text:
Metallica on yhdysvaltalainen metallimusiikkia esittävä yhtye, jonka laulaja ja kitaristi James Hetfield ja rumpali Lars Ulrich perustivat Kalifornian Los Angelesissa vuonna 1981.
 Nopeatempoisesta ja raskaasta musiikistaan kuuluisa Metallica on yksi metallimusiikin merkittävimmistä yhtyeistä kautta aikain, ja se on Megadethin, Slayerin ja Anthraxin ohella tunnettu eräänä thrash metal -genren ”neljästä suuresta” yhtyeestä. Yhtyeessä sen perustamisesta alkaen mukana olleiden James Hetfieldin ja Lars Ulrichin lisäksi Metallican kokoonpanoon lukeutuvat vuodesta 1983 yhtyeessä soittanut soolokitaristi Kirk Hammett, ja vuonna 2003 yhtyeeseen liittynyt basisti Robert Trujillo.
 Uransa alussa Metallica keräsi musiikillaan faneja etenkin underground metal -ympyröissä, mutta yhtyeen viisi ensimmäistä albumia saivat arvostusta myös kriitikoiden keskuudessa. Metallican kolmatta albumia Master of Puppets (1986) on pidetty eräänä raskaimmista ja vaikutusvaltaisimmista thrash metal -albumeista. Viidennellä albumillaan Metallica (1991) yhtye oli musiikillisesti siirtynyt lähemmäs tavanomaisempaa heavy metalia, ja se nosti yhtyeen aiempaa näkyvämmin valtavirtayleisön tietoisuuteen. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa kappaletta. Metallican jälkeen yhtye levytti muun muassa kevyempää tyyliä edustaneet albumit Load ja ReLoad, coverin Garage Inc., sekä livealbumin S&M yhdessä San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa, kunnes teki paluun thrash-juurilleen vuoden 2008 albumillaan Death Magnetic.
 Vuonna 2000 Metallica herätti huomiota tiedostonjakopalvelu Napsteria vastaan käydyssä oikeusjutussa, jonka rumpali Lars Ulrich käynnisti saatuaan tietää Napsterin jakavan yhtyeen kappaleita ilmaiseksi internetissä. Vuonna 2004 yhtye esiintyi positiivisen vastaanoton saaneessa dokumenttielokuvassa Metallica: Some Kind of Monster, joka kuvasi yhtyeen tuskallisia kriisi- ja riitatilanteita sekä kahdeksannen albumin St. Anger (2003) levyttämistä. Vuonna 2009 yhtye aateloitiin osaksi Rock and Roll Hall of Famea. Yhtyeen jäsenten käsikirjoittama, konserttivideon ja elokuvan risteytys Metallica: Through the Never sai ensi-iltansa vuonna 2013.
 Metallica on julkaissut kymmenen studioalbumia, joista uusin on vuoden 2016 Hardwired... to Self-Destruct. Yhtye on ollut ehdokas Grammyn saajaksi 23 kertaa, ja voittanut yhdeksän kertaa. Yhdysvalloissa, jossa Metallica on myynyt yli 73 miljoonaa albumia, yhtyeen kuusi viimeisintä studioalbumia on debytoinut Billboard 200 -albumilistan ykköspaikalla. Maailmanlaajuisesti Metallica on myynyt yli 130 miljoonaa albumia, mikä tekee yhtyeestä yhden kaikkien aikojen menestyneimmistä musiikkiartisteista. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Master of Puppets”, ”Fade to Black”, ”One”, ”Enter Sandman”, ”For Whom the Bell Tolls” ja ”Nothing Else Matters”.
 Historia
 Alkuvuodet (1981–1983)
 Vuoden 1981 kesällä Lars Ulrich tapasi erään ystävänsä kautta James Hetfieldin. Ulrichin koesoitto James Hetfieldistä, Hugh Tannerista ja Ron McGovneystä koostuvalle Leather Charmille ei kuitenkaan ollut menestys. Myöhemmin kuitenkin Lars otti Jamesiin yhteyttä saatuaan Brian Slagelilta luvan julkaista hänen Metal Massacre -kokoelma-albumillaan yhden kappaleen. James suostui, ja yllätyksekseen huomasi että Larsin rumpalintaidot olivat kehittyneet merkittävästi. He nauhoittivat Hetfieldin ja McGovneyn treenikämpillä Leather Charmin aikaisen kappaleen ”Hit The Lights”, johon Hetfield soitti kitarat, bassoraidat sekä lauloi ja Ulrich soitti rummut.
