
 O. Kiti gyvūnai (įskaitant ir zoologijos sodų gyvūnus) (*4)
 Ženevos oro uostas
 CHGVA4
 A
 2 centras
 O. Kiti gyvūnai (įskaitant ir zoologijos sodų gyvūnus) (*4)
 Vėlesnius pasienio kontrolės postų, jų tikrinimo centrų ir susijusių patvirtinimų tipų sąrašo pakeitimus daro Jungtinis veterinarijos komitetas.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Direktyvos 91/496/EEB 19 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 3.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės taiko šio priedo 3 priedėlyje nurodytas importo sąlygas ir įgyvendinimo priemones.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras gali priimti griežtesnes priemones ir reikalauti papildomų garantijų. Siekiant rasti tinkamą sprendimą, konsultuojamasi Jungtiniame veterinarijos komitete.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės praneša vieni kitiems apie specifines dvišaliu principu nustatytas importo sąlygas, kurios nebuvo derinamos Europos Sąjungos lygmeniu.
 4.
 1 punkte nurodyti Europos Sąjungos valstybių narių pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Šveicariją tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio IV skyriaus A punkto nuostatų.
 5.
 2 punkte nurodyti Šveicarijos pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Europos Sąjungos valstybes nares tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio IV skyriaus A punkto nuostatų.
 V SKYRIUS
 Specialiosios nuostatos
 1. GYVULIŲ IDENTIFIKAVIMAS
 A. TEISĖS AKTAI (*5)
 Iš trečiųjų šalių importuojami produktai tikrinami laikantis tokių teisės aktų nuostatų:
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2008 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 2008/71/EB dėl kiaulių identifikavimo ir registravimo (OL L 213, 2008 8 8, p. 31).
 2.
 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1760/2000 nustatantis galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojantis jautienos bei jos produktų ženklinimą ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97 (OL L 204, 2000 8 11, p. 1).
 1.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401), ypač jo 7–15f straipsniai (Registravimas ir identifikavimas).
 2.
 2011 m. spalio 26 d. Potvarkis dėl gyvūnų judėjimo duomenų banko (BDTA, RS 916.404.1).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 a.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už Direktyvos 2008/71/EB 4 straipsnio 2 dalies taikymą.
 b.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 22 straipsnį, Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį ir [...] 2013 m. spalio 23 d. Potvarkio dėl ūkiuose atliekamų patikrinimų koordinavimo 1 straipsnį (OCCEA, RS 910.15).
 2. GYVŪNŲ APSAUGA
 A. TEISĖS AKTAI (*6)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas ir iš dalies keičiantis Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 (OL L 3, 2005 1 5, p. 1).
 2.
 1997 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1255/97 dėl Bendrijoje kontrolės postams taikomų kriterijų ir iš dalies keičiantis Direktyvos 91/628/EEB priede nurodytą maršruto planą (OL L 174, 1997 7 2, p. 1).
 1.
 2005 m. gruodžio 16 d. Federalinis įstatymas dėl gyvūnų apsaugos (LPA, RS 455), ypač jo 15 ir 15a straipsniai (Principai, tarptautinis gyvūnų vežimas).
 2.
 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1), ypač jo 169–176 straipsniai (Tarptautinis gyvūnų vežimas).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 a)
 Šveicarijos institucijos įsipareigoja taikyti Šveicarijos ir Europos Sąjungos prekybai ir importui iš trečiųjų šalių Reglamento (EB) Nr. 1/2005 nuostatas.
 b)
 Reglamento (EB) Nr. 1/2005 26 straipsnyje numatytais atvejais kompetentingos paskirties vietos institucijos nedelsdamos susisiekia su kompetentingomis išsiuntimo vietos institucijomis.
 c)
 Jungtinis veterinarijos komitetas atsako už Tarybos direktyvos 89/608/EEB (4)* 10, 11 ir 16 straipsnių taikymą.
 d)
 Jungtinis veterinarijos komitetas atsako už tikrinimus vietoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2005 28 straipsnį ir 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkio dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1) 208 straipsnį.
 e)
 Pagal 2005 m. gruodžio 16 d. Federalinio įstatymo dėl gyvūnų apsaugos (LPA, RS 455) 15a straipsnio 3 pastraipą galvijus, avis, ožkas ir kiaules, skerstinus arklius ir skerstinus naminius paukščius gabenti tranzitu per Šveicariją galima tik geležinkelių arba oro transportu). Jungtinis veterinarijos komitetas dar nagrinės šį klausimą.
 3. MOKESČIAI
 1.
 Už Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomus veterinarinius tikrinimus mokesčiai nerenkami.
 2.
 Dėl produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Šveicarijos institucijos už oficialią kontrolę įsipareigoja rinkti mokesčius, kaip numatyta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 882/2004 (5)*.
 (1)*
 2001 m. rugpjūčio 20 d. Komisijos sprendimas 2001/672/EB, pateikiantis specialias taisykles, taikomas galvijų, perkeltų į vasaros ganyklas kalnuose, judėjimui (OL L 235, 2001 9 4, p. 23).
 (2)*
 2004 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 599/2004 dėl Bendrijos vidaus prekybos gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais suderinto sertifikato pavyzdžio ir patikrinimo ataskaitos patvirtinimo (OL L 94, 2004 3 31, p. 44).
 (3)*
 2009 m. rugsėjo 28 d. Komisijos sprendimas 2009/821/EB:, sudaryti patvirtintų pasienio kontrolės postų sąrašą, nustatyti tam tikras patikrinimų, kuriuos atlieka Komisijos veterinarijos ekspertai, taisykles ir patvirtinti TRACES veterinarijos padalinius (OL L 296, 2009 11 12, p. 1).
 (4)*
 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34).
 (5)*
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*2) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*3) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*4) Remiamasi patvirtinimų kategorijomis, apibrėžtomis Sprendime 2009/821/EB.
 (*5) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*6) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 VI PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 6 priedėlis pakeičiamas taip:
 „6 PRIEDĖLIS
 GYVŪNINĖS KILMĖS PRODUKTAI
 I SKYRIUS
 Sektoriai, kuriuose taikomų standartų lygiavertiškumą pripažįsta abi šalys
 „Žmonių maistui skirti gyvūniniai produktai“
 Reglamento (EB) Nr. 853/2004 apibrėžtys taikomos mutatis mutandis.
 Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą
 Prekybos sąlygos
 Lygiavertiškumas
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 Gyvūnų sveikata
 1.
 Šviežia mėsa, įskaitant smulkintą mėsą, mėsos pusgaminius, mėsos gaminius, neperdirbtus taukus ir lydytus taukus
 Naminiai kanopiniai
 Naminiai neporakanopiai
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip (1)
 2.
 Ūkiuose auginamų medžiojamųjų gyvūnų mėsa, mėsos pusgaminiai, mėsos gaminiai
 Ūkiuose auginami sausumos žinduoliai, išskyrus anksčiau nurodytuosius
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 Ūkiuose auginami Ratitae genties paukščiai
 Kiškiažvėriai
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Taip
 3.
 Laukinių medžiojamųjų gyvūnų mėsa, mėsos pusgaminiai, mėsos gaminiai
 Laukiniai kanopiniai
 Kiškiažvėriai
 Kiti sausumos žinduoliai
 Laukiniai medžiojamieji plunksnuočiai
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 4.
 Šviežia paukštiena, paukštienos pusgaminiai, paukštienos gaminiai, taukai ir lydyti taukai
 Paukščiai
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 5.
 Skrandžiai, pūslės ir žarnos
 Galvijai
 Avys ir ožkos
 Kiaulės
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip (1)
 6.
 Kaulai ir kaulų produktai
 Naminiai kanopiniai
 Naminiai neporakanopiai
 Kiti ūkiuose auginami arba laukiniai sausumos žinduoliai
 Paukščiai, Ratitae genties paukščiai ir laukiniai medžiojamieji plunksnuočiai
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip (1)
 7.
 Perdirbti gyvūniniai baltymai, kraujas ir kraujo produktai
 Naminiai kanopiniai
 Naminiai neporakanopiai
 Kiti ūkiuose auginami arba laukiniai sausumos žinduoliai
 Paukščiai, Ratitae genties paukščiai ir laukiniai medžiojamieji plunksnuočiai
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip (1)
 8.
 Želatina ir kolagenas
 Direktyva 2002/99/EB
 Reglamentas (EB) Nr. 999/2001
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip (1)
 9.
 Pienas ir pieno produktai
 Direktyva 64/432/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 10.
 Kiaušiniai ir kiaušinių produktai
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 11.
 Žuvininkystės produktai, dvigeldžiai moliuskai, dygiaodžiai, gaubtagyviai ir jūriniai pilvakojai
 Direktyva 2006/88/EB
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 12.
 Medus
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 13.
 Sraigės ir varlių kojelės
 Direktyva 92/118/EEB
 Direktyva 2002/99/EB
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40)
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401)
 Taip
 Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą
 Prekybos sąlygos
 Lygiavertiškumas
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 Visuomenės sveikata
 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1).
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (OL L 139, 2004 4 30, p. 1).
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55).
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206).
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).
 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (OL L 338, 2005 12 22, p. 1).
 1992 m. spalio 9 d. Federalinis įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (LDA1, RS 817.0).
 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1).
 2011 m. lapkričio 16 d. Potvarkis dėl valstybinėje veterinarijos tarnyboje dirbančių asmenų pagrindinio, profesinės kvalifikacijos ir tęstinio mokymo (RS 916.402).
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401).
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl pirminės gamybos (OPPr, RS 916.020).
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų skerdimo ir mėsos kontrolės (OAbCV, RS 817.190).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinis įstatymas dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (ODAlOUs, RS 817.02).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl maisto produktus reglamentuojančių teisės aktų vykdymo (RS 817.025.21).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio ekonomikos, studijų ir mokslinių tyrimų departamento (DEFR) potvarkis dėl higienos pirminėje gamyboje (OHyPPr, RS 916.020.1).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl higienos (OHyG, RS 817.024.1).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl higienos gyvulių skerdimo metu (OHyAb, RS 817.190.1).
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūninių maisto produktų (RS 817.022.108).
 Taip, taikant specialiąsias sąlygas
 2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2074/2005, nustatantis įgyvendinimo priemones tam tikriems produktams pagal Reglamentą (EB) Nr. 853/2004 ir oficialios kontrolės organizavimui pagal Reglamentus (EB) Nr. 854/2004 ir (EB) Nr. 882/2004, nukrypstantis nuo Reglamento (EB) Nr. 852/2004 bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 853/2004 ir (EB) Nr. 854/2004 (OL L 338, 2005 12 22, p. 27).
 2005 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2075/2005, nustatantis specialiąsias oficialios Trichinella kontrolės mėsoje taisykles (OL L 338, 2005 12 22, p. 60).
 Gyvūnų apsauga
 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 dėl žudomų gyvūnų apsaugos (OL L 303, 2009 11 18, p. 1).
 2005 m. gruodžio 16 d. Federalinis įstatymas dėl gyvūnų apsaugos (LPA, RS 455).
 2008 m. balandžio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos (OPAn, RS 455.1).
 2010 m. rugpjūčio 12 d. Potvarkis dėl gyvūnų apsaugos skerdimo metu (OPAnAb, RS 455.110.2).
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų skerdimo ir mėsos kontrolės (OAbCV, RS 817.190).
 Taip, taikant specialiąsias sąlygas
 Specialiosios sąlygos
 1.
 Žmonių maistui skirtiems gyvūniniams produktams, kuriais prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, taikomos tos pačios sąlygos kaip žmonių maistui skirtiems gyvūniniams produktams, kuriais tarpusavyje prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės, taip pat gyvūnų apsaugai juos žudant. Jei reikia, kartu su šiais produktais pateikiami Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio prekybai skirti veterinarijos sertifikatai arba šiuo priedu nustatyti veterinarijos sertifikatai, pateikti TRACES sistemoje.
 2.
 Šveicarija sudaro sąrašą įmonių, patvirtintų vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 882/2004 31 straipsnio (Įmonių įregistravimas (patvirtinimas) nuostatomis.
 3.
 Savo importuojamoms prekėms Šveicarija taiko tas pačias nuostatas, kurias šioje srityje taiko Europos Sąjunga.
 4.
