text:
Muu päätös 2932/2015 - Korkein hallinto-oikeus
 Etusivu » Päätöksiä » Muita päätöksiä » Muupaatos » Muu päätös 2932/2015
 Diaarinumero: 2256/1/14, 2372/1/14 ja 2388/1/14
 ECLI-tunniste: ECLI:FI:KHO:2015:T2932
 2. Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta ja
 3. Kangasalan asemanseudun Omakotiyhdistys ry
 Vaasan hallinto-oikeus 11.6.2014 n:o 14/0188/2
 Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta kunnan ympäristönsuojeluviranomaisena on asiakirjoista ilmenevien aikaisempien vaiheiden jälkeen päätöksellään 17.4.2013 § 53 muuttanut A:n hakemuksesta ympäristönsuojelulain (86/2000) 58 §:n nojalla nykyisin Pirkanmaan Karting ry:n harjoittamaan toimintaan 10.1.2003 myönnettyä ja korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä 20.10.2004 lainvoiman saanutta ympäristönsuojelulain 28 §:n mukaista ympäristölupaa. Muutettu lupa korvaa vanhan ympäristöluvan. Uusi lupa on myönnetty seuraavin lupamääräyksin:
 1. Rata on tarkoitettu AKK Motorsport ry:n lajisääntöjen luokituksen mukaisille karting-autoille harjoitus- ja kilpailukäyttöön. Tämän lisäksi radalla saa ajaa ajokorttikoulutukseen liittyvää ajoharjoittelua autokoulun/ajo-opetusta antavan laitoksen valvonnassa tieliikennekelpoisella mopolla, mopoautolla, moottoripyörällä tai henkilöautolla. (YSL 43)
 2. Rataa saa käyttää 1.4.–31.10. välisenä aikana seuraavin toiminta-ajoin:
 ti–to klo 12.00–20.00
 pe, la klo 12.00–18.00
 su klo 12.00–16.00
 Lisäksi rataa saa käyttää ti–pe klo 9.00–12.00 sekä 1.11.–31.3. välisenä aikana ti–pe klo 10.00– 16.00 ajokorttikoulutukseen liittyvään ajoharjoitteluun määräyksen 1 mukaisesti, jolloin radalla saa olla ajamassa yhtä aikaa enintään 4 ajoneuvoa.
 Tämän lisäksi rataa saa edellä olevien radan aukioloaikojen ulkopuolella käyttää meluttomiin toimintoihin kuten esim. rullaluisteluun ja hiihtoon. (YSL 43 §)
 3. Harjoittelupäivinä radalla saa olla ajamassa yhtä aikaa enintään 10 karting-autoa. Rajoitus ei koske AKK Motorsport ry:n karting lajisääntöjen mukaista kilpailuun sisältyvää harjoittelua eikä kerran viikossa toteutettavaa juniori-iltaa. Juniori-illat on tarkoitettu ohjattuun junioritoimintaan alkeisharjoittelua varten. (YSL 43 §)
 4. Radalla saa järjestää vuodessa enintään kaksi AKK Motorsport ry:n karting lajisääntöjen mukaista arvokilpailua. Arvokilpailuviikolla radalla saa ajaa ti–ke klo 12.00–20.00, to–la klo 9.00– 20.00 ja sunnuntaina klo 10.00–18.00. Muita pienempiä AKK Motorsport ry:lle kilpailulupailmoituksen vaativia kilpailuja voidaan radalla järjestää neljä kappaletta. Näiden kilpailujen aikana saa radalla ajaa sunnuntaina klo 12.00–18.00, muutoin on noudatettava normaaleja radan aukioloaikoja. (YSL 43 §)
 5. Radan toiminnan aiheuttaman ajomelun enimmäisäänitaso ympäristön asuinalueilla saa olla enintään 60 dB (LAFmax). Määräys ei koske kilpailuja. (YSL 43 §)
 6. Rata on pidettävä suljettuna seuraavina päivinä: pääsiäisenaika (pitkäperjantai – toinen pääsiäispäivä), vappupäivä, helatorstai, helluntaipäivä, juhannus (juhannusaatto ja kaksi seuraavaa päivää) ja jokainen maanantai. Jokaista arvokilpailua on seurattava kaksi hiljaista päivää ja hiljainen viikonloppu (la–su). Mikäli arvokilpailut ovat peräkkäisinä viikonloppuina, tulee myös kilpailuja edeltävä viikonloppu (la–su) olla hiljainen. Muiden kilpailujen jälkeen tulee kilpailupäivien lukumäärän mukaisesti olla sama määrä hiljaisia päiviä. Jos muu kilpailu on viikonloppuna kaksipäiväinen, on kilpailuviikonloppua seurattava kaksi hiljaista päivää ja hiljainen viikonloppu (la–su). Hiljaisina päivinä rata on suljettu. (YSL 43 §)
 7. Kilpailuista, ohjatuista juniori-illoista ja hiljaisista päivistä tulee ilmoittaa vuosittain maaliskuun loppuun mennessä kirjallisesti Kangasalan ympäristönsuojeluun ja ne on oltava kaikkien luettavissa radalla ja ratayhdistyksen internet-sivuilla. Mikäli ilmoituksessa esitettyihin kilpailuihin tulee muutoksia, on muutosta haettava ympäristönsuojeluviranomaiselta kahta kuukautta ennen kilpailua. Muutoksenhausta on ilmoitettava radalla ja ratayhdistyksen internet-sivuilla kahta kuukautta ennen kilpailua. (YSL 43 §)
 8. Radalle tulee nimetä vastuuhenkilö, jonka tiedot on ilmoitettava vuosi-ilmoituksessa ja jonka tiedot ovat radalla näkyvissä. Vastuuhenkilön on oltava tietoinen ympäristöluvan sisällöstä. Rataa on valvottava radan aukioloaikoina. Ratavalvoja tulee olla tavoitettavissa aina radan aukioloaikana. Rataa tulee valvoa tallentavalla videovalvontalaitteistolla, jonka aineisto on toimitettava valvontaviranomaiselle pyydettäessä. (YSL 43 §)
 9. Radalla on toteutettava jatkuva AKK Motorsport ry:n karting lajisääntöjen mukainen ohiajomelumittaus myös harjoitteluaikoina. Mittauslaitteiston tulee olla sellainen, että sen avulla voidaan havaita radalla autot, joiden melutaso ylittää karting lajisääntöjen mukaiset raja-arvot. Mittalaite on kalibroitava mittalaitteen käyttöohjeen mukaisesti. Mittalaitteiston tulee tallentaa mittaustulokset. Auto, jonka melutaso ylittää raja-arvon, tulee välittömästi poistaa radalta. Tämä määräys koskee karting-autoja. (YSL 43 §)
 10. Pääsy rata-alueelle tulee estää aitaamalla alue niiltä osin kuin mainosaidat ja meluvallit eivät estä radalle pääsyä. Portit on pidettävä lukittuna, kun radalla ei ole toimintaa. (YSL 43 §)
 11. Radan käytöstä on pidettävä kirjaa, josta käy ilmi
 - minkä luokan karting-autoilla radalla päivittäin on ajettu
 - melumittauslaitteiston kalibrointipäivät
 - radalta poistettujen autojen määrä ja ajankohta, koska poistettu
 - ajankohdat, koska rataa on käytetty ajokorttikoulutukseen liittyvään ajoharjoitteluun
 - toiminnassa syntyvien jätteiden laji, määrä ja toimituspaikat
 - tiedot toteutuneista ja suunnitteilla olevista muutoksista toiminnassa
 Kirjanpito on vuosittain maaliskuun loppuun mennessä toimitettava ympäristönsuojeluviranomaiselle. (YSL 5 §, 46 §)
 12. Radalla saa käyttää äänentoistolaitteita vain turvallisuutta varten. Ne on säädettävä ja suunnattava siten, ettei niiden käytöstä aiheudu kohtuutonta haittaa lähiympäristöön. (YSL 43 §)
 13. Radalla ei saa tankata eikä huoltaa ajoneuvoja, vaan kyseisten toimenpiteiden tulee tapahtua tarkoin toimintaa varten suunnitellulla, asfaltoidulla ja imeytysmatoilla tai vastaavilla teknisillä ratkaisuilla suojatulla alueella. Radalla ei saa varastoida polttoaineita, öljyjä tai muita vesien tai muun ympäristön kannalta haitallisia aineita. Mikäli alueella tapahtuu öljyvahinko, siitä on välittömästi ilmoitettava hätäkeskukseen (112) ja ryhdyttävä välittömästi toimenpiteisiin vahingon leviämisen estämiseksi. Vahinkotilanteita varten kiinteistöllä on pidettävä öljyntorjuntaviranomaisen riittäväksi katsoma öljyntorjuntakalusto. (YSL 7 §, 8 §, 43 §)
