text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0827(01)
 Samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling - Erklæring fra Fællesskabet om toldtilpasninger - Erklæringer fra Fællesskabet og Indien
 EF-Tidende nr. L 223 af 27/08/1994 s. 0024 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0162 den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0162
 SAMARBEJDSAFTALE mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Indien om partnerskab og udviklingRAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION paa den ene side, ogINDIENS REGERINGpaa den anden side,SOM TAGER HENSYN TIL de venskabelige forbindelser og traditionelle baand mellem Det Europaeiske Faellesskab og dets medlemsstater, i det foelgende benaevnt »Faellesskabet«, og Republikken Indien, i det foelgende benaevnt »Indien«,SOM ERKENDER vigtigheden af at styrke forbindelserne og intensivere partnerskabet mellem Faellesskabet og Indien,SOM HENVISER TIL det grundlag for et snaevert samarbejde mellem Indien og Faellesskabet, som blev skabt ved den foerste aftale mellem Indien og Faellesskabet undertegnet den 17. december 1973 og aftalen om handelsmaessigt og oekonomisk samarbejde mellem Faellesskabet og Indien undertegnet den 23. juni 1981,SOM med tilfredshed NOTERER SIG de resultater, der er opnaaet i forbindelse med disse aftaler,SOM PAA NY BEKRAEFTER deres tilslutning til principperne i De Forenede Nationers pagt og respekten for de demokratiske vaerdier og menneskerettighederne,SOM BYGGER PAA deres faelles vilje til at befaeste, uddybe og diversificere forbindelserne mellem parterne paa omraader af faelles interesse paa grundlag af lighed, ikke-diskrimination og gensidige fordele,SOM ERKENDER de positive konsekvenser, som den oekonomiske reform- og moderniseringsproces, Indien har indledt, vil faa for styrkelsen af de handelsmaessige og oekonomiske forbindelser mellem Indien og Faellesskabet,SOM OENSKER at skabe gunstige betingelser for en omfattende udvikling og diversificering af samhandelen og det industrielle samarbejde mellem Faellesskabet og Indien inden for rammerne af det mere dynamiske indbyrdes forhold, som baade Indien og Faellesskabet oensker, og som i begge parters interesse og i overensstemmelse med deres udviklingsbehov vil virke fremmende paa investeringsstroemmene samt det handelsmaessige og oekonomiske samarbejde paa omraader af faelles interesse, herunder videnskab og teknologi, samt befordre kulturelt samarbejde,SOM HENVISER TIL behovet for at stoette Indiens bestraebelser for oekonomisk udvikling, isaer for at forbedre de fattiges levevilkaar,SOM TAGER HENSYN TIL den betydning, Faellesskabet og Indien tillaegger miljoebeskyttelse paa globalt og lokalt niveau og en baeredygtig udnyttelse af naturressourcer, og som anerkender sammenhaengen mellem miljoe og udvikling,SOM TAGER HENSYN TIL parternes medlemskab af den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), betydningen af overenskomstens principper og noedvendigheden af at opretholde og styrke bestemmelserne, som skal fremme en fri og uhindret handel paa en stabil, gennemsigtig og ikke-diskriminerende maade,SOM ER AF DEN OPFATTELSE, at forbindelserne mellem dem har udviklet sig ud over rammerne for den aftale, der blev indgaaet i 1981,HAR BESLUTTET som kontraherende parter at indgaa denne aftale og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget:RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION: Willy CLAES,Minister for forbindelserne udadtil i Kongeriget Belgien,Fungerende formand for Raadet for Den Europaeiske Union,Manuel MARÍN,Medlem af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber,INDIENS REGERING:Pranab MUKHERJEE,Handelsminister,SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:Artikel 1 Grundlag og maal 1. Respekten for menneskerettighederne og de demokratiske principper er grundlaget for samarbejdet mellem de kontraherende partner samt bestemmelserne i denne aftale og udgoer et vaesentligt element i aftalen.2. Aftalens vigtigste maal er gennem dialog og partnerskab at styrke og udvikle de forskellige aspekter af samarbejdet mellem de kontraherende parter for at naa til et taettere og bredere indbyrdes forhold.Samarbejdet koncentreres isaer om foelgende:- i begge parters interesse fremme udvikling og diversificering af handel og investeringer paa baggrund af hver parts oekonomiske situation- lette den gensidige forstaaelse og styrke forbindelserne mellem de to regioner om tekniske, oekonomiske og kulturelle anliggender- opbygge Indiens oekonomiske kapacitet til mere effektivt at kunne samarbejde med Faellesskabet P fremskynde Indiens oekonomiske udvikling og stoette Indiens bestraebelser for at opbygge sin oekonomiske kapacitet ved, at Faellesskabet yder ressourcer og faglig bistand inden for rammerne af Faellesskabets samarbejdspolitik og forskrifter paa omraadet, isaer med henblik paa at forbedre levevilkaarene for de fattigste befolkningsgrupper- i begge parters interesse udvikle eksisterende og nye former for oekonomisk samarbejde med henblik paa at fremme og lette samhandelen samt forbindelserne mellem parternes erhvervsliv paa grundlag af ivaerksaettelsen af oekonomiske reformer i Indien og mulighederne for at skabe hensigtsmaessige investeringsvilkaar- stoette miljoebeskyttelsesforanstaltninger og en baeredygtig forvaltning af naturressourcer.3. Paa baggrund af aftalens maal anerkender de kontraherende parter vaerdien af at konsultere hinanden om internationale oekonomiske og handelsmaessige spoergsmaal af faelles interesse.Artikel 2 Mestbegunstigelsesbehandling Faellesskabet og Indien indroemmer hinanden mestbegunstigelsesbehandling i deres handelsforbindelser i overensstemmelse med bestemmelserne i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel.Artikel 3 Handel og handelsmaessigt samarbejde 1. Med henblik paa at styrke de nye forbindelser paa dynamisk og indbyrdes supplerende vis for derved at opnaa gensidige fordele forpligter de kontraherende parter sig til at udvikle og diversificere deres samhandel og i videst muligt omfang forbedre adgangen til markederne i overensstemmelse med deres oekonomiske situation.2. Hver kontraherende part forpligter sig til at forbedre adgangen til sit marked for den anden parts varer. Parterne indroemmer saaledes hinanden det hoejeste niveau for liberalisering af import og eksport, som de almindeligvis indroemmer tredjelande, og de er enige om at undersoege maader og midler til at fjerne handelshindringer mellem parterne, saerlig ikke-toldmaessige hindringer, under hensyn til arbejdet i internationale organisationer.3. De kontraherende parter er enige om at fremme udvekslingen af oplysninger om markedsmuligheder af faelles interesse og konstruktivt konsultere hinanden om told- og ikke-toldmaessige spoergsmaal, foranstaltninger vedroerende tjenesteydelser, sundhed, sikkerhed eller miljoe samt tekniske krav.4. De kontraherende parter er enige om at forbedre toldsamarbejdet mellem de respektive myndigheder, saerlig inden for erhvervsuddannelse, forenkling og harmonisering af toldprocedurer og forebyggelse, undersoegelse og bekaempelse af overtraedelser af toldforskrifterne.5. De kontraherende parter forpligter sig ogsaa til i overensstemmelse med egen lovgivning at tage hensyn til bestemmelser om fritagelse for told og andre afgifter for varer, der indfoeres midlertidigt til parternes omraade med henblik paa genudfoersel i uaendret stand eller for varer, som genindfoeres paa deres omraade efter foraedling paa den anden parts omraade uden dog dermed at kunne anses for at have oprindelse i den paagaeldende kontraherende parts omraade.6.1. De kontraherende parter er enige om at konsultere hinanden om alle uoverensstemmelser, der maatte opstaa i forbindelse med samhandelen. Hvis Faellesskabet eller Indien anmoder om saadanne konsultationer, skal disse finde sted hurtigst muligt. Den kontraherende part, der anmoder herom, skal forsyne den anden part med alle de noedvendige oplysninger til en detaljeret undersoegelse af sagen. Parterne skal ved saadanne konsultationer goere forsoeg paa at bilaegge uoverensstemmelserne saa hurtigt som muligt.6.2. Med hensyn til undersoegelser om antidumping eller subsidier er de kontraherende parter enige om at undersoege alle paastande, der fremsaettes af den anden kontraherende part, og underrette alle interesserede beroerte parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der vil blive lagt til grund for en afgoerelse. Foer der paalaegges antidumping- og udligningstold, skal de kontraherende parter goere deres yderste for at soege en konstruktiv loesning paa problemet.6.3. Stk. 6.1 og 6.2 gaelder med forbehold af de kontraherende parters rettigheder og forpligtelser i henhold til GATT, og disse skal gaelde i tilfaelde af uoverensstemmelse.Artikel 4 OEkonomiske samarbejde 1. De kontraherende parter forpligter sig til i begge parters interesse og i overensstemmelse med deres respektive politik og maal at fremhjaelpe det oekonomiske samarbejde inden for de bredest mulige rammer for at bidrage til deres respektive oekonomiers vaekst og udviklingsmaal.2. De kontraherende parter er enige om, at det oekonomiske samarbejde omfatter tre hovedomraader:a) forbedre de oekonomiske vilkaar i Indien ved at lette adgangen til Faellesskabets knowhow og teknologib) lette kontaktformidlingen mellem de oekonomiske beslutningstagere og andre foranstaltninger til fremme af samhandelen og investeringerc) styrke den gensidige forstaaelse af deres respektive oekonomiske, sociale og kulturelle vilkaar med henblik paa at skabe grundlag for et effektivt samarbejde.3. Inden for rammerne af ovennaevnte hovedomraader koncentreres bestraebelserne isaer om:- forbedring af det oekonomiske og forretningsmaessige klima- samarbejde inden for miljoebeskyttelse og naturressourcer- samarbejde inden for energi og energiudnyttelse- samarbejde inden for telekommunikation, informationsteknologi og beslaegtede anliggender- samarbejde om alle aspekter af industristandarder og intellektuel ejendomsret- fremme af teknologioverfoersel i andre sektorer til gensidig fordel- udveksling af oplysninger om monetaere anliggender og makrooekonomiske vilkaar- styrkelse og diversificering af oekonomiske forbindelser mellem parterne- fremme af tovejshandels- og investeringsstroemmen mellem Faellesskabet og Indien- aktivering af industrielt samarbejde, herunder agroindustrielt samarbejde- fremme af samarbejde med henblik paa at udvikle landbrug, fiskeri, minedrift, transport og kommunikation, sundhed, bankvaesen og forsikring, turisme og andre tjenesteydelser- fremme af et taet samarbejde mellem de private sektorer i begge regioner- fremme af et oekologisk samarbejde vedroerende industri og byomraader- tilskyndelse til initiativfremmende stoette ved hjaelp af handelsfremmeforanstaltninger og markedsudvikling- fremme af videnskabelig og teknologisk udvikling- fremme af generelle og saerlige uddannelsesprogrammer- samarbejde paa informations- og kulturomraadet.Samarbejdet inden for en raekke af ovenfor naevnte sektorer er naermere beskrevet i artikel 5 til 15.4. De kontraherende parter tager med henblik paa at naa disse maal isaer hensyn til foelgende midler:- udveksling af oplysninger og idéer- udarbejdelse af undersoegelser- faglig bistand- uddannelsesprogrammer- oprettelse af forbindelser mellem forsknings- og uddannelsescentre, specialiserede organer og erhvervssammenslutninger- fremme af investeringer og joint ventures- institutionel udvikling af offentlige og private organer og forvaltninger- gensidig adgang til parternes eksisterende databaser og oprettelse af nye- workshopper og seminarer- udveksling af eksperter.5. De kontraherende parter fastlaegger i faellesskab og til deres gensidige fordel de omraader og prioriteringer, der skal indgaa i de konkrete foranstaltninger i forbindelse med det oekonomiske samarbejde i overensstemmelse med deres