 Šveicarijos kompetentingos institucijos nesinaudoja Reglamento (EB) Nr. 2075/2005 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta leidžiančia nukrypti nuostata, pagal kurią galima būtų nedaryti Trichinella tyrimų. Jei norėtų pasinaudoti šia leidžiančia nukrypti nuostata, Šveicarijos kompetentingos institucijos įsipareigoja raštu pateikti Komisijai sąrašą regionų, kuriuose tikimybė, kad naminės kiaulės būtų užsikrėtusios Trichinella, yra oficialiai pripažinta nedidele. Europos Sąjungos valstybės narės per tris mėnesius nuo šio pranešimo raštu pateikia savo pastabas Komisijai. Jei nei Komisija, nei kuri nors valstybė narė neprieštarauja, regionas pripažįstamas nedidelį Trichinella pavojų keliančiu regionu ir iš to regiono kilusioms skerdžiamoms naminėms kiaulėms neatliekamas Trichinella tyrimas. Tokiu atveju Reglamento (EB) Nr. 2075/2005 3 straipsnio 3 dalies nuostatos taikomos mutatis mutandis.
 5.
 Reglamento (EB) Nr. 2075/2005 I priedo I ir II skyriuose aprašyti aptikimo metodai taikomi Šveicarijoje atliekant Trichinella tyrimus. Tačiau Reglamento (EB) Nr. 2075/2005 I priedo III skyriuje aprašytas trichinoskopinis tyrimas neatliekamas.
 6.
 Šveicarijos kompetentingos institucijos gali taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą ir neatlikti penėti ir skersti skirtų naminių kiaulių skerdenų ir mėsos Trichinella tyrimų nedidelėse skerdyklose.
 Ši nuostata taikoma iki 2016 m. gruodžio 31 d.
 Taikant 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkio dėl higienos skerdžiant gyvulius (OHyAb, RS 817.190.1) 8 straipsnio 3 pastraipos nuostatas ir 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų (RS 817.022.108) 9 straipsnio 8 pastraipos nuostatas, šių penimų ir skersti skirtų naminių kiaulių skerdenos ir mėsa, taip pat iš jų gauti mėsos pusgaminiai, mėsos gaminiai ir perdirbti mėsos gaminiai ženklinami specialiu sveikumo ženklu pagal 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkyje dėl higienos skerdžiant gyvulius 9 priedo paskutinėje pastraipoje pateiktą pavyzdį. Šiais produktais negali būti prekiaujama su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis, remiantis 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų 9a straipsnio nuostatomis.
 7.
 Naminių kiaulių, laikomų penėti ir skersti:
 —
 ūkiuose, kuriuos Europos Sąjungos valstybių narių kompetentingos institucijos pripažino neužkrėstais Trichinella;
 —
 regionuose, kuriuose tikimybė, kad naminės kiaulės būtų užsikrėtusios Trichinella, yra oficialiai pripažinta nedidele;
 skerdenoms ir mėsai, kuria prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės su Šveicarija ir kuri nebuvo ištirta siekiant nustatyti, ar ji nėra užkrėsta Trichinella, pagal Reglamento (EB) Nr. 2075/2005 3 straipsnio nuostatas, taikomos tos pačios sąlygos, kurios taikomos Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio prekybai.
 8.
 Pagal Potvarkio dėl higienos (OHyg, RS 817.024.1) 2 straipsnį Šveicarijos kompetentingos institucijos ypatingais atvejais gali taikyti išimtis šio potvarkio 8, 10 ir 14 straipsniams:
 a)
 pagal 2006 m. spalio 6 d. Federalinį įstatymą dėl regioninės politikos (RS 901.0) ir lapkričio 28 d. Potvarkį dėl regioninės politikos (RS 901.021) siekdamos patenkinti kalnų regionuose esančių įmonių poreikius.
 Šveicarijos kompetentingos institucijos įsipareigoja apie tokio pritaikymo atvejus raštu pranešti Komisijai. Šiame pranešime:
 —
 išsamiai aprašomos nuostatos, kurias, Šveicarijos kompetentingų institucijų manymu, reikia pritaikyti, ir nurodomas tokio pritaikymo pobūdis;
 —
 aprašomi susiję maisto produktai ir įmonės;
 —
 paaiškinami pritaikymo tikslai (jei reikia, pateikiama atliktos rizikos analizės santrauka ir nurodomos visos priemonės, kurių reikia imtis, kad pritaikymas nekliudytų siekti Potvarkyje dėl higienos (OHyg, RS 817.024.1) nustatytų tikslų;
 —
 pateikiama kita svarbi informacija.
 Komisija ir valstybės narės per tris mėnesius nuo pranešimo gavimo dienos raštu pateikia pastabas. Jei būtina, sušaukiamas Jungtinis veterinarijos komitetas.
 b)
 tradicinių maisto produktų gamybai.
 Šveicarijos kompetentingos institucijos įsipareigoja raštu pranešti Komisijai apie tokio pritaikymo atvejus per dvylika mėnesių nuo to laiko, kai buvo leista taikyti individualias arba bendras leidžiančias nukrypti nuostatas. Kiekviename pranešime:
 —
 pateikiamas trumpas pritaikytų reikalavimų aprašymas;
 —
 aprašomi susiję maisto produktai bei įmonės, ir
 —
 pateikiama kita svarbi informacija.
 9.
 Komisija praneša Šveicarijai apie Europos Sąjungos valstybėse narėse, remiantis Reglamento (EB) Nr. 852/2004 13 straipsniu, Reglamento (EB) Nr. 852/2003 10 straipsniu, Reglamento (EB) Nr. 854/2003 13 straipsniu ir Reglamento (EB) Nr. 2074/2005 7 straipsniu, taikomas leidžiančias nukrypti nuostatas ir pritaikytas nuostatas.
 10.
 Pagal Potvarkio dėl epizootinių ligų 179d straipsnį ir pagal Potvarkio dėl gyvūninių maisto produktų 4 straipsnį Šveicarija pradėjo vykdyti NPKM pašalinimo iš pašarų ir maisto grandinių politiką. Į galvijų NPKM, kurias reikia pašalinti, sąrašą visų pirma įtrauktas vyresnių nei 30 mėn. galvijų stuburas ir įvairaus amžiaus galvijų tonzilės, žarnynas nuo dvylikapirštės iki tiesiosios žarnos ir žarnaplėvė.