 14. Alueella ei saa polttaa eikä haudata jätteitä. Jätteenkäsittelyssä tulee noudattaa Kangasalan kunnan yleisiä jätehuoltomääräyksiä. Vaaralliset jätteet on kerättävä ja pidettävä erillään ja ne saa toimittaa vain hyväksyttyyn vaarallisten jätteiden vastaanotto-/käsittelypaikkaan. Jätevedet tulee kerätä säiliöön ja toimittaa asianmukaiseen käsittelypaikkaan. (YSL 7 1, 8, 43 §, 45 §)
 15. Ympäristönsuojeluviranomainen voi määrätä toiminnanharjoittajan teettämään ulkopuolisella asiantuntijalla melumittauksia ja päivittämään meluselvityksen. Lupaviranomainen voi edellä mainittujen mittausten tai selvitysten perusteella täsmentää lupamääräyksiä tai täydentää lupaa. (YSL 43 §, 55 §)
 16. Alueelta tulevien hulevesien laatua tulee tarkkailla. Tarkkailunäytteet tulee ottaa keväällä ja syksyllä rata-alueen itäpuolelta kahdesta pisteestä, jonne alueen hulevedet johdetaan. Näytteistä tulee määrittää pH, CODMn, sähkönjohtokyky, lämpötila ja aistinvaraisesti öljyhiilivedyt. Mikäli tuloksissa tavataan poikkeavuutta öljyhiilivetyjen osalta, tulee vesinäyte tutkia laboratoriossa öljyjakeitten C10 – C40 osalta. Tarkkailutulokset tulee toimittaa vuosiyhteenvedon yhteydessä. (YSL 46 §)
 17. Toiminnanharjoittajan vaihtumisesta, toiminnan valvonnan kannalta olennaisista muutoksista, toiminnan pitkäaikaisesta keskeyttämisestä tai lopettamisesta on viipymättä ilmoitettava ympäristönsuojeluviranomaiselle. (YSL81 §)
 18. Toiminnan lopettamisen jälkeen luvanhaltijan on selvitettävä mahdollinen toiminnasta aiheutunut maaperän pilaantuminen. Alueelta on poistettava kaikki jätteet. (YSL 43 §)
 Jos asetuksella annetaan tämän lain tai jätelain nojalla jo myönnetyn luvan määräystä ankarampia säännöksiä tai luvasta poikkeavia säännöksiä luvan voimassaolosta tai tarkistamisesta, on asetusta luvan estämättä noudatettava. (YSL 56 §)
 Rakennus- ja ympäristölautakunta on perustellut päätöstään seuraavasti:
 Luvan myöntäminen edellyttää, ettei toiminnasta, asetettavat lupamääräykset ja toiminnan sijoituspaikka huomioon ottaen, aiheudu yksinään tai yhdessä muiden toimintojen kanssa terveyshaittaa taikka muuta merkittävää ympäristön pilaantumista tai sen vaaraa. Toiminnan tulee täyttää ympäristönsuojelulain ja jätelain sekä niiden nojalla annettujen asetusten vaatimukset. Lupamääräykset on annettu ehkäisemään ympäristön pilaantumista ja pilaantumisen vaaraa ja ne perustuvat niissä mainittuihin oikeusohjeisiin.
 Toiminta-aikojen, kilpailujen ja harjoittelijamäärien rajoittaminen sekä hiljaisten päivien lisääminen on tarpeen melun aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi sekä lähiasutukselle aiheutuvan ennalta arvioidusta poikkeavan melun vähentämiseksi, viittaus KHO:n päätös 5.7.2012.
 Arvokilpailuja sallitaan järjestettävän kaksi ja muita kilpailuja neljä. Meluesteiden lisäämisellä ei ole pystytty riittävästi vähentämään meluhaittoja lähiasutukselle. Tämän vuoksi lupaan on lisätty hiljaisia päiviä, joiden määrä on suhteessa kilpailujen määrään. (määräykset 2 – 4, 6 – 9, 12)
 AKK Motorsport ry:n karting lajisääntöjen mukaan arvokilpailuja ovat Suomen mestaruuskilpailu (SM) ja CUP-kilpailu (CUP). Arvokilpailujen tapaiseksi kilpailuksi voidaan katsoa kuuluvan myös Euroopan mestaruuskilpailu. AKK julkaisee arvokilpailuista vuosittain omat sarjasäännöt. Säännöillä tarkennetaan kilpailukohtaisia toimintoja muun muassa luokat, ajoajat ja kilpailupäivät. Muilla kilpailuilla tarkoitetaan niitä kilpailuja, joista on tehtävä kirjallinen ilmoitus AKK:lle. Kilpailuiden järjestämisessä noudatetaan AKK Motorsport ry:n karting lajisääntökirjaa.
 AKK Motorsport ry:n karting lajisääntöjen mukaan karting-auton tulee täyttää vaaditut desibelirajat. Irronnut tai vioittunut äänenvaimennin / imuäänenvaimennin on välittömästi korjattava ratavarikolla. Äänenvaimentimen tulee rajoittaa moottorin enimmäismelu moottorin toimiessa suurimmalla tehollaan nykyisen sääntöjen mukaan seuraavasti:
 - Raket 100,0 dB (A)
 - Muut luokat 103,0 db (A)
 Sääntöjen mukaan melumittari on kalibroitava valmistajan antamien ohjeiden mukaisesti. Säännöissä annetaan ohjeet myös melumittaukseen. Melumittaustulosten tallentamisella on haluttu varmistaa lupamääräysten noudattaminen ja tiedonkulku toiminnanharjoittajalta lupaviranomaiselle. (määräykset 1, 3, 4, 7, 9)
 Nykytoiminnan mukaisista juniori-illoista ei ole todettu aiheutuneen sellaista haittaa asutukselle, että autojen määrää radalla on tarpeen rajata. (määräys 3)
 Ajotoiminnan luonteen vuoksi on tarpeen ottaa huomioon enimmäismelu. Enimmäisäänitasona on oikeuskäytännössä vakiintuneeksi sovellettu asuinalueilla 60 dB (LAFmax) äänitasoa. (määräys 5)
 Raportointia, kirjanpitoa ja tiedottamista koskevat määräykset on annettu valvonnallisista syistä. Asukkailla on myös oikeus saada tietoonsa kilpailujen ja hiljaisten päivien ajankohdat hyvissä ajoin. Valvontaa koskevalla määräyksellä on haluttu varmistaa lupamääräysten noudattaminen toiminnassa ja tiedonkulku toiminnanharjoittajalta lupaviranomaiselle. (määräykset 7, 8, 11, 16)
 Määräys alueen aitaamisesta ehkäisee alueen väärinkäyttöä sekä roskaantumista ja maaperän pilaantumista. (määräys 10)
 Poikkeuksellisiin tilanteisiin varautumalla voidaan ehkäistä ja vähentää onnettomuuksista aiheutuvia haitallisia terveys- ja ympäristövaikutuksia sekä ympäristön pilaantumisen vaaraa. Vahinkotilanteista ilmoittaminen hätäkeskukseen on tarpeen vahingon laajuuden arvioimiseksi sekä tarvittavien toimenpiteiden määrittelemiseksi. (määräys 13)
 Jätelain mukaan jätehuolto on järjestettävä siten, ettei jätteistä tai jätehuollosta aiheudu vaaraa tai haittaa terveydelle tai ympäristölle. Erilaatuisia vaarallisia jätteitä ei saa sekoittaa keskenään eikä muihin jätteisiin tai aineisiin. Toiminnassa syntyvät vaaralliset jätteet on kerättävä ja käsiteltävä siten, ettei niistä aiheudu ympäristön pilaantumista. Valvonta edellyttää kirjanpitoa kiinteistöllä syntyvistä vaarallisista jätteistä ja niiden käsittelystä. (määräykset 11, 14)
 Toiminnanharjoittajan on oltava riittävästi selvillä toimialansa ympäristön kannalta parhaan käyttökelpoisen tekniikan kehittymisestä ja varauduttava tällaiseen toimintaan soveltuvan tekniikan käyttöönottoon. (määräykset 1, 13)
 Ajokorttikoulutukseen liittyvän ajoharjoittelun autokoulun / ajo-opetusta antavan laitoksen valvonnassa tieliikennekelpoisella mopolla, mopoautolla, moottoripyörällä tai henkilöautolla ei voida katsoa aiheuttavan sellaista meluhaittaa lähiympäristöön, ettei radalla voitaisi annettuina kellonaikoina sitä harjoittaa. (määräykset 1, 2)
 Toiminnasta ei aiheudu melun lisäksi muita sellaisia päästöjä, joista voi aiheutua ympäristön pilaantumisen vaaraa siten, että niistä on tarpeen antaa päästömääräyksiä.