respektive langsigtede maal. I betragtning af betydningen af en styrkelse af samarbejdet mellem Faellesskabet og Indien paa lang sigt er ingen sektor paa forhaand undtaget fra det oekonomiske samarbejde.Artikel 5 Industri og serviceydelser 1. De kontraherende parter traeffer foranstaltninger til at:a) identificere de industrisektorer, hvorom samarbejdet koncentreres, og de midler, som kan bidrage til at fremme det industrielle samarbejde med stor vaegt paa teknologiske aspekterb) fremme vaekst og diversificering af Indiens produktionsgrundlag i baade industri- og servicesektoren, herunder modernisering og reform af den offentlige sektor, idet parternes samarbejdsforanstaltninger i saerlig grad rettes mod smaa og mellemstore virksomheder, og idet der traeffes foranstaltninger til at lette parternes adgang til kapitalkilder, markeder og teknologi, isaer med henblik paa at fremme samhandelen mellem de kontraherende parter samt markeder i tredjelande.2. De kontraherende parter skal, i det omfang deres respektive regler tillader det, fremme adgangen til disponible oplysninger og finansieringsfaciliteter med henblik paa at fremme projekter og foranstaltninger, som kan oege samarbejdet mellem firmaer, saasom joint ventures, underleverancer, teknologioverfoersel, licenser, anvendt forskning og franchiser.Artikel 6 Den private sektor De kontraherende parter er enige om at fremme den private sektors deltagelse i deres samarbejdsprogrammer for at styrke det oekonomiske og industrielle samarbejde mellem parterne.De kontraherende parter traeffer foranstaltninger til at:a) tilskynde de private sektorer i begge geografiske regioner til at finde effektive maader til at afholde faelles konsultationer og siden sende resultaterne heraf til Det Blandede Udvalg, som er omhandlet i artikel 22, med henblik paa at traeffe den noedvendige opfoelgende foranstaltningb) inddrage de kontraherende parters respektive private sektorer i aktiviteter, der udvikles inden for rammerne af denne aftale.Artikel 7 Energi De kontraherende parter anerkender den betydning, som energisektoren har for den oekonomiske og sociale udvikling, og forpligter sig til at ontrappe samarbejdet isaer med hensyn til energifremstilling og -besparelse samt effektiv udnyttelse af energi. Et forbedret arbejde omfatter energiplanlaegning, alternative energikilder, herunder solenergi, samt hensyntagen til miljoemaessige paavirkninger af energiforbruget.Artikel 8 Telekommunikation, elektronik og informations- og satellitteknologi De kontraherende parter anerkender betydningen af samarbejdet paa omraaderne telekommunikation, elektronik og informationsteknologi, som bidrager til oeget oekonomisk udvikling og samhandel. Denne form for samarbejde kan omfatte:a) standardisering, afproevning og certificeringb) jord- og satellitbaseret telekommunikationc) elektronik og mikroelektronikd) information og automatiseringe) hoejoploesnings-tvf) forskning og udvikling inden for ny informationsteknologi og telekommunikationg) fremme af investeringer, navnlig faelles investeringer.Artikel 9 Standardisering De kontraherende parter traeffer, i det omfang det falder inden for deres ansvarsomraader og er i overensstemmelse med deres lovgivning og uden at dette indskraenker deres internationale forpligtelser, foranstaltninger til at nedbringe forskellene i overholdelsen af metrologi, standardisering og certificering ved at fremme brugen af forenelige standardiserings- og certificeringssystemer. Med dette for oeje fremmer de kontraherende parter isaer foelgende:- oprettelse af kontakter mellem eksperter for at lette udvekslingen af oplysninger og undersoegelser inden for metrologi, standardisering og kvalitetskontrol, -fremme og -certificering- fremme af udvekslinger og kontakter mellem organer og institutioner, som er specialiseret paa disse omraader, herunder konsultationer for at sikre, at standarder ikke udgoer en handelshindring- fremme foranstaltninger med henblik paa at opnaa gensidig anerkendelse af kvalitetscertificeringssystemer- udvikling af faglig bistand i forbindelse med metrologi, standardisering og certificering i forbindelse med kvalitetsfremmende programmer- ydelse af faglig bistand til institutionel udvikling med henblik paa at styrke standardiserings- og kvalitetscertificeringsorganisationer samt til oprettelsen af et nationalt akkrediteringsprogram i Indien med henblik paa overensstemmelsesvurdering.Artikel 10 Intellektuel ejendomsret De kontraherende parter traeffer, i det omfang deres respektive lovgivninger, forskrifter og politikker tillader det, foranstaltninger til at sikre en hensigtsmaessig og effektiv beskyttelse af intellektuel ejendomsret, herunder patenter, varemaerker, ophavsret og lignende rettigheder, geografiske betegnelser (herunder oprindelsesbetegnelser), industrielle moenstre og integrerede kredsloebs topografi, idet saadan beskyttelse udvides, hvor det maatte vaere oenskeligt. Parterne traeffer ogsaa, hvor dette er muligt, foranstaltninger til at lette adgangen til databaser, hvis indehaver er organisationer, som beskaeftiger sig med intellektuel ejendomsret.Artikel 11 Investering 1. De kontraherende parter skal oege mulighederne for gensidigt fordelagtige investeringer gennem etablering af et gunstigt klima for private investeringer, herunder bedre vilkaar for kapitaloverfoersel og udveksling af oplysninger om investeringsmuligheder.2. I betragtning af det arbejde, som er udfoert paa omraadet inden for relevante internationale fora, og isaer i erkendelse af Indiens nylige undertegnelse af Multilateral Investments Guarantee Agency (MIGA) Convention er de kontraherende parter enige om at stoette fremme og beskyttelse af investeringer mellem Faellesskabets medlemsstater og Indien med udgangspunkt i principperne om ikke-diskrimination og gensidighed.3. De kontraherende parter traeffer foranstaltninger til fremme af samarbejdet mellem deres respektive finansieringsinstitutioner.Artikel 12 Landbrug og fiskeri De kontraherende parter er enige om at fremme samarbejdet inden for landbrug og fiskeri, herunder havebrug og foedevareforarbejdning. De behandler emner som:a) muligheder for at oege handelen med landbrugsprodukter og fiskerivarerb) foranstaltninger vedroerende sundhed, plante- og dyresundhed og miljoe, samt enhver hindring, saadanne eventuelt maatte udgoere for samhandelenc) sammenhaeng mellem landbruget og miljoeforholdene i landomraaderned) landbrugs- og fiskeriforskning.Artikel 13 Turisme De kontraherende parter er enige om at bidrage til samarbejde om turisme paa grundlag af saerlige foranstaltninger, som omfatter:a) udveksling af oplysninger og udfoerelse af undersoegelserb) uddannelsesprogrammerc) fremme af investeringer og joint ventures.Artikel 14 Videnskab og teknologi 1. De kontraherende parter fremmer i overensstemmelse med deres faelles interesser af maalene for deres udviklingsstrategi det videnskabelige og teknologiske samarbejde, herunder paa hoejteknologiske omraader saasom biovidenskaber, bioteknologi, nye materialer, geovidenskab og havforskning, ved at:a) skabe grundlag for overfoersel af knowhow og anspore til nyskabelseb) udsprede oplysninger og ekspertise inden for videnskab og teknologic) aabne fremtidige muligheder for oekonomisk, industrielt og handelsmaessigt samarbejde.Dette sker gennem:a) faelles forskningsprojekter mellem partnernes forskningscentre og andre relevante institutionerb) udveksling og uddannelse af videnskabsmaend og forskere, specielt ved at fremme formidling af en vedvarende kontakt mellem parternes videnskabelige og tekniske miljoeerc) udveksling af videnskabelige oplysninger.2. De kontraherende parter forpligter sig til at fastlaegge egnede procedurer for at lette parternes videnskabs- og forskningscentres stoerst mulige deltagelse i ovennaevnte samarbejde.Artikel 15 Information og kultur De kontraherende parter samarbejder inden for information og kultur for baade at skabe bedre forstaaelse parterne imellem og at styrke de kulturelle baand mellem de to regioner. Samarbejdet kan omfatte:a) udveksling af oplysninger om anliggender af kulturel interesseb) forberedende undersoegelser og faglig bistand til bevarelse af kulturarvenc) samarbejde om medieanliggender og audiovisuel dokumentationd) tilrettelaeggelse af kulturelle begivenheder og udvekslinger.Artikel 16 Udviklingssamarbejde 1. Faellesskabet erkender Indiens behov for udviklingsbistand og er rede til at styrke samarbejdet og oege effektiviteten heri for at bidrage til Indiens egne bestraebelser for at skabe en baeredygtig oekonomisk udvikling og social fremgang for befolkningen gennem konkrete projekter og programmer. Faellesskabets stoette vil vaere i overensstemmelse med Faellesskabets politik og forskrifter samt med de finansielle midler, der er til raadighed for samarbejde, samt med en detaljeret udviklingsstrategi.2. Projekter og programmer rettes imod de fattigste befolkningsgrupper. Opmaerksomheden rettes saerligt mod udviklingen i landomraaderne med deltagelse af maalgrupperne, og, hvor dette er hensigtmaessigt, inddrages egnede ikke-statslige organisationer. Samarbejde paa omraadet omfatter ligeledes fremme af beskaeftigelsen i landsbyer samt kvindernes rolle i udviklingen med passende vaegt paa kvindernes uddannelse og familiens velfaerd.3. Folkesundhed, isaer i form af primaer sundhedspleje, herunder kontrol af saavel smitsomme som ikke-smitsomme sygdomme, indgaar ligeledes, i samarbejdet. Maalet er at oege kvaliteten af sundhedsplejen i Indien for de daarligst stillede befolkningsgrupper i saavel by- som landomraader.4. Samarbejdet koncentreres om prioriteringer, som aftales i faellesskab, og tager udgangspunkt i bestraebelser paa at oege projekt- og programeffektiviteten, baeredygtigheden samt beskyttelsen af miljoeet.Artikel 17 Miljoe 1. De kontraherende parter erkender behovet for, at miljoebeskyttelse indgaar som en integrerende del af det oekonomiske og udviklingsmaessige samarbejde. Endvidere understreger de den betydning, de tillaegger miljoeanliggender, samt deres vilje til at etablere et samarbejde om beskyttelse og forbedring af miljoeet med saerlig vaegt paa vand-, jord- og luftforurening, erosion, afskovning og baeredygtig forvaltning af naturressourcerne under hensyn til arbejdet i internationale fora.Der vil blive rettet saerlig opmaerksomhed mod:a) baeredygtig forvaltning af skovenes oekosystemerb) beskyttelse og bevarelse af naturskovenec) styrkelse af skovinstitutterd) praktiske loesninger paa energiproblemerne i landomraadernee) forebyggelse af industriforureningf) beskyttelse af bymiljoeet.2. Samarbejdet paa dette omraade koncentreres om:a) styrkelse og forbedring af institutioner, der arbejder med miljoebeskyttelseb) udarbejdelse af lovgivning og forbedring af standarderc) forskning, uddannelse og oplysningd) gennemfoerelse af undersoegelser og pilotprogrammer samt tilvejebringelse af faglig bistand.Artikel 18 Udvikling af menneskelige ressourcer De kontraherende parter erkender den betydning, som en udvikling af menneskelige ressourcer har for forbedringen af den oekonomiske udvikling og levevilkaarene for de daarligst stillede befolkningsgrupper. Parterne er enige om, at udvikling af de menneskelige ressourcer boer udgoere en integrerende del af baade det oekonomiske og det udviklingsmaessige samarbejde.I begge partners interesse boer opmaerksomhed saerlig rettes mod at fremme samarbejdet mellem Faellesskabets og Indiens hoejere laereanstalter og erhvervsuddannelsesinstitutter.Artikel 19 Bekaempelse af narkotikamisbrug 1. De kontraherende parter bekraefter deres forsaet om i overensstemmelse med deres respektive befoejelser at oege effektiviteten af de strategier og foranstaltninger, som ivaerksaettes med henblik paa at bekaempe udbud af og handelen med narkotika og psykotrope stoffer samt at forebrygge og nedbringe narkotikamisbrug, under hensyn til arbejdet paa omraadet i internationale