text:
Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused – Riigi Teataja
 Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused
 Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused - sisukord
 § 2 Üleandmise akt
 § 3 Üüri ja kõrvalkulude tasumine lepingu sõlmimisel ja lõpetamisel
 § 4 Üürniku kohustused eluruumi kasutamisel
 § 5 Eluruumi üleandmine lepingu lõppemisel
 § 6 Määruse rakendamine
 § 7 Määruse kehtetuks tunnistamine
 Kehtna Vallavalitsus
 RT IV, 24.05.2014, 21
 Vastu võetud 20.05.2014 nr 6
 (1) Eluruumi üürilepingu täitmise tingimused (edaspidi tingimused) määratlevad üürilepingu (edaspidi leping) täitmise tingimused Kehtna valla (edaspidi vald) omandis oleva eluruumi (edaspidi eluruum) korral. Tingimused täpsustavad Kehtna Vallavolikogu (edaspidi volikogu) kehtestatud valla omandis olevate eluruumide kasutamise üldtingimusi. Tingimused on kehtivate ja sõlmitavate lepingute lahutamatuks lisaks.
 (2) Käesolevas määruses käsitletakse mõisteid alljärgnevas tähenduses:
 1) üür - tasu eluruumi kasutamisõiguse eest võlaõigusseaduse § 271 mõttes;
 2) kõrvalkulud - tasu üldotstarbeks kasutatava elektrienergia, prügiveo, soojusenergia, veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuste ja muude kommunaalteenuste eest, maamaks ja kulutused hoonekindlustusele, tasu elamu (kus asub eluruum) korrahoiu ja valitsemiskulude ning muude teenuste ja tegude eest, mis on seotud eluruumi või vastava elamu kasutamisega ja parendamisega;
 3) üürileandja – Kehtna Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus);
 4) valitseja – isik, kes korteriomandiseaduse järgi teostab vastavate elamute valitsemist ja korrashoidu ning esindab üürileandjat valla õigusaktides sätestatud alustel.
 (3) Tingimusi kohaldatakse sotsiaaleluruumide kasutamisel ja eluruumide kasutamisel majades, kus puudub valitseja, ulatuses, mille määrab ära valla vastav õigusakt või leping.
 (4) Leping sõlmitakse vastava vormi (lisa nr 1) järgi. Lepingu sõlmimisel märgitud vormi mittejärgimiseks peab olema üürileandja kirjalik nõusolek.
 (5) Eluruumi varakindlustuslepingu sõlmib ja nõuab üürnikelt vastavad maksed valla esindajana valitseja.
 (6) Üürnik vastutab tema poolt eluruumi või elamu kasutamisel teistele majaelanikele või kolmandatele isikutele tekitatud kahju eest.
 § 2. Üleandmise akt
 (1) Eluruumi üleandmise akt (lisa nr 2) vormistatakse valitseja poolt eluruumi üürniku kasutusse andmise hetkel ning selles märgitakse kommunaalteenuste mõõturite näidud. Aktis märgitakse üürniku kasutusse antavad esemed ja seadmed ning kirjeldatakse nende seisukorda, samuti eluruumi seisukorda ja esinevaid puudusi üleandmisel.
 (2) Akt on üheks aluseks võimalike vaidluste lahendamisel, mis puudutavad üürniku kasutusse antavate esemete ja seadmete olemasolu ning nende seisukorda ja eluruumi seisukorda.
 (3) Eluruumi vastuvõtmise akt vormistatakse valitseja poolt hetkel, kui üürnik loobub eluruumi tegelikust kasutamisest ja annab selle täielikult tagasi valitseja valdusse. Eluruumi vastuvõtmise akti sisu suhtes kehtivad eluruumi üleandmise akti suhtes kehtivad nõuded.
 § 3. Üüri ja kõrvalkulude tasumine lepingu sõlmimisel ja lõpetamisel
 (1) Eluruumi kasutamise esimesel ja viimasel kuul tasub üürnik üüri 1/30 kuu üürisummast iga päeva eest, mil eluruum on olnud üürniku kasutuses. Eluruumi kasutamise esimesel ja viimasel kuul tasub üürnik mõõturitega mittemõõdetavate kõrvalkulude eest 1/30 kuu kõrvalkulude summast iga päeva eest, mil eluruum on olnud üürniku kasutuses.
 (2) Maksmisele kuuluvate päevade arvu kindlaksmääramisel lähtutakse vastavalt eluruumi üleandmise või vastuvõtmise akti vormistamise kuupäevast. Mõõturitega mõõdetavate kõrvalkulude eest tasutakse vastavalt tegelikule tarbimisele.
 § 4. Üürniku kohustused eluruumi kasutamisel
 (1) Üürniku kohustuseks on lepingu järgi tema kasutuses oleva eluruumi:
 1) seinte ja lagede korrashoid, sh krohvi- ja viimistlusparandused;
 2) põranda (sh ääreliistude) korrashoid, värvimine, lakkimine, põrandakatete paigaldamine või asendamine samaväärsega;
 3) välisuste põhilukkude hooldus ja asendamine, lisalukkude, uksesilmade ja -kettide paigaldamine ja asendamine, sisemiste poolte värvimine või heliisolatsiooni materjaliga katmine;
 4) rõduuste sulgurite korrashoid, seestpoolt värvimine;
 5) akende ja rõduuste purunenud klaaside asendamine;
 6) aknaraamide ja piitade seest- ja väljastpoolt värvimine;
 7) aknahingede ja sulgurite korrashoid;
 8) akende ja rõduuste tihendamine;
 9) aknalaudade hooldus ja akende pesemine;
 10) sisseehitatud mööbli hooldus;
 11) külma- ja soojaveevarustuse ning kanalisatsioonitehnika järgmiste osade hooldus ja asendamine (valamud, vannid, dušialused ja –kabiinid, veekraanid ja segistid, WC loputuskastid (sh sulgarmatuur), istepotid, istelauad, vesilukud (sifoonid), üürileandja poolt paigaldatud boiler, ühendusvoolikud, -mutrid ja –ventiilid, külma ja sooja vee torustikud alates sulgventiilist, selle puudumisel alates püstikust, kanalisatsioonitorustik alates püstikust);
 12) ventilatsiooniklappide ja restide puhastamine, hooldus ja asendamine;
 13) elektriseadmete järgmiste osade hooldus ja asendamine (uksekella ühendusjuhtmed, uksekell, korterisisene elektrijuhtmestik alates korteri elektrikilbist või ühiskilbist või peakaitsmetest (välja arvatud), lülitid, pistikupesad, korterisisene antennikaabel alates korteriühendusest, korteri valgustusseadmed, statsionaarsed elektriküttesüsteemid);
 14) gaasiseadmetest korteris olevate vedelgaasiballoonide (koos ühendusvoolikuga) hooldus ja asendamine;
 15) keskküttesüsteemide korraoleku jälgimine (sh korteriomanike ühiskasutuses olevates ruumides) ning valitseja kohene teavitamine mittekorrasolekust;
 16) ahjude, pliitide, kaminate, soemüüride ja muude küttekollete puhastamine ja hooldus.
 (2) Käesolevas paragrahvis loetletud kohustuste täitmise käigus paigaldatud asjade, materjalide või seadmete kaasavõtmine üürniku poolt lepingu lõppemisel on keelatud.
 (3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatud kohustused täidab üürnik oma kulul. Üürnik peab oma kulul hooldama ka üürniku enda tehtud eluruumi parendusi ja muudatusi ning kõrvaldama ka eluruumis pisipuudusi.
 (4) Käesolevas paragrahvis märgitud tööde teostamise korral peab üürnik järgima õigusaktides märgitud nõudeid ja tingimusi.
 (5) Üürnik on kohustatud lubama oma eluruumi üürileandja või elamu valitseja esindajaid elamu ja eluruumi süsteemide kontrollimiseks, samuti seaduses sätestatud juhtudel.
 (6) Üürnik võib eluruumile parendusi ja muudatusi teha üksnes üürileandja eelneval kirjalikul nõusolekul, vajadusel sätestatakse nõusolekus üürnikule kulutuste võimaliku hüvitamise tingimused. Nõusoleku puudumisel võib üürileandja nõuda parenduste või muudatuste tegemisele eelnenud olukorra osalist või täielikku taastamist.
 § 5. Eluruumi üleandmine lepingu lõppemisel
 (1) Üürnik on hiljemalt lepingu lõppemise päeval kohustatud eluruumi oma varast vabastama ning andma eluruumi täielikult üle valitseja valdusse. Eluruumi üleandmisel annab üürnik valitsejale üle kõik eluruumi võtmed ning vormistatakse eluruumi vastuvõtmise akt. Eluruumi üleandmisel peab see olema korrasolev arvestades normaalset kulumist ning eluruumis ei tohi olla üürniku elutegevuse jääke. Märgitud kohustuse täitmatajätmisel võidakse tekitatud kahju üürnikult sisse nõuda.
 (2) Üürnik võib lepingu lõppemisel ära võtta ainult need muudatused ja parendused, mis ta on eluruumile teinud üürileandja kirjalikul loal, ning kui see on võimalik eluruumi kahjustamata.
 (3) Kui üürnik lepingu lõppemisel viivitab käesolevas paragrahvis sätestatud kohustuste täitmisega peab ta kandma kõrvalkulud ja üüri ajavahemiku kohta, mil eluruum on lepingu lõppemise järgselt üürniku valduses, samuti on ta kohustatud sellel ajal täitma kõiki lepingust tulenevaid kohustusi.
 § 6. Määruse rakendamine
 Määrust rakendatakse enne määruse jõustumist sõlmitud üürilepingute osas alates määruse jõustumisest tekkinud küsimuste lahendamisel.
 Kehtna Vallavalitsuse 19. juuni 2007. a määrus nr 9 „Munitsipaaleluruumi üürilepingu tingimused“ tunnistatakse kehtetuks.
 Määrus jõustub 10. juunil 2014. a.
 Indrek Kullam
 Veljo Väärsi


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.5.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 129/20
 Ordonanța Tribunalului din 7 martie 2013 — Henkel și Henkel France/Comisia
 (Cauza T-607/11) (1)
 (Acțiune în anulare - Cerere a Autorității de Concurență din Franța prin care se urmărește obținerea transmiterii anumitor documente care fac parte din dosarul Comisiei referitor la o procedură în domeniul concurenței privind piața europeană a producătorilor de detergenți pentru uz casnic - Utilizare în cadrul unei proceduri naționale referitoare la sectorul detergenților din Franța - Dispariția interesului de a exercita acțiunea - Nepronunțare asupra fondului - Inadmisibilitate)
 2013/C 129/40
 Limba de procedură: engleza
 Părțile
 Reclamante: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Germania) și Henkel France (Boulogne Billancourt, Franța) (reprezentanți: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet și É. Paroche, avocați)
 Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Khan și P.J. Van Nuffel, agenți)
 Intervenient în susținerea reclamantelor: Regatul Danemarcei (reprezentant: C. Vang, agent)
 Obiectul
 Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei despre care se pretinde că ar fi conținută într-o scrisoare a Comisiei din 30 septembrie 2011 (cazul COMP/39.579 — Detergenți pentru uz casnic — și cazul 09/0007 F) prin care aceasta a refuzat să dea curs unei cereri a Autorității de Concurență (Autorité de la concurrence) (Franța) de a-i transmite, în cadrul cazului 09/0007 F privind sectorul francez al detergenților, mai multe documente prezentate în cazul COMP/39.579 și, pe de altă parte, o cerere prin care se solicită Tribunalului să oblige Comisia să permită reclamantelor să invoce documentele în cauză în procedura desfășurată în fața Autorității de Concurență și luarea oricărei alte măsuri adecvate
 Dispozitivul
 1.
 Nu este necesară pronunțarea cu privire la primul capăt de cerere al acțiunii, prin care se solicită anularea deciziei Comisiei Europene despre care se pretinde că ar fi conținută în scrisoarea acesteia din 30 septembrie 2011, adresată Autorității de Concurență din Franța.
 2.
 Respinge în rest acțiunea.
 3.
 Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție a Unilever PLC și Unilever NV.
 4.
 Reclamantele, Henkel AG & Co. KGaA și Henkel France suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisie, inclusiv pe cele aferente procedurii măsurilor provizorii în cauza T-607/11 R. Regatul Danemarcei suportă propriile cheltuieli de judecată.
 (1) JO C 25, 28.1.2012.