 Kappale tarvitsi kuitenkin vielä sooloja, mutta James Hetfieldin taidot eivät vielä riittäneet uskottaviin sooloihin. Lopulta lehti-ilmoitusten perusteella Ulrichille ja Hetfieldille tuli kaksi varteenotettavaa ehdokasta: toinen oli Lloyd Grant ja toinen Dave Mustaine. Kummankin annettiin yrittää soittaa kappaleen soolot, ja lopulta Lloydin versio päätyi nauhalle, joskin Dave sai paikan Metallican toisena kitaristina. Metallican ensimmäinen kappale pääsi mukaan Metal Massacre -kokoelmalle, joskin yhtyeen harmiksi sen nimi oli kirjoitettu muotoon ”Mettallica”. Myöhemmillä levyn painoksilla kirjoitusvirhe kuitenkin korjattiin ja ne myös sisälsivät uudelleennauhoitetun version ”Hit The Lightsista”, jossa soolot soitti Mustaine, ja bassoa soitti Jamesille ennestään yhteisestä yhtyetoiminnasta tuttu Ron McGovney.
 McGovneyn ura yhtyeen basistina ei kuitenkaan jatkunut kovinkaan pitkään hänen kyllästyttyään muun kolmikon jatkuvaan juopotteluun ja juhlimiseen, varsinkin kun hän joutui tekemään työt. Hetfield ja Ulrich panivat merkille McGovneyn tyytymättömyyden ja alkoivat etsiä uutta basistia. He näkivät tulevan basistin Cliff Burtonin hänen silloisen yhtyeensä Trauman konsertissa San Franciscossa ja vakuuttuivat näkemästään. Kotimatkalla Los Angelesiin yhtyeen jäsenten välit kiristyivät. Mustainen väkivaltainen käyttäytyminen humalassa alkoi arveluttaa muita. McGovney kyllästyi toisten jäsenten humalaisiin temppuihin ja ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Kolmikko Ulrich, Hetfield ja Mustaine alkoivat suostutella Burtonia liittymään yhtyeeseen.
 Tämän ehtona oli, ettei hänen tarvitsisi jättää ystäviään ja perhettään San Franciscossa. Metallican jäsenet muuttivat San Franciscoon ja 28. joulukuuta 1982 basistiksi vakiintui Cliff Burton. Yhtye ei kokenut Los Angelesia heille sopivaksi ympäristöksi kaupungin glam rock -skenen ympäröimänä ja heidät otettiin San Franciscossa hyvin vastaan. Hetfield ja Ulrich pitivät Burtonin soittotyylistä ja lavaesiintymisestä: "Tuntui kuin lavalla olisi soittanut soolokitaristin sijaan soolobasisti." Burton puolestaan piti Metallican aggressiivisesta ja konstailemattomasta tyylistä, ja hän oli ollut jo pitkään kyllästynyt Traumaan.
 Miehistövaihdokset jatkuivat keväällä 1983, kun yhtye lähti New Yorkiin levyttämään esikoisalbumiaan. Tällä matkalla yhtye päättivät, että Mustainelle oli saatava seuraaja. New Yorkissa he parin konsertin jälkeen erottivat Mustainen ja ottivat tilalle Exodus-yhtyeen perustajajäsenen Kirk Hammettin. Ero oli raskas kaikille. Mustaine vaikutti yhtyeessä kuitenkin melkein vuoden.
 Kill ’Em All ja Ride the Lightning (1983–1984)
 Vuonna 1983 julkaistiin yhtyeen esikoisalbumi Kill ’Em All. Megaforce Recordsin Yhdysvalloissa ja Music For Nationsin Euroopassa julkaisema albumi ei aluksi ollut kaupallinen menestys, mutta sai kasvatettua Metallican fanijoukkoa ja nousi vuonna 1987 uusintajulkaisun myötä Billboard 200 -listalla sijalle 120. Kill 'Em Allilta julkaistiin kaksi singleä, ”Whiplash” ja ”Jump in the Fire”. Myös kappaleesta ”Seek & Destroy” on tullut fanien suosikki. Levyn julkaisun myötä yhtye lähti Yhdysvaltain-kiertueelle.