 11.
 Europos Sąjungos etaloninės veterinarinių vaistų likučių ir teršalų gyvūninės kilmės maisto produktuose tyrimo laboratorijos yra šios:
 a)
 Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo A 1, 2, 3, 4 grupėse, B 2 d ir B 3 d grupėse, tyrimo laboratorija:
 RIKILT - Institute of Food SAFEty, part of Wageningen UR
 P.O.Box 230
 6700 AE Wageningen
 Nyderlandai
 b)
 Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo B 1 ir B 3 e grupėse, ir karbadokso bei olakvindokso tyrimo laboratorija:
 Laboratoire d’étude et de recherches sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants
 ANSES - Laboratoire de Fougères
 35306 Fougères cedex
 Prancūzija
 c)
 Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo A 5 grupėje ir B 2 a, b ir e grupėse, tyrimo laboratorija:
 Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit
 Diedersdorfer Weg 1
 12277 Berlin
 Vokietija
 d)
 Likučių, išvardytų Direktyvos 96/23/EB I priedo B 3 c grupėje, tyrimo laboratorija:
 Istituto Superiore di Sanità - ISS
 Viale Regina Elena, 299
 00161 Roma
 Italija
 Šveicarija padengia visas jai priklausančias išlaidas, susijusias su veikla, kurią nurodytos laboratorijos vykdo pagal savo įgaliojimus. Šių laboratorijų funkcijos ir uždaviniai nustatyti Reglamente (EB) Nr. 882/2004
 ++
 .
 12.
 Iki bus pripažintas Europos Sąjungos ir Šveicarijos teisės aktų derėjimas, Šveicarija užtikrina, kad eksportui į Europos Sąjungą būtų taikomi toliau išvardyti teisės aktai ir jų įgyvendinimo nuostatos:
 1.
 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 315/93, nustatantis Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (OL L 37, 1993 2 13, p. 1).
 2.
 2012 m. spalio 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 872/2012, kuriuo patvirtinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2232/96 numatytas kvapiųjų medžiagų sąrašas, jis įtraukiamas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1334/2008 I priedą, ir panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1565/2000 ir Komisijos sprendimas 1999/217/EB (OL L 267, 2012 10 2, p. 1).
 3.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).
 4.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10).
 5.
 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/2/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su jonizuojančiąja spinduliuote apdorotais maisto produktais ir jų ingredientais, suderinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 16).
 6.
 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/3/EB dėl jonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų ir maisto komponentų Bendrijos sąrašo patvirtinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 24).
 (...)
 8.
 2002 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimas 2002/840/EB, pateikiantis patvirtintų maisto apšvitinimo įmonių sąrašą trečiosiose šalyse (OL L 287, 2002 10 25, p. 40).
 9.
 2003 m. lapkričio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2065/2003 dėl kvapiųjų rūkymo medžiagų, naudojamų arba skirtų naudoti maisto produktuose arba jų paviršiuje (OL L 309, 2003 11 26, p. 1).
 10.
 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5).
 (...)
 12.
 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1332/2008 dėl maisto fermentų ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 83/417/EEB, Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1493/1999, Direktyvą 2000/13/EB, Tarybos direktyvą 2001/112/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 258/97 (OL L 354, 2008 12 31, p. 7).
 13.
 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1333/2008 dėl maisto priedų (OL L 354, 2008 12 31, p. 16).
 14.
 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2008 dėl kvapiųjų medžiagų ir aromatinių savybių turinčių tam tikrų maisto ingredientų naudojimo maisto produktuose ir ant jų iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1601/91, reglamentus (EB) Nr. 2232/96 ir (EB) Nr. 110/2008 bei Direktyvą 2000/13/EB (OL L 354, 2008 12 31, p. 34).
 15.
 [...] 2012 m. kovo 9 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 231/2012, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1333/2008 II ir III prieduose išvardytų maisto priedų specifikacijos (OL L 83, 2012 3 22, p. 1).
 16.
 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo (OL L 141, 2009 6 6, p. 3).
 (...)
 (...)
 19.
 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 470/2009, nustatantis Bendrijos farmakologiškai aktyvių medžiagų leistinų liekanų kiekių nustatymo gyvūninės kilmės maisto produktuose tvarką, panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 ir iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (OL L 152, 2009 6 16, p. 11).
 „Šalutiniai gyvūniniai produktai, neskirti žmonių maistui“
 Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą
 Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą
 Prekybos sąlygos
 Lygiavertiškumas
 Europos Sąjunga (*1)
 Šveicarija (*1)
 Yes, subject to special conditions
 1.
 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1).
 2.
 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009 11 14, p. 1).
 3.
 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (OL L 54, 2011 2 26, p. 1).
 1.
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl gyvūnų skerdimo ir mėsos kontrolės (OAbCV, RS 817.190).
 2.
 2005 m. lapkričio 23 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl higienos gyvūnų skerdimo metu (OHyAb, RS 817.190.1).
 3.
 1995 m. birželio 27 d. Potvarkis dėl epizootinių ligų (OFE, RS 916.401).
 4.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 5.
 2011 m. gegužės 25 d. Potvarkis dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo (OESPA, RS 916.441.22).
 Taip, taikant specialiąsias sąlygas
 Specialiosios sąlygos
 Importuojamiems produktams Šveicarija taiko tas pačias nuostatas, kurios pateiktos Reglamento (ES) Nr. 142/2011 25–28 straipsniuose, 30–31 straipsniuose bei XIV ir XV prieduose (Sertifikatai), laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 41 ir 42 straipsnių.
 1 ir 2 kategorijų medžiagų prekybai taikomas Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 48 straipsnis.
 Kartu su 3 kategorijos medžiagomis, kuriomis prekiauja Europos Sąjungos valstybės narės ir Šveicarija, pateikiami prekybos dokumentai ir veterinarijos sertifikatai, nurodyti Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VIII priedo III skyriuje, laikantis Reglamento (ES) Nr. 142/2011 17 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 21 ir 48 straipsnių.
 Pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 II antraštinės dalies, I skyriaus 2 skirsnį ir Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV skyrių ir IX priedą, Šveicarija sudaro atitinkamų įmonių sąrašą.