text:
 19.6.2017
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 195/34
 Tužba podnesena 7. travnja 2017. – Mabrouk protiv Vijeća
 (Predmet T-216/17)
 (2017/C 195/47)
 Jezik postupka: engleski
 Stranke
 Tužitelj: Mohamed Marouen Ben Ali Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunis) (zastupnici: J-R. Farthouat, N. Boulay, odvjetnici, i S. Crosby, Solicitor)
 Tuženik: Vijeće Europske unije
 Tužbeni zahtjev
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi Odluku Vijeća (ZVSP) 2017/153 od 27. siječnja 2017. o izmjeni Odluke 2011/72/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Tunisu (SL 2017., L 23, str. 19,) u dijelu u kojem se ona primjenjuje na tužitelja; i
 —
 tuženiku naloži snošenje troškova.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se zamrzavanjem tužiteljeve imovine povrjeđuje pravilo razumnog roka sadržano u članku 6. EKLJP-a i članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
 2.
 Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je osnova za zamrzavanje nedostatna:
 —
 Suprotno dokazima koje je podnio tužitelj, Vijeće smatra da je tužitelj imovinu stekao na nezakonit način, ali u tom pogledu ne iznosi obrazloženje.
 —
 Tvrdeći da je tužiteljeva imovina stečena na nezakonit način Vijeće je počinilo pogrešku u činjeničnoj ocjeni, ako je uopće provelo bilo kakvu ocjenu;
 —
 Zamrzavanje je nesvrhovito jer je namijenjeno tome da Tunisu pomogne vratiti imovinu koja je stečena na protupravan način. Međutim, tužitelj ni jedan dio imovine nije stekao na protupravan način.
 3.
 Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se zamrzavanjem tužiteljeve imovine nakon pada predsjednika Ben Alia, povrjeđuje njegovo pravo na rad.
 4.
 Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je zamrzavanje u svakom slučaju neproporcionalno i da se njime povrjeđuje tužiteljevo pravo vlasništva.


type: legislation

text:
 20.11.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 310/9
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1172/2013 AL COMISIEI
 din 18 noiembrie 2013
 de aprobare a unei modificări minore a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Kiwi de l’Adour (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 53 alineatul (2) al doilea paragraf,
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Franței de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al indicației geografice protejate „Kiwi de l’Adour”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 419/2009 al Comisiei (2).
 (2)
 Cererea vizează modificarea caietului de sarcini prin precizarea modului de fertilizare a livezii. Această modificare nu a dus la modificarea rezumatului publicat (3).
 (3)
 Comisia a examinat modificarea în cauză și a concluzionat că este justificată. Deoarece modificarea este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia o poate aproba fără a recurge la procedura stabilită la articolele 50-52 din respectivul regulament,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Caietul de sarcini al indicației geografice protejate „Kiwi de l’Adour” se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 18 noiembrie 2013.
 Pentru Comisie, pentru președinte
 Dacian CIOLOȘ
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) JO L 125, 21.5.2009, p. 60.
 (3) JO C 263, 16.10.2008, p. 5.
 ANEXĂ
 Se aprobă următoarea modificare a caietului de sarcini al indicației geografice protejate „Kiwi de l’Adour”:
 Metoda de obținere
 În loc de „Aportul de azot (sub formă de fertilizant solubil) nu trebuie să depășească 6 kg per tonă de fructe produse, mai exact, aportul de azot per hectar este limitat la 200 de unități de azot, respectiv 250 de unități de azot în cazul livezilor excepționale menționate anterior”, se va citi „Aportul de azot (sub formă de fertilizant solubil) nu trebuie să depășească 70 de unități de azot per hectar și pe an (necesarul pentru dezvoltarea plantei), plus 4 unități per tonă de fructe produse per hectar și pe an, în limita a 250 de unități de azot per hectar și pe an”.
 Modificarea vizează evoluția modului de fertilizare a livezii de kiwi cu IGP „Kiwi de l’Adour”, în funcție de nevoile livezii și de nevoile fructului. Pentru a oferi mai multă flexibilitate operatorului pentru a se asigura fertilizarea livezii, mai ales în funcție de condițiile climatice, modificarea ține seama în mai mare măsură de dozarea aporturilor.
 Trimitere la publicarea caietului de sarcini consolidat: http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/20130206_cdc_kiwideladour_bo_cle8134b7.pdf


type: contracts

text:
 12.10.2017
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 263/7
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 298/2015
 της 11ης Δεκεμβρίου 2015
 για την τροποποίηση του παραρτήματος I (Κτηνιατρικά και φυτοϋγειονομικά θέματα) και του παραρτήματος II (Τεχνικοί κανόνες, πρότυπα, δοκιμές και πιστοποίηση) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ [2017/1809]
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο (εφεξής «η συμφωνία για τον ΕΟΧ»), και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) 2015/1040 της Επιτροπής, της 30ής Ιουνίου 2015, για την τροποποίηση των παραρτημάτων II, III και V του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 396/2005 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τα ανώτατα όρια καταλοίπων των ουσιών azoxystrobin, dimoxystrobin, fluroxypyr, methoxyfenozide, metrafenone, oxadiargyl και tribenuron μέσα ή πάνω σε ορισμένα προϊόντα (1) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (2)
 Η παρούσα απόφαση αφορά νομοθεσία σχετική με ζωοτροφές και τρόφιμα. Η εν λόγω νομοθεσία δεν εφαρμόζεται στο Λιχτενστάιν, στον βαθμό που η εφαρμογή της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Ελβετικής Συνομοσπονδίας σχετικά με το εμπόριο γεωργικών προϊόντων επεκτείνεται στο Λιχτενστάιν, όπως διευκρινίζεται στις τομεακές προσαρμογές του παραρτήματος I και στην εισαγωγή του κεφαλαίου ΧΙΙ του παραρτήματος II της συμφωνίας για τον ΕΟΧ. Ως εκ τούτου, η παρούσα απόφαση δεν εφαρμόζεται στο Λιχτενστάιν.
 (3)
 Τα παραρτήματα I και ΙΙ της συμφωνίας για τον ΕΟΧ θα πρέπει, επομένως, να τροποποιηθούν αναλόγως,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
 Άρθρο 1
 Στο σημείο 40 [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 396/2005 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου] του κεφαλαίου II του παραρτήματος I της συμφωνίας για τον ΕΟΧ προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32015 R 1040: Κανονισμός (ΕΕ) 2015/1040 της Επιτροπής της 30ής Ιουνίου 2015 (ΕΕ L 167 της 1.7.2015, σ. 10).».
 Άρθρο 2
 Στο σημείο 54οζ [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 396/2005 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου] του κεφαλαίου ΧΙΙ του παραρτήματος II της συμφωνίας για τον ΕΟΧ προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32015 R 1040: Κανονισμός (ΕΕ) 2015/1040 της Επιτροπής της 30ής Ιουνίου 2015 (ΕΕ L 167 της 1.7.2015, σ. 10).».
 Άρθρο 3
 Τα κείμενα του κανονισμού (ΕΕ) 2015/1040 στην ισλανδική και τη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 12 Δεκεμβρίου 2015, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ (*1).
 Άρθρο 5
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 11 Δεκεμβρίου 2015.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Η Πρόεδρος
 Oda SLETNES
 (1) ΕΕ L 167 της 1.7.2015, σ. 10.
 (*1) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


text:
 24.9.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 252/1
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 910/2013 AL COMISIEI
 din 16 septembrie 2013
 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Trote del Trentino (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 a abrogat și a înlocuit Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2).
 (2)
 În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, cererea de înregistrare a denumirii „Trote del Trentino” depusă de Italia a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (3).
 (3)
 Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, denumirea „Trote del Trentino” trebuie, prin urmare, înregistrată,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se înregistrează denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 16 septembrie 2013.
 Pentru Comisie, pentru președinte
 Dacian CIOLOȘ
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) JO L 93, 31.3.2006, p. 12.
 (3) JO C 294, 29.9.2012, p. 19.
 ANEXĂ
 Produse agricole destinate consumului uman, enumerate în anexa I la tratat:
 Clasa 1.7. Pești, moluște, crustacee proaspete și produse derivate
 ITALIA
 Trote del Trentino (IGP)