 Toinen albumi Ride the Lightning julkaistiin 1984, jolta singlejulkaisut ”For Whom the Bell Tolls”, yhtyeen ensimmäinen balladi ”Fade to Black”, ja muinaisen Egyptin vitsauksista kertova ”Creeping Death” nousivat hiteiksi. Albumilla yhtye meni melodisempaan ja kunnianhimoisempaan suuntaan. Metallica pyysi kyseisen albumin aikaan John Bushia (ex-Armored Saint, ex-Anthrax) laulajakseen, koska Hetfield ei pitänyt itseään tarpeeksi hyvänä laulajana. Bush kuitenkin kieltäytyi. Ride the Lightning sijoittui Billboard 200-listalla parhaimmillaan sijalle 100.
 Master of Puppets ja ensiaskeleet kohti suurmenestystä (1985–1986)
 Vuoden 1985 lopulla valmistui yhtyeen kolmas albumi Master of Puppets, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 1986. Albumi oli metallimusiikin piireissä suuri menestys, vaikka siltä ei julkaistu yhtään singleä. Kappaleet, kuten nopeatempoinen ”Battery”, hidas balladimainen ”Welcome Home (Sanitarium)”, instrumentaali ”Orion” ja varsinkin albumin nimikkokappale ”Master of Puppets” nousivat klassikoiksi. Albumin seitsemäs raita "Orion" oli Cliff Burtonin yli kahdeksanminuuttinen taidonnäyte.
 Albumi sijoittui Billboard 200-listalla korkeimmillaan sijalle 29 ja se pysyi listalla 72 viikkoa. Albumille myönnettiin kultalevy 4. marraskuuta 1986 ja kuusinkertainen platinalevy vuonna 2003. Monet kriitikot, kuten All Music Guiden Steve Huey pitävät albumia ”parhaana heavy metal -albumina koskaan”. Albumin julkaisun jälkeen Metallica kiersi Ozzy Osbournen kanssa Yhdysvaltoja.
 Cliff Burtonin kuolema ja uusi basisti (1986–1987)
 Metallican matkatessa Euroopan-kiertueellaan Ruotsin halki kohti Kööpenhaminaa Cliff Burton ja Kirk Hammett vetivät korttia nukkumapaikoista, ja Burtonille jäi ylävuode linja-auton takaosassa. Öisellä taipaleella kiertuebussi ajautui ojaan Dörarpissa Ljungbyn kunnassa Ruotsissa kuljettajan menetettyä bussin hallinnan. Onnettomuudessa Burton lensi ulos bussin ikkunasta, bussi kaatui hänen päälleen, ja hän kuoli heti. 24-vuotiaana kuolleen Burtonin virallinen kuolinsyy oli rintakehän puristusvamma ja siitä aiheutuneet keuhkovauriot. Selvittämättä on jäänyt, oliko kuljettaja alkoholin vaikutuksen alaisena tai oliko onnettomuuden syynä musta jää. Muu yhtye selvisi tapahtuneesta ilman vakavia vammoja.
 Cliff Burtonin hautajaisissa soitettiin hänen tekemänsä kappale ”Orion”, ja hänen ruumiinsa tuhkattiin lähipiirin läsnä ollessa. Burtonin kuolema jätti yhtyeen tulevaisuuden kyseenalaiseksi. Hetfield, Ulrich ja Hammett kuitenkin päättelivät, että Burton olisi halunnut heidän jatkavan soittamista. Yhtye alkoi etsiä uutta basistia, ja koesoitoissa vieraili noin 40 yrittäjää. Flotsam and Jetsam -yhtyeessä soittanut basisti Jason Newsted oli opetellut yhtyeen kaikki kappaleet ja sai koesoiton jälkeen kutsun San Franciscoon. Newstedistä tuli yhtyeen uusi basisti, mutta hän joutui kestämään muun yhtyeen kiusaamista noin vuoden päivät, koska muut jäsenet halusivat nähdä, olisiko Newsted riittävän kova pitämään pintansa yhtyeessä.