 II SKYRIUS
 Sektoriai, kuriems netaikomas I skyrius
 Europos Sąjungos eksportas į Šveicariją ir Šveicarijos eksportas į Europos Sąjungą
 Eksportui iš Europos Sąjungos į Šveicariją taikomos tokios pačios sąlygos kaip ir prekybai Sąjungos viduje. Tad atitinkamais atvejais kartu su siuntomis turi būti siunčiamas kompetentingos institucijos išduotas sertifikatas, patvirtinantis, kad tų sąlygų laikomasi.
 Jei reikia, sertifikatų pavyzdžiai apsvarstomi Jungtiniame veterinarijos komitete.“
 (1) Jungtinis veterinarijos komitetas persvarstys avių ir ožkų USE stebėseną reglamentuojančių teisės aktų panašumo pripažinimą.
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 VII PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 7 priedėlis pakeičiamas taip:
 „7 PRIEDĖLIS
 KOMPETENTINGOS INSTITUCIJOS
 A DALIS
 Šveicarija
 Atsakomybę už gyvūnų sveikatos ir veterinarinius patikrinimus dalijasi atskirų kantonų ir Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro tarnybos. Taikomos šios nuostatos:
 —
 eksportuojant į Europos Sąjungą, kantonai atsakingi už kontrolę, kad būtų laikomasi gamybos sąlygų ir reikalavimų, ypač už teisės aktų nustatytus patikrinimus ir veterinarijos sertifikatų, patvirtinančių, kad yra laikomasi nustatytų standartų ir reikalavimų, išdavimą;
 —
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras atsakingas už bendrą koordinavimą, tikrinimo sistemų auditą ir būtinus teisės aktų leidybos veiksmus, siekiant užtikrinti, kad standartai ir reikalavimai būtų vienodai taikomi Šveicarijos rinkoje. Jis taip pat atsako už gyvūninių maisto produktų ir kitų trečiųjų šalių kilmės gyvūninių produktų importą. Galiausiai, jis išduoda 1 ir 2 kategorijai priskiriamų šalutinių gyvūninių produktų eksporto į Europos Sąjungą leidimus.
 B DALIS
 Europos Sąjunga
 Atsakomybę dalijasi atskirų valstybių narių nacionalinės tarnybos ir Europos Komisija. Taikomos šios nuostatos:
 —
 eksportuojant į Šveicariją, valstybės narės yra atsakingos už kontrolę, kad būtų laikomasi gamybos sąlygų ir reikalavimų, ypač už teisės aktų nustatytus patikrinimus ir veterinarijos sertifikatų, patvirtinančių, kad yra laikomasi nustatytų standartų ir reikalavimų, išdavimą;
 —
 Europos Komisija atsakinga už bendrą koordinavimą, tikrinimo sistemų auditą bei būtinus teisės aktų leidybos veiksmus, siekiant užtikrinti, kad standartai ir reikalavimai būtų vienodai taikomi Europos bendrojoje rinkoje.“
 VIII PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 10 priedėlis pakeičiamas taip:
 „10 PRIEDĖLIS
 GYVŪNINIŲ PRODUKTŲ TIKRINIMAS PASIENYJE IR MOKESČIAI
 I SKYRIUS
 Bendrosios nuostatos
 A. TEISĖS AKTAI (*1)
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl TRACES sistemos įdiegimo ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (OL L 94, 2004 3 31, p. 63).
 2.
 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, OL L 31, 2002 2 1, p. 1).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 57 straipsnis.
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 4.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 5.
 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Remdamasi Komisijos sprendimu 2004/292/EB, Komisija, bendradarbiaudama su Federaliniu maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuru, įtraukia Šveicariją į informacinę TRACES sistemą.
 2.
 Komisija, bendradarbiaudama su Federaliniu maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuru, įtraukia Šveicariją į Reglamento (EB) Nr. 178/2002 50 straipsniu nustatytą skubaus įspėjimo apie pavojų sistemą, susijusią su nuostatomis dėl gyvūninių produktų grąžinimu iš pasienio.
 Jeigu Europos Sąjungos pasienio posto kompetentinga institucija grąžina siuntą, talpyklą ar krovinį, Komisija nedelsdama praneša apie tai Šveicarijai.
 Šveicarija nedelsdama praneša Komisijai apie kiekvieną Šveicarijos pasienio posto kompetentingos institucijos dėl tiesioginio ar netiesioginio pavojaus žmonių sveikatai grąžintą maisto produktų ar gyvūnų pašarų siuntą, talpyklą ar krovinį, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 178/2002 52 straipsnyje nustatytų konfidencialumo taisyklių.
 Konkrečias šių veiksmų priemones nustato Jungtinis veterinarijos komitetas.
 II SKYRIUS
 Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai tikrinimai
 A. TEISĖS AKTAI (*2)
 Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomi veterinariniai tikrinimai vykdomi laikantis tokių teisės aktų nuostatų:
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34).
 2.
 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyva 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką (OL L 395, 1989 12 30, p. 13).
 3.
 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 57 straipsnis.
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 4.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 5.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 6.
 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 Direktyvos 89/662/EEB 8 straipsnyje numatytais atvejais kompetentingos paskirties vietos institucijos nedelsdamos susisiekia su kompetentingomis išsiuntimo vietos institucijomis. Kompetentingos paskirties vietos institucijos imasi visų būtinų priemonių ir informuoja kompetentingą išsiuntimo vietos instituciją ir Komisiją apie atliktų patikrinimų pobūdį, priimtus sprendimus bei tokių sprendimų motyvus.
 Už Direktyvos 89/608/EEB 10, 11 bei 16 straipsnių ir Direktyvos 89/662/EEB 9 ir 16 straipsnių įgyvendinimą atsakingas Jungtinis veterinarijos komitetas.
 III SKYRIUS
 Importui iš trečiųjų šalių taikomi veterinariniai tikrinimai
 A. TEISĖS AKTAI (*3)
 Iš trečiųjų šalių importuojami produktai tikrinami laikantis tokių teisės aktų nuostatų:
 Europos Sąjunga
 Šveicarija
 1.
 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 136/2004, nustatantis produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką (OL L 21, 2004 1 28, p. 11).
 2.
 2009 m. kovo 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 206/2009 dėl gyvūninių produktų asmeninių siuntų įvežimo į Bendriją, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 136/2004 (OL L 77, 2009 3 24, p. 1).