 Lupapäätöksessä on otettu huomioon Vaasan hallinto-oikeuden päätös 12.1.2011 nro 11/0004/3 ja korkeimman hallinto-oikeuden päätös 5.7.2012, sekä terveysvalvonnan johtajan ja A:n asiaan toimittamat asiakirjat, Pirkanmaan ELY-keskuksen lausunto ja jätetyt muistutukset.
 Päätös korvaa korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen 20.10.2004. Päätös on voimassa toistaiseksi. Hakemus lupamääräysten tarkistamiseksi tulee tehdä vuoden 2022 loppuun mennessä. (YSL 55 §)
 Hakemuksen mukainen toiminta tulee aloittaa lupapäätöksen mukaisesti muutoksenhausta huolimatta, koska täytäntöönpano ei tee muutoksenhakua hyödyttömäksi ja korkein hallinto-oikeus on velvoittanut muuttamaan ympäristölupaa. Muutoksenhakutuomioistuin voi kieltää päätöksen täytäntöönpanon. Vakuutta ei ole tarpeen asettaa, koska kyseessä on voimassa oleva toiminta, jonka toiminta-aikaa rajoitetaan lupapäätöksessä.
 Rakennus ja ympäristölautakunnan päätöksessä sovelletut oikeusohjeet
 Kangasalan jätehuoltomääräykset 1.1.2006
 Vaasan hallinto-oikeus on valituksenalaisella päätöksellään, siltä osin kuin nyt on kysymys, muun ohella A:n ja hänen asiakumppaniensa sekä Kangasalan asemanseudun Omakotiyhdistys ry:n valituksista kumonnut rakennus- ja ympäristölautakunnan päätöksen. Asian näin päättyessä lausuminen Pirkanmaan Karting ry:n valituksesta on rauennut. Päätöksen kumoutuessa on kumoutunut myös määräys toiminnan aloittamisesta muutoksenhausta huolimatta.
 Pirkanmaan Karting ry:llä on ollut toiminnalleen korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä lainvoimaiseksi 20.10.2004 tullut ympäristölupa (Kangasalan ympäristölautakunnan päätös 10.1.2003). Kyseinen ympäristölupa on määrätty olemaan voimassa toistaiseksi ja hakemus lupamääräysten tarkistamiseksi oli määrätty tekemään vuoden 2012 loppuun mennessä. Nyt valituksenalaisessa päätöksessä ei ole ollut kysymys lupapäätöksen tarkistamisesta vaan ympäristönsuojelulain 58 §:n perusteella tehdystä päätöksestä, jossa haitankärsijän hakemuksesta on tullut arvioida toiminnasta aiheutuvan pilaantumisen määrää ympäristölupaan 10.1.2003 nähden.
 Lähtökohta nyt esillä olevan asian ratkaisulle
 Korkeimman hallinto-oikeus on päätöksellään 5.7.2012 taltionumero 1909 pysyttänyt Vaasan hallinto-oikeuden 12.1.2011 antaman päätöksen (nro 11/0004/3) lopputuloksen eli sen, että karting-radan toiminnasta on aiheutunut lähimmillä asuinkiinteistöillä meluhaittaa, joka poikkeaa olennaisesti ennalta arvioidusta tavalla, jota ympäristönsuojelulain 58 §:n 1 momentissa tarkoitetaan ja että lautakunnan tulee näin ollen käsitellä haitankärsijän vireille panema ympäristöluvan muuttamista koskeva asia.
 Valituksenalainen päätös suhteessa voimassa olevaan ympäristölupaan
 Valituksenalaisessa päätöksessä on toiminnasta aiheutuvan meluhaitan vähentämiseksi tehty useita muutoksia esimerkiksi lyhentämällä päivittäisiä ajoaikoja sekä määräämällä rata pidettäväksi kiinni maanantaisin. Rata on määrätty pidettäväksi suljettuna useina juhlapyhinä sekä määräämällä hiljaisia viikonloppuja kompensoimaan kilpailuviikonloppujen melurasitusta. Autojen yhtä- aikaisesta lukumäärästä radalla on annettu määräys eli harjoittelupäivinä tietyin poikkeuksin saa ajamassa olla enintään 10 karting-autoa.
 Toisaalta lautakunta on päätöksellään sallinut vuosittain järjestettäväksi kilpailujen määräksi kuusi aikaisemman neljän asemesta. Radalla on sallittu uutena toimintana ajokorttikoulutukseen liittyvä ajoharjoittelu (toiminnan olennainen muutos). Lisäksi valituksenalaisesta päätöksestä puuttuu voimassa olevan luvan mukainen A-painotetulle päiväajan keskiäänitasolle määrätty raja 55 dB.
 Ympäristönsuojelulain 58 §:n mukaisessa luvan muuttamista koskevassa asiassa on asian käsittelyn aikaisemmat vaiheet huomioon ottaen tarkoituksena luvan muuttaminen siten, että toiminnasta aiheutuva ympäristön pilaantuminen eli meluhaitta vähenee. Rakennus- ja ympäristölautakunnan kuulutuksessa 4.2.2013 (nähtävillä 4.2.–7.7.2013) on ilmoitettu edellä sanotun mukaisesti muun ohessa se, että ympäristölupaa tullaan muuttamaan siten, että luvan muuttamisen lähtökohta on terveysvalvonnan johtajan esitys. Rakennus- ja ympäristölautakunta on kuitenkin menetellyt virheellisesti tekemällä ympäristölupaan sellaisia muutoksia, jotka ovat omiaan lisäämään tai ainakin voivat lisätä melurasitusta lähialueella. Päätös on tämän johdosta kumottava. Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta on 25.2.2014 antamallaan päätöksellä ratkaissut ympäristöluvan tarkistamishakemuksen. Kyseinen päätös on tullut lainvoimaiseksi Vaasan hallinto-oikeuden päätöksellä 11.6.2014 nro 14/0189/2. Kyseinen päätös on korvannut ympäristölautakunnan ympäristöluvan 10.1.2003, johon toiminnan laillisuutta ja vaikutuksia on tässä valituksenalaisessa asiassa verrattu. Näin ollen asiaa ei ole tarpeen palauttaa lautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi.