 Metallica soitti Burtonin kuoleman takia katkenneen kiertueen loppuun vuoden 1987 alussa. Maaliskuussa 1987 Hetfield mursi ranteensa rullalautaillessaan, minkä vuoksi yhtye joutui perumaan Saturday Night Live -esiintymisensä. Elokuussa Metallica julkaisi covereista koostetun EP-levyn The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited, jolla pyrittiin koettelemaan uuden basisti Newstedin soittotaitoa, hyödyntämään yhtyeen uutta äänitysstudioa ja lievittämään Burtonin kuoleman aiheuttamaa surua. Vuonna 1987 yhtye julkaisi Burtonin muistoksi vielä videokokoelman Cliff ’em All, joka sisälsi lähinnä fanien kuvaamaa materiaalia Burtonista.
 ...And Justice for All (1988–1990)
 ...And Justice for All, yhtyeen ensimmäinen albumi Burtonin kuoleman jälkeen, julkaistiin syksyllä 1988. Albumi oli menestys ja se pääsikin Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalle kuusi. Albumi myi platinalevyyn oikeutettavan määrän yhdeksän viikkoa julkaisunsa jälkeen. Newstediin kohdistuva pahanteko pääsi levyn äänityssessioissa äärimmilleen. Hänen musiikilliset ideansa hylättiin ja hänen soittonsa miksattiin levyllä lähes kuulumattomiin. Albumilla oli myös edesmenneen Cliff Burtonin viimeiseksi sävellykseksi jäänyt instrumentaalikappale ”To Live Is To Die", joka sisältää lyhyen Burtonin kirjoittaman runon James Hetfieldin lausumana. Hetfieldin sanoittama kappale ”Dyers Eve” on omistettu hänen vanhemmilleen. Albumilta julkaistiin kolme singleä, ”Eye of the Beholder”, ”Harvester of Sorrow” ja ”One”.
 ...And Justice for All -albumilta tuotettiin Metallican ensimmäinen musiikkivideo, Dalton Trumbon sodanvastaista romaania Sotilaspoika mukaileva One, joka nousi hitiksi. Video äänestettiin sijalle 38 MTV:n ”Top 100 Videos of All Time” -listalla vuonna 1999, ja se oli MTV:n heavy metal ohjelman Headbangers Ballin toivotuin kappale. Vuosina 1988-89 yhtye oli suurella Damaged Justice -maailmankiertueella. Kiertueen Seattlen keikkaa on myöhemmin pidetty yhtenä yhtyeen parhaimmista esiintymisistä.
 Vuonna 1989, Metallica sai ensimmäisen Grammy-ehdokkuutensa ...And Justice For Allista. Metallica oli ennakkosuosikki, mutta voitto meni lopulta Jethro Tullin albumille Crest of a Knave. Tämä päätös aiheutti kiistelyä fanien keskuudessa ja musiikkilehdistössä. Päätös pääsi myös mukaan Entertainment Weekly's-lehden ”Grammy-palkintojen 10 suurinta pettymystä” -listalle. Kolme vuotta myöhemmin Lars Ulrich viittasi tapahtuneeseen Metallican voitettua Grammy-palkinnon kappaleestaan ”Enter Sandman” sanoen ”Meidän täytyy kiittää Jethro Tullia siitä, etteivät he julkaisseet albumia tänä vuonna”.
 Black Album/Metallica (1991–1993)
 Lokakuussa 1990 Metallica siirtyi Pohjois-Hollywoodiin äänittämään seuraavaa albumiaan. Bob Rock, joka oli työskennellyt muun muassa The Cultin, Bon Jovin ja Mötley Cruen kanssa, palkattiin levyn tuottajaksi. Metallica, joka tunnetaan myös nimellä ”The Black Album”, miksattiin uudelleen kolme kertaa ja sen tekeminen maksoi miljoona dollaria. Levy oli Billboard 200 -listalla parhaimmillaan ensimmäisenä. Albumilta nousseet suuret radiohitit, kitarariffistään tunnettu ”Enter Sandman”, raskas ”Sad But True” sekä melodinen ”Nothing Else Matters” nostivat yhtyeen lopullisesti metallimusiikin valtavirtaan. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa 15-kertaista platinaa ja se on täten 25. eniten myyty albumi Yhdysvalloissa.