organer.2. Parternes samarbejde omfatter foelgende:a) uddannelse, sundhedsfremmeforanstaltninger samt revalidering af narkotikamisbrugere, herunder projekter for arbejdsmaessig og social genindpasning af narkotikamisbrugereb) foranstaltninger til fremme af alternative erhvervsmulighederc) faglig, finansiel og administrativ bistand i forbindelse med tilsynet med handelen med praekursorer, forebyggelse, behandling og nedbringelse af narkotikamisbrugd) udveksling af alle relevante oplysninger, herunder oplysninger om hvidvaskning af penge.Artikel 20 Syd/syd-samarbejde og regionalt samarbejde De kontraherende parter erkender deres faelles interesse i at fremme de oekonomiske og handelmaessige forbindelser med andre udviklingslande inden for rammerne af et regionalt samarbejde og et syd/syd-samarbejde.Artikel 21 Midler til ivaerksaettelse af samarbejdet De kontraherende parter stiller inden for rammerne af deres respektive finansielle formaaende samt procedurer og instrumenter midler til raadighed, saaledes at de maal, som er indeholdt i denne aftale, herunder isaer maalene for det oekonomiske samarbejde, kan naas.For saa vidt angaar udviklingsbistand, stoetter Faellesskabet Indiens udviklingprogrammer inden for rammerne af programmet for lande i Asien og Latinamerika (ALA), saavel gennem direkte overfoersel af gavebistand som gennem institutionelle og andre finansieringskilder i forbindelse med saadanne EF-institutioners saedvanlige bestemmelser og praksis.Artikel 22 Det Blandede Udvalg 1. De kontraherende parter er enige om at opretholde Det Blandede Udvalg, som blev nedsat ved artikel 10 i 1981-artalen om handelsmaessigt og samarbejde.2. Det Blandede Udvalg vil isaer faa til opgave at:a) sikre, at aftalen fungerer og gennemfoeres korrektb) rette passende henstillinger til fremme af aftalens maalc) opstille prioriteringer i forhold til aftalens maald) undersoege metoder og midler til at styrke partnerskabet og udviklingssamarbejdet paa de omraader, der er omfattet af aftalen.Det Blandede Udvalg bestaar af repraesentanter af begge parter paa et passende hoejt niveau. Det Blandede Udvalg holder normalt moede hvert aar, skiftevis i Bruxelles og New Delhi paa en dato, som parterne fastsaetter efter faelles overenskomst. Ekstraordinaere moeder afholdes efter aftale mellem de kontraherende parter.Det Blandede Udvalg kan nedsaette saerlige underudvalg, som skal bistaa det i dets opgaver og koordinere udarbejdelsen og gennemfoerelsen af projekter og gennemfoerelser af projekter og programmer inden for rammerne af aftalen.Det Blandede Udvalgs dagsorden fastsaettes af de kontraherende parter efter faelles overenskomst.De kontraherende parter er enige om, at Det Blandede Udvalg ligeledes skal have til opgave at sikre, at alle sektoraftaler, som Faellesskabet og Indien har indgaaet eller maatte indgaa, fungerer korrekt.Artikel 23 Konsultationer De kontraherende parter afholder uformelle konsultationer paa de omraader, der er omfattet af aftalen, i fald et problem skulle opstaa i perioden mellem to af Det Blandede Udvalgs moeder. Problemerne behandles i de saerlige underudvalg i overensstemmelse med disses ansvarsomraader eller emnet for ad hoc-konsultationerne.Artikel 24 Udviklingsklausul 1. De kontraherende parter kan aftale at udvide denne aftale med henblik paa at styrke samarbejdet og ved hjaelp af aftaler om saerlige sektorer eller aktiviteter udvide samarbejdsomraaderne.2. Hver af de kontraherende parter kan inden for rammerne af aftalen stille forslag on at udvide samarbejdsomraaderne under hensyn til erfaringerne med aftalens anvendelse.Artikel 25 Andre aftaler Med forbehold af de relevante bestemmelser i traktaterne om oprettelse af De Europaeiske Faellesskaber beroerer denne aftale eller foranstaltninger, der traeffes i henhold til aftalen, paa ingen maade Faellesskabets medlemsstaters befoejelser til at ivaerksaette bilaterale aktiviteter med Indien inden for rammerne af det oekonomiske samarbejde eller til om fornoedent at indgaa nye aftaler om oekonomisk samarbejde med Indien.Artikel 26 Faciliteter For at lette samarbejdet inden for rammerne af aftalen indroemmer de indiske myndigheder EF-tjenestemaend og eksperter de garantier og faciliteter, som er noedvendige for udoevelsen af deres funktioner. Detaljerede bestemmelser herom fastlaegges i en separat brevveksling.Artikel 27 Anvendelsesomraade Denne aftale gaelder paa den ene side for de omraader, hvor traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab finder anvendelse, og paa de betingelser, der er fastsat i naevnte traktat, og paa den anden side for Republikken Indiens omraade.Artikel 28 Bilag Bilaget til denne aftale udgoer en integrerende del af aftalen.Artikel 29 Ikrafttraedelse og fornyelse Denne aftale traeder i kraft paa den foerste dag i maaneden efter den dato, hvor de kontraherende parter har givet hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er noedvendige i saa henseende. Naar aftalen er traadt i kraft, erstatter denne de samarbejdsaftaler, som blev undertegnet henholdsvis den 17. december 1973 og den 23. juni 1981.Aftalen indgaas for en periode paa fem aar. Den fornys automatisk hvert aar, medmindre en af de kontraherende parter opsiger den seks maaneder foer udloebsdatoen.Artikel 30 Sprog Denne aftale er udfaerdiget i to eksemplarer paa dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk og hindi, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.Til bekraeftelse heraf har undertegnede befuldmaegtigede underskrevet denne aftale.Zu Urkunde dessen haben die unterzeichneten Bevollmaechtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.Óaa ðssóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãñUEoeïíôaaò ðëçñaaîïýóéïé Ýèaaóáí ôçí õðïãñáoeÞ ôïõò óôçí ðáñïýóá óõìoeùíssá.In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Agreement.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le proprie firme in calce al presente accordo.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente acordo.>REFERENCE TIL EN FILM>Hecho en Bruselas, el veinte de diciembre de mil novecientos noventa y tres.Udfaerdiget i Bruxelles den tyvende december nitten hundrede og treoghalvfems.Geschehen zu Bruessel am zwanzigsten Dezember neunzehnhundertdreiundneunzig. ̧ãéíaa óôéò ÂñõîÝëëaaò, óôéò aassêïóé AEaaêaaìâñssïõ ÷ssëéá aaííéáêueóéá aaíaaíÞíôá ôñssá.Done at Brussels on the twentieth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-three.Fait à Bruxelles, le vingt décembre mil neuf cent quatre-vingt-treize.Fatto a Bruxelles, addì venti dicembre millenovecentonovantatré.Gedaan te Brussel, de twintigste december negentienhonderd drieënnegentig.Feito em Bruxelas, em vinte de Dezembro de mil novecentos e noventa e três.>REFERENCE TIL EN FILM>Por el Consejo de la Unión EuropeaFor Raadet for Den Europaeiske UnionFuer den Rat der Europaeischen UnionÃéá ôï Óõìâïýëéï ôçò AAõñùðáúêÞò ̧íùóçòFor the Council of the European UnionPour le Conseil de l'Union européennePer il Consiglio dell'Unione europeaVoor de Raad van de Europese UniePelo Conselho da União Europeia>REFERENCE TIL EN FILM>Por el Gobierno de la IndiaFor regeringen for IndienFuer die Regierung IndiensÃéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÉíaessáòFor the Government of IndiaPour le gouvernement de l'IndePer il governo dell'IndiaVoor de Regering van IndiaPelo Governo da ÍndiaBILAG Erklaering fra Faellesskabet om toldtilpasninger Faellesskabet bekraefter paa ny sin erklaering, der indgaar som bilag til samarbejdsaftalen undertegnet den 23. juni 1981 om den generelle praeferenceordning (GSP), som Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab autonomt satte i kraft den 1. juli 1971 i overensstemmelse med resolution nr. 21 (II) vedtaget af De Forenede Nationers anden Konference om Handel og Udvikling, der afholdtes i 1968.Faellesskabet forpligter sig ligeledes til at undersoege forslag eller spoergsmaal i forbindelse med oprindelsesregler, som Indien maatte fremsaette, saaledes at Indien paa bedst mulig vis kan goere brug af systemets muligheder.Faellesskabet er ligeledes villig til at tilrettelaegge workshopper i Indien rettet mod offentlige og private brugere af systemet for at sikre et optimalt brug af systemet.Erklaeringer fra Faellesskabet og Indien Under forhandlingerne om samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling erklaerede Faellesskabet, at aftalens bestemmelser med forbehold af de bestemmelser, som er indehold i aftalens artikel 25, erstatter bestemmelser i aftaler, der er indgaaet mellem Faellesskabets medlemsstater og Indien, i tilfaelde hvor saadanne aftaler enten er uforenelige med eller identiske med denne aftales bestemmelser.Endvidere bekraeftede Faellesskabet sin erklaering fremsat ved indgaaelsen af samarbejdsaftalen undertegnet den 23. juni 1981 om:a) at Faellesskabet ikke har til hensigt at fjerne de jute- og kokosvarer, som for naervaerende er omfattet af toldfrihed under den generelle praeferenceordning, som Faellesskabet autonomt satte i kraft den 1. juli 1971 i overensstemmelse med resolution nr. 21 (II) vedtaget af De Forenede Nationers anden Konference om Handel og Udvikling, der afholdtes i 1968, fra den generelle praeferenceordning i en overskuelig fremtid.b) at Faellesskabet er rede til i sine bestraebelser paa at forbedre den generelle praeferenceordning at tage hensyn til Indiens interesse i at udvide og styrke dets handelsforbindelser med Faellesskabet.Indien maerkede sig Faellesskabets erklaeringer.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 Belangrijke juridische mededeling
 |
 E2001P0007
 Verzoek om een advies van het EVA-Hof, ingediend door Gulating lagmannsrett overeenkomstig een uitspraak van deze rechtbank van 27 september 2001 in de zaak Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad en anderen tegen Hydro Texaco AS (Zaak E-7/01)
 Publicatieblad Nr. C 081 van 04/04/2002 blz. 0019 - 0019
 Verzoek om een advies van het EVA-Hof, ingediend door Gulating lagmannsrett overeenkomstig een uitspraak van deze rechtbank van 27 september 2001 in de zaak Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad en anderen tegen Hydro Texaco AS(Zaak E-7/01)(2002/C 81/08)Op 3 oktober 2001 heeft de griffie van het EVA-Hof een verzoek om een advies ontvangen van de Gulating lagmannsrett (Hof van beroep van Gulating), Noorwegen, overeenkomstig een uitspraak van deze rechtbank van 27 september 2001, in de zaak Hegelstad Eiendomsselskap A. B. Hegelstad en anderen tegen Hydro Texaco AS, met betrekking tot de volgende vragen:1. Valt een samenwerkingsovereenkomst tussen een onafhankelijke benzinestationexploitant die eigenaar is van het benzinestation en een leverancier van motorbrandstoffen en smeermiddelen, welke bepalingen bevat waarin is vastgelegd- dat de leverancier gedurende de looptijd van de overeenkomst het exclusieve recht heeft om motorbrandstoffen en smeermiddelen aan de distributeur te leveren,- dat de leverancier het recht heeft het eigendom van het benzinestation te verwerven voor een prijs van 4 miljoen NOK, zoals registreerd in het kadaster, of anders via huurkoop tegen een vaste huurprijs die overeenkomt met de contractperiode, in geval van een gerechtelijk akkourd of faillissement van de distributeur,- dat de contractperiode niet door de eigenaar van het benzinestation/distributeur kan worden beeindigd en de bepalingen van de overeenkomst gedurende 15 jaar niet kunnen worden gewijzigd, en dat de leverancier de overeenkomst drie maanden voor de beginperiode kan beëindigen,onder de groepsvrijstelling als bedoeld in artikel 53, lid 3 - zie verordening nr. 964 van 4 december 1992, hoofdstuk II, afdeling 10?2. Indien de groepsvrijstelling van artikel 53, lid 3, niet van toepassing is, is de samenwerkingsovereenkomst dan onverenigbaar met artikel 53, lid 1?3. Wat zijn de rechtsgevolgen van een eventueel geschil en welke beperking van de termijn moet worden gehanteerd, indien van toepassing?