text:
 23.11.2007
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 305/24
 AZ EU–TUNÉZIA TÁRSULÁSI TANÁCS 1/2007 HATÁROZATA
 (2007. november 9.)
 az „Emberi jogok és demokrácia” albizottság létrehozásáról
 (2007/754/EK)
 AZ EU–TUNÉZIA TÁRSULÁSI TANÁCS,
 tekintettel az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euro-mediterrán megállapodásra (a továbbiakban: társulási megállapodás),
 mivel:
 (1)
 A demokratikus alapelvek, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása az Európai Unió (EU) és mediterrán partnerei közötti kapcsolatokat szabályozó keret szerves és lényegi részét képezi.
 (2)
 Ezek a kérdések – mint a társulási megállapodás alapvető elemei – a megállapodás szerinti különböző szervekben érdemben megvitatásra kerülnek.
 (3)
 A szomszédságpolitika nagyra törő célokat tűz ki az olyan közös értékekhez való kötődés kölcsönös elismerése alapján, mint például a demokrácia, a jogállamiság, általában véve az emberi jogok tiszteletben tartása és előmozdítása, beleértve a fejlődéshez való jogot is.
 (4)
 Az Európai Unió és a dél-mediterrán országok közötti kapcsolatok az euro-mediterrán megállapodások és a szomszédsági cselekvési tervek végrehajtása, valamint az euro-mediterrán partnerség folytatása eredményeképpen egyre dinamikusabban fejlődnek. Az euro-mediterrán partnerségi prioritásoknak az egyes országokkal közös végrehajtása, valamint ezen országoknak a prioritásokhoz kapcsolódó jogszabályai közelítése rendszeres nyomon követést igényel.
 (5)
 A mediterrán országokkal fenntartott kapcsolatok és a velük folytatott együttműködés úgy fejlődhet, ha figyelembevételre kerülnek az EU hatáskörei, a barcelonai folyamat egészének koherenciája és egyensúlya, valamint az egyes földközi-tengeri országok sajátosságai és szükségletei.
 (6)
 Az együttműködés megvalósításához és megerősítéséhez szükséges megfelelő intézményi keret biztosítása érdekében az EU–Tunézia Társulási Tanács már határozott a társulási bizottságnak alárendelt albizottságok létrehozásáról.
 (7)
 A társulási megállapodás 84. cikke előirányozza a megállapodás végrehajtásához szükséges munkacsoportok vagy más szervek felállítását,
 A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
 1. cikk
 (1) Létrejön az EU–Tunézia társulási bizottság (a továbbiakban: társulási bizottság) „Emberi jogok és demokrácia” albizottsága.
 Az albizottság eljárási szabályzata a mellékletben található.
 (2) Az albizottság megbízatásához tartozó témakörök az Európai Unió és Tunézia közötti politikai párbeszéd keretében magasabb szinten is felvethetők.
 (3) A társulási bizottság az albizottság megfelelő működéséhez szükséges minden intézkedésekről javaslatot tesz a Társulási Tanácsnak.
 2. cikk
 Ez a határozat az elfogadása napján lép hatályba.
 Kelt Brüsszelben, 2007. november 9-én.
 Az EU–Tunézia Társulási Tanács részéről
 L. AMADO
 MELLÉKLET
 Az „Emberi jogok és demokrácia” albizottság eljárási szabályzata
 1. Összetétel és elnökség
 Az „Emberi jogok és demokrácia” albizottság tagjai egyrészt a Bizottság és a tagállamok, másrészt a Tunéziai Köztársaság kormányának képviselői. Az elnöki tisztséget a két fél felváltva tölti be.
 2. Szerep
 Az albizottság az EU-Tunézia társulási bizottság (a továbbiakban: társulási bizottság) fennhatósága alatt működik, és minden üléséről jelentést kell tennie a társulási bizottságnak. Az albizottság nem rendelkezik határozathozatali jogkörrel. A társulási bizottság felé ugyanakkor javaslattételi jogkörrel rendelkezik.
 3. Témák
 Az albizottság az EU-Tunézia társulási megállapodás végrehajtását az alább felsorolt területeken vizsgálja. Az albizottság a nyomon követés elsődleges technikai mechanizmusa az EU–Tunézia szomszédságpolitikai cselekvési terv emberi jogokkal és a demokráciával összefüggő intézkedéseinek végrehajtása tekintetében. Értékeli a jogszabályok közelítése és végrehajtása terén elért előrehaladást. Adott esetben a közigazgatási szervek közötti együttműködést is megvizsgálhatja a szomszédságpolitikai cselekvési tervvel összhangban. Az albizottság értékeli a következő területeken elért előrehaladást, és javaslatot tesz az adott esetben elfogadandó intézkedésekre:
 a)
 jogállamiság és demokrácia, beleértve a demokrácia és a jogállamiság megerősítését, az igazságszolgáltatás függetlenségét és korszerűsítését, valamint az ahhoz való hozzáférést;
 b)
 az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok területén hatályos legfontosabb nemzetközi egyezmények végrehajtása, beleértve az ezekhez az egyezményekhez kapcsolódó fakultatív jegyzőkönyvekhez való csatlakozás lehetőségének vizsgálatát;
 c)
 az igazgatási kapacitás és a nemzeti intézmények megerősítése.
 A lista nem teljes körű, a két fél megállapodását követően a társulási bizottság újabb kérdéseket is felvehet rá.
 Az albizottság egyes ülésein a fent felsorolt területek közül eggyel, többel vagy valamennyivel kapcsolatos kérdésekkel is foglalkozhatnak.
 4. Titkárság
 Az albizottság állandó titkárságát az Európai Bizottság és a Tunéziai Köztársaság kormányának egy-egy tisztviselője együtt látja el, akiknek a feladata az ülések előkészítése.
 5. Ülések
 Az albizottság évente legalább egyszer ülésezik. Az ülést bármelyik fél kérésére össze lehet hívni. Az összehívást kérő fél állandó titkára a kérelmet továbbítja a másik félhez. A másik fél állandó titkára a kérelem kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül válaszol.
 Az albizottság valamennyi ülését egy mindkét fél által elfogadott helyszínen és időpontban tartják.
 Az ülést mindkét fél tekintetében annak állandó titkára hívja össze az elnökséggel egyetértésben. Az ülés előtt az elnököt tájékoztatni kell a felek küldöttségének összetételéről.
 A két fél egyetértése esetén az albizottság az előzetesen egyeztetett kérdésekről szakmai tájékoztatás céljából szakértőket is meghívhat az ülésre.
 6. Az ülések napirendje
 A két fél minden kérelmét, amelyben napirendi pontokat kívánnak felvenni az albizottság napirendjére, az albizottság állandó titkáraihoz kell benyújtani.
 Az előzetes napirend azokat a pontokat tartalmazza, amelyeknek a napirendre való felvételére az állandó titkárok az ülés előtt legkésőbb tizenöt nappal kérelmet kaptak.
 Minden ülés előzetes napirendjét az elnökség készíti el a másik féllel egyeztetve, az ülés előtt legkésőbb tíz nappal.
 A munkadokumentumokat a két félnek az ülés előtt legalább hét nappal kézhez kell kapnia. A két fél egyetértésével a megadott határidők lerövidíthetők.
 A napirendet az albizottság az ülés elején fogadja el.
 7. Jegyzőkönyv
 A jegyzőkönyvet minden egyes ülés után a két állandó titkár közösen készíti el. A jegyzőkönyv egy-egy példányát az albizottság állandó titkárai eljuttatják a társulási bizottság titkáraihoz és elnökéhez.
 8. Nyilvánosság
 Az albizottság ülései nem nyilvánosak, és az arról készült jegyzőkönyvek bizalmasak.


text:
 19.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 345/12
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 143/2013
 от 15 юли 2013 година
 за изменение на приложение XIII (Транспорт) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Директива 2012/36/ЕС на Комисията от 19 ноември 2012 г. за изменение на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно свидетелствата за управление на превозни средства (1) следва да бъде включена в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Ето защо приложение XIII към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Към точка 24е (Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) в приложение XIII към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32012 L 0036: Директива 2012/36/ЕС на Комисията от 19 ноември 2012 г. (ОВ L 321, 20.11.2012 г., стр. 54).“
 Член 2
 Текстовете на Директива 2012/36/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 16 юли 2013 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 15 юли 2013 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Thórir IBSEN
 (1) ОВ L 321, 20.11.2012 г., стр. 54.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 8.9.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 303/42
 Tožba, vložena 13. junija 2014 – Pannonhalmi Főapátság proti Parlamentu
 (Zadeva T-453/14)
 2014/C 303/50
 Jezik postopka: madžarščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Pannonhalma, Madžarska) (zastopnik: D. Sobor, odvetnik)
 Tožena stranka: Evropski parlament
 Predlogi
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 za nično razglasi Odločbo Odbora za peticije Evropskega parlamenta MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486] z dne 16. aprila 2014, s katero se arhivira peticija, ki jo je tožeča stranka vložila v zadevi Castillo Lónvay de Rusovce (Slovaška).
 —
 Odboru za peticije Evropskega parlamenta naloži, da preuči peticijo in sprejme vse ukrepe, določene z zakonom.
 —
 Parlamentu naloži plačilo stroškov.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da je odbor za peticije kršil postopkovna pravila, ker izpodbijane odločbe ni obrazložil.
 Tožeča stranka glede tega navaja, da se v skladu s členom 201(8) Uredbe Evropskega parlamenta peticije, ki jih odbor označi za nedopustne, arhivirajo; predlagatelj peticije je obveščen o taki odločitvi in razlogih zanjo. Tožeča stranka dodaja, da v nasprotju z določbami tega člena tožena stranka ni podala razlogov, iz katerih meni, da vsebina peticije ni v povezavi s področjem dejavnosti Unije. Tožeča stranka se sklicuje tudi na sodbo Splošnega sodišča v zadevi, Tegebauer/Parlament, T-308/07, z dne 14. septembra 2011 (ZOdl., str. II 279).