 Metallica lähti maailmankiertueelle, joka kesti yli kaksi vuotta. Kiertue alkoi Euroopasta kesällä 1991, kun Metallica soitti Monsters of Rock -kiertueella yhdessä muun muassa Panteran ja AC/DCn kanssa. Euroopan osio päättyi 28. syyskuuta 1991 Moskovaan, jossa järjestettiin massiivinen ilmaiskonsertti Tushinon lentokentällä. Seuraavaksi yhtye jatkoi kiertuettaan kotimaassaan lähes vuoden mittaisella osiolla "Wherever I May Roam", joka päättyi heinäkuussa 1992. Tämän kiertueen eräässä konsertissa James Hetfield oli väärässä paikassa väärään aikaan seisoessaan tulisuihkun päällä. Hän sai toisen ja kolmannen asteen palovammoja. Kiertue kuitenkin vietiin loppuun ja Hetfieldin keskittyessä pelkästään laulamiseen ja hänen tilallaan kitaraa soitti Kirk Hammettin pitkäaikainen ystävä ja yhtyeen kitarateknikko John Marshall. ”Wherever I May Roam” -kiertue jatkui Guns N' Rosesin kanssa tehdyllä Yhdysvaltain stadionkiertueella kestäen lokakuuhun 1992 saakka. Loppusyksyn 1992 Metallica kiersi sisähalleja Euroopassa pysähtyen myös Helsingin jäähallissa 16. joulukuuta.
 Vuonna 1993 yhtye jatkoi kiertuettaan ”Nowhere Else To Roam” -nimellä pysähtyen muun muassa Suomessa Oulunkylän urheilupuistossa kesäkuussa 1993. Pitkä kiertue rasitti yhtyeen jäseniä ja ongelmat alkoivat kasautua varsinkin Lars Ulrichin ja päihdeongelmista kärsivän James Hetfieldin välille.
 Metallica julkaisi vuonna 1993 livekokoelman Live Shit: Binge & Purge, joka sisälsi materiaalia vuosien 1989-93 esiintymisistä.
 Load, ReLoad ja Garage Inc. (1994–1999)
 Melkein kolme vuotta kestäneen kiertämisen jälkeen Metallica palasi vuodeksi studioon kirjoittamaan ja äänittämään kuudetta albumiaan. Load julkaistiin 1996 ja se nousi heti Billboardin listalla sijalle 1. Albumilla Metallica muutti jälleen tyyliään entistä selvemmin kevyempään suuntaan. Monelle fanille tuli järkytyksenä se, että yhtyeen jäsenet olivat leikanneet pitkät hiuksensa pois. Vaikka albumi nousi ilmestyttyään listojen kärkeen, jakoi se fanien mielipiteet kahtia. Albumista ei tullutkaan samanlaista klassikkoa kuin yhtyeen aiemmista tuotoksista, mutta kappaleet ”Until It Sleeps” ja ”Mama Said” saivat paljon radiosoittoa.
 Loadin tuotannon alkuvaiheilla yhtye tuotti tarpeeksi materiaalia, jotta he olisivat voineet julkaista tupla-albumin. Yhtye päätti kuitenkin julkaista puolet kappaleista ja viimeistellä jäljelle jääneet kappaleet seuraavana vuonna. Tästä seurasi albumi ReLoad, joka sijoittui Black Albumin ja Loadin tapaan Billboardin listalla sijalle 1. James Hetfield sanoi vuonna 2004 ilmestyneessä Some Kind of Monster -elokuvassa, että Loadin ja ReLoadin kappaleet olivat yhtyeen mielestä laadultaan keskinkertaisia. Promotoidakseen ReLoadia, Metallica esitti NBC:n Saturday Night Live -ohjelmassa joulukuussa 1997 kappaleet ”Fuel” ja ”The Memory Remains”, joista jälkimmäisen Metallica esitti Marianne Faithfullin kanssa.
 Yhtye piti pitkän kiertuetauon, jonka aikana Metallica äänitti cover-kappaleista koostuneen Garage Inc. -albumin, joka sisälsi kaksi levyä. Albumin ensimmäinen levy sisälsi covereita muun muassa Diamond Headilta, Black Sabbathilta ja Thin Lizzyltä. Toinen levy sisälsi pikaisesti Cliff Burtonin kuoleman jälkeen julkaistun Garage Days Re-Revisited-EP:n.