text:
 26.1.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 22/43
 Sodba Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2007 – Irska in drugi proti Komisiji
 (Združene zadeve T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 in T-69/06) (1)
 („Državna pomoč - Direktiva 92/81/EGS - Trošarina za mineralna olja - Mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida - Oprostitev, ki so jo odobrili francoski, irski in italijanski organi - Nove pomoči - Obstoječa pomoč - Obveznost obrazložitve - Uradna dolžnost“)
 (2008/C 22/80)
 Jeziki postopka: angleščina, francoščina in italijanščina
 Stranke
 Tožeča stranka v zadevi T-50/06: Irska (zastopnik: D. O'Hagan, zastopnik, skupaj s P. McGarryem, barrister)
 Tožeča stranka v zadevi T-56/06: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet, zastopnika)
 Tožeča stranka v zadevi T-60/06: Italijanska republika (zastopnik: G. Aiello, avvocato dello Stato)
 Tožeča stranka v zadevi T-62/06: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italija) (zastopniki: L. Martin Alegi, R. Denton in M. Garcia, solicitors)
 Tožeča stranka v zadevi T-69/06: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastopnika: J. Handoll in C. Waterson, solicitors)
 Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Di Bucci, N. Khan, P. Stancanelli in K. Walkerová, zastopniki)
 Predmet
 Razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji (UL L 119, 4.5.2006, str. 12).
 Izrek
 1)
 Zadeve T 50/06, T 56/06, T 60/06, T 62/06 in T-69/06 se za namen sodbe združijo.
 2)
 Odločba Komisije 2006/323/ES z dne 7. decembra 2005 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, se razglasi za nično.
 3)
 Tožba v zadevi T 62/06 se v preostalem delu zavrne.
 4)
 Komisija nosi svoje stroške in stroške, ki so jih priglasile tožeče stranke, vključno s stroški postopka za izdajo začasne odredbe v zadevi T 69/06 R.
 (1) UL C 86, 8.4.2006.


type: wikipedia

text:
Božena Griner, pijanistica i glasovirski pedagog
 Studij glasovira je svršila na Muzičkoj akademiji u Sarajevu 1960. god. kao prva studentica u klasi prof. Matusje Blum, kojoj je nekoliko godina bila asistent. Kao pijanistica izuzetnog talenta je vrlo uspješno nastupala na Susretima muzičkih akademija Jugoslavije i imala brojne solističke i komorne koncerte. Njen talent i odličnu tehničku potkovanost je zapazio i čuveni ruski pedagog H. Neuhausa u čijoj prestižnoj klasi se usavršavala na Moskovskom konzervatorijuod 1961. do 1964. Od 1964. djeluje u Beogradu, gdje je svršila i postdiplomski studij u klasi prof. A. Pregera. Kao dugogodišnji pedagog Muzičke škole Mokranjac u radu s talentiranim pijanistima postiže izuzetne rezultate. Njeni učenici su dobitnici velikog broja nagrada na republičkim, saveznim i internacionalnim natjecanjima Dorian Griner ( ),(Veronika Koprivica, Aleksandar Filić, Bodin Starčević, Ana Nedeljkovć, Sonja Madić, Stefan Ćirić ( ), i drugi. Svojke veliko znanje i iskustvo Božena Griner je dijelila s mnogim talentiranim srbijanskim pijanistima srednje i mlađe generacije. Za svoje pedagoške rezultate je višestruko nagrađivana.
 Božena Griner je najmlađa od četvoro djece Franje i Lidije Griner iz Mostara, koji su za vrijeme Drugog svjetskog rata sakrili jednu židovsku djevojčicu koja je s porodicom pobjegla iz Austrije, Alizu Werdisheim. Zahvaljujući tome su priznati za Pravednike među narodima i njihova imena su zabilježena u muzeju Yad Vashem u Jerusalimu.
 Izvori
 https://www.reverbnation.com/bozenagriner/songs
 http://db.yadvashem.org/righteous/family.html?language=en&itemId=4021795
 Bosanskohercegovački pijanisti
 Bosanskohercegovački glazbeni pedagozi


type: other

text:
Számos vezető könyvek nemzetközi választott tettek elérhető online az elmúlt években, amely egy nagy virtuális könyvtár, amely könnyen lehet konzultálni. Míg az oldalak számát szöveg, amely megtekinthető hajlamos arra, hogy korlátozott, jelentős mennyiségű részletes információt mégis elérhető. Meg fogja találni több tucat vezető könyv nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás, továbbá könyvek beruházó állami választottbírósági (ISDS) és könyvek nemzetközi építőipari választottbírósági, amely ingyenesen konzultációt keresztül ezt a virtuális könyvtár.
 Útmutató az UNCITRAL Választottbírósági Szabályzata, C. Major, C. Kee és J. Waincymer (2013)
 Ez a könyv egy szilárd áttekintést az UNCITRAL Választottbírósági Szabályzata, elemezve minden cikk a szabályok és nyújtó hasznos kommentár szakemberek számára.
 Gyakorlati útmutató a Nemzetközi Választottbírósági Londonban, H. Heilbron (2008)
 Ezt a könyvet, amely releváns a döntőbírósági azok székhelye Londonban, áttekintést ad az angol jogrendszer és joggyakorlat, valamint gyakorlati tanácsokat ad arról, hogy a választottbírósági eljárás helye szerinti 1996 választottbírósági törvény.
 Arbitrability: Nemzetközi & összehasonlító perspektívában, L. Mistelis, S. Brekoulakis (2009)
 Nem minden vita arbitrable, azaz képes felbontással választottbírósági. Ez a könyv feltárja a koncepció arbitrability alatt New York-i Egyezmény és a különböző nemzeti jogszabályok, és azt is megvizsgálja, keretein választottbírósági tekintetében konkrét osztályok viták, így például a adók és fizetésképtelenségi. Bár elsősorban tudományos jellegű, A könyv jól megírt.
 választottbírósági törvény 1996, R. jel, L. Flannery (2014)
 Az angol választottbírósági törvény 1996, amely ihlette UNCITRAL Model Law, de változik a sok lényeges dologban hozzá képest, tárták fel részletesen ezt a hasznos kötet, melyet nemrégiben frissített és idézi a joggyakorlat sokaságának bíróságok Angliában és Walesben. Elengedhetetlen olvasmány nemzetközi kereskedelmi választottbírósági azok székhelye Londonban, amely a legtöbb szempontból a nemzetközi választottbírósági törvény Angliában, a hazai és nemzetközi.
 Választottbírósági képviselet Változó idők, A. J. van den Berg (2011)
 Ez a könyv tartalmazza esszék különböző szakemberek a nemzetközi választottbírósági, összpontosítva megfelelő témát választott bírósági képviselet, mint a felfedezés, a használata a média egyes viták, tanú előkészítés, és a korrekciós és tisztázása választottbírósági. Míg néhány esszék több gyakorlati érdeklődés, mint mások, ez egy hasznos kötetet a választottbírósági szakemberek.
 Döntőbírói komplex nemzetközi szerződések, J. Frick (2001)
 Ezt a könyvet, bár én kelt, elemzések sok a jogi kérdések merülnek fel, amikor egy komplex nemzetközi vita közrefogja joghatóságok megoldani, nemzetközi választottbírósági.
 Választottbírósági törvény Kanada: Gyakorlat és eljárás, J. Casey (2012)
 Ez a könyv egy jó bevezetés a választottbírósági gyakorlat és eljárás Kanadában, alapján mind a szövetségi törvényhozás és tartományi jogszabályok.
 Választottbírósági törvény Törökország: Gyakorlat és eljárás, Az. Akinci (2011)
 Ez a könyv minden szempontból áttekinti a választottbírósági Törökországban, a forrásoktól a török választottbírósági törvény, készítményen keresztül a választottbíróság, a bizonyítás és a semmissé díjat. A könyv nagyon hasznos mindazok számára, akik nemzetközi választott egy helyet Törökországban, vagy aki kívánja érvényesíteni választottbírósági ítélet az országban.
 Választottbíróság az International Business viták, W. Park (2012)
 Ezt a könyvet, írta a jól ismert professzor William W. Park, áttekintést nyújt a választottbírósági eljárás és anyagi normák, elemezve a különböző joggyakorlat szerte a világon vonatkozó nemzetközi választottbíróság.
 Választottbírósági Szabályzata-nemzeti intézmények, L. Mistelis, L. part (2010)
 Míg más könyvek vizsgálja intézményes választottbírósági szabályok nagyobb mélységben, ez a könyv hasznos, mivel áttekintést ad a választott szabályok sok különböző választott intézmények, mint például a Dubai székhelyű DIAC, Az ausztrál-alapú ACICA, A Milan-alapú CAM, A szerb FTCA, A londoni székhelyű tengeri LMAA, és a Japán-alapú JCAA, amelyek megkapták a kis kritikai kommentár máshol.
 Választottbíróság az arab országok, J. El-Ahdab (2011)
 Ez a könyv elemzi választottbírósági eljárás és gyakorlat egy ország-by-ország alapon Arab Államok. Elemzi továbbá a Amman egyezmény Kereskedelmi Választottbíróság és a rijádi Arab egyezmény igazságügyi együttműködés.
 Útmutató az ICC szabályzat Választottbírósági, és. Derains, E. Schwartz (2005)
 Ez a klasszikus könyv tartalmazza a részletes cikket külön-cikket kommentár az ICC szabályzat Választottbírósági, valamint számos utalás vonatkozó nemzeti bírósági ítéletek és a nemzetközi kereskedelmi választottbírósági díjat, együtt vita tan. Annak ellenére, hogy még ki kell igazítani, figyelembe véve a változásokat indított a 2012 ICC szabályok, mivel ezek a változások csak kodifikálta a jelenlegi gyakorlattal ez a könyv továbbra is értékes referencia munkát ICC választottbírósági gyakorlat.
 Útmutató a ICDR Nemzetközi Választottbírósági Szabályzata, M. gusy, J. Hosking és F. Schwarz (2011)
 Ez az ambiciózus könyv hasznos kiindulópontot ICDR döntőbírósági. Ez tematikusan, nyújtó kommentár mindegyik 37 cikkek a ICDR Nemzetközi Választottbírósági Szabályzata, összehasonlításokkal szabályok más vezető választott intézmények.
 Útmutató a LCIA Választottbírósági Szabályzata, P. Esztergályos, R. Mohtashami (2009)
 Bár szinte az összes könyvet a nemzetközi kereskedelmi választottbírósági kiterjedhet LCIA választottbírósági, ez jelenleg a vezető szakkönyv, amely kizárólag azt. Csoportosítottuk tematikusan, Egy alapos kommentár minden szabály.
 Carbonneau Nemzetközi Választottbírósági: Összegyűjtött Try, T. Carbonneau (2011)
 Ez tudományos kötet feltárja kérdésekben, mint például a judicialization nemzetközi választottbírósági, szerepét a nemzeti jog és a bíróságok, és bámulnak decisis, szemszögéből a jeles professzor és döntőbíró Thomas Carbonneau.
 Összehasonlító Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság, J. Lew, L. Mistelis, S. Kröll (2003)
 Ez a könyv a nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás egy másik nemzetközi választott klasszikus. Leírja, hogy mit felek és a választott csinálni, hogyan választottbírósági végezzük, és a kapcsolatos elveket a választottbírósági megállapodás, a formáció, szerepét és feladatait a választottbíróság, fontosságát és hatását a választottbírósági ítélet.