 Ympäristönsuojelulaki (86/2000) 58 §
 Asian ovat ratkaisseet hallinto-oikeuden jäsenet Marja Lampi, Janne Marttila ja Sauli Viitasaari. Asian esittelijä Matti Suontausta.
 1. A ja hänen asiakumppaninsa ovat valituksessaan vaatineet, että Vaasan hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja asia palautetaan Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi.
 Korkein hallinto-oikeus oli päätöksellään 5.7.2012 taltionumero 1909 pysyttänyt voimassa Vaasan hallinto-oikeuden 12.1.2012 antaman päätöksen n:o 11/0004/3, jossa todettiin Kangasalan Lentolan kartingradan toiminnasta aiheutuneen lähimmillä asuinkiinteistöillä meluhaittaa, joka ympäristönsuojelulain 58 §:n 1 momentissa tarkoitetulla tavalla poikkesi olennaisesti ennalta arvioidusta, ja asia palautettiin rakennus- ja ympäristölautakunnalle ympäristöluvan muuttamista varten. Lautakunta päätti 17.4.2013 (§ 53) Pirkanmaan Karting ry:n ympäristöluvan muuttamisesta. Päätös sisälsi valittajien käsityksen mukaan kuitenkin useita huononnuksia, jotka lisäävät entisestään meluhaittaa.
 Kartingradan alkuperäinen ympäristölupa tuli lainvoimaiseksi korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä 20.10.2004 taltionumero 2633. Luvan mukaan hakemus lupamääräysten tarkistamiseksi tuli tehdä vuoden 2012 loppuun mennessä. Pirkanmaan Karting ry jätti hakemuksen määräajassa. Kangasalan ympäristötoimi ja lautakunta kuitenkin ottivat asian käsiteltäväkseen vasta loppuvuodesta 2013. Asiassa ilmeni, että ympäristöluvan muuttamista ja ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamista koskevat asiat käsitellään eri prosesseissa. Valitusprosessi ympäristöluvan muuttamisesta käynnistyi kesällä 2013 ja lautakunnan antoi alkuperäisen luvan lupamääräysten tarkistamispäätöksen 25.2.2014 (§ 18).
 A ja hänen asiakumppaninsa valittivat ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamispäätöksestä hallinto-oikeuteen, mutta tämä valitus sittemmin peruutettiin. Valittajat eivät sen sijaan ole peruuttaneet valitustaan valituksenalaisessa asiassa, vaan uudistavat edelleen valituksessaan hallinto-oikeudelle esittämänsä vaatimukset. Ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamispäätöksessä 25.2.2014 (§ 18) todetaan, että lautakunta on kokouksessaan 17.4.2013 (§ 53) muuttanut ympäristölupaa. Päätöksestä on valitettu. Kun päätös tulee lainvoimaiseksi, se korvaa voimassa olevan ympäristöluvan. Lisäksi mainitussa lupamääräysten tarkistamispäätöksessä todetaan, että päätös korvaa Kangasalan ympäristölautakunnan 17.12.2002 § 169 ympäristölupapäätöksen ja korkeimman hallinto-oikeuden 20.10.2004 antaman päätöksen taltionumero 2633.
 Ympäristöluvan lupamääräyksiä tarkistettaessa lupaan ei lain mukaan voida tehdä isoja muutoksia. Isompia muutoksia lupaan voidaan tehdä vain ympäristöluvan muuttamisen yhteydessä. Näin ollen lupamääräysten tarkistamispäätöksessä tehtiin alkuperäiseen lupaan vain lieviä muutoksia. Edellä esitetyillä perusteilla hallinto-oikeuden päätös tulee kumota ja asia palauttaa rakennus- ja ympäristölautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi. Lentolan kartingradan melusta lähiasukkaille aiheutuva todettu terveyshaitta on otettava huomioon Kangasalan terveysvalvonnan johtajan syksyllä 2010 esittämän mukaisesti. Lähiasukkailla tulee olla oikeus terveelliseen ympäristöön sekä iltaisin riittävään lepoon ja virkistykseen ilman kohtuutonta moottoriratamelua.
 2. Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta on valituksessaan vaatinut, että Vaasan hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja rakennus- ja ympäristölautakunnan päätös saatetaan voimaan.
 Vaatimuksensa tueksi lautakunta on esittänyt seuraavaa:
 Rakennus- ja ympäristölautakunta toteaa, että sillä on oikeus valittaa asiassa, koska kyseessä on ympäristönsuojelulain (86/2000) 97 §:n 2 momentissa tarkoitettu yleisen ympäristönsuojeluedun valvonta-asia. Asiassa tutkitaan, voiko lupamääräysten tarkistamispäätös korvata ympäristöluvan muuttamispäätöksen, joka kohdistuu ympäristölupaan, jonka määräyksiä on tarkistettu ympäristöluvassa määrätyn mukaisesti.
 Hallituksen esityksen (84/1999 vp) mukaan ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamispäätöksessä tarkistetaan ympäristönsuojelulain 55 §:n mukaisesti lupamääräyksiä ja ympäristönsuojelulain 58 §:n mukaisessa ympäristöluvan muuttamispäätöksessä tarkistetaan koko lupa. Hallinto-oikeus on valituksenalaisella päätöksellään sivuttanut korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisun 5.7.2012, että lupaa tulee muuttaa. Lautakunnan käsityksen mukaan lupamääräysten tarkistamispäätös ei tee tarpeettomaksi ympäristöluvan muuttamispäätöstä. Lisäksi lautakunta on viitannut luvan muuttamista ja lupamääräysten tarkistamista koskevien asioiden välisistä tulkintaeroista korkeimman hallinto-oikeuden vuosikirjapäätökseen KHO 2014:3.
 Hallinto-oikeus on virheellisesti todennut, että melua aiheuttavaa toimintaa olisi ympäristöluvan muuttamispäätöksessä lisätty verrattuna aikaisempaan lupaan. Ajokorttikoulutukseen liittyvä ajoharjoittelu ei ole ympäristönsuojelulain tarkoittamaa ympäristöluvan vaativaa toimintaa, eikä siitä ei voida katsoa maksimissaankaan aiheutuvan tavanomaista liikennettä korkeampaa melua (enintään neljä ajoneuvoa radalla). Ajokorttikoulutukseen liittyvä ajoharjoittelu tarkoittaa autokoulun/ajo-opetusta antavan laitoksen valvonnassa tieliikennekelpoisella mopolla, mopoautolla, moottoripyörällä tai henkilöautolla tapahtuvaa ajoa.
 Muutetussa ympäristölupapäätöksessä on aiempaan lupaan verrattuna lisätty meluhaitan vähentämiseen liittyviä toimenpiteitä seuraavasti:
 - Karting-autojen päivittäisiä ajoaikoja on vähennetty sekä aamu- että ilta-ajon osalta.
 - Karting-autojen määrää radalla on vähennetty normaaleina harjoitteluaikoina 10 ajoneuvoon radan maksimiajoneuvomäärästä 34.
 - Hiljaisia päiviä on määrätty pidettäväksi jatkuvina juhlapyhät, juhannuksen aika ja kaikki maanantait sekä kilpailuihin sidottuina hiljaisina päivinä. Hiljaisten päivien määrä on suhteutettu terveysvalvonnan johtajan esitykseen.