text:
 3.7.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 179/1
 A BIZOTTSÁG (EU) 2019/1129 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2019. július 2.)
 a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló 904/2010/EU tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 79/2012/EU végrehajtási rendelet módosításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló, 2010. október 7-i 904/2010/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 17. cikke (2) és (3) bekezdésére, 21. cikke (3) bekezdésére és 21a. cikke (3) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 A 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontja és 21. cikkének (2a) bekezdése előírja a tagállamok számára, hogy a 2006/112/EK tanácsi irányelv (2) 143. cikkének (2) bekezdése alapján általuk gyűjtött, a hozzáadottérték-adó alól mentesített behozatalokra vonatkozó információkat tárolják, és a többi tagállam számára automatikus hozzáférést biztosítsanak a szóban forgó információkhoz, ezzel segítve a tagállamokat a héabevallásokban előforduló eltérések és az esetleges héacsalások azonosításában.
 (2)
 A héamentes behozatalra vonatkozó említett információkat a nemzeti vámhatóságok a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) értelmében már jelenleg is gyűjtik és az (EU) 2015/2447 bizottsági végrehajtási rendelet (4) 56. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus rendszer segítségével továbbítják a Bizottságnak. A héamentes behozatalra vonatkozó információknak a 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában és 21. cikkének (2a) bekezdésében előírt tárolását és automatikus hozzáférhetőségének biztosítását a hatékonyság érdekében ugyanazon elektronikus rendszer használatával kell megvalósítani. A 904/2010/EU rendelet említett rendelkezéseinek egységes végrehajtása érdekében helyénvaló meghatározni a 952/2013/EU rendelet alapján összegyűjtött vámügyi információk azon adatelemeit, amelyek megfelelnek a 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett információknak.
 (3)
 Célszerű, hogy a 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett információk automatikus lekérdezésének részletes technikai feltételei lehetővé tegyék a nemzeti adóhatóságok és az Eurofisc-kapcsolattartók számára, hogy automatikusan hozzáférjenek az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet 56. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus rendszerhez.
 (4)
 A 904/2010/EU rendelet 21a. cikke értelmében az Eurofisc-kapcsolattartók automatikus hozzáféréssel rendelkeznek bizonyos gépjármű-nyilvántartási adatokhoz. Az adatok automatikus lekérdezését az Európai Gépjármű és Vezetői Engedély Információs Rendszer (EUCARIS) valamely verziójának használatával kell végezni, amelyet kifejezetten az említett rendelet 21a. cikkének céljára alakítottak ki. A héa tekintetében az Eurofisc-kapcsolattartóknak képeseknek kell lenniük arra, hogy pontos azonosítási adatokat kérjenek le a járművekre, valamint azok tulajdonosaira és üzemben tartóira vonatkozóan. E célból helyénvaló meghatározni a szóban forgó adatokat, valamint az adatok rendszerből történő lehívásához használandó eszközöket. Helyénvaló továbbá meghatározást adni a rendszer elérhetőségére és megbízhatóságára, az adatcsere védelmének módjára, valamint a használandó kommunikációs hálózatra vonatkozóan.
 (5)
 A gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való, héaellenőrzési célú hozzáférésre vonatkozó beérkező kéréseket nemzeti szinten általában az egyes tagállamok nemzeti járműnyilvántartó hatóságai dolgozzák fel. Ugyanakkor célszerű a tagállamoknak meghagyni a lehetőséget, hogy amennyiben úgy kívánják, egy másik hatóságot bízzanak meg ezzel a feladattal. A kimenő kérések tekintetében a tagállamok számára szintén lehetővé kell tenni, hogy szabadon dönthessenek arról, hogy az ilyen kérések feldolgozásával a nemzeti járműnyilvántartó hatóságot vagy egy másik hatóságot, például az adóhatóságot bízzák-e meg.
 (6)
 A 904/2010/EU rendelet 21. cikke (2) bekezdésének e) pontja és (2a) bekezdésének d) pontja, valamint 21a. cikkének (2) bekezdése meghatározza az egyes információkhoz való hozzáférés engedélyezésének feltételeit. E feltételek végrehajtása érdekében a tagállamok számára helyénvaló előírni, hogy az Eurofisc-kapcsolattartókhoz rendeljenek egyedi személyes felhasználói azonosítót, és e felhasználói azonosítók jegyzékét bocsássák a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére. A tagállamoknak indokolt gondoskodniuk továbbá arról, hogy az Eurofisc-kapcsolattartók által küldött automatikus kimenő információkérések minden esetben tartalmazzák az adott Eurofisc-kapcsolattartó személyes felhasználói azonosítóját.
 (7)
 A 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontját, 21. cikkének (2a) bekezdését és 21a. cikkét az (EU) 2018/1541 tanácsi rendelet (5) 3. cikkével összhangban helyénvaló 2020. január 1-jétől alkalmazni. Az e rendeletben előírt intézkedéseket ennek megfelelően 2020. január 1-jétől indokolt alkalmazni.
 (8)
 Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Közigazgatási Együttműködési Állandó Bizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A 79/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet (6) a következőképpen módosul:
 1.
 Az 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:
 „1. cikk
 Tárgy
 Ez a rendelet megállapítja a 904/2010/EU rendelet 14. cikkének, 17. cikke (1) bekezdése f) pontjának, 21. cikke (2) bekezdése e) pontjának, 21. cikke (2a) bekezdése d) pontjának, 21a. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint 32., 48., 49. cikkének és 51. cikke (1) bekezdésének végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat.”
 2.
 A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
 „5a. cikk
 Vámügyi információk cseréje
 (1) A 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett információk tárolását és az illetékes hatóságok azokhoz való automatikus hozzáférését az (EU) 2015/2447 bizottsági végrehajtási rendelet (*1) 56. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus rendszeren keresztül kell biztosítani.
 (2) A 904/2010/EU rendelet 21. cikkének (2a) bekezdése szerinti automatikus hozzáférést az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (*2) B. melléklete I. címe 2. fejezetének 3. szakasza és 3. fejezete 1. szakaszának „H1” oszlopa szerint, a vám-árunyilatkozatban szereplő árutételek szintjén kell biztosítani.
 (3) Minden egyes árutételt az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet 226. cikkében előírt alábbi információk alapján kell azonosítani:
 a)
 a fő hivatkozási szám; és
 b)
 a vám-árunyilatkozat elfogadásának időpontja.
 (4) E rendelet VII. melléklete meghatározza, hogy a 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett egyes információk a vámrendszerben az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet B. mellékletében meghatározott mely adatelemeknek felelnek meg.
 5b. cikk
 Gépjármű-nyilvántartási adatok cseréje
 (1) A 904/2010/EU rendelet 21a. cikkének (1) bekezdésében említett adatok (a továbbiakban: gépjármű-nyilvántartási adatok) automatikus lekérdezését az Európai Gépjármű és Vezetői Engedély Információs Rendszer (EUCARIS) szoftveralkalmazás valamely kifejezetten az említett rendelet 21a. cikkének céljára kialakított verziójának vagy a szoftver valamely módosított változatának a használatával kell végezni.
 A gépjármű-nyilvántartási adatok automatikus lekérdezését decentralizált struktúrában kell végrehajtani.
 Az EUCARIS rendszeren keresztül cserélt gépjármű-nyilvántartási adatokat kódolt formában kell továbbítani.
 A szoftveralkalmazás azon verziója, amelyet az EUCARIS által az operatív feladatok ellátására kijelölt fél a 904/2010/EU rendelet 21a. cikkének alkalmazásában a gépjármű-nyilvántartási adatok automatikus lekérdezésére fejlesztett ki, különbözik a szoftveralkalmazás EUCARIS-on belül elérhető verzióitól. Az automatikus lekérdezések során a 2008/616/IB tanácsi határozat (*3) melléklete 3. fejezetének 2. pontjában említett adatbiztonsági követelményeknek és 3. pontjában az adatcserére vonatkozóan megállapított technikai feltételeknek megfelelően kell eljárni. Az adatcsere tárgyát képező gépjármű-nyilvántartási adatok adatelemeit és az engedélyezett lekérdezéstípusokat e rendelet VIII. melléklete határozza meg.
 (2) A gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való automatikus hozzáférést a közigazgatási szervek közötti transzeurópai telematikai szolgáltatások (TESTA) kommunikációs hálózatán és annak továbbfejlesztett változatain keresztül kell megvalósítani.
 (3) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz való automatikus hozzáférés és azok automatikus lekérése a hét minden napján, napi 24 órában lehetséges legyen. Műszaki hiba esetén a tagállamok nemzeti kapcsolattartó pontjai – szükség esetén az EUCARIS által az operatív feladatok ellátására kijelölt fél támogatásával – haladéktalanul tájékoztatják egymást. Az automatikus adatcserét a lehető leghamarabb helyre kell állítani.
 (4) Minden tagállam nemzeti kapcsolattartó pontként kijelöl egy nemzeti hatóságot, amely a 904/2010/EU rendelet 21a. cikkében előírtaknak megfelelően az adott tagállamban a gépjármű-nyilvántartási adatokra vonatkozó beérkező héaellenőrzési célú kérések feldolgozásáért felel, illetve egy másik nemzeti hatóságot, amely a kimenő kérések feldolgozásáért felel. Adott esetben ugyanazon hatóság is kijelölhető mindkét feladat ellátására. A tagállamok minderről értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot.
 5c. cikk
 A vámhatóságok által összegyűjtött információkhoz, a 2006/112/EK irányelv XI. címének 6. fejezete alapján elkészített összesítő nyilatkozatokhoz és a gépjármű-nyilvántartási adatokhoz hozzáféréssel rendelkező Eurofisc-kapcsolattartók azonosítása
 Annak érdekében, hogy a tagállamok azonosítani tudják a 904/2010/EU rendelet 21. cikke (2) bekezdésének e) pontjában vagy (2a) bekezdésének d) pontjában, illetve 21a. cikkének (2) bekezdésében megállapított feltételek szerint az adott tagállam által szolgáltatott információkhoz hozzáféréssel rendelkező Eurofisc-kapcsolattartókat, a következő intézkedéseket kell végrehajtani:
 a)
 minden tagállam egyedi személyes felhasználói azonosítót rendel az egyes Eurofisc-kapcsolattartóihoz;
 b)
 valamennyi tagállam folyamatosan aktualizált jegyzéket vezet Eurofisc-kapcsolattartóinak nevéről és egyedi személyes felhasználói azonosítójáról, és a naprakész jegyzéket a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátja;
 c)
 a tagállamok gondoskodnak róla, hogy a 904/2010/EU rendelet 21. cikke (2) bekezdésének e) pontjában vagy (2a) bekezdésének d) pontjában, illetve 21a. cikkének (1) bekezdésében említett információk tekintetében általuk végzett automatikus lekérdezések tartalmazzák az információkhoz hozzáférő Eurofisc-kapcsolattartók egyedi személyes felhasználói azonosítóját.
 (*1) A Bizottság (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelete (2015. november 24.) az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 343., 2015.12.29., 558. o.)."
 (*2) A Bizottság (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló rendelete (2015. július 28.) a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről (HL L 343., 2015.12.29., 1. o.)."
 (*3) A Tanács 2008/616/IB határozata (2008. június 23.) a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról (HL L 210., 2008.8.6., 12. o.).”"