 Összehasonlító Jogi Nemzetközi Választottbíróság, J.-F. Poudret, S. Besson (2007)
 Ez a könyv egy frissített változata a jól ismert francia értekezést nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás. Ez irányítja az olvasók a nemzetközi választottbírósági eljárás elejétől a végéig, amely minden egyes lépését választottbírósági eljárást a következtetést a választottbírósági megállapodás végrehajtása során a választottbírósági ítélet, egy összehasonlító szempontból. Ez több hasznos ügyek felek polgári jogi joghatóság.
 komplex Döntőbírósági: többpárti, Multicontract, Multi-kibocsátás és Class Hozzászólások, B. Hanotiau (2006)
 Ez a hasznos könyv komplex döntőbírósági átfogó elemzést nyújt a fakadó kérdések többpárti és multicontract viták, beleértve azokat Államok és vállalatcsoportok. Sok probléma részletekbe menő elemzésére, például amikor a választottbírósági kikötés lehet terjeszteni a nem aláíró, és hogy a válaszadó is csatlakozhatnak más alperesek a választottbírósági, legyenek azok titkos a választottbírósági megállapodás vagy harmadik fél. Ez a könyv egy hasznos erőforrás az gyakorlati és elméleti részt vesz a nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás.
 Hozzájárulás nemzetközi választottbírósági, A. M. Steingrube (2012)
 Hozzájárulás természetesen az alapkőzet a nemzetközi választottbírósági, A beleegyezése nélkül a vitában részt vevő felek a választottbíró nem lenne hatásköre dönteni a ügy érdemében. Ez a könyv kínál a legrészletesebb véve a hozzájárulás fogalmát választottbírósági eddigi, bár ez túl elméletinek hogy nagy hasznát leginkább választottbírósági szakemberek.
 Tanácsot, mint Ügyfél első ellenséges a választottbírósági, az. Draetta (2014)
 Ez a könyv feltárja, hogy mi romolhat során nemzetközi választottbíróság, ha rossz jogtanácsos van kiválasztva.
 Elektronikus Disclosure Nemzetközi Választottbírósági, D. Howell (2008)
 A könyv azt vizsgálja, e-discovery keretében nemzetközi választottbírósági és iránymutatást ad képest e-közzétételi mind közös jog és a polgári kilátások.
 Fouchard, Gaillard, Goldman Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság, P. Fouchard, E. Gaillard, B. Goldman, J. Vad (1999)
 Ez a híres értekezésében egyre elavult, de ennek ellenére gyakran támaszkodott a területén a nemzetközi választottbírósági, és ez volt korábban a vezető könyvet a témában. Ez egy mélyreható elemzést a törvény és gyakorlat a nemzetközi kereskedelmi választottbírósági és gyakran idézett a gyakorlatban.
 Útmutató a SIAC szabályok, M. Mangan, L. Nád, J. Choong (2014)
 Ez a régóta esedékes könyv cikk-by-cikket iránymutatást SIAC szabályok Választottbírósági, és meg van írva a vezető szakemberek a nemzetközi választottbírósági. Ez akkor hasznos, bárki részt a SIAC választottbírósági.
 ICC Választottbíróság a gyakorlatban, E. pásztor, H. Verbist, C. Imhoos (2004)
 Ez a könyv kevésbé teljes Derains’ és Schwartz könyve, de jól megírt és hasznos cikket-by-cikket felülvizsgálatát az ICC szabályzat Választottbírósági.
 ICDR Díjak és kommentárok, G. Hanessian és J. Kaplan (2012)
 Ez a könyv áttekinti ICDR választottbírósági gyakorlat, elektronikus felderítés nemzetközi választottbírósági, döntőbíró közzétételi előírásokat, és biztosítja kommentárok számos ICDR választottbírósági. Ez egy művet több szerző.
 Ideiglenes és gyorssegélyekért nemzetközi választottbírósági, én. skót földesúr, B. Sabahi és A.M.. Whiteselı (2015)
 Nem minden döntőbírósági lehet várni, amíg a végső nyertes van annak érdekében, hogy a mentesség. Ez utóbbi könyv elemzi a hatalom választottbíróságokkal hez ideiglenes intézkedés, valamint a hatalom nemzeti bíróság hatásköre ideiglenes intézkedés elrendelését, és áttekinti a szerepe a sürgősségi választottbírák.
 Ideiglenes intézkedések a nemzetközi választottbírósági, L. Newman és C. Ong (2014)
 Ez a hasznos könyv áttekinti az ideiglenes intézkedés, hogy ki lehessen adni a választottbírósági előtt sok különböző állami bíróságok, Argentínától Vietnam. Egyes fejezetek kerültek kidolgozásra egy ország-by-ország alapon jól ismert nemzetközi választottbírósági szakemberek.
 Nemzetközi Választottbírósági és fórum Selection megállapodások: Kialakítása és érvényesítése, 3rd Edition, G. Született (2010)
 Gary Born vezető bírót és orvos, aki dicséretet érdemel kidolgozása egy világos és hiteles munkát érintő nemzetközi választottbírósági. Ez magában foglalja a kötet sok hasznos magyarázatot az előnyeit és hátrányait a különböző formáit vitarendezési rendelkezések, és részletes tárgyalása minden eleme szerkesztési választottbírósági és választott bíróságon kikötések. Azt is előírja, számos átdolgozott modell a választottbírósági és fórum kiválasztási feltételek, amely pontos szövege használható sokféle kereskedelmi környezetekben.
 Nemzetközi Választottbírósági és nemzetközi kereskedelmi jog: Synergy konvergencia és evolúció, S. Kroll, L. Mistelis, V. Perales, V. Rogers (2011)
 Ezt a könyvet, által az alapító a Willem C. Vis Moot Választottbíróság, kiterjed számos hasznos témák a 45 szakaszok, mint például a kóros választottbírósági kikötések, kereskedelmi választottbírósági Romániában, és számos más különféle témák. Ez túl eklektikus mindennapi használatra, de hasznos lehet a diákok készül a versenyre.
 Nemzetközi Választottbírósági és Közvetítői: Gyakorlati útmutató, M. McIlwrath, J. Vad (2010)
 Ez viszonylag új keletű publikáció olyan praktikus, ugyanakkor teljes áttekintést nemzetközi választottbírósági és közvetítői, de mivel a kevés utalás hasznosabb a házon belüli tanácsot, mint gyakorló ügyvédek.
 Nemzetközi választottbírósági: Kortárs kérdések és újítások, J. Moore (2013)
 Ez az eklektikus könyv kínál jó kilátás kortárs kérdéseket a nemzetközi választottbírósági, de túl változatosak ahhoz, hogy hasznos lehet a rendszeres. A szakaszok választottbírósági és a törvény a tenger, értékelési befektetői állami döntőbírósági, és a hatása az emberi jogok nemzetközi választott érdemes elolvasni.
 Nemzetközi választottbírósági jog és gyakorlat Svájcban, G. Kaufmann-Kohler és A. Rigozzi (2015)
 Ez a könyv tartalmaz egy kiváló áttekintést nemzetközi választottbírósági jog és gyakorlat Svájcban, kapcsolatos kérdések, mint például a törvény a választottbírósági, a választottbíróság és megsemmisítésére és végrehajtásáról a díjat.
 Nemzetközi választottbírósági jog és gyakorlat, M. Rubino-Sammartano (2001)
 Professzor Rubino-Sammartano könyve nagyon hasznos volt, amikor kiderült,, mind gyakorlati és elméleti. Egyre kelt, de még mindig kínál jó áttekintést nemzetközi választottbírósági jog és eljárás.
 Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság, G. Született (2014)
 Ez a könyv az egyik legátfogóbb nemzetközi kereskedelmi választottbírósági tankönyvek piacán. Meg van írva összehasonlító jogi szempontból, ellentétben más választottbírósági tankönyvek gyakran írt abból a szempontból egy adott jogrendszer. Mint olyan, tankönyv hasznosabb, mint sok versenytársa kommentár és elemzés sok szempontból a nemzetközi kereskedelmi választottbírósági eljárás.
 Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság: Egy csendes-óceáni terv, S. Greenberg, C. Kee, J. Weeramantry (2011)
 Ez nem egy átfogó tankönyv a nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás, de hasznos vonatkozó nemzetközi kereskedelmi választottbírósági eljárásokban az ázsiai országok, és ez jól kutatott és up-to-date.
 International Intellectual Property Választottbírósági, T. szakács és A. Garcia (2010)
 A szellemi tulajdon viták általában több joghatóság jellegű, és a nemzetközi választottbírósági járó szellemi tulajdon joga egyre több és egyre gyakoribbá. Ez a könyv kínál jó áttekintést a felbontás a szellemi tulajdon jogviták választottbírósági keresztül.
 Nemzetközi értékesítési jog és választottbírósági: Problémák, Táskák és kommentár, J. Morrissey, J. Graves (2008)
 Ezt a könyvet, mint a cím sugallja, akkor hasznos, ha a vitát kérdés nemzetközi tranzakciós hogy ment fonák. Arra összpontosít, hogy jelentősen az ENSZ Egyezménye a nemzetközi áruforgalmi (hal), a legfontosabb szerződés vonatkozásában nemzetközi értékesítési jog.
 International Sales Law: A Global Challenge, L. DiMatteo (2014)
 Mint Morrisey és Graves’ 2008 könyv, ez a könyv áttekinti a CISG, hogyan értelmezték különböző államok által, és vonatkozó szabályok nemzetközi választottbíróság, alapvető megsértése és a kártérítés kiszámításával nemzetközi értékesítési viták.
 Redfern & Hunter Nemzetközi Választottbírósági, N. Blackaby, C. rész Sides, A. Redfern, M. Vadász (2004)
 Ez a klasszikus szöveget nemrég frissített, de a legújabb kiadás nem érhető el az online. Tömör és jól szervezett, ez vezet az olvasót a különböző szakaszaiban a választott eljárás. Ez a híres közvetlen megközelítés komplex problémák, és az írás már dicsérték a hozzáférhető és pedagógiai stílus.
 Bizonyítás szabályait a Nemzetközi Választottbírósági: Annotált Guide, N. O'Malley (2012)
 Bizonyítás szabályait a Nemzetközi Választottbírósági: Annotált Guide értékes hivatkozási szakemberek, választottbírák és a házon belüli tanácsot vesz részt a határokon átnyúló vitarendezési. Úgy véli, a közös problémák és kérdések kapcsolatos bizonyítási eljárás, számos esetben alapú kommentárok.
 Soft Law Nemzetközi Választottbírósági, L. Newman és M. Hriadine (2014)
 Ez a könyv áttekinti soft law szervezésére vonatkozó és általános magatartása döntőbírósági, beleértve egy áttekintést a protokollok és irányelvek, amelyek gyakran követi a nemzetközi választottbírák lefolytatása során a választottbírósági, tekintetében olyan kérdésekben, mint a közzététel, etika és dokumentumok előállítása.
 Az Art Érdekképviseleti Nemzetközi Választottbírósági, D. Bishop és E.. Kehoe (2010)
 Ez a könyv áttekintést ad a kérdések érdekképviselet nemzetközi választottbírósági, mint a kulturális különbségek, etikai megfontolások, pszichológiai tényezők és stratégiai megfontolások. Ez a leghasznosabb a junior szakemberek.
 A Freshfields Guide to választottbírósági záradékok a nemzetközi szerződések, J. Paulsson, N. Rawding, L. Nád (2011)
 Ez a könyv hasznos segítséget házon tanácsot és gyakorlati kidolgozása teljesen tájékozott választottbírósági kikötések.
 Az IBA szabályai bizonyításra Nemzetközi Választottbírósági: Egy útmutató, P. Ashford (2010)
 Az IBA szabályai bizonyításfelvételről egyik közös jellemzője a nemzetközi választottbírósági világszerte, és ebben a gyakorlati útmutató a szerző ötvözi a részletes vitát a szabályok és a kommentár a Rajz bizottság elemzi a kölcsönhatás a szabályok és azok a főbb választottbírósági intézmények. Bár az IBA Szabályok soft law, és gyakran nézett csupán inspirációt, ez a könyv hasznos döntőbírósági járó nehéz kérdések tekintetében bizonyítékot.
 A kártérítési jog a nemzetközi értékesítési, D. Saidov (2008)
 Ez a könyv középpontjában a CISG, A UPICC és a PECL, és áttekinti a jogi elemek, amelyek szükségesek annak igazolására, kártérítési nemzetközi értékesítési, beleértve az okozati összefüggés, előreláthatóság és enyhítése, és a bizonyítási teher, hogy teljesíteni kell a sikerhez a kártérítési igényt.