 - Pidennetyn aukioloajan vaativien kilpailujen (arvokilpailut) määrää on rajattu kahteen, muita pienempiä kilpailuja voidaan pitää neljä kappaletta, jolloin on noudatettava normaaleja radan aukioloaikoja, lukuun ottamatta sunnuntaina kahden tunnin pidennetty aukioloaika klo 18.00 asti. Aiemmin voitiin pitää neljä kilpailua viikonloppuisin pidennetyin aukioloajoin. Jokaista arvokilpailua on seurattava kaksi hiljaista päivää ja hiljainen viikonloppu (la–su). Mikäli arvokilpailut ovat peräkkäisinä viikonloppuina, tulee myös kilpailuja edeltävä viikonloppu (la–su) olla hiljainen. Muiden kilpailujen jälkeen tulee kilpailupäivien lukumäärän mukaisesti olla sama määrä hiljaisia päiviä. Jos muu kilpailu on viikonloppuna kaksipäiväinen, on kilpailuviikonloppua seurattava kaksi hiljaista päivää ja hiljainen viikonloppu (la–su). Hiljaisina päivinä rata on suljettu.
 - Ajomelun enimmäistaso asuinalueilla saa olla enintään 60 dB (LAFmax).
 Kilpailuja ei koske 60 dB:n enimmäisäänirajoitus. Aiemmin kilpailujen aikaisten melumittausten mukaan enimmäisäänitasoa ei ole ylitetty. Vaasan hallinto-oikeuden päätöksen 16.3.2012 n:o 12/0083/1 perusteluissa hallinto-oikeus muun muassa katsoo ympäristönsuojelulain 42 §:n 1 momentin edellytykset huomioon ottaen, että enimmäisäänitasoa koskeva raja-arvo voidaan asettaa siten, että se ei koske kilpailuja, joita on rajoitettu määrä vuodessa. Melutason ohjearvoista annetun valtioneuvoston päätöksen (993/1992) 1 §:n mukaan päätös ei koske ampuma- ja moottoriurheiluratoja. Muutetun luvan lupamääräyksistä puuttuu myös voimassa olevan luvan mukainen A-painotetulle päiväajan keskiäänitasolle määrätty raja-arvoa 55 dB.
 Ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamispäätöksessä on tarkasteltu luvan määräyksiä, ei koko ympäristölupaa, kuten ympäristöluvan muuttamispäätöksessä, ja meluntorjuntatoimenpiteet ovat huomattavasti vähäisempiä (päivittäiset ajoajat pidempiä, hiljaisia päiviä vähemmän, autojen määrää ei ole rajoitettu) kuin muutetussa ympäristöluvassa. Muutoin rakennus- ja ympäristölautakunta on viitannut hallinto-oikeudelle 28.8.2013 antamaansa lausuntoon koskien valituksia ympäristöluvan muuttamispäätöksestä sekä rakennus- ja ympäristölautakunnan ympäristöluvan muuttamispäätökseen 17.4.2013 (§ 53) ja sen perusteluihin.
 Edellä esitetyn perusteella ympäristöluvan muuttamispäätöksen tullessa lainvoimaiseksi sen tulee korvata ympäristöluvan lupamääräysten tarkistamispäätös. Näin ollen hallinto-oikeuden ratkaisu tulee kumota ja rakennus- ja ympäristölautakunnan muutettu ympäristölupapäätös tulee saattaa voimaan.
 3. Kangasalan asemanseudun Omakotiyhdistys ry on valituksessaan vaatinut, että Vaasan hallinto-oikeuden päätös kumotaan ja asian palautetaan rakennus- ja ympäristölautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi.
 Vaatimuksensa tueksi yhdistys on esittänyt seuraavaa:
 Ympäristöluvan muuttaminen ja alkuperäisen ympäristöluvan lupamääräysten tarkistaminen on käsitelty erillisinä prosesseina ajallisesti rinnakkain johtuen pitkistä käsittelyajoista. Omakotiyhdistys päätti olla valittamatta lautakunnan 25.2.2014 (§ 18) antamasta lupamääräysten tarkistamispäätöksestä, koska vain näin tarkistettu lupa saatiin voimaan odotettaessa luvan muuttamista koskevan käsittelyn valmistumista. Jos lupamääräysten tarkistamispäätöksestä olisi valitettu, voimassa olisi edelleen alkuperäinen, oikeuden lupaehdoiltaan riittämättömäksi toteama lupa. Omakotiyhdistys päätti olla valittamatta lupamääräysten tarkistamispäätöksestä (§ 18), koska tässä päätöksessä oli ilmoitettu, että lautakunnan päätöksellä 17.4.2013 (§ 53) muutettu lupa korvaa lainvoimaiseksi tultuaan lupamääräysten tarkistamispäätöksen.
 Omakotiyhdistys ei ole hyväksynyt lupamääräysten tarkistamispäätöksen sisältöä pysyvästi voimassa olevaksi. Lupamääräysten tarkistamispäätöksen perusteluissa on todettu, että lupamääräysten tarkistamisen yhteydessä ei enää tarkastella, voidaanko lupa myöntää, vaan kyse on olemassa olevan luvan lupamääräysten päivittämisestä. Radan toiminta-aikojen ja toiminnan laajentamisen merkittävä muuttaminen ratkaistaan ympäristöluvan muuttamisasiana.
 Lupamääräysten tarkistamispäätöksen lupamääräykset ovat erityisesti radan käyttöaikojen osalta merkittävästi huonommat kuin hallinto-oikeuden valituksenalaisella päätöksellään kumoamassa muutetussa lupapäätöksessä 17.4.2013 (§ 53). Tarkistetussa luvassa radan teoreettinen viikoittainen käyttöaika on 69 h, kun kumotussa luvassa se oli 40 h/viikko. Tarkistetusta luvasta puuttuu myös viikoittainen hiljainen päivä kokonaan ja viikonlopun ajoajat ovat laajemmat. Myöskään harjoittelun aikaista ajoneuvojen enimmäismäärää ei ole määritelty.
 Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta on antanut valitusten johdosta selityksen. Lautakunta on viitannut lausuntoonsa Vaasan hallinto-oikeudelle ja valitukseensa korkeimmalle hallinto-oikeudelle. Toisin kuin valituksissa ja hallinto-oikeuden valituksenalaisessa päätöksessä on todettu, muutetussa ympäristöluvassa on eri toimenpiteillä vähennetty meluhaittaa verrattuna aiempaan lupaan. Näin ollen asian palauttaminen lautakunnalle uuteen käsittelyyn ei ole tarkoituksenmukaista. Muutoin valituksissa ei ole esitetty mitään sellaista uutta, mitä ei olisi otettu huomioon lautakunnan edellä mainitussa lausunnossa ja valituksessa. Hallinto-oikeuden päätös tulisi kumota ja lautakunnan päätös saattaa voimaan.
 Pirkanmaan Karting ry on antanut valitusten ja rakennus- ja ympäristölautakunnan selityksen johdosta selityksen. Asiassa ei ole esitetty mitään uutta, minkä vuoksi yhdistys on viitannut asiassa aiemmin lausumaansa.
 Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue on ilmoittanut, ettei sillä ole valitusten johdosta lausuttavaa.
 A ja hänen asiakumppaninsa ovat antaneet rakennus- ja ympäristölautakunnan ja Pirkanmaan Karting ry:n selitysten johdosta vastaselityksen, jossa on lausuttu muun ohella, että ympäristöluvan muuttaminen voi tapahtua vain siten, että meluhaittaa pienennetään esimerkiksi toimintaa rajoittamalla. Lähtökohtana valituksenalaisessa asiassa on tullut olla melua vähentävien muutosten määrääminen tehtäväksi. Kun lautakunnan päätöksessä 17.4.2013 (§ 53) hiljaiset viikonloput on sidottu kilpailuihin, se voi johtaa siihen, että ilman kilpailuja koko ajokaudella ei ole yhtään hiljaista viikonloppua. Viime vuosina kilpailuja ei ole ollut juhannuksen ja elokuun ensimmäisen viikon välisenä aikana. Siten tuona aikana eli tärkeimpänä loma-aikana ei uudenkaan luvan mukaan olisi yhtään hiljaista viikonloppua. Kesäaikana tulisi hiljaisia viikonloppuja olla terveysvalvonnan johtajan esityksen mukaisesti yksi kuukaudessa.