 3.
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206).
 4.
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).
 5.
 1989 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 89/608/EEB dėl valstybių narių administracinės valdžios institucijų tarpusavio pagalbos ir jų bendradarbiavimo su Komisija, siekiant užtikrinti teisingą veterinarijos ir zootechnikos teisės aktų taikymą (OL L 351, 1989 12 2, p. 34).
 6.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).
 7.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10).
 8.
 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyva 97/78/EB, nustatanti principus, reglamentuojančius iš trečiųjų šalių į Bendriją įvežamų produktų veterinarinių patikrinimų organizavimą (OL L 24, 1998 1 30, p. 9).
 9.
 2002 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendimas 2002/657/EB dėl Tarybos direktyvos 96/23/EB nuostatų dėl analizės metodų tinkamumo ir rezultatų aiškinimo įgyvendinimo (OL L 221, 2002 8 17, p. 8).
 10.
 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11).
 11.
 2005 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimas 2005/34/EB, nustatantis vienodus tam tikrų likučių tikrinimo iš trečiųjų šalių importuotų gyvulinės kilmės produktuose standartus (OL L 16, 2005 1 20, p. 61).
 12.
 2007 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimas 2007/275/EB dėl gyvūnų ir produktų, kurie pagal Tarybos direktyvas 91/496/EEB ir 97/78/EB turi būti patikrinti pasienio kontrolės postuose, sąrašų (OL L 116, 2007 5 4, p. 9).
 1.
 1966 m. liepos 1 d. Įstatymas dėl epizootinių ligų (LFE, RS 916.40), ypač jo 57 straipsnis.
 2.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 3.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 4.
 2007 m. gegužės 16 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo ir tranzito kontrolės (Potvarkis dėl kontrolės, OITE, RS 916.443.106).
 5.
 2014 m. lapkričio 28 d. [...] Potvarkis dėl gyvūnų augintinių importo, tranzito ir eksporto ([...]
 OITE-AC
 , RS 916.443.14).
 6.
 1985 m. spalio 30 d. Potvarkis dėl Federalinio maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuro taikomų mokesčių (Potvarkis dėl mokesčių, OSAV, RS 916.472).
 7.
 1992 m. spalio 9 d. Įstatymas dėl maisto produktų (LDAl, RS 817.0).
 8.
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktų ir vartojimo prekių (ODAlOUs, RS 817.02).
 9.
 2005 m. lapkričio 23 d. Potvarkis dėl maisto produktus reglamentuojančių teisės aktų vykdymo (RS 817.025.21).
 10.
 1995 m. birželio 26 d. Federalinio vidaus reikalų departamento (DFI) potvarkis dėl kitų medžiagų ir komponentų maisto produktuose (OSEC, RS 817.021.23).
 B. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 1.
 Taikant Direktyvos 97/78/EB 6 straipsnį, Europos Sąjungos valstybių narių pasienio kontrolės postai yra šie: valstybių narių pasienio kontrolės postai, patvirtinti veterinariniam gyvūninių produktų tikrinimui, nurodyti 2001 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimo 2001/881/EB, nustatančio kontrolės postų, patvirtintų atlikti gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų iš trečiųjų šalių veterinarinius patikrinimus, sąrašą ir atnaujinančio išsamias patikrinimų, kuriuos atliks Komisijos ekspertai, taisykles, priede.
 2.
 Taikant Direktyvos 97/78/EB 6 straipsnį, Šveicarijos pasienio kontrolės postai yra šie:
 Pavadinimas
 TRACES kodas
 Tipas
 Kontrolės centras
 Patvirtinimo tipas
 Ciuricho oro uostas
 CHZRH4
 A
 1 centras
 NHC (*4)
 2 centras
 HC(2) (*4)
 Ženevos oro uostas
 CHGVA4
 A
 2 centras
 HC(2), NHC (*4)
 Vėlesnius pasienio kontrolės postų, jų tikrinimo centrų ir susijusių patvirtinimų tipų sąrašo pakeitimus daro Jungtinis veterinarijos komitetas.
 Jungtinis veterinarijos komitetas yra atsakingas už tikrinimus vietoje, visų pirma pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 45 straipsnį ir Įstatymo dėl epizootinių ligų 57 straipsnį.
 IV SKYRIUS
 Europos Sąjungos ir Šveicarijos prekybos sanitarinės ir tikrinimo sąlygos
 Sektoriams, kuriuose taikomų standartų lygiavertiškumą pripažįsta abi šalys, priskiriamiems produktams, kuriais prekiauja Sąjungos valstybės narės su Šveicarija, taikomos tos pačios sąlygos, kaip produktams, kuriais vienos Sąjungos valstybės narės prekiauja su kitomis. Jei reikia, kartu su šiais produktais pateikiami Europos Sąjungos valstybių narių tarpusavio prekybai skirti veterinarijos sertifikatai arba šiuo priedu nustatyti veterinarijos sertifikatai, pateikti TRACES sistemoje.
 Kitiems sektoriams taikomos 6 priedėlio II skyriuje nustatytos sanitarinės sąlygos.
 V SKYRIUS
 Importo iš trečiųjų šalių sanitarinės ir tikrinimo sąlygos
 I. EUROPOS SĄJUNGA. TEISĖS AKTAI (*5)
 A. Visuomenės sveikatos taisyklės
 1.
 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/32/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ir maisto ingredientų gamyboje naudojamus ekstrahentus, suderinimo (nauja redakcija) (OL L 141, 2009 6 6, p. 3).
 2.
 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2008 dėl kvapiųjų medžiagų ir aromatinių savybių turinčių tam tikrų maisto ingredientų naudojimo maisto produktuose ir ant jų iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1601/91, reglamentus (EB) Nr. 2232/96 ir (EB) Nr. 110/2008 bei Direktyvą 2000/13/EB (OL L 354, 2008 12 31, p. 34).
 3.
 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 470/2009, nustatantis Bendrijos farmakologiškai aktyvių medžiagų leistinų liekanų kiekių nustatymo gyvūninės kilmės maisto produktuose tvarką, panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 ir iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (OL L 152, 2009 6 16, p. 11).
 4.
 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 315/93, nustatantis Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (OL L 37, 1993 2 13, p. 1).