 A vezető Arbitrators’ Útmutató a Nemzetközi Választottbírósági, L. Új ember, R. Hegy (2014)
 Sok a világ leghíresebb választottbírák, mint például Emmanuel Gaillard, hozzájárultak ahhoz, hogy ez a könyv. Bár kevésbé praktikus, mint néhány más művek, ez a könyv mégis érdekes, amennyiben azt kilátást kínál a nemzetközi választottbírósági szemszögéből választottbírák.
 A New York-i Egyezmény: Elismeréséről és végrehajtásáról külföldi választottbírósági díjak, H. nitron, P. születés, D. Ottó, N. Kikötő (2010)
 Ez a hasznos kötet a következő fő kérdések merültek fel, amikor érvényesítése vetik alá a New York-i Egyezmény, beleértve a fenntartásai szerződő államok, közti különbségek elismerését törekedni az ülés a választottbírósági és kívül az ülés, a szerepe a bírósági felülvizsgálata választottbírósági és az Egyezmény összpontosít megőrzése miatt eljárás előírások. Ez a munka hasznos mind gyakorlati és elméleti.
 A gyakorló kézikönyve a Nemzetközi Kereskedelmi Választottbíróság, F.-B. Weigand (2010)
 Ez a könyv egy tömör bevezetést a nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás, országspecifikus jelentéseket és kommentárok a különböző gyakorlati és elméleti nemzetközileg elismert választottbírósági szabályok. Ez magában foglalja a hasznos jelentéseket nemzetközi választott osztrák jog, Belgium, Kína, Anglia, Franciaország, Németország, Olaszország, Hollandia, Singapore, Svédország, Svájc és az USA-ban.
 A Principles and Practice Nemzetközi Kereskedelmi Választott, M. Mózes (2012)
 Ez a könyv nem egy átfogó tankönyv, de már nagyon nemrégiben frissített és egy tömör és lényegretörő áttekintést nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodás.
 A UNIDROIT elvek gyakorlati, M. Bonell (2006)
 Ez a könyv joggyakorlatát és kommentár a UNIDROIT Alapelvek Nemzetközi Kereskedelmi Szerződések. Ez az egységes jog alkalmazandó számos nemzetközi szerződéses viták, és ez a könyv jó áttekintést nyújt a joggyakorlat értelmezésével kapcsolatban az UNIDROIT Alapelvek a különböző bíróságok és választott bíróságok.
 Az UNCITRAL Választottbírósági Szabályzata: A kommentár (Oxford kommentárjai Nemzetközi Jogi), D. Caron, L. Caplan (2013)
 Ez a vezető könyv az UNCITRAL Választottbírósági Szabályzata, amely nemrég frissített. Nagyon lényeges, ha részt semmilyen UNCITRAL választottbírósági és is érdemes elolvasni.
 Harmadik pártfinanszírozás Nemzetközi Választottbírósági, L. új Field, V. Shannon (2012)
 Harmadik fél finanszírozása, ahol egy harmadik fél fizet a választottbírósági cserébe részesedést esetleges döntőbizottsági, már változóban van az erőviszonyok a nemzetközi választottbírósági, azáltal, hogy a szegényebb igénylők megalapozott állítások, hogy hozzáférjen a választott igazságosság. Néhányan attól tartanak, hogy ez is nyitott visszaélések. Ebben a könyvben, Az első ebben a témában, A szerzők elemzik és értékelik a jogi szabályozás a különböző országok jogszabályai alapján, igazságügyi vélemények, etikai vélemények, és gyakorló anekdoták állapotának leírásakor harmadik fél finanszírozása az adott jogrendszer.
 Felé Egységes Nemzetközi Választottbírósági törvény? A. mica, P. Pinsolle és L. Degos (2012)
 Ezt a könyvet, A Nemzetközi Választottbírósági Intézet, egy esszégyűjteményének vezető választottbírósági szakemberek, amelyek érintik a kérdés, hogy vannak-transznacionális alkalmazandó szabályok választottbírósági, amelyek fejlődő. Elméleti jellegű, ez a könyv mégis érdekes olvasni az aktuális nemzetközi választott szakemberek.
 bécsi szabályzat: A kommentár Nemzetközi Választottbírósági Ausztriában, F. Schwarz, C. Konrad (2009)
 Ez kommentár vizsgálja a bécsi szabályok és az osztrák választottbírósági törvény, hogy mindkét lépett hatályba 1 július 2006. Ez egy cikk-by-cikket kommentár, és hasznos olvasmány bárki részt választottbírósági Bécsben.


text:
Kormorán, tudi veliki kormoran (znanstveno ime Phalacrocorax carbo), je ptič iz družine kormoranov, ki gnezdi po večjem delu starega sveta in na vzhodnih obalah Severne Amerike.
 Zraste lahko do 90 cm in teže 2 kg. Tako kot drugi kormorani imajo med perjem manj zraka kot drugi ptiči, zato lahko zasleduje ribe tudi pod vodo. Pogosto jih je možno opazovati, kako si po lovu sušijo perje.
 Kormorani
 Taksoni, opisani leta 1758
 Ptiči Afrike
 Ptiči Azije
 Ptiči Evrope
 Ptiči Slovenije
 Ptiči Severne Amerike


type: legislation

text:
 28.12.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 353/40
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 1418/2013
 z dnia 17 grudnia 2013 r.
 dotyczące planów produkcji i obrotu zgodnie z rozporządzeniem Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1379/2013 w sprawie wspólnej organizacji rynków produktów rybołówstwa i akwakultury
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1379/2013 z dnia 11 grudnia 2013 r. w sprawie wspólnej organizacji rynków produktów rybołówstwa i akwakultury (1), w szczególności jego art. 29,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Organizacje producentów rybołówstwa i akwakultury powinny uczestniczyć w osiąganiu celów wspólnej polityki rybołówstwa oraz wspólnej organizacji rynków produktów rybołówstwa i akwakultury.
 (2)
 W szczególności rozporządzenie (UE) nr 1379/2013 stanowi, że organizacje producentów sektora rybołówstwa wprowadzają środki mające na celu promowanie zrównoważonej działalności połowowej, ograniczanie przypadkowych połowów, poprawę identyfikowalności produktów rybołówstwa i eliminowanie nielegalnych, nieraportowanych i nieuregulowanych praktyk połowowych oraz że organizacje producentów sektora akwakultury wprowadzają środki mające na celu promowanie zrównoważonej akwakultury, zapewnienie spójności z krajowymi planami strategicznymi i zagwarantowanie stosowania zrównoważonych praktyk w akwakulturze.
 (3)
 Ponadto rozporządzenie (UE) nr 1379/2013 stanowi, że organizacje producentów sektora rybołówstwa i akwakultury wprowadzają środki w celu poprawy wprowadzania produktów do obrotu i zwiększenia ekonomicznej stopy zwrotu dla producentów, stabilizacji rynku oraz ograniczenia wpływu działalności połowowej na środowisko.
 (4)
 Plany produkcji i obrotu, które organizacje producentów przedstawiają swoim właściwym organom krajowym, powinny mieć na celu osiągnięcie celów wspólnej organizacji rynków produktów rybołówstwa i akwakultury.
 (5)
 Aby ułatwić jednolitą realizację planów produkcji i obrotu przez wszystkie organizacje producentów oraz zagwarantować, że struktura planów odzwierciedla wkład w realizację celów, o których mowa w art. 3 i 7 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, Komisja powinna określić ich wspólny format.
 (6)
 Należy określić poszczególne terminy składania planów produkcji i obrotu, aby umożliwić sprawne zatwierdzanie tych planów w związku z potrzebą opracowania odpowiedniego programowania finansowego dla wsparcia finansowego, które będzie dostępne w celu realizacji tych planów na mocy przyszłego unijnego aktu prawnego ustanawiającego warunki wsparcia finansowego dla polityki morskiej i rybołówstwa na lata 2014–2020.
 (7)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Zarządzającego ds. Rybołówstwa i Akwakultury,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Format i struktura planów produkcji i obrotu
 Format i struktura planów produkcji i obrotu, o których mowa w art. 28 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013 („plany”), określone są w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Terminy i procedury składania planów
 1. Organizacje producentów przedkładają swoje pierwsze plany swoim właściwym organom krajowym do końca lutego 2014 r. Organizacje producentów, które zostały uznane po dniu 1 stycznia 2014 r., przedkładają swoje pierwsze plany swoim właściwym organom krajowym osiem tygodni po ich uznaniu. Kolejne plany przedkładane są osiem tygodni przed upływem ważności obowiązujących planów.
 2. Jeżeli właściwy organ krajowy uzna, że plan przedstawiony przez organizację producentów ma na celu osiągnięcie celów, o których mowa w art. 3 i 7 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, dokonuje zatwierdzenia tego planu w terminie sześciu tygodni od jego otrzymania oraz informuje o tym organizację producentów w trybie natychmiastowym.
 3. W przypadku gdy właściwy organ krajowy uzna, że cele, o których mowa w art. 3 i 7 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, nie mogą zostać osiągnięte w ramach przedstawionego planu, informuje o tym odpowiednio organizację producentów w terminie, o którym mowa w ust. 2 niniejszego artykułu. Organizacja producentów przedstawia zmieniony plan w terminie dwóch tygodni.
 4. Termin na zatwierdzenie zmienionego planu to cztery tygodnie od jego otrzymania.
 5. Jeżeli właściwy organ krajowy nie zatwierdzi lub nie odrzuci planu zgodnie z ust. 2 lub 4, plan zostaje uznany za zatwierdzony.
 Artykuł 3
 Zmiany planów
 1. Jeżeli właściwy organ krajowy uzna, że zmieniony plan przedstawiony zgodnie z art. 28 ust. 4 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013 ma na celu osiągnięcie celów, o których mowa w art. 3 i 7 wspomnianego rozporządzenia, dokonuje zatwierdzenia tego planu w terminie czterech tygodni od jego otrzymania oraz informuje o tym organizację producentów w trybie natychmiastowym.
 2. W przypadku, gdy właściwy organ krajowy uzna, że cele, o których mowa w art. 3 i 7 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, nie mogą zostać osiągnięte w ramach przedstawionego zmienionego planu, informuje o tym odpowiednio organizację producentów w terminie, o którym mowa w ust. 1 niniejszego artykułu. Organizacja producentów przedstawia zmieniony plan w terminie dwóch tygodni.
 3. Termin na zatwierdzenie zmienionego planu to cztery tygodnie od jego otrzymania.
 4. Jeżeli właściwy organ krajowy nie zatwierdzi lub nie odrzuci zmienionego planu zgodnie z ust. 1 lub 3, plan zostaje uznany za zatwierdzony.
 Artykuł 4
 Wejście w życie
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 1 stycznia 2014 r.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 17 grudnia 2013 r.
 W imieniu Komisji
 José Manuel BARROSO
 Przewodniczący
 (1) Zob. s. 1 niniejszego Dziennika Urzędowego.
 ZAŁĄCZNIK
 SZCZEGÓŁOWA STRUKTURA PLANÓW PRODUKCJI I OBROTU
 SEKCJA 1
 Ogólne informacje na temat organizacji producentów
 —
 Nazwa
 —
 Rodzaj
 —
 Kod identyfikacyjny
 —
 Lokalizacja
 —
 Liczba członków
 —
 Obrót (w podziale na gatunki)
 —
 Wielkości połowów lub zbiorów (w podziale na gatunki)
 SEKCJA 2
 Program produkcji oraz strategia wprowadzania do obrotu
 W niniejszej sekcji należy przedstawić orientacyjny harmonogram dostaw oraz opisać, w jaki sposób zagwarantowana zostanie zgodność dostaw z wymogami rynku pod względem jakości, ilości i prezentacji, w szczególności w odniesieniu do głównych wprowadzanych do obrotu gatunków.
 SEKCJA 3
 Środki w celu osiągnięcia celów określonych w art. 7 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013
 W niniejszej sekcji należy, między innymi, opisać odpowiednie środki przewidziane w art. 8 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, które organizacja producentów zamierza wprowadzić, aby osiągnąć różne cele ustanowione w art. 7 tego rozporządzenia.