 Rakennus- ja ympäristölautakunnan valituksessa todetaan, että karting-radan toiminta-aikana ei ole ollut keskiäänitason raja-arvon ylityksiä. WSP Finland Oy:n 4.–5.9.2010 ja 10.8.2014 melumittaukset ovat toiminnanharjoittajan teettämistä mittauksista kuitenkin ainoat, jotka täyttivät mittaukselle vaaditut olosuhteet. Niissä todetaan, että mittaukset on tehty pienempien eli hiljaisimpien autoluokkien ollessa radalla. Silti enimmäismelutaso lähimmillä kiinteistöillä oli uusimmissa mittauksissa 59 dB(A). Vuoden 2010 mittauksissa enimmäismelutasot ylittivät sallitun 60 dB:n tason. Isompien autoluokkien lähtömelutaso saa kartingin lajisääntöjen mukaan olla 3 dB(A) suurempi kuin pienten luokkien autojen. Lisäksi kaikissa luokissa on muun muassa ulkolämpötilasta johtuvia lisätoleransseja jopa noin +6 dB(A). Melumittausten teettäminen kuuluu toiminnanharjoittajalle. Melumittausten ajoittaminen aina hiljaisimpiin autoluokkiin on ollut selvästi tietoinen valinta. Koska radan huonon suunnittelun (ratalinjaus aivan tontin rajalla) takia kunnollisia meluvalleja ei lähimmän asutuksen suuntaan ole rakennettu ja koska moottoriratamelu on normaalia liikennemelua selvästi häiritsevämpää, tulisi melurajojen olla enimmäismelutasoa 60 dB ja keskiäänitasoa 55 dB (LAeq, klo 7–22) alhaisempia.
 A ja hänen asiakumppaninsa ovat vielä toimittaneet asiaan lisäkirjoituksen. Kirjoituksessa on muun muassa esitetty, että radan länsipuolelle (ei asutuksen suuntaan) on rakennettu noin kahden metrin korkuinen maavalli, josta voidaan arvioida, ettei sillä ole juurikaan vaikutusta melun leviämiseen. Tämän meluvallin vuoksi kauempana oleville asutuksille melu kuitenkin kantautuu jopa terävämmin heijastuksena radalta.
 Kangasalan rakennus- ja ympäristölautakunta on ilmoittanut, ettei sillä ole Pirkanmaan Karting ry:n selityksen johdosta lausuttavaa.
 Kangasalan asemanseudun Omakotiyhdistys ry on antanut rakennus- ja ympäristölautakunnan ja Pirkanmaan Karting ry:n selitysten johdosta vastaselityksen. Yhdistys on uudistanut vaatimuksena Vaasan hallinto-oikeuden päätöksen kumoamisesta ja uudistanut valituksessaan Vaasan hallinto-oikeudelle esittämänsä. Yhdistys ei hyväksy rakennus- ja ympäristölautakunnan vaatimusta rakennus- ja ympäristölautakunnan päätöksen 17.4.2013 (§ 53) voimaan saattamisesta. Kuten hallinto-oikeus päätöksessään toteaa, luvan muutoksessa ei voida hyväksyä toiminnan laajentamista ja siten meluhaitan mahdollista lisääntymistä. Kilpailujen määrää ei voida lisätä eikä uutta toimintaa aloittaa. Päätöksessä on määrättä enimmäisäänitaso ja suurin sallittu päiväaikainen A-painotettu keskiäänitaso ja niiden tulee koskea myös kilpailutoimintaa. Asia on palautettava lautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi. Yhdistys on hyväksynyt lupamääräysten tarkistamista koskevan päätöksen vain, koska sen on ilmoitettu olevan voimassa väliaikaisesti ympäristöluvan muuttamista koskevan päätöksen lainvoimaiseksi tuloon saakka.
 Hallinto-oikeus on päätöksessään lausunut kuulutuksessa todetun, että ympäristölupaa tullaan muuttamaan siten, että luvan muuttamisen lähtökohtana on terveysvalvonnan johtajan esitys. Hallinto-oikeus on katsonut, että lautakunta on menetellyt virheellisesti tekemällä päätökseen muutoksia, jotka ovat omiaan lisäämään tai ainakin voivat lisätä melurasitusta lähialueella.
 Terveysvalvonnan johtajan esitys ei ole ollut kuulutuksen liitteenä. Asiakirjoista ilmenee, että terveysvalvonnan johtaja on esittänyt melun rajoittamiseksi ajokauden aikana (1.4.–31.10.) vähintään yhtä arkipäivää/viikko, jolloin radalla ei ajeta; ajalla 15.5.–15.9. yhtä viikonloppua kuukaudessa, jolloin radalla ei ajeta; ajoajan määräämistä loppumaan arkisin klo 19.00; isoäänisten autojen käytön rajaamista tiettyihin ennalta sovittuihin päiviin ja asioista tiedottamista nettisivuilla tai muutoin.
 Luvan muuttamisesta annetulla päätöksellä toiminta-aikoja on lyhennetty ja tehty lukuisia muitakin meluhaittaa vähentäviä muutoksia. Toisaalta muun ohella kilpailujen määrää on lisätty neljästä kuuteen. Lisäksi on sallittu ajoharjoittelutoiminta. Kun otetaan huomioon kuulutuksen väljä sisältö sekä lautakunnan ajoharjoittelutoiminnasta esittämä, terveysvalvonnan johtajan esityksestä poikkeamista ei voida pitää sellaisena menettelyvirheenä, jonka johdosta lautakunnan päätös olisi tullut kumota.
 Muutetun luvan voimaansaattaminen tai asian palauttaminen
 Valituksen kohteena olevalla, 17.4.2013 ympäristönsuojelulain (86/2000) 58 §:n nojalla tehdyllä päätöksellä on muutettu haitankärsijöiden vaatimuksesta 10.1.2003 annetun ympäristöluvan määräyksiä.
 Mainittu 10.1.2003 annettu ympäristölupa on korvattu tarkistamishakemukseen 25.2.2014 annetulla päätöksellä, joka on korvannut 2003 annetun ympäristöluvan. Tarkistamishakemukseen annettu päätös on saanut lainvoiman Vaasan hallinto-oikeuden päätöksellä 11.6.2014.
 Muutettu vuonna 2003 myönnetty ympäristölupa on lakannut olemasta voimassa, eikä sitä enää voida saattaa muutettuna voimaan niin, että se korvaisi mainitun luvan korvanneen ja 2014 lainvoimaiseksi tulleen tarkistetun luvan. Mainittuun lainvoimaiseen ja nykyisin noudatettavana olevaan lupaan ei voida enää säännönmukaisen muutoksenhaun johdosta tehdä muutoksia eikä se ole edes muutoksenhaun kohteena.
 Esillä olevassa ympäristönsuojelulain 58 §:ään perustuvassa menettelyssä on ollut arvioitavana vuoden 2003 ympäristöluvan lupamääräysten riittävyys. Tämä lupa on tarkistamishakemukseen annetulla päätöksellä lakannut olemasta voimassa, eikä sitä voida enää saattaa voimaan ja luvan saajan noudatettavaksi.
 Tämän vuoksi asiaa ei ole perustetta enää palauttaa lautakunnalle uudelleen käsiteltäväksi eikä muutettuja määräyksiä ole enää saatettava voimaan. Koska noudatettavana voi olla vain yksi lupa, joka tässä tapauksessa edellä kerrotuista syistä on tarkistamishakemukseen annetulla päätöksellä 25.2.2014 voimaan tullut lupa, on hallinto-oikeuden päätös, jolla muutettu lupa on kumottu, pidettävä selkeyden vuoksi voimassa.