 3.
 A szöveg az e rendelet mellékletében szereplő mellékletekkel egészül ki.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ezt a rendeletet 2020. január 1-jétől kell alkalmazni.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2019. július 2-án.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) HL L 268., 2010.10.12., 1. o.
 (2) A Tanács 2006/112/EK irányelve (2006. november 28.) a közös hozzáadottértékadó-rendszerről (HL L 347., 2006.12.11., 1. o.).
 (3) Az Európai Parlament és a Tanács 952/2013/EU rendelete (2013. október 9.) az Uniós Vámkódex létrehozásáról (HL L 269., 2013.10.10., 1. o.).
 (4) A Bizottság (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelete (2015. november 24.) az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 343., 2015.12.29., 558. o.).
 (5) A Tanács (EU) 2018/1541 rendelete (2018. október 2.) a 904/2010/EU és az (EU) 2017/2454 rendeletnek a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködés megerősítésére irányuló intézkedések tekintetében történő módosításáról (HL L 259., 2018.10.16., 1. o.).
 (6) A Bizottság 79/2012/EU végrehajtási rendelete (2012. január 31.) a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló 904/2010/EU tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról (HL L 29., 2012.2.1., 13. o.).
 MELLÉKLET
 „VII. MELLÉKLET
 A vámügyi információk tárolása és az azokhoz való automatikus hozzáférés céljára használt közös adatkészlet és részletes technikai feltételek
 Az alábbi táblázat meghatározza, hogy a 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett egyes információk az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet 56. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus rendszerben kicserélt mely adatelemeknek felelnek meg.
 A 904/2010/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett információ
 Az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendeletben előírt »rendelésszám« adatelem
 Az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendeletben előírt »név« és »különleges megjegyzések« adatelem
 Az importőr héaazonosító száma az importáló országban
 3/40 FR1
 Kiegészítő adóügyi hivatkozások azonosító száma (érintett fél: importőr)
 Az importőr adóképviselőjének héaazonosító száma az importáló országban
 3/40 FR3
 Kiegészítő adóügyi hivatkozások azonosító száma (érintett fél: adóképviselő)
 Az ügyfél héaazonosító száma egy másik tagállamban
 3/40 FR2
 Kiegészítő adóügyi hivatkozások azonosító száma (érintett fél: ügyfél)
 Származási ország
 5/15 vagy 5/16
 Származási ország vagy preferenciális származási ország
 Rendeltetési ország
 5/8
 Rendeltetési ország
 Vámtarifaszám
 6/14
 Vámtarifaszám – Kombinált Nómenklatúra-kód
 Teljes összeg
 4/4 B00
 Kiszabás alapja (*1)
 Tételsor ára
 8/6
 Statisztikai érték
 Nettó tömeg
 6/1
 Nettó tömeg (kg)
 Az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet 56. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus rendszerben tárolt információk pénzneme az euro. Az importáló tagállam pénzneme és az euro közötti átváltási árfolyamot a rendszer automatikusan felkínálja.
 VIII. MELLÉKLET
 A gépjármű-nyilvántartási adatok automatikus lekérdezésének céljára használt közös adatkészlet és részletes technikai feltételek
 1. KÖTELEZETTSÉG
 Amennyiben az információ az adott tagállam nemzeti gépjármű-nyilvántartásában rendelkezésre áll, az e melléklet 4. szakasza alapján bejelentett valamennyi adatelemet közölni kell.
 2. GÉPJÁRMŰ/TULAJDONOS/ÜZEMBEN TARTÓ KERESÉSE
 A gépjármű-nyilvántartási adatok keresésének öt különböző módja van:
 1.
 alvázszám (VIN), hivatkozási dátum és időpont (nem kötelező) alapján,
 2.
 rendszám, alvázszám (VIN) (nem kötelező), hivatkozási dátum és időpont (nem kötelező) alapján,
 3.
 a jármű üzemben tartója, annak születési ideje (nem kötelező), hivatkozási dátum és időpont (nem kötelező) alapján,
 4.
 a jármű tulajdonosa, annak születési ideje (nem kötelező), hivatkozási dátum és időpont (nem kötelező) alapján,
 5.
 a jármű üzemben tartójának/tulajdonosának héaazonosító száma, hivatkozási dátum és időpont (nem kötelező) alapján.
 Az e melléklet 1. szakaszában meghatározott kötelezettség sérelme nélkül a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem teszik elérhetővé az összes említett keresési módot, amennyiben úgy ítélik meg, hogy a kimenő kérések közül egy vagy több nem felel meg Eurofisc-kapcsolattartóik igényeinek, illetve amennyiben a beérkező kérések esetében a kért információk nem állnak rendelkezésre az adott tagállam nemzeti gépjármű-nyilvántartásában.
 3. LEKÉRDEZÉSTÍPUSOK
 Az e melléklet 4. szakaszában meghatározott adatkészlet és a 2. szakasz szerinti kereséstípusok alapján hét különböző típusú lekérdezés indítható:
 1.
 Jármű tulajdonosának/üzemben tartójának lekérése:
 Korlátozott számú járműadat és a jármű tulajdonosának és/vagy üzemben tartójának lekérése az országkód és a rendszám vagy az alvázszám (VIN), valamint a hivatkozási dátum/időpont alapján. Amennyiben a lekérés a jármű alvázszáma alapján történik, a kérést több vagy valamennyi kapcsolódó országnak is továbbítani lehet.
 2.
 Jármű tulajdonosának/üzemben tartójának lekérése – részletes:
 Kibővített számú műszaki járműadat, nyilvántartási adat, valamint a jármű tulajdonosának és üzemben tartójának lekérése az országkód és a rendszám vagy az alvázszám (VIN), valamint a hivatkozási dátum/időpont alapján. Amennyiben a lekérés a VIN alapján történik, a kérést több vagy valamennyi kapcsolódó országnak is továbbítani lehet.
 3.
 Jármű tulajdonosának/üzemben tartójának lekérése – történeti:
 Egy jármű valamennyi korábbi tulajdonosának/üzemben tartójának a lekérése – arra vonatkozó megszorítás nélkül, hogy a jármű előzőleg mely országokban volt nyilvántartásba véve – a jármű alvázszámának (VIN) megadásával, de hivatkozási dátum/időpont nélkül. A kérést több vagy valamennyi kapcsolódó országnak is továbbítani lehet.
 4.
 Járművek tulajdonos/üzemben tartó szerinti lekérése:
 Meghatározott természetes személy neve alatt nyilvántartásba vett valamennyi jármű korlátozott számú azonosító adattal történő lekérése a tulajdonos/üzemben tartó vezetékneve, utóneve, születési dátuma (nem kötelező) vagy azonosító száma (nem kötelező) alapján, vagy meghatározott jogi személy neve alatt nyilvántartásba vett valamennyi jármű korlátozott számú azonosító adattal történő lekérése a társaság bejegyzés szerinti neve alapján.
 5.
 Járművek lekérése héaazonosító szám alapján:
 Meghatározott természetes személy vagy meghatározott jogi személy neve alatt nyilvántartásba vett valamennyi jármű korlátozott számú azonosító adattal történő lekérése a héaazonosító szám alapján.
 6.
 A fenti 1., 2., 3., 4. és 5. típusú lekérés egyszerre történő, több esetet is lefedő alkalmazása. Az ilyen kombinált lekérések csak egyetlen adott országnak küldhetők.
 7.
 Több országnak is elküldött, több alvázszámra (VIN) vonatkozó »találat/nincs találat« lekérdezés. A kérelmező tagállam válaszul több táblázatot kap (válaszadó tagállamonként egyet), amelyben feltüntetik, hogy melyik VIN-re volt, illetve nem volt találat. Ez a funkció csak a kombinált üzemmódban áll rendelkezésre.
 Alapesetben a lekérés az aktuális dátum és időpont megadásával történik, de múltbeli hivatkozási dátum és időpont megadásával is lehet keresni. Ha a lekérés múltbeli hivatkozási dátum és időpont megadásával történik, és az adott tagállam nyilvántartásában nem áll rendelkezésre korábbi információ, mivel ilyen információkat egyáltalán nem tartanak nyilván, a rendelkezésre álló információ visszaküldhető annak feltüntetésével, hogy az aktuális információ.
 Az e melléklet 1. szakaszában meghatározott kötelezettség sérelme nélkül a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem teszik elérhetővé az összes említett lekérési módot, amennyiben úgy ítélik meg, hogy a kimenő kérések közül egy vagy több nem felel meg Eurofisc-kapcsolattartóik igényeinek, illetve amennyiben a beérkező kérések esetében a kért információk nem állnak rendelkezésre az adott tagállam nemzeti gépjármű-nyilvántartásában.
 4. ADATKÉSZLET
 A jármű üzemben tartójára vonatkozó adatok
 Az üzemben tartó (társaság) neve
 Külön rovatokat kell használni a családnév, a betoldott elemek, a címek stb. megadására, és a nevet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Utónév
 Külön rovatokat kell használni az utónév/utónevek és a tudományos és egyéb címek megadására, és a nevet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Cím
 Külön rovatokat kell használni az utcanév, a házszám és járulékos elemei, az irányítószám, a helység és az ország stb. megadására, és a címet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Születési idő
 Jogalany
 magánszemély, egyesület, társaság, cég stb.
 Azonosító szám
 olyan azonosító, amely kizárólag az adott személy vagy társaság azonosítására szolgál
 Azonosító szám típusa
 az azonosító szám típusa (pl. útlevélszám).
 Héaazonosító szám
 Az üzembentartói jogosultság kezdőnapja
 a jármű-üzembentartói jogosultság kezdőnapja. Ez az időpont gyakran egybeesik a jármű forgalmi engedélyének (I) rovatában szereplő időponttal.
 Az üzembentartói jogosultság zárónapja
 a jármű-üzembentartói jogosultság zárónapja
 A jármű tulajdonosára vonatkozó adatok
 A tulajdonos (társaság) neve
 Külön rovatokat kell használni a családnév, a betoldott elemek, a címek stb. megadására, és a nevet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Utónév
 Külön rovatokat kell használni az utónév/utónevek és a tudományos és egyéb címek megadására, és a nevet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Cím
 Külön rovatokat kell használni az utcanév, a házszám és járulékos elemei, az irányítószám, a helység és az ország stb. megadására, és a címet nyomtatható formátumban kell megadni.
 Születési idő
 Jogalany
 magánszemély, egyesület, társaság, cég stb.
 Azonosító szám
 olyan azonosító, amely kizárólag az adott személy vagy társaság azonosítására szolgál
 Azonosító szám típusa
 az azonosító szám típusa (pl. útlevélszám).
 Héaazonosító szám
 A tulajdonosi jogviszony kezdőnapja
 a járműtulajdonosi jogviszony kezdőnapja. Ez az időpont gyakran egybeesik a jármű forgalmi engedélyének (I) rovatában szereplő időponttal.
 A tulajdonosi jogviszony zárónapja
 a járműtulajdonosi jogviszony zárónapja
 A járművekre vonatkozó adatok
 Rendszám
 Alvázszám/VIN
 Nyilvántartásba vétel helye szerinti ország
 Gyártmány
 (D.1) pl. Ford, Opel, Renault stb.
 Típus
 (D.3) pl. Focus, Astra, Megane
 A jármű rendeltetése/uniós járműkategória-kód
 pl. segédmotoros kerékpár, motorkerékpár, személygépkocsi stb.
 Szín
 Futásteljesítmény
 Tömeg
 Az üzemelő jármű tömege
 Első nyilvántartásba vétel időpontja
 a jármű első nyilvántartásba vételének időpontja az országra való tekintet nélkül
 Az (aktuális) nyilvántartásba vétel kezdőnapja
 az a nyilvántartásba vételi dátum, amely a jármű forgalmi engedélyében fel van tüntetve
 A nyilvántartásba vétel zárónapja
 a nyilvántartásba vétel zárónapjának dátuma, amely a jármű forgalmi engedélyében fel van tüntetve. Előfordulhat, hogy ez a dátum a dokumentumra nyomtatott érvényességi időtartamot jelöli, ha az nem korlátlan (rövidítése a dokumentumon: H).
 Állapot
 elbontva, ellopták, exportálták stb.
 Állapot kezdőnapja
 Állapot zárónapja
 ”
 (*1) Ha a 4/3 sz. adatelemre (Fizetendő adók kiszámítása – Adó fajtája) vonatkozó uniós kód B00.