 SEKCJA 4
 Środki służące dostosowaniu podaży niektórych gatunków
 W niniejszej sekcji należy, między innymi, opisać odpowiednie środki przewidziane w art. 8 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, które organizacja producentów zamierza wprowadzić, aby dostosować dostawy gatunków, w przypadku których zazwyczaj w ciągu roku występują trudności z wprowadzaniem do obrotu.
 SEKCJA 5
 Kary i środki kontroli
 W niniejszej sekcji należy opisać kary mające zastosowanie do różnych rodzajów naruszeń, które mogłyby wystąpić przy realizacji planów produkcji i obrotu. Ponadto można w niej opisać odpowiednie środki przewidziane w art. 8 rozporządzenia (UE) nr 1379/2013, które organizacja producentów zamierza stosować w celu zapewnienia kontroli i zgodności działalności swoich członków z ustalonymi zasadami.


text:
Karl Knutsson (Bonde) (født 1408 eller 1409, død 15. maj 1470) var en svensk adelsmand, der var svensk rigsforstander fra 1438 til 1440 og konge af Sverige (som Karl 8. (en betegnelse fra nyere tid) eller mere korrekt Karl 2. (en betegnelse anvendt i hans samtid)) i tre afbrudte perioder i unionstiden: 1448-1457, 1464-1465 og 1467-1470. Han var også konge over Norge (som Karl 1.) 1449-1450.
 Galleri
 Eksterne henvisninger
 Skandinaver fra middelalderen
 Regenter fra Sverige
 Regenter af Norge
 Fyrster fra middelalderen


type: contracts

text:
 20.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 278/4
 ЗАКЛЮЧИТЕЛЕН АКТ
 между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави-членки, от една страна, и Украйна, от друга страна, относно Споразумението за асоцииране
 Представителите на:
 КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,
 РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,
 ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,
 КРАЛСТВО ДАНИЯ,
 ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,
 ИРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,
 КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,
 ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ХЪРВАТИЯ,
 ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА КИПЪР,
 РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,
 РЕПУБЛИКА ЛИТВА,
 ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,
 УНГАРИЯ,
 РЕПУБЛИКА МАЛТА,
 КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,
 РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,
 РЕПУБЛИКА ПОЛША,
 ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,
 РУМЪНИЯ,
 РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,
 СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,
 РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,
 КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,
 ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,
 ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,
 ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ ЗА АТОМНА ЕНЕРГИЯ
 от една страна, и
 УКРАЙНА,
 от друга страна,
 (заедно наричани по-долу „подписващите страни“),
 на среща, проведена в Брюксел на двадесет и седми юни две хиляди и четиринадесета година
 за подписването на частите от Споразумението за асоцииране между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия и техните държави членки, от една страна, и Украйна, от друга страна (наричано по-долу „Споразумението“), които не бяха подписани на 21 март 2014 г.,
 припомнят, че на провелата се в Брюксел на 21 март 2014 г. среща на върха те подписаха текста на следните политически разпоредби от Споразумението:
 1.
 Преамбюл
 2.
 Член 1
 3.
 Дялове I, II и VII
 Подписващите страни подписаха останалите разпоредби от Споразумението, а именно:
 —
 дялове III, IV, V и VI, както и свързаните приложения и протоколи,
 и потвърждават, че Споразумението представлява единен документ.
 Подписващите страни изразяват съгласието си член 486, параграф 4 от Споразумението относно временното прилагане да се прилага към съответните части от Споразумението по силата на настоящия заключителен акт.
 Подписващите страни изразяват съгласието си Споразумението да се прилага на цялата територия на Украйна, призната съгласно международното право, и ще участват в консултации за определяне на последиците на Споразумението на незаконно присъединената територия на Автономна република Крим и на град Севастопол, в които понастоящем украинското правителство не упражнява реален контрол.
 Съставено в Брюксел на двадесет и седми юни две хиляди и четиринадесета година.


text:
 30.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 317/13
 Ændring af den internationale konvention om harmonisering af kontrol af varer ved grænserne (harmoniseringskonventionen), Genève den 21. oktober 1982 (1)
 Ifølge FN's »Depositary Notification C.N.534.2011.TREATIES — 1« træder følgende tekst i bilag 9 til harmoniseringskonventionen i kraft den 30. november 2011:
 »BILAG 9
 LETTELSE AF PROCEDURER FOR GRÆNSEPASSAGE FOR INTERNATIONAL BANEGODSTRANSPORT
 Artikel 1
 Principper
 1. Formålet med bilaget, som supplerer konventionens bestemmelser, er at fastlægge de tiltag, der er nødvendige for at lette og fremskynde grænsepassage for international banegodstransport.
 2. De kontraherende parter forpligter sig til at samarbejde med henblik på at sikre størst mulig harmonisering af formaliteter og krav vedrørende dokumenter og procedurer på alle områder, der vedrører befordring af varer med jernbane.
 Artikel 2
 Definition
 Ved »grænsestation (grænseovergangssted)« forstås en jernbanestation, hvor driftsmæssige og administrative procedurer afvikles for at muliggøre grænsepassage af godstransport. Denne station kan befinde sig ved grænsen eller i nærheden af grænsen.
 Artikel 3
 Grænsepassage for myndighedspersoner og andre personer, der deltager i international banegodstransport
 1. De kontraherende parter bestræber sig på at lette procedurerne for udstedelse af visum til lokomotivbesætninger, kølevognspersonale, personer, der ledsager godsforsendelser, og personalet ved grænsestationer (grænseovergangssteder), der deltager i international banegodstransport, i henhold til landets bedste praksis for visumansøgere generelt.
 2. Proceduren for grænsepassage for de personer, der er nævnt i stk. 1, herunder de officielle dokumenter, der bekræfter deres status, fastlægges med udgangspunkt i bilaterale aftaler.
 3. Under udførelsen af en fælles kontrol skal de myndighedspersoner ved grænsen, tolden og andre organer, der udfører kontrol ved grænsestationer (grænseovergangssteder), ved udførelsen af deres officielle opgaver anvende de dokumenter, som de kontraherende parter har fastlagt for deres statsborgere, når de krydser statsgrænsen.
 Artikel 4
 Krav til grænsestationer (grænseovergangssteder)
 For at rationalisere og fremskynde de lovbefalede formaliteter ved grænsestationer (grænseovergangssteder) skal de kontraherende parter overholde følgende mindstekrav til grænsestationer (grænseovergangssteder), som er åbne for international banegodstransport:
 1)
 På grænsestationer (grænseovergangssteder) skal forefindes bygninger (lokaler), anlæg, installationer og teknisk udstyr, så kontrol kan udføres hver dag døgnet rundt, såfremt det er begrundet, og mængden af godstrafikken berettiger det
 2)
 Grænsestationer (grænseovergangssteder), hvor der foretages fytosanitær, veterinær og anden kontrol, skal være udstyret med teknisk udstyr
 3)
 Belastnings- og trafikkapaciteten for grænsestationer (grænseovergangssteder) og tilgrænsende spor skal svare til trafikmængden
 4)
 Inspektionsområder skal forefindes såvel som mulighed for midlertidig oplagring af varer, der er undergivet toldkontrol eller andre former for kontrol
 5)
 Udstyr, installationer, informationsteknologi og kommunikationssystemer skal forefindes, så forudgående udveksling af oplysninger, herunder om varer, der ankommer til en grænsestation (grænseovergangssted), er mulig på grundlag af de oplysninger, der angives i fragtbrevet og toldangivelsen
 6)
 Ved grænsestationer (grænseovergangssteder) skal der forefindes kvalificeret jernbane- og toldpersonale, kvalificeret personale til udøvelse af grænsekontrol og kvalificeret personale fra andre organer i tilstrækkeligt antal til at behandle den givne godstrafik
 7)
 Grænsestationer (grænseovergangssteder) skal råde over det fornødne tekniske udstyr, installationer, informationsteknologi og kommunikationssystemer, så de, før det rullende materiel ankommer til grænsen, er i stand til at modtage og anvende de data vedrørende teknisk godkendelse og tekniske inspektioner af det rullende materiel, som er fastlagt af myndigheder og jernbaneoperatører inden for rammerne af deres beføjelser, hvis ikke de kontraherende parter har indført alternative ordninger til udførelsen af disse funktioner.
 Artikel 5
 Samarbejde mellem nabolande ved grænsestationer (grænseovergangssteder)
 I henhold til bestemmelserne i konventionens artikel 7 skal de kontraherende parter koordinere tiltag vedrørende kontrol af rullende materiel, containere, sættevogne til kombineret transport og varer såvel som udarbejdelsen af forsendelses- og ledsagedokumenter samt bestræbe sig på at tilrettelægge alle former for fælles kontrol på grundlag af bilaterale aftaler.
 Artikel 6
 Kontrol
 De kontraherende parter:
 1)
 fastsætter en mekanisme for gensidig anerkendelse af alle former for kontrol af rullende materiel, containere, sættevogne til kombineret transport og gods, forudsat at formålene er sammenfaldende
 2)
 udfører toldkontrol efter princippet om udvælgelse på baggrund af risikovurdering og risikostyring. Som en generel regel gælder, at den fysiske undersøgelse ikke udføres, hvis de krævede oplysninger om varerne er fremlagt, og hvis varerne befinder sig i en behørigt lukket, forseglet og rullende befordringsenhed, container eller sættevogn til kombineret transport eller togvogn
 3)
 foretager ved grænsestationer (grænseovergangssteder) forenklede kontroller og forlægger så vidt muligt bestemte former for kontrol til afgangs- eller bestemmelsesstation
 4)
 udfører, uden at dette berører artikel 10 i konventionen, artikel 4 i bilag 2, artikel 5 i bilag 3 og artikel 5 i bilag 4, kun kontrol af varer i transit, når det begrundes i faktiske forhold eller risici.
 Artikel 7
 Frister
 1. De kontraherende parter sikrer, at de frister, der er fastsat i bilaterale aftaler om tekniske operationer, der omfatter modtagelse og overførsel af tog ved grænsestationer (grænseovergangssteder), herunder alle former for kontrol, overholdes, og bestræber sig på at nedbringe disse frister gennem forbedring af teknologien og det anvendte udstyr. De kontraherende parter forpligter sig til opnå maksimal nedsættelse af fristerne inden for de kommende år.
 2. De kontraherende parter registrerer forsinkelser af tog eller togvogne ved grænsestationer (grænseovergangssteder) og overgiver informationen til de berørte parter, som efterfølgende iværksætter en undersøgelse og foreslår foranstaltninger til at nedbringe forsinkelserne.
 Artikel 8
 Dokumentation
 1. De kontraherende parter sikrer, at forsendelses- og ledsagedokumenter er udformet under behørig hensyntagen til lovgivningen i indførsels- og transitlandene.
 2. De kontraherende parter bestræber sig i deres indbyrdes forbindelser på at anvende færre papirdokumenter og forenkle dokumentationsprocedurer ved at anvende elektroniske informationsudvekslingssystemer svarende til de oplysninger, der er indeholdt i de jernbanefragtbreve og toldangivelser, der ledsager varerne, og som er udarbejdet i henhold de kontraherende parters lovgivning.
 3. De kontraherende parter bestræber sig på at overgive de oplysninger vedrørende varer, der ankommer til grænsestationer (grænseovergangssteder), som er indeholdt i jernbanefragtbrevet og toldangivelsen, til toldmyndighederne på forhånd. Formatet såvel som proceduren og tidsfristerne for oplysningernes videregivelse fastlægges af de kontraherende parter.