 Kaikki muutoksenhakijat ovat katsoneet, että nyt esillä olevan muutetun luvan määräykset ovat haitankärsijöiden kannalta paremmat kuin tarkistamishakemukseen annetulla päätöksellä voimaan tulleet lupamääräykset. Haitankärsijät voivat saattaa tarkistamishakemukseen annetun luvan muuttamista koskevan asian vireille ympäristönsuojelulain (527/2014) 89 §:n nojalla.
 Asian ovat ratkaisseet presidentti Pekka Vihervuori, hallintoneuvokset Hannu Ranta, Tuomas Lehtonen, Mika Seppälä ja Janne Aer sekä ympäristöasiantuntijaneuvokset Juha Kaila ja Rauno Pääkkönen. Asian esittelijä Irene Mäenpää.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 27.3.2014
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 L 92/14
 DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE
 N
 o 188/2013
 de 8 de noviembre de 2013
 por la que se modifica el anexo II (Reglamentaciones técnicas, normas, ensayos y certificación) del Acuerdo EEE
 EL COMITÉ MIXTO DEL EEE,
 Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en lo sucesivo denominado «el Acuerdo EEE», y, en particular, su artículo 98,
 Considerando lo siguiente:
 (1)
 Debe incorporarse al Acuerdo EEE el Reglamento (UE) no 244/2013 de la Comisión, de 19 de marzo de 2013, que modifica el anexo III del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta al uso de fosfato tricálcico (E 341 (iii)) en preparados nutritivos destinados a ser utilizados para lactantes y niños de corta edad (1).
 (2)
 Debe incorporarse al Acuerdo EEE el Reglamento (UE) no 256/2013 de la Comisión, de 20 de marzo de 2013, por el que se modifica el anexo III del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere al uso del ascorbato sódico (E 301) en preparados de vitamina D destinados a lactantes y niños de corta edad (2).
 (3)
 La presente Decisión se refiere a legislación relativa a productos alimenticios. La legislación relativa a productos alimenticios no se debe aplicar a Liechtenstein mientras la aplicación del Acuerdo entre la Comunidad Europea y la Confederación Suiza relativo al comercio de productos agrícolas incluya a dicho país, como se recoge en la introducción del capítulo XII del anexo II del Acuerdo EEE. La presente Decisión no es, por tanto, aplicable a Liechtenstein.
 (4)
 Procede, por tanto, modificar en consecuencia el anexo II del Acuerdo EEE.
 HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
 Artículo 1
 En el punto 54zzzzr [Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo] del capítulo XII del anexo II del Acuerdo EEE, se añaden los siguientes guiones:
 «—
 32013 R 0244: Reglamento (UE) no 244/2013 de la Comisión, de 19 de marzo de 2013 (DO L 77 de 20.3.2013, p. 3).
 —
 32013 R 0256: Reglamento (UE) no 256/2013 de la Comisión, de 20 de marzo de 2013 (DO L 79 de 21.3.2013, p. 24).».
 Artículo 2
 Los textos de los Reglamentos (UE) no 244/2013 y (UE) no 256/2013 en lenguas islandesa y noruega, que se publicarán en el Suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea, son auténticos.
 Artículo 3
 La presente Decisión entrará en vigor el 9 de noviembre de 2013, siempre que se hayan transmitido al Comité Mixto del EEE todas las notificaciones previstas en el artículo 103, apartado 1, del Acuerdo EEE (3).
 Artículo 4
 La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el Suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea.
 Hecho en Bruselas, el 8 de noviembre de 2013.
 Por el Comité Mixto del EEE
 El Presidente
 Thórir IBSEN
 (1) DO L 77 de 20.3.2013, p. 3.
 (2) DO L 79 de 21.3.2013, p. 24.
 (3) No se han indicado preceptos constitucionales.


type: caselaw

text:
 30.1.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 24/77
 Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 30.11.2009 — de Britto Patrício-Dias v. komissio
 (Asia F-16/09) (1)
 (Henkilöstö - Virkamiehet - Arviointi - Urakehitystä koskeva arviointikertomus - Arviointikausi 2007 - Henkilöstösääntöjen 43 artiklan rikkominen - Perustelut - Ilmeinen arviointivirhe - Tehokkuuden arviointi osalla viiteajanjaksoa)
 2010/C 24/144
 Oikeudenkäyntikieli: ranska
 Asianosaiset
 Kantaja: Jorge de Britto Patrício-Dias (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja L. Massaux)
 Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: C. Berardis-Kayser ja G. Berscheid)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Päätöksen, jolla hylätään kantajan valitus päätöksestä, joka koskee hänen arviointiaan vuoden 2007 osalta, kumoaminen.
 Tuomiolauselma
 1)
 Kanne hylätään.
 2)
 J. de Britto Patrício-Dias velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 (1) EUVL C 90, 18.4.2009, s. 41.


jurisdiction: US

text:
The appellee was employed by the appellants as an assistant sawyer in operating a steam saw-mill owned by them. While working at the mill he was seriously injured by the falling in upon him of the roof of a house or shed which the appellants were having erected over the mill.
 The roof when it fell was in process of construction by two men named respectively Esham and Walston. The evidence tended to show that Esham was a boss carpenter and knew how to build houses, but it does not appear that he was erecting the shed as an independent contractor. Neither does the record show that Walston was employed by him or was under his exclusive direction or control. On the contrary there was evidence tending to show that Walston was employed by the defendants.
 The frame of the roof rested upon posts set in the ground. Esham testified that he had nothing to do with the setting of these posts, but that they had been erected some days before under the supervision of the defendant, Isaac N. Hearn. The latter admitted in his testimony that he might have been present at the setting of some of the posts and made some suggestions in reference thereto, but said those were not the posts on which the portion of the roof that fell in rested.
 There was also evidence tending to prove that before the accident happened Esham, the carpenter, suggested to the other defendant, I. Thomas Hearn, that the corner post of the shed was dangerous and should be braced, but the suggestion was not acted on and later in the same day the roof fell in.
 The appellee sued the appellants for damages for the injury inflicted upon him by the fall of the roof and the verdict and judgment being in his favor the present appeal was taken from the judgment.
 The declaration filed in the case was as follows: "In the Circuit Court for Worcester County. *Page 42
 "Worcester County, to wit: John S. Quillen, by Collins Jones, his attorneys, sues Isaac N. Hearn and Isaac T. Hearn, partners, trading under the name and firm of I.N. Hearn Son, for that the said defendants, on the twenty-ninth day of November, in the year eighteen hundred and ninety-nine, were in possession of a steam saw-mill, situated in Worcester County, and were running and managing the same in the manufacture of lumber, and that John S. Quillen, the said plaintiff, by reason of the insufficiency of the house, then and there being built by the said defendants as a covering for said mill, in and about which the said John S. Quillen was then employed by the defendants, was greatly injured by the falling of said house, and the defendants did not use due care in reference to the said house, but the said John S. Quillen did use due care, wherefore the plaintiff brings this suit and claims ten thousand dollars. Collins Jones, plaintiff's attorneys."
 The appellants demurred to this declaration as being insufficient and the Court overruled the demurrer. We think the demurrer was properly overruled. The declaration although brief contains all of the allegations essential to the plaintiff's case and substantially gratifies the requirements of the Code in reference to the form of pleading to be used in cases like the present one. It avers the plaintiff's employment by the defendants to labor in their saw-mill, and that while he was engaged in performing the labor at the mill in the exercise of due care he was greatly injured by the falling upon him, by reason of its insufficiency, of the roof being erected by the defendants over the mill and that the defendants did not use due care in the premises. The venue is properly stated and there is a claim for damages at the end of the narr. in the usual form and the pleading is signed by the plaintiff's counsel.