 5.
 1995 m. liepos 26 d. Komisijos direktyva 95/45/EB, nustatanti tam tikrus dažiklių, skirtų naudoti maisto produktuose, grynumo kriterijus (OL L 226, 1995 9 22, p. 1).
 6.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EB dėl draudimo vartoti gyvulininkystėje tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, bei beta antagonistus ir dėl Direktyvų 81/602/EEB, 88/146/EEB ir 88/299/EEB panaikinimo (OL L 125, 1996 5 23, p. 3).
 7.
 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/23/EB dėl kai kurių medžiagų ir jų likučių gyvuose gyvūnuose ir gyvūninės kilmės produktuose monitoringo priemonių, panaikinanti Direktyvas 85/358/EEB ir 86/469/EEB bei Sprendimus 89/187/EEB ir 91/664/EEB (OL L 125, 1996 5 23, p. 10).
 8.
 2012 m. spalio 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 872/2012, kuriuo patvirtinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2232/96 numatytas kvapiųjų medžiagų sąrašas, jis įtraukiamas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1334/2008 I priedą, ir panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1565/2000 ir Komisijos sprendimas 1999/217/EB (OL L 267, 2012 10 2, p. 1).
 9.
 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/2/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su jonizuojančiąja spinduliuote apdorotais maisto produktais ir jų ingredientais, suderinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 16).
 10.
 1999 m. vasario 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/3/EB dėl jonizuojančiąja spinduliuote apdorotų maisto produktų ir maisto komponentų Bendrijos sąrašo patvirtinimo (OL L 66, 1999 3 13, p. 24).
 11.
 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1).
 12.
 2002 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimas 2002/840/EB, pateikiantis patvirtintų maisto apšvitinimo įmonių sąrašą trečiosiose šalyse (OL L 287, 2002 10 25, p. 40).
 13.
 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 dėl salmonelių ir kitų nurodytų zoonozių sukėlėjų per maistą kontrolės (OL L 325, 2003 12 12, p. 1).
 14.
 2003 m. lapkričio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2065/2003 dėl kvapiųjų rūkymo medžiagų, naudojamų arba skirtų naudoti maisto produktuose arba jų paviršiuje (OL L 309, 2003 11 26, p. 1).
 15.
 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/41/EB, panaikinanti tam tikras direktyvas dėl tam tikrų žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybos ir pateikimo į rinką maisto higienos ir sveikatos sąlygų ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 89/662/EEB ir 92/118/EEB bei Tarybos sprendimą 95/408/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 33).
 16.
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55).
 17.
 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004 4 30, p. 206).
 18.
 2005 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimas 2005/34/EB, nustatantis vienodus tam tikrų likučių tikrinimo iš trečiųjų šalių importuotų gyvulinės kilmės produktuose standartus (OL L 16, 2005 1 20, p. 61).
 19.
 2006 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 401/2006, nustatantis ėminių ėmimo ir analizės metodus, skirtus oficialiai mikotoksinų kiekio maisto produktuose kontrolei (OL L 70, 2006 3 9, p. 12).
 20.
 2006 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1881/2006, nustatantis didžiausias leistinas tam tikrų teršalų maisto produktuose koncentracijas (OL L 364, 2006 12 20, p. 5).
 21.
 2012 m. kovo 21 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 252/2012, kuriuo nustatomi ėminių ėmimo ir analizės metodai, taikomi vykdant oficialią dioksinų, dioksinų tipo PCB ir ne dioksinų tipo PCB koncentracijos tam tikruose maisto produktuose kontrolę, ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1883/2006 (OL L 84, 2012 3 23, p. 1).
 22.
 2007 m. kovo 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 333/2007, nustatantis mėginių ėmimo ir analizės metodus vykdant oficialią švino, kadmio, gyvsidabrio, neorganinio alavo, 3-MCPD ir benzo(a)pireno koncentracijos maisto produktuose kontrolę (OL L 88, 2007 3 29, p. 29).
 B. Gyvūnų sveikatos taisyklės
 1.
 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 92/118/EEB, nustatanti gyvūnų sveikatos ir visuomenės sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius produktų, kuriems netaikomi nurodyti reikalavimai, nustatyti specialiose Bendrijos taisyklėse, nurodytose Direktyvos 89/662/EEB A priedo I dalyje, ir, ligų sukėlėjų atžvilgiu, Direktyvoje 90/425/EEB, prekybą Bendrijoje ir jų importą į Bendriją (OL L 62, 1993 3 15, p. 49).
 2.
 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001 5 31, p. 1).
 3.
 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 300, 2009 11 14, p. 1).
 4.
 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą (OL L 54, 2011 2 26, p. 1).
 5.
 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11).
 6.
 2006 m. spalio 24 d. Tarybos direktyva 2006/88/EB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų akvakultūros gyvūnams ir jų produktams, ir dėl tam tikrų vandens gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės (OL L 328, 2006 11 24, p. 14).
 C. Kitos specialios priemonės (*6)
 1.
 Laikinasis susitarimas dėl prekybos ir muitų sąjungos tarp Europos ekonominės bendrijos ir San Marino Respublikos. Bendroji deklaracija. Bendrijos deklaracija (OL L 359, 1992 12 9, p. 14).
 2.
 1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos ir Komisijos sprendimas 94/1/EB dėl Europos ekonominės erdvės sutarties sudarymo tarp Europos Bendrijų, jų valstybių narių ir Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos, Islandijos Respublikos, Lichtenšteino Kunigaikštystės, Norvegijos Karalystės, Švedijos Karalystės ir Šveicarijos Konfederacijos (OL L 1, 1994 1 3, p. 1).
 3.
 1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos sprendimas 97/132/EB dėl Europos bendrijos ir Naujosios Zelandijos susitarimo dėl sanitarinių priemonių, taikomų prekybai gyvais gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais, sudarymo (OL L 57, 1997 2 26, p. 4).
 4.
 1997 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimas 97/345/EB dėl protokolo dėl veterinarijos klausimų, papildančio Europos ekonominės bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės susitarimą pasikeičiant raštais, sudarymo (OL L 148, 1997 6 6, p. 15).
 5.