type: other

jurisdiction: US

text: b" OFFICE OF\n THE INSPECTOR GENERAL\n\nSOCIAL SECURITY ADMINISTRATION\n\n\n SINGLE AUDIT OF THE\n STATE OF MICHIGAN\n FAMILY INDEPENDENCE AGENCY\n FOR THE 2-YEAR PERIOD ENDED\n SEPTEMBER 30, 2000\n\n November 2001 A-77-02-00003\n\n\n\n\n AUDIT REPORT\n\x0c Mission\nWe improve SSA programs and operations and protect them against fraud, waste,\nand abuse by conducting independent and objective audits, evaluations, and\ninvestigations. We provide timely, useful, and reliable information and advice to\nAdministration officials, the Congress, and the public.\n\n Authority\nThe Inspector General Act created independent audit and investigative units,\ncalled the Office of Inspector General (OIG). The mission of the OIG, as spelled\nout in the Act, is to:\n\n \xc2\x81 Conduct and supervise independent and objective audits and\n investigations relating to agency programs and operations.\n \xc2\x81 Promote economy, effectiveness, and efficiency within the agency.\n \xc2\x81 Prevent and detect fraud, waste, and abuse in agency programs and\n operations.\n \xc2\x81 Review and make recommendations regarding existing and proposed\n legislation and regulations relating to agency programs and operations.\n \xc2\x81 Keep the agency head and the Congress fully and currently informed of\n problems in agency programs and operations.\n\n To ensure objectivity, the IG Act empowers the IG with:\n\n \xc2\x81 Independence to determine what reviews to perform.\n \xc2\x81 Access to all information necessary for the reviews.\n \xc2\x81 Authority to publish findings and recommendations based on the reviews.\n\n Vision\nBy conducting independent and objective audits, investigations, and evaluations,\nwe are agents of positive change striving for continuous improvement in the\nSocial Security Administration's programs, operations, and management and in\nour own office.\n\x0c .J'\\' s\xc2\xa3c&\n ~(j~\n W/ts~~\n \\ IIIIIII ~~\n :t}.;IS~t'\n\n SOCIAL. SECURITY\n\nMEMORANDUM\n Office of the Inspector General\nDate: NOV 2 O 2001 Refer To:\n\n\n\n\nTo:\n Dan Sweeney\n Acting Director\n Management Analysis and Audit Program Support Staff\nFrom:\n Assistant Inspector General\n for Audit\n\nSubject: Single Audit of the State of Michigan, Family Independence Agency for the 2-Year\n Period Ended September 30, 2000 (A-77-02-00003)\n\n This report presents the Social Security Administration's (SSA) portion of the single\n audit of the State of Michigan, Family Independence Agency for the 2-year period\n ended September 30, 2000. The Michigan Office of the Auditor General performed the\n audit and its reports on compliance and internal controls are attached (see Appendix A),\n Results of the desk review conducted by the Department of Health and Human\n Services (HHS) have not been received. We will notify you when the results are\n received if HHS determines the audit did not meet Federal requirements.\n\n The Michigan Disability Determination Services (DDS) performs disability\n determinations under SSA's Disability Insurance (Dl) and Supplemental Security\n Income (SSI) programs in accordance with Federal regulations. The DDS is reimbursed\n for 100 percent of allowable costs. The Michigan Family Independence Agency (FIA) is\n the Michigan DDS's parent agency.\n\n For single audit purposes, the Office of Management and Budget (OMB) assigns\n Federal programs a Catalog of Federal Domestic Assistance (CFDA) number. SSA's Dl\n and SSI programs are identified by CFDA number 96. SSA is responsible for resolving\n single audit findings reported under this CFDA number.\n\n\n\n 1. On the Schedule of Expenditures of Federal Awards (SEFA), FIA did not list the Dl\n program, CFDA 96.0011 as an individual grant of the DI/SSI cluster, and did not\n report the correct Federal assistance program title for the Dl program. The FIA's\n corrective action plan indicates that the Federal Reporting and Cost Allocation\n Section will review the SEFA against the CFDA to ensure that names and clusters\n are correctly reported.\n\x0cPage 2 - Dan Sweeney\n\n\n2. The DDS did not have certifications to document that 4 of 13 sampled employees\n worked solely on SSA\xe2\x80\x99s disability programs as required by OMB Circular A-87. The\n lack of certifications resulted in questioned costs of $9,186 ($2,809 and $6,377 for\n Fiscal Years 1999 and 2000, respectively). FIA\xe2\x80\x99s corrective action plan indicates that\n a process has been established to document and maintain payroll certifications for\n staff whose personnel costs are charged to Federal programs. A process has also\n been implemented for interagency agreements with other State departments.\n\nWe recommend that SSA:\n\n1. Verify that FIA has internal controls in place to ensure that the DI program,\n CFDA 96.001, is accurately recorded on the SEFA report.\n\n2. Determine that procedures have been established to record and maintain payroll\n certifications for personnel costs charged to SSA's disability programs.\n\n3. Recover the unallowable personnel costs of $9,186.\n\nThe single audit also disclosed the following findings that may impact DDS operations,\nalthough they were not specifically identified to SSA. I am bringing these matters to\nyour attention as they represent potentially serious service delivery and financial control\nproblems for the Agency (see Appendix C).\n\nFIA did not comply with prescribed Human Resources System\xe2\x80\x99s internal control\nprocedures for preparing time and attendance records. Internal controls were not\nmaintained over the processing of personnel and payroll transactions in the following\ninstances:\n\n\xe2\x80\xa2 Timekeeping procedures disclosed that FIA\xe2\x80\x99s internal controls did not ensure that\n biweekly time and attendance summaries were prepared and certified by authorized\n personnel.\n\n\xe2\x80\xa2 Control personnel for the FIA personnel and payroll information system did not\n maintain the required internal controls for entering and reconciling payroll and\n personnel information.\n\x0cPage 3 -Dan Sweeney\n\n\nPlease send copies of the final Audit Clearance Document to Mark Bailey in\nKansas City and Paul Wood in Baltimore. If you have questions contact Mark Bailey\nat (816) 936-5591.\n\n\n -i::::i~\n Steven Lo schaellr\n\n\n\nAttachments\n\x0cAppendix A\nPage 1 of 5\n\x0cAppendix A\nPage 2 of 5\n\x0cAppendix A\nPage 3 of 5\n\x0cAppendix A\nPage 4 of 5\n\x0cAppendix A\nPage 5 of 5\n\x0cAppendix B\nPage 1 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 2 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 3 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 4 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 5 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 6 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 7 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 8 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 9 of 10\n\x0cAppendix B\nPage 10 of 10\n\x0cAppendix C\nPage 1 of 5\n\x0cAppendix C\nPage 2 of 5\n\x0cAppendix C\nPage 3 of 5\n\x0cAppendix C\nPage 4 of 5\n\x0cAppendix C\nPage 5 of 5\n\x0c Overview of the Office of the Inspector General\n Office of Audit\n\nThe Office of Audit (OA) conducts comprehensive financial and performance audits of the Social Security\nAdministration\xe2\x80\x99s (SSA) programs and makes recommendations to ensure that program objectives are achieved\neffectively and efficiently. Financial audits, required by the Chief Financial Officers Act of 1990, assess\nwhether SSA\xe2\x80\x99s financial statements fairly present the Agency\xe2\x80\x99s financial position, results of operations, and\ncash flow. Performance audits review the economy, efficiency, and effectiveness of SSA\xe2\x80\x99s programs. OA also\nconducts short-term management and program evaluations focused on issues of concern to SSA, Congress, and\nthe general public. Evaluations often focus on identifying and recommending ways to prevent and minimize\nprogram fraud and inefficiency.\n\n\n Office of Executive Operations\n\nThe Office of Executive Operations (OEO) provides four functions for the Office of the Inspector General\n(OIG) \xe2\x80\x93 administrative support, strategic planning, quality assurance, and public affairs. OEO supports the OIG\ncomponents by providing information resources management; systems security; and the coordination of budget,\nprocurement, telecommunications, facilities and equipment, and human resources. In addition, this Office\ncoordinates and is responsible for the OIG\xe2\x80\x99s strategic planning function and the development and\nimplementation of performance measures required by the Government Performance and Results Act. The\nquality assurance division performs internal reviews to ensure that OIG offices nationwide hold themselves to\nthe same rigorous standards that we expect from the Agency. This division also conducts employee\ninvestigations within OIG. The public affairs team communicates OIG\xe2\x80\x99s planned and current activities and the\nresults to the Commissioner and Congress, as well as other entities.\n\n\n Office of Investigations\n\nThe Office of Investigations (OI) conducts and coordinates investigative activity related to fraud, waste, abuse,\nand mismanagement of SSA programs and operations. This includes wrongdoing by applicants, beneficiaries,\ncontractors, physicians, interpreters, representative payees, third parties, and by SSA employees in the\nperformance of their duties. OI also conducts joint investigations with other Federal, State, and local law\nenforcement agencies.\n\n\n Counsel to the Inspector General\n\nThe Counsel to the Inspector General provides legal advice and counsel to the Inspector General on various\nmatters, including: 1) statutes, regulations, legislation, and policy directives governing the administration of\nSSA\xe2\x80\x99s programs; 2) investigative procedures and techniques; and 3) legal implications and conclusions to be\ndrawn from audit and investigative material produced by the OIG. The Counsel\xe2\x80\x99s office also administers the\ncivil monetary penalty program.\n\x0c"