 The demurrers having been overruled the defendants pleaded separately. They both pleaded non cul and one of them, Isaac N. Hearn, filed a second plea averring that at the time of the alleged injury he had no interest in the property mentioned in the declaration. He afterwards asked leave of the Court to amend his second plea and permission having been granted *Page 43
 him to do so he filed as an amended plea one which averred that at the time of the occurrence of the alleged injury he was not a partner of his co-defendant in the running of the mill.
 On a motion of ne recipiatur by the plaintiff the Court declined to receive the plea not regarding it as a proper amendment of the former one and the Court's action in that respect forms the basis of the first exception. The question of the partnership vel non of defendants, who are sued in an action of case for damages arising from an injury to the plaintiff such as is set out in the declaration in this case, is not a material issue. But, be that as it may, the whole subject of permitting or refusing amendments to pleadings in an action at law is within the discretion of the trial Judge and his action in the exercise of that discretion is not reviewable by us upon appeal. Warren v. Twilley, 10 Md. 39; Randall v. Glenn, 2 Gill, 430; Scarlett v. Academy of Music, 43 Md. 208.
 The defendant, I.N. Hearn, offered evidence tending to show that the two defendants were not partners in running the mill at the time of the accident. The plaintiff objected to this evidence on the ground that it was not admissible under the pleadings in the case and the Court sustained the objection and that ruling of the Court forms the basis of the second bill of exceptions. There was no error in refusing to admit this evidence. The narr. although it described the defendants as partners did not aver that either defendant was liable for any injury caused by the act of the other by reason of their alleged co-partnership, nor was the question of the partnership material to the issue made by the pleadings.
 The third exception brings up for review the action of the Court upon the prayers. The plaintiff offered four prayers and the defendants offered ten. The Court rejected the plaintiff's first prayer, granted his second, third and fourth prayers and rejected all of the defendants prayers except the fourth which it granted in a modified form.
 We find no reversible error in the Court's action on the prayers. The plaintiff's second prayer asserted in fairly clear terms the well-known doctrine that an employer must furnish *Page 44
 to his employees a reasonable safe place in which to work and must not expose them to other risks than those incident to the employment. Eckhart v. Lazaretto Co., 90 Md. 177, and cases there cited.
 His third prayer instructed the jury that if they found that the fall of the house was occasioned by the want of ordinary care and skill in its erection which rendered it unsafe and that the defendants knew or by the exercise of reasonable diligence might have known that fact and that the accident might have been prevented by the exercise of ordinary care and skill on their part the plaintiff was entitled to recover provided the jury found that he had been guilty of no negligence. This prayer and also the plaintiff's fourth prayer upon the measure of damages assert correct legal propositions in a form which has already met the approval of this Court in the case of Treusch v. Kamke,63 Md. 278, the facts of which much resembled those of the one now under consideration.
 Nor do we find any reversible error in the disposition made by the learned Judge below of the defendants prayers. Their first, second, fifth, sixth and seventh prayers were all predicated in whole or in part upon the proposition that if the defendants employed an experienced and competent carpenter to erect the roof they were not liable for the injury inflicted upon the plaintiff by its falling upon him.
 These prayers were defective in not requiring the jury to find that the shed was being erected by a competent builder under an independent contract which gave him exclusive control over the work and the persons engaged in its performance. Deford v.State, 30 Md. 201-7; Bonaparte v. Wiseman, 89 Md. 21-2. They were also defective in attempting to apply to the employer's obligation, to furnish to his employee a reasonably safe place in which to work, the same limitations which would have controlled his liability to third persons if any such had been injured by the falling of the roof. The obligation of an employer to his employee arises out of their contractual relation and is not necessarily the same as his duty to strangers in the management of his property. *Page 45
 The defendants fourth prayer before its modification by the Court rested substantially upon the erroneous proposition last mentioned.
 Their third prayer asserted that although the jury should find that the plaintiff was injured by reason of the defective and improper construction of the shed which fell upon him, if they should also find that the condition of the shed was due to the negligence of other servants of the defendants, he was not entitled to recover unless they further found that the defendants did not use reasonable care in selecting faithful and competent employees to construct the building. This prayer was erroneous, because the evidence did not tend to show that the defendants other servants through whose negligence the injury occurred werefellow servants of the plaintiff. The employees of the same person unless they are engaged in the same general business are not fellow servants in the sense that each takes the risk of the other's negligence. Wonder v. B. O.R.R. Co., 32 Md. 418;Yates v. McCulloh Iron Co., 69 Md. 382; Norfolk W.R.R.Co. v. Hoover, 79 Md. 266. We do not think that the occupation of operating the saw-mill at which the plaintiff was engaged when he was injured can be regarded in any sense the same general business or occupation as that of erecting the shed roof even if the latter did stand over the mill.
 The other prayers of the defendants were requests in different forms to the Court to take the case from the jury for want of evidence legally sufficient to maintain the plaintiff's case. After what we have already said of the evidence it is apparent that these prayers should not have been granted. The fact that the roof fell under the circumstances disclosed by the record while it was in course of construction was, until otherwise explained, prima facie evidence of the insufficiency of the building. Mullin v. St. John, 57 N.Y. 567; Howser v. C. P.R.R. Co., 80 Md. 146.
 Not only was there no evidence tending to otherwise explain the accident, but the testimony of the boss carpenter already referred to shows that the condition of some of the posts on *Page 46
 which the roof structure rested for support was regarded by him as so dangerous before it fell that he called the attention of one of the defendants to it. This Court cannot give its assent to the proposition that a building or roof placed upon an insufficient base has been skillfully erected. CountyCommissioners v. Wise, 71 Md. 53.
 As we find no error in the rulings of the Court below the judgment appealed from will be affirmed.
 Judgment affirmed with costs.
 (Decided November 21st, 1901.)


text:
 7.4.2016
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 93/11
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 7/2015
 del 25 febbraio 2015
 che modifica l'allegato I (Questioni veterinarie e fitosanitarie) dell'accordo SEE [2016/495]
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo («l'accordo SEE»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Occorre integrare nell'accordo SEE la decisione di esecuzione 2014/362/UE della Commissione, del 13 giugno 2014, che modifica la decisione 2009/109/CE riguardante l'organizzazione di un esperimento temporaneo che prevede alcune deroghe per la commercializzazione di miscugli di sementi destinati ad essere utilizzati come piante foraggere a norma della direttiva 66/401/CEE (1).
 (2)
 La presente decisione riguarda la legislazione relativa alle questioni fitosanitarie. Tale legislazione non si applica al Liechtenstein fintanto che l'applicazione dell'accordo fra la Comunità europea e la Confederazione svizzera sul commercio di prodotti agricoli è estesa al Liechtenstein, come specificato negli adattamenti settoriali dell'allegato I dell'accordo SEE. La presente decisione, pertanto, non si applica al Liechtenstein.
 (3)
 Occorre quindi modificare opportunamente l'allegato I dell'accordo SEE,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 Al punto 54 (decisione 2009/109/CE della Commissione) del capitolo III dell'allegato I dell'accordo SEE è aggiunto quanto segue:
 «, modificata da:
 —
 32014 D 0362: Decisione di esecuzione 2014/362/UE della Commissione, del 13 giugno 2014 (GU L 177 del 17.6.2014, pag. 58).»
 Articolo 2
 I testi della decisione di esecuzione 2014/362/UE nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 26 febbraio 2015, a condizione che siano pervenute tutte le notifiche previste dall'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo SEE (*).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 25 febbraio 2015
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Gianluca GRIPPA
 (1) GU L 177 del 17.6.2014, pag. 58.
 (*) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.