 1998 m. kovo 16 d. Tarybos sprendimas 98/258/EB dėl Susitarimo sudarymo tarp Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų dėl sanitarinių priemonių, skirtų apsaugoti žmonių ir gyvūnų sveikatą prekiaujant gyvais gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais, sudarymo (OL L 118, 1998 4 21, p. 1).
 6.
 1998 m. birželio 29 d. Tarybos sprendimas 98/504/EB dėl laikinojo Europos bendrijos ir Jungtinių Meksikos valstijų susitarimo dėl prekybos ir su prekyba susijusių klausimų sudarymo (OL L 226, 1998 8 13, p. 24).
 7.
 1998 m. gruodžio 14 d. Tarybos sprendimas 1999/201/EB dėl Europos bendrijos ir Kanados Vyriausybės susitarimo dėl sanitarinių priemonių visuomenės ir gyvūnų sveikatai apsaugoti prekiaujant gyvais gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais sudarymo (OL L 71, 1999 3 18, p. 1).
 8.
 1999 m. lapkričio 15 d.Tarybos sprendimas 1999/778/EB dėl Protokolo dėl veterinarijos klausimų, papildančio Europos bendrijos ir Danijos Vyriausybės bei Farerų salų vietinės Vyriausybės susitarimą, sudarymo (OL L 305, 1999 11 30, p. 25).
 9.
 Protokolas 1999/1130/EB dėl veterinarijos klausimų, papildantis susitarimą tarp, pirma, Europos bendrijos ir, antra, Danijos Vyriausybės bei Farerų salų vietinės Vyriausybės (OL L 305, 1999 11 30, p. 26).
 10.
 2002 m. lapkričio 18 d. Tarybos sprendimas 2002/979/EB dėl Europos bendrijos ir jos valstybių narių ir Čilės Respublikos susitarimo, įsteigiančio asociaciją, pasirašymo ir tam tikrų jo nuostatų laikinojo taikymo (OL L 352, 2002 12 30, p. 1).
 II. ŠVEICARIJA. TEISĖS AKTAI (*7)
 A.
 2007 m. balandžio 18 d. Potvarkis dėl gyvūnų ir gyvūninių produktų importo, tranzito ir eksporto (OITE, RS 916.443.10).
 B.
 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkis dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13).
 III. ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
 A.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės taiko šio priedėlio I punkte nurodytuose teisės aktuose nustatytas importo sąlygas, įgyvendinimo priemones ir sudaro įmonių, iš kurių galima vykdyti atitinkamą importą, sąrašus. Šis įsipareigojimas taikomas visiems atitinkamiems aktams, nepriklausomai nuo jų priėmimo datos.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras gali priimti griežtesnes priemones ir reikalauti papildomų garantijų. Siekiant rasti tinkamą sprendimą, konsultacijos vyks Jungtiniame veterinarijos komitete.
 Federalinis maisto saugos ir veterinarijos reikalų biuras ir Europos Sąjungos valstybės narės praneša vieni kitiems apie specifines dvišaliu principu nustatytas importo sąlygas, kurios nebuvo derinamos Europos Sąjungos lygmeniu.
 B.
 Šio priedėlio III skyriaus B.1 punkte nurodyti valstybių narių pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Šveicariją tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio III skyriaus A punkto nuostatų.
 C.
 Šio priedėlio III skyriaus B.2 punkte nurodyti Šveicarijos pasienio kontrolės postai vykdo importo iš trečiųjų šalių į Europos Sąjungos valstybes nares tikrinimus laikydamiesi šio priedėlio III skyriaus A punkto nuostatų.
 D.
 Šveicarijos Konfederacija, taikydama 2008 m. rugpjūčio 27 d. Potvarkį dėl gyvūninių produktų importo ir tranzito iš trečiųjų šalių oro transportu (OITPA, RS 916.443.13), ir toliau turi galimybę importuoti galvijų mėsą, pagamintą iš galvijų, kurie galėjo būti auginami naudojant augimo skatinimo preparatus. Į Europos Sąjungą tokią mėsą eksportuoti draudžiama. Šveicarijos Konfederacija, be kita ko:
 —
 riboja tokios mėsos naudojimą taip, kad tokia mėsa būtų parduodama tik mažmeninės prekybos vietose tiesiogiai vartotojams, be to, tokia mėsa privalo būti atitinkamai ženklinama;
 —
 užtikrina, kad tokia mėsa į šalį būtų įvežama tik per Šveicarijos pasienio postus; ir
 —
 taiko atitinkamą atsekamumo ir paskirstymo sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią bet kokiai tokių produktų pateikimo į Europos Sąjungos valstybių narių teritoriją galimybei;
 —
 kartą per metus pateikia Komisijai ataskaitą apie importo kilmės ir paskirties tikrinimus, atliktus siekiant užtikrinti pirmiau išvardytų sąlygų taikymą;
 —
 iškilus problemoms šias nuostatas svarsto Jungtinis veterinarijos komitetas.
 VI SKYRIUS
 Mokesčiai
 1.
 Už Europos Sąjungos valstybių narių ir Šveicarijos prekybai taikomus veterinarinius tikrinimus mokesčiai nerenkami.
 2.
 Už importo iš trečiųjų šalių veterinarinius tikrinimus Šveicarijos institucijos įsipareigoja rinkti oficialaus tikrinimo mokesčius, numatytus 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004 4 30, p. 1).“
 (*1) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*2) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*3) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su paskutiniais pakeitimais.
 (*4) Remiamasi patvirtinimų kategorijomis, apibrėžtomis Sprendime 2009/821/EB.
 (*5) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*6) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 (*7) Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į teisės aktus – tai nuorodos į atitinkamus teisės aktus su pakeitimais, padarytais iki 2014 m. gruodžio 31 d.
 IX PRIEDAS
 Žemės ūkio susitarimo 11 priedo 11 priedėlis pakeičiamas taip:
 „11 PRIEDĖLIS
 ASMENYS RYŠIAMS
 I.
 Europos Sąjungoje:
 Le Directeur
 Affaires vétérinaires et internationales
 Direction générale de la santé et de la sécurité alimentaire
 Europos Komisija
 B – 1049 Brussels, Belgija
 II.
 Šveicarijoje:
 Le Directeur
 Office fédéral de la sécurité alimentaire et des affaires vétérinaires
 3003 Berne, Šveicarija“.