text:
 227 Md. 438 (1962)
 177 A.2d 404
 BELLE ISLE CAB COMPANY, INC., ET AL.
 v.
 LOUISE MAST TRAMMELL ET VIR
 [No. 139, September Term, 1961.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided January 25, 1962.
 The cause was argued before HAMMOND, PRESCOTT, HORNEY, MARBURY and SYBERT, JJ.
 Patrick A. O'Doherty, with whom were William A. Hegarty and O'Doherty, Gallagher & Hegarty on the brief, for appellants.
 Melvin J. Sykes, with whom were Roland Walker and Richard E. Painter on the brief, for appellees.
 *442 HORNEY, J., delivered the opinion of the Court.
 The principal question to be decided in this tort action arising out of a collision between two motor vehicles is whether there are two intersections or one within the area between the north and south sides of Oliver Street in the City of Baltimore and between the east side of Central Avenue and the west side of Harford Avenue. If the area is one intersection it is possible that the judgment below could be affirmed. But if there are two intersections in the area, then the judgment must be reversed.
 Central Avenue, running in a northwesterly direction, and Harford Avenue, running in a northeasterly direction, after converging for some distance, finally merge into one street. The entire area northward from the south side of Oliver Street and between the east side of Central Avenue and the west side of Harford Avenue, up to the point (a short distance north of the north side of Oliver Street) where the two avenues merge into one, was a single unbroken triangular-shaped space paved with macadam. The three streets comprising most of the area were not marked or separated in any way to indicate where one street ended and the other began. Nor was there any channelization of traffic in the area. However, all of the streets were two-way streets and traffic was permitted in both directions on all of them. Both Central and Harford avenues had been designated by separate ordinances as boulevard or through streets and had been treated and used as such for several years. But apparently there was nothing to indicate that these streets were throughways. Nor does it appear that either of the operators knew they were throughways.
 There were no mechanical traffic signals at the intersections. At the northeast corner of the Oliver-Central intersection there were double stop signs, one facing east for westbound traffic, and the other facing west (apparently as an extra sign) for eastbound traffic. At the southwest corner of this Oliver-Central intersection there was also a stop sign facing west for eastbound traffic. And at the southwest corner of the Oliver-Harford intersection there was a stop sign facing west for eastbound traffic. But there was neither a stop sign nor a "stop line" on Oliver Street at or near the unmarked northeast *443 corner of the Oliver-Harford intersection. Nor was there an east-facing stop sign at either the northwest or southwest corners of this Oliver-Harford intersection. There were also no curbs, islands, street signs or other markings[1] within the triangular-shaped area along the north side of Oliver Street to warn westbound traffic that there were in fact two intersections (instead of one) in the area.
 At the time of the accident, Oliver Street was thirty-nine feet wide. Central Avenue was approximately forty-one feet wide from curb to curb and Harford Avenue was thirty feet wide from curb to curb at its southerly intersection with Oliver Street. The distance between the stop signs at the northeast corner of the Oliver-Central intersection across the macadam paving to a point at or near the northwest corner of the Oliver-Harford intersection was approximately one hundred and thirty-two feet. And, since the combined width of Central and Harford avenues was seventy-one feet, the intervening space between the westerly side of Central and the easterly side of Harford was approximately sixty-one feet.
 In the early morning of May 5, 1958, the plaintiff (Louise Mast Trammell) was operating an automobile in a northerly direction on Harford Avenue. At the same time one of the defendants (Robert P. Lowers, Jr.) was operating a taxicab of the other defendant (Belle Isle Cab Co., Inc.) in a westerly direction on Oliver Street. When the plaintiff had almost completed crossing the Harford Avenue-Oliver Street intersection, the automobile was struck on its right side by the taxicab, which, having crossed the Oliver Street-Central Avenue intersection without a mishap, also crossed the intervening space between the westerly side of Central Avenue and the easterly side of Harford Avenue, and entered the Oliver-Harford intersection without stopping. There is a conflict in the evidence as to whether the taxicab had stopped before *444 entering the Oliver-Central intersection. The cab operator claimed that he did, but the passenger in the cab testified that he did not. The plaintiff, who had been following a sand and gravel dump truck northward on Hardford Avenue at about twenty to twenty-five m.p.h., testified that when the truck turned right into a filling station on the south side of Oliver Street between Central and Harford avenues, she looked both left and right, and, not seeing any approaching traffic west of Central Avenue, entered the Harford-Oliver intersection at a reduced rate of speed. The cab operator testified that after he had crossed Central Avenue and was proceeding west at about seven m.p.h., he looked both left (where his vision was obscured by a truck parked at the filling station) and right and then back to the left again, when, for the first time, he saw the Trammell automobile right in front of him.
 At the trial of the case below, the court refused to admit evidence proffered to show (a) that there was no stop sign controlling westbound traffic at the intersection of Oliver Street with Harford Avenue; (b) that a stop sign (according to the specifications in the sign manual adopted by the State Roads Commission) should have been erected along the north side of Oliver Street not closer than six nor more than fifty feet from the northeast corner of the Oliver-Harford intersection; and (c) that a stop sign had been erected at that point subsequent to the accident. At the close of the evidence, the court denied the motion of the defendant for a directed verdict based on the theory that the plaintiff was guilty of contributory negligence as a matter of law. Furthermore, the court refused to instruct the jury with respect to Code (1957), Art. 66 1/2, § 231 (a),[2] requiring a vehicle approaching from the left to give the right of way to a vehicle approaching from the right at an intersection that is not controlled by a traffic signal or a "stop" sign or line. Instead, the court instructed the jury as a matter of law that "this entire intersection is one intersection," and, by reading the provisions of § 233 (a) with respect to a vehicle entering a through highway, thereby in effect advised the *445 jury that the east-facing stop sign at the northeast corner of the Oliver-Central intersection not only required the operator of the taxicab to stop at the entrance to Central Avenue and yield the right of way to other vehicles approaching thereon, but also made it imperative for the taxicab operator to stop at the entrance to Harford Avenue and yield the right of way to all the traffic he found at that intersection regardless of who had the right of way. In addition to this, the trial court, at the hearing on the motion for a judgment n.o.v. and (in the alternative) for a new trial, refused to hear testimony or examine records with respect to alleged newly discovered evidence relating to a subsequent injury the plaintiff had sustained. The questions raised on this appeal are based on the adverse rulings as to the evidence, the motion for a directed verdict and the instructions to the jury.
 We think the judgment must be reversed. As we see it, the law in Maryland is such as to require a reversal and a remand for a new trial primarily because the lower court erred when, in instructing the jury, it misstated the law applicable to the facts.
 In the first place, although § 2 (a) (58) defines "highway" as including "any highway or thoroughfare of any kind [italics supplied] used by the public," it is not likely that the definition was ever intended to include a two-way street that, in intersecting two other two-way streets (approximately sixty-one feet apart), had one intersection on the north side of the roadway for traffic going west, and two intersections on the south side of the roadway for traffic going east. Moreover, it should be noted that the term "intersection" is defined in § 2 (a) (20) as "[t]he area embraced within the prolongation or connection of the lateral curb lines, or, if none, the lateral boundary lines of the roadways of two [italics supplied] highways which join one another at, or approximately at, right angles * * *." And while we ruled as a matter of law in Packer v. Hampden Trans. Etc., Co., 206 Md. 407, 111 A.2d 849 (1955), involving an intersection where one of the intersecting streets was a divided highway (separated by a grass plot), that there was only one intersection and reversed the lower court because it had erroneously instructed the jury that there were two intersections, *446 the situation here is quite different. For here we are concerned not with two but three streets, all of which are two-way, and two of which  and this is the real distinction between the Packer case and this case  are separated by a sixty-one foot portion of the intersecting street.
 Other than these statutory definitions, there are other provisions in the motor vehicle laws that have an important bearing on the problem presented by this case. The authority that Baltimore City and other local authorities have to designate through highways within their municipal limits and erect stop signs at the entrances thereto is conferred by § 242 (a).[3] Subsection (b) of § 242 requires that every stop sign "shall be located as near as practical" to the entrance at which a full stop must be made. Moreover, subsection (c) of § 242 permits the use of a stop line at an intersection instead of a stop sign provided such line is clearly marked on the surface of the street or highway.
 Section 189 requires the State Roads Commission to adopt a manual and specifications for a uniform system of traffic-control devices consistent with the provisions of the motor vehicle laws for use on all highways throughout the state. And § 191 not only requires local authorities to place and maintain such traffic-control devices on the streets and highways under their jurisdiction as may be necessary to indicate and carry out the motor vehicle laws and local traffic ordinances and to regulate, warn and guide traffic, but also specifically requires that all such traffic-control devices shall be erected in conformity with the State manual and specifications. It is for this reason that the lower court, if for no other reason, should have admitted the sign manual and specifications into evidence or taken judicial notice thereof, for the purpose of informing itself that under such specifications a stop sign had to be erected not closer than six nor more than fifty feet from the northeast corner of the Oliver-Harford intersection.
 *447 We think it is obvious that the stop sign at the northeast corner of the Oliver-Central intersection was too far away (approximately one hundred and two feet) to also control the entrance of the taxicab into the Oliver-Harford intersection. And, in the absence of a stop sign or a clearly marked stop line at or as near to the northeast corner of the Oliver-Harford intersection as was practical, it is equally apparent that the intersection was not a stop intersection within the meaning of the boulevard law. Houlihan v. McCall, 197 Md. 130, 78 A.2d 661 (1951). See also Nardone v. Underwood, 219 Md. 326, 149 A.2d 13 (1959), where, in the absence of a stop sign or a signaling device at an intersection on a dual highway, we applied the statutory right of way law in holding that the lower court was in error when, on a motion for a directed verdict, it ruled the plaintiffs were guilty of negligence directly contributing to the accident.
 In a situation such as this, where the intersection is not a controlled intersection (even though the intersecting street crosses a street or avenue that had been designated as a through highway), it is provided by § 231 (a) that a vehicle shall give the right of way to a vehicle approaching from the right and shall have the right of way over a vehicle approaching from the left. But this does not mean that a vehicle has an absolute right of way merely because it is approaching from the right. Legum v. Hough, 192 Md. 1, 63 A.2d 316 (1949); Wlodkowski v. Yerkaitis, 190 Md. 128, 57 A.2d 792 (1948). Nor has this statutory rule completely nullified the common law rule that a negligence-free operator, who arrived at the intersection first, was entitled to the right of way. Rabinovitz v. Kilner, 206 Md. 455, 112 A.2d 483 (1955). The right of way statute affords only a relative right and the question of whether a vehicle approaching from the right is close enough to the intersection to have the right of way over a vehicle approaching from the left generally depends upon the circumstances in each particular case. Legum v. Hough and Wlodkowski v. Yerkaitis, both supra. The question is usually one for the jury to decide.
 We think it is too clear to need further comment that this case is one which requires application of the law applicable *448 to an uncontrolled intersection instead of the law applicable to a controlled intersection, and we so hold.
 When the case is retried, the trial court will, of course, instruct the jury as to the law applicable to vehicles approaching or entering an uncontrolled intersection in such manner as will, under the evidence in the case when it is retried, clearly define the respective and relative rights of the parties to the end that the jury may decide which vehicle was entitled to the right of way.
 As to the other questions raised on the appeal, not already decided or mentioned, we may add that it was improper for the trial court to exclude evidence proffered to show that there was no east-facing stop sign at the intersection of Oliver Street with Harford Avenue before the accident, but it was not improper to refuse to admit evidence to show that a stop sign had been erected at this point after the accident. Nor was it improper for the court to deny the motion of the defendants for a directed verdict against the plaintiff on the theory that she was guilty of contributory negligence as a matter of law. And, since the case is to be retried, the question as to whether the court abused its discretion in refusing the motion for a new trial need not be decided.
 The judgment will be reversed and the case remanded for a new trial.
 Judgment reversed and case remanded for a new trial; the appellees to pay the costs.
 MARBURY, J., dissents.
 NOTES
 [1] Subsequent to the accident the city constructed an "island" on the normally untraveled portion of the triangular area north of Oliver Street and between the converging Central and Harford avenues and erected a stop sign along the base of the triangular island to control the movement of westbound traffic across the Oliver-Harford intersection.
 [2] All references herein to sections of the Code are, unless otherwise stated, to the Code of 1957 and Article 66 1/2.
 [3] For the power the city (or other local authority) has  after posting appropriate signs for the regulation of traffic therein  to designate any intersection (in addition to throughway intersections) as a stop intersection requiring all vehicles to stop at one or more entrances thereto, see § 185 (a) (6) and (b).