 21. ja 22. huhtikuuta 1999 Metallica äänitti kaksi esiintymistään San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. Sinfoniaorkesteria johti Michael Kamen, joka oli työskennellyt Metallican kanssa aiemmin ”Nothing Else Matters” -kappaleen parissa. Metallica kirjoitti kaksi uutta kappaletta sinfoniaorkesterin kanssa soitettavaksi, ”No Leaf Cloverin” ja ”-Humanin". Esiintymiset julkaistiin vuonna 1999 tupla-albumina ja videona, joiden nimeksi tuli S&M.
 Ongelmia (2000)
 Vuonna 2000 Metallican jäsenten keskinäiset suhteet olivat tulehtuneet. Yhtyeen sisäinen työnjako oli käynyt jäsenille raskaaksi. Rumpali Lars Ulrich johti käytännössä Metallican liiketoimintaa, kitaristi-laulaja James Hetfield sanoitti yhtyeen lähes kaikki kappaleet ja sävelsi ne yhdessä Lars Ulrichin kanssa. Basisti Jason Newsted koki olevansa Metallican ”uusi” jäsen vielä kaikkien vuosien jälkeenkin, eikä tuntenut saavansa tarpeellista arvostusta yhtyeessä. Newsted kertoi myös, että James Hetfield ei suvainnut eri jäsenten soolohankkeita edes yhtyeen suvantoaikoina. Esimerkiksi Newstedillä oli useita omia yhtyeitä vuosien varrella, kuten Echobrain ja IR8.
 Metallica oli aallonpohjassa: kaksi edellistä virallista studioalbumia Load ja ReLoad eivät menestyneet odotetusti, rumpali Ulrich sai kielteistä julkisuutta Napster-jupakan takia, Hetfieldin päihdeongelmat pahenivat ja lopulta basisti Newsted luuli, että Metallica hajoaisi. Newsted erosi yhtyeestä vuonna 2001. Muutkin jäsenet kuin jo yhtyeen jättänyt Newsted alkoivat pelätä yhtyeen hajoavan.
 Napster (2000–2001)
 Metallica äänitti Mission: Impossible II -elokuvan soundtrackille kappaleen ”I Disappear”, joka osoittautui olevan radiosoitossa jo ennen kappaleen julkaisua. Selvittäessään kappaleen vuotoa vastannutta lähdettä, löysi yhtye tiedoston Napster-tiedostonjako-ohjelmasta. Yhtye myös huomasi, että koko heidän tuotantonsa oli Napsterissa ilmaiseksi ladattavissa. Tästä rumpali Ulrich sai tarpeekseen ja haastoi kappaleita levittäneen Napsterin oikeuteen. Hän myös voitti oikeudenkäynnin. Tapaus herätti vastalauseita Metallican fanien keskuudessa.
 Metallica ei käynyt käräjiä pelkästään Napsterin kanssa. Vuonna 1999 yhtye haastoi oikeuteen myös alusvaateyritys Victoria's Secretin sekä vuonna 2000 Guerlain-kosmetiikkayhtiön tavaramerkkinsä, Metallica-nimen, väärinkäytösten takia. Korvausvaatimukset sovittiin oikeussalien ulkopuolella.
 St. Anger -albumi ja uusi basisti (2001–2006)
 Ongelmista huolimatta hajoamispisteessä ollut kolmikko Hetfield, Hammett ja Ulrich päättivät jatkaa yhtyeenä intensiivisen terapian avulla. St. Anger -albumin äänitykset aloitettiin vuoden 2001 alkupuolella, mutta työ keskeytyi Hetfieldin mentyä päihdevieroitukseen. Siellä Hetfield vietti puoli vuotta, eikä hän pitänyt minkäänlaista yhteyttä yhtyeeseen. Uusi albumi valmistui vasta vuonna 2003 monien vastoinkäymisten ja yhteisten terapiajaksojen johdosta, jotka saatiin taltioiduksi Metallicasta kertovaan dokumentaariseen Metallica: Some Kind of Monster -elokuvaan. Vaikka albumin tekeminen oli vaikeaa, ensimmäistä kertaa Metallican historiassa