 Artikel 9
 Anvendelse af CIM-SMGS-fragtbrevet
 De kontraherende parter kan i stedet for de øvrige forsendelsesdokumenter, der for tiden er omhandlet i internationale traktater, anvende CIM-SMGS-fragtbrevet, der ligeledes kan tjene som tolddokument.«
 (1) EFT L 126 af 12.5.1984, s. 1.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52006PC0457
 Ettepanek: Nõukogu määrus millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandiga /* KOM/2006/0457 lõplik */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 14.8.2006KOM(2006) 457 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandiga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta on sätestatud kriteeriumid erandi jaoks, mis võimaldab pakkimiskeskustel jätkata munade pesemist kuni 31. detsembrini 2006.Põllumajandusalaste õigusaktide lihtsustamise eesmärgil võttis nõukogu 19. juunil 2006 vastu uue nõukogu määruse, mis asendab nõukogu määrust (EMÜ) nr 1907/90 ja jõustub 1. juulil 2007. Kuni nõukogu uue määruse vastuvõtmiseni munade turustusnormide kohta tuleks munade pesemist käsitleva ajutise erandi kehtivusaega, mis oli määrusega (EMÜ) nr 1907/90 ette nähtud 31. detsembrini 2006, pikendada 1. juulini 2007.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta,[1] eriti selle artikli 2 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1. Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta[2] artikli 6 lõikes 4 on sätestatud kriteeriumid erandi jaoks, mis võimaldab pakkimiskeskustel jätkata munade pesemist kuni 31. detsembrini 2006.2. Kõnealune erand on siiani määratud üheksale pakkimiskeskusele Rootsis ja ühele Madalmaades. Kuni nõukogu 19. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1028/2006 munade turustusnormide kohta[3] kohaldamiseni 1. juulil 2007 tuleks munade pesemist käsitlevat üleminekuaega pikendada kõnealuse kuupäevani.3. Seepärast tuleks määrust (EMÜ) nr 1907/90 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EMÜ) nr 1907/90 artikli 6 lõike 4 esimeses lõigus asendatakse kuupäev „31. detsember 2006“ kuupäevaga „30. juuni 2007“.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 49. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 679/2006. (ELT L 119, 4.5.2006, lk 1).[2] EÜT L 173, 6.7.1990, lk 5. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1039/2005 (ELT L 172, 5.7.2005, lk 1).[3] ELT L 186, 7.7.2006, lk 1.


text:
C 289/18 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 13.10.2001
 Acção intentada em 14 de Agosto de 2001 pela Comissão representada por Richard Wainwright e Joëlle Adda, na
 das Comunidades Europeias contra o Reino da Bélgica qualidade de agentes, com domicı́lio escolhido no Luxem-
 burgo.
 (Processo C-319/01)
 A demandante conclui pedindo que o Tribunal de Justiça se
 (2001/C 289/34) digne:
 — declarar que, ao não adoptar todas as medidas necessárias
 Deu entrada em 14 de Agosto de 2001, no Tribunal de Justiça para assegurar a transposição integral e correcta dos
 das Comunidades Europeias, uma acção contra o Reino da artigos 1.o, 4.o, n.o 5, 5.o, n.o 4, 6.o, 7.o, 12.o, 13.o, 14.o,
 Bélgica, intentada pela Comissão das Comunidades Europeias, 15.o, 16.o, n.o 1, 22.o, alı́neas b) e c) e 23.o, n.o 2, em
 representada por Götz zur Hausen e Joelle Adda, na qualidade relação com os anexos II, IV, V e VI, da Directiva
 de agentes, com domicı́lio escolhido no Luxemburgo. 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa
 à preservação dos habitats naturais e da fauna e da
 A demandante conclui pedindo que o Tribunal se digne: flora selvagens(1), o Reino da Bélgica não cumpriu as
 obrigações que lhe incumbem por força daquela directiva
 — declarar que, ao não ter ainda tomado todas as disposições e do artigo 249.o, terceiro parágrafo, do Tratado que
 legislativas, regulamentares e administrativas necessárias institui a Comunidade Europeias;
 para dar pleno cumprimento à Directiva 97/11/CE do
 Conselho, de 3 de Março de 1997, que altera a Directiva — condenar o Reino da Bélgica na totalidade das despesas.
 85/337/CEE relativa à avaliação dos efeitos de determina-
 dos projectos públicos e privados no ambiente(1) ou, pelo
 menos, de não ter plenamente informado deste facto a
 Fundamentos e principais argumentos
 Comissão, o Reino da Bélgica não cumpriu as obrigações
 que lhe incumbem por força da referida directiva.
 A Comissão sublinha que o prazo de transposição da directiva
 — condenar o Reino da Bélgica nas despesas da instância. expirou em 5 de Junho de 1994 sem que a Bélgica tenha
 transposto através de disposições que instaurem um quadro
 jurı́dico preciso as disposições enumeradas nas conclusões,
 Fundamentos e principais argumentos salvo no que respeita a região de Bruxelas-Capital, a qual
 adoptou uma decisão, em 26 de Outubro de 2000, relativa à
 conservação dos habitats naturais, da fauna e da flora selvagens.
 Em conformidade com o disposto no artigo 249.o, terceiro No que respeita aos conceitos do artigo 1.o da directiva, os
 parágrafo, e no artigo 10.o, primeiro parágrafo, CE, os Estados- mesmos carecem de transposição dada a sua importância para
 -Membros destinatários da directiva estão obrigados a proceder a interpretação das outras disposições da directiva. Por fim, no
 à transposição das disposições da directiva para a sua legislação que respeita aos artigos 15.o e 16.o, n.o 1, da directiva, a
 nacional de tal modo que, no termo do prazo da transposição, Comissão entende que um Estado-Membro não pode deixar
 sejam plenamente efectivas. Este prazo, fixado no artigo 3.o, de os transpor, salvo se tiver renunciado previamente a utilizar
 n.o 1, da Directiva 97/11/CE, expirou em 14 de Março de as possibilidades de derrogação que oferecem.
 1999 sem que a Bélgica tenha tomado medidas suficientes
 para proceder à transposição do conjunto das disposições da
 directiva para o conjunto do território nacional. (1) JO L 206 de 22.7.1992, p. 7.
 (1) JO L 73 de 14.3.1997, p. 5.
 Cancelamento do processo C-224/99(1)
 (2001/C 289/36)
 Acção instaurada em 28 de Agosto de 2001 contra
 o Reino da Bélgica pela Comissão das Comunidades
 Europeias Por despacho de 19 de Julho de 2001, o Presidente do
 Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias ordenou o
 cancelamento, no registo do Tribunal, do processo C-224/99:
 (Processo C-324/01) Comissão das Comunidades Europeias contra República Fran-
 cesa.
 (2001/C 289/35)
 (1) JO C 226 de 7.8.1999.
 Deu entrada em 28 de Agosto de 2001, no Tribunal de Justiça
 das Comunidades Europeias, uma acção contra o Reino da
 Bélgica instaurada pela Comissão das Comunidades Europeias,


text:
Mirtis – kiekvieno organizmo fizinės būties galutinė fazė. Organizme vykstant gyvybinės veiklos procesams, ląstelės nuolat žūva, tačiau jų vietą pakeičia naujos (plačiau žr. mitozė). Mirtis ištinka, kai sutrinka darni organizmo arba organizmo ir aplinkos apykaita. Mirties priežastys gali būti: progresuojantys senėjimo pakitimai, patologiniai procesai (įvairios ligos), gyvybę nutraukiantys įvairūs aplinkos veiksniai (pvz., savižudybė, avarija, nelaimingas atsitikimas, nužudymas).
 Biologija
 Vienaląsčių organizmų baigtis gali būti dvejopa: vienu atveju individas gali žūti dėl aplinkos veiksnių, kitu – besidalindamos jo ląstelės duoda pradžią naujam individui, o senasis žūsta, t. y. individo gyvenimo pabaiga sutampa su sekančios kartos individų egzistavimo pradžia.
 Aukštesniųjų daugialąsčių individų mirtis nestaigi. Skiriami du jos etapai:
 Klinikinė mirtis. Ji ištinka nutrūkus svarbiausioms gyvybinėms funkcijoms: netenkama sąmonės, sustoja širdis, dingsta pulsas, nutrūksta kvėpavimas. Tačiau dauguma organų ir ląstelių dar būna gyvi, ir laiku atlikus reanimaciją, organizmas atsigauna.
 Biologinė mirtis. Ląstelės nebeatsigauna, cheminiai procesai vyksta netvarkingai, ląstelės pradeda virškinti save ir irti.
 Mirtis organus ištinka taip pat nevienodai. Greičiausiai žūsta ypač specializuotų organų, kuriuose intensyvus metabolizmas, ląstelės. Pavyzdžiui, greičiausiai apmiršta galvos smegenų žievė. Sustojus kraujotakai, maždaug po 5-8 minučių smegenų žievėje prasideda negrįžtami procesai, ir jos atgaivinti nebeįmanoma. Po to žūsta žarnyno epitelio, plaučių, kepenų, širdies raumenų ląstelės. Šis procesas tęsiasi daug valandų ir dienų. Dėl nevienodo organų mirimo intensyvumo, žmogui praėjus kelioms dienoms po mirties susitraukinėja žarnynas ir kita. Plačiai paplitusi nuomonė, kad po biologinės mirties lavono plaukai ir nagai gali augti yra neteisinga. Nutrūkus kraujo tekėjimui į plauko folikulas plaukas augti nustoja. Vaizdas, kad mirusiojo plaukai ir nagai pailgėja, susidaro dėl to, kad išdžiūva ir susitraukia aplinkiniai audiniai. Biologinė mirtis yra ilgalaikė ir negrįžtanti.
 Žmogaus mirtimi medicinoje ir teisėje laikoma smegenų mirtis, kurią galima nustatyti pagal elektroencefalogramą. Toks mirties apibrėžimas svarbus organų donorystei, kadangi po smegenų mirties dar galima transplantacijai panaudoti gyvas organizmo dalis ir audinius.
 Mirties priežastys
 Skurdžiose šalyse dažniausia mirties priežastis yra infekcinės ligos (maliarija, AIDS, tuberkuliozė ir kt.) bei badas. Išsivysčiusiose šalyse žmonės įprastai miršta dėl kraujotakos ligų, rečiau dėl vėžio, virškinimo ir kvėpavimo sistemos sutrikimų. Išorinės mirties priežastys (autoavarijos, žmogžudystės, savižudybės, nelaimingi atsitikimai ir kt.) sudaro palyginti nedidelę dalį mirčių.
 Lietuvoje
 Lietuvos Statistikos Departamento duomenimis, 2007 m. Lietuvoje mirė 45,6 tūkstančio žmonių. Dažniausios mirties priežastys buvo šios:
 Kraujotakos sistemos ligos – 53,3 %
 Piktybiniai navikai – 18,1 %
 Išorinės mirties priežastys – 11,5 %
 Savižudybės – 2,3 %
 Transporto įvykiai – 1,9 %
 Nukritimai – 1,1 %
 Sušalimas – 1 %
 Atsitiktinis paskendimas – 0,8 %
 Nužudymai – 0,5
 Kitos – 3,9 %
 Virškinimo sistemos ligos – 6 %
 Kvėpavimo sistemos ligos – 6,8 %
 Kitos ligos – 4,3 %
 Mirtis kultūroje
 Praktiškai visose pasaulio tautose mirtis pažymima kaip ypatingas reiškinys. Su mirusiojo kūnu atliekamos tam tikros apeigos (pvz., šermenys), atliekamas kūno panaikinimo iš gyvųjų pasaulio ritualas (laidotuvės, kremacija, mumifikacija). Tiesa, šie ritualai labai priklauso nuo mirusiojo – valdovų, didvyrių, įžymybių, religinių lyderių pagerbimas paprastai būna itin ritualizuotas, pompastiškas, o štai su priešų, nusikaltėlių, savižudžių kūnais neretai elgtasi nepagarbiai (pvz., galvų medžiojimas).
 Daugelyje kultūrų egzistuoja dievybės, mitinės figūros, simbolizuojančios, atnešančios mirtį. Vakarų kultūroje tokie simboliai yra giltinė, mirties angelas. Mitologijose sutinkami įvairūs dievai – Hadas, Veliona, Achpučas, Kali ir kt.
 Tikima, kad kūnui mirus žmogaus siela patenka į pomirtinį gyvenimą. Kita teorija teigia, kad po mirties žmogaus sąmonė tiesiog išnyksta, prasideda „amžinoji užmarštis“.
 Taip pat skaitykite
 Gyvybė
 Mirtingumas
 Laidotuvės
 Asmens paskelbimas mirusiu
 Organų donorystė
 Memento mori
 Šaltiniai