text:
 Важна правна забележка
 |
 22002D0101(01)
 Официален вестник n° L 298 , 31/10/2002 стр. 0015 - 0016 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 344 - 345 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 344 - 345 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 344 - 345 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 344 - 345 LV.ES глава 11 том 07 стр. 344 - 345 MT.ES глава 11 том 07 стр. 344 - 345 PL.ES глава 11 том 07 стр. 344 - 345 SK.ES глава 11 том 07 стр. 344 - 345 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 344 - 345
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 101/2002от 12 юли 2002 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към Споразумението беше изменено с Решение No 54/2002 от 31 май 2002 г. [1].(2) Препоръка 2001/838/EО на Комисията от 7 ноември 2001 г. за резултатите от оценката на риска и стратегиите за намаляване на риска за веществата: акрилалдехид; диметил сулфат; нонилфенол фенол, 4-нонил-, разклонен; терт-бутил метил етер [2] трябва да бъде включена в Споразумението.(3) Директива 2002/18/EО на Комисията от 22 февруари 2002 г. за изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, с цел в него да бъде включен като активно вещество изопротурон [3] трябва да бъде включена в Споразумението,РЕШИ:Член 1Глава XV от приложение II към Споразумението се изменя, както следва:1. В точка 12a (Директива 91/414/ЕИО на Съвета) се прибавя следното тире:- "— 32002 L 0018: Директива 2002/18/EО на Комисията от 22 февруари 2002 г. (ОВ L 55, 26.2.2002 г., стр. 29)."2. В заглавието "АКТОВЕ, КОИТО ДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ТРЯБВА ДА ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ" след точка 20 (Препоръка 2001/194/EО на Комисията) се вмъква следната точка:"21. 32001 H 0838: Препоръка 2001/838/EО на Комисията от 7 ноември 2001 г. за резултатите от оценката на риска и стратегиите за намаляване на риска за веществата: акрилалдехид; диметил сулфат; нонилфенол фенол, 4-нонил-, разклонен; терт-бутил метил етер (ОВ L 319, 4.12.2001 г., стр. 30)."Член 2Текстовете на Препоръка 2001/838/EО и Директива 2002/18/EО на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Еврoпейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 13 юли 2002 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [****] съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Еврoпейските общности.Съставено в Брюксел на 12 юли 2002 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателG. S. Gunnarsson[1] ОВ L 238, 5.9.2002 г., стр. 14.[2] ОВ L 319, 4.12.2001 г., стр. 30.[3] ОВ L 55, 26.2.2002 г., стр. 29.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
27 ta’ Ottubru 2010
 Kawża F-60/09
 “Uffiċjali — Remunerazzjoni — Allowances tal-familja — Allowance għal wild dipendenti — Wild milqut minn marda ta’ natura gravi jew minn diżabbiltà li timpedih milli jipprovdi għall-bżonnijiet tiegħu — Talba għall-estensjoni tal-ħlas tal-allowance — Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal — Dħul massimu tal-wild bħala kundizzjoni għall-estensjoni tal-ħlas tal-allowance — Spejjeż deduċibbli mid-dħul imsemmi”
 Suġġett: Rikors, ippreżentat skont l-Artikoli 236 KE u 152 KEEA, li permezz tiegħu G. Birkhoff, essenzjalment, jitlob l-annullament tad-deċiżjoni tal-Kummissjoni, tal-14 ta’ Novembru 2008, li tiċħadlu l-estensjoni, lil hinn mill-31 ta’ Diċembru 2008, tal-ħlas tal-allowance għal wild dipendenti li kien ilu jirċievi mill-1978, abbażi tal-Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal tal-Unjoni Ewropea, minħabba t-tifla tiegħu li hija milquta minn diżabbiltà.
 1. Uffiċjali — Remunerazzjoni — Allowances tal-familja — Allowance għal wild dipendenti — Dritt għall-estensjoni mingħajr limitu ta’ età fil-każ tal-impossibbiltà għall-wild li jieħu ħsieb il-bżonnijiet tiegħu
 (Regolamenti tal-Persunal, Anness VII, Artikolu 2(5))
 2. Uffiċjali — Remunerazzjoni — Allowances tal-familja — Allowance għal wild dipendenti — Rifjut tal-istituzzjoni li testendi l-ħlas tal-allowance imsemmija — Perizja medika
 3. Uffiċjali — Remunerazzjoni — Allowances tal-familja — Allowance għal wild dipendenti — Estensjoni mingħajr limitu ta’ età fil-każ tal-impossibbiltà għall-wild li jieħu ħsieb il-bżonnijiet tiegħu
 1. L-allowance għal wild dipendenti tissodisfa għan ta’ ordni soċjali ġġustifikat mill-ispejjeż li jirriżultaw minn neċessità attwali u ċerta, marbuta mal-eżistenza tal-wild u l-manteniment effettiv tiegħu. Għaldaqstant, għandu jiġi vverifikat, f’kull każ partikolari u fid-dawl tas-sitwazzjoni li jinsabu fiha l-persuni kkonċernati, jekk l-għan ta’ ordni soċjali mfittex mill-ħlas tal-allowance inkwistjoni, li l-estensjoni tagħha tista’ tinkiseb abbażi tal-Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal, jiġix sodisfatt. Isegwi li, għall-applikazzjoni tal-artikolu msemmi, hija l-amministrazzjoni kkonċernata li għandha tiddetermina, f’kull każ partikolari u billi tieħu inkunsiderazzjoni ċ-ċirkustanzi kollha tal-każ inkwistjoni, jekk il-marda gravi jew id-diżabbiltà, li tolqot lill-wild ikkonċernat, tipprekludihx milli jieħu ħsieb il-bżonnijiet tiegħu.
 Għal dan il-għan, huwa mixtieq li l-istituzzjonijiet tal-Unjoni jiżviluppaw interpretazzjoni komuni għal kunċett legali vag bħal dak tal-ħtieġa ta’ “li ma jitħalliex minħabba mard serju jew invalidità milli jaqla’ biex jgħix” skont l-Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal. F’dan ir-rigward, konklużjoni approvata mill-kapijiet tal-amministrazzjoni fi ħdan il-Kummissjoni tista’ sservi biss, minħabba l-applikazzjoni tal-Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal, bħala “punt inizzjali” għall-evalwazzjoni ta’ kull każ inkwistjoni, u l-formulazzjoni mill-Kummissjoni tal-kriterju oġġettiv tal-perċentwali ta’ 40 % tas-salarju bażiku ta’ uffiċjal fl-ewwel skala tal-grad 1 ma teżentahiex mill-obbligu li teżamina ċ-ċirkustanzi partikolari tal-każ inkwistjoni.
 L-ispejjeż marbuta direttament mad-diżabbiltà għandhom, bħala “ċirkustanzi partikolari”, jitnaqqsu totalment mid-dħul gross jew taxxabbli tal-wild dipendenti, liema ħaġa tista’ twassal sabiex tkun biss parti minn dan id-dħul li tittieħed inkunsiderazzjoni waqt l-evalwazzjoni tal-kapaċità tiegħu li jieħu ħsieb il-bżonnijiet tiegħu. Isegwi li l-amministrazzjoni għandha twettaq evalwazzjoni fid-dettall ta’ kull spiża li tolqot lil persuna diżabbli, sabiex tivverifika jekk din l-ispiża hijiex direttament marbuta mad-diżabbiltà inkwistjoni u, jekk dan ikun il-każ, tipproċedi bit-tnaqqis tagħha u, possibbilment, bl-għoti tal-allowance inkwistjoni.
 (ara l-punti 29 sa 31, 36, 40, 42 u 43)
 Referenza: Il-Qorti tal-Ġustizzja: 7 ta’ Mejju 1992, Il‐Kunsill vs Brems, C‐70/91 P, Ġabra p. I‐2973, punt 9; Il-Qorti tal-Prim’Istanza: 30 ta’ Novembru 1994, Dornonville de la Cour vs Il‐Kummissjoni, T‐498/93, ĠabraSP p. I‐A‐257 u II‐813, punt 38; 21 ta’ Ottubru 2003, Birkhoff vs Il‐Kummissjoni, T‐302/01, ĠabraSP p. I‐A‐245 u II‐1185, punti 40, 41, 43, 44, 47 u 48
 2. Għalkemm il-qorti tal-Unjoni diffiċilment tista’ tikkontrolla l-fondatezza tal-evalwazzjonijiet mediċi tal-uffiċjali mediċi tal-uffiċċju tal-ħlas, madankollu din ma tqisx li dawn l-evalwazzjonijiet, minkejja li jkun saru f’kundizzjonijiet regolari, huma definittivi u mhux suġġetti għall-istħarriġ tagħha, abbażi tal-evalwazzjonijiet mediċi maħruġa mill-kummissjonijiet mediċi u ta’ diżabbiltà jew dawk maħruġa mit-tabib indipendenti, li l-ħames subparagrafu tal-Artikolu 59(1) tar-Regolamenti tal-Persunal jipprovdi għall-konsultazzjoni tagħhom f’każ ta’ talba għal arbitraġġ. Ir-raġuni għal dan hija li l-evalwazzjonijiet mediċi espressi b’mod unilaterali minn tabib li jifforma parti mill-istituzzjoni, bħall-uffiċjal mediku ta’ uffiċċju tal-ħlas, ma jagħtux l-istess garanziji ta’ bilanċ bejn il-partijiet u ta’ oġġettività bħall-evalwazzjonijiet imwettqa mill-kummissjonijiet mediċi u ta’ diżabbiltà, fid-dawl tal-kompożizzjoni tagħhom.
 Din hija r-raġuni għalfejn it-Tribunal għas-Servizz Pubbliku jeżerċita, fuq ir-rifjut tal-istituzzjoni li testendi l-ħlas tal-allowance għal wild dipendenti, bħal fuq parir tal-uffiċjal mediku ta’ uffiċċju tal-ħlas li jikkostitwixxi, jekk ikun il-każ, il-bażi tar-rifjut, stħarriġ, għalkemm ristrett, iżda li jestendi għall-iżball ta’ fatt, għall-iżball ta’ liġi, u għall-iżball manifest ta’ evalwazzjoni.
 Referenza: Il-Qorti tal-Ġustizzja: 21 ta’ Mejju 1981, Morbelli vs Il‐Kummissjoni, 156/80, Ġabra p. 1357, punti 15 sa 20; Il-Qorti tal-Prim’Istanza: 11 ta’ Mejju 2000, Pipeaux vs Il‐Parlament, T‐34/99, ĠabraSP p. I‐A‐79 u II‐337, punti 29 u 30; 12 ta’ Mejju 2004, Hecq vs Il‐Kummissjoni, T‐191/01, ĠabraSP p. I‐A‐147 u II‐659, punti 64 sa 78; 23 ta’ Novembru 2004, O vs Il‐Kummissjoni, T‐376/02, ĠabraSP p. I‐A‐349 u II‐1595, punt 29; It-Tribunal għas-Servizz Pubbliku: 22 ta’ Mejju 2007, López Teruel vs UASI, F‐99/06, ĠabraSP p. I‐A‐1‐147 u II‐A‐1‐797, punti 74 sa 76; 18 ta’ Settembru 2007, Botos vs Il‐Kummissjoni, F‐10/07, ĠabraSP p. I‐A‐1‐243 u II‐A‐1‐1345, punti 40 sa 50
 3. Il-ġlieda kontra d-diskriminazzjoni abbażi tad-diżabbiltà hija intiża sabiex timplementa l-prinċipju tal-ugwaljanza fit-trattament bejn il-persuna diżabbli u persuna mhux diżabbli f’sitwazzjoni simili, sabiex il-persuna diżabbli tkun tista’ tipparteċipa hija wkoll fil-ħajja soċjali u/jew professjonali. Isegwi li l-azzjoni favur persuna diżabbli ma hijiex skop minnha nnifisha, iżda miżura intiża sabiex jiġi żgurat l-ugwaljanza fit-trattament. Għalhekk, azzjoni favur persuna diżabbli hija awtorizzata biss jekk tkun intiża sabiex toħloq l-ugwaljanza fit-trattament ma’ persuna mhux diżabbli f’sitwazzjoni simili. Għalkemm għandu jiġi mfaħħar l-isforz ta’ persuna diżabbli li tipprova twettaq karriera atipika u dinamika, il-qafas legali tal-benefiċċji soċjali, fl-istat attwali tar-Regolamenti tal-Persunal, jippermetti biss li din il-persuna tikseb il-mezzi li jistgħu jpattu għall-iżvantaġġi pekunjarji li jirriżultaw direttament mid-diżabbiltà tagħha. L-affermazzjoni li l-iskop tal-Artikolu 2(5) tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal jista’ jestendi wkoll għal miżuri li jwasslu għat-tkabbir tal-persuna diżabbli fil-ħajja soċjo-professjonali tagħha tmur lil hinn mill-għan imfittex mill-artikolu msemmi. Tali miżuri favur persuni diżabbli jmorru lil hinn mill-kuntest tal-allowance għal wild dipendenti, hekk kif inhu delimitat mit-Taqsima 1, intitolata “L-Allowance tal-Familja” tal-Anness VII tar-Regolamenti tal-Persunal.
 (ara l-punt 51)
 Referenza: Il-Qorti tal-Ġustizzja: 17 ta’ Lulju 2008, Coleman, C‐303/06, Ġabra p. I‐5603, punt 47; Il-Qorti tal-Prim’Istanza: Birkhoff vs Il‐Kummissjoni, iċċitata iktar ’il fuq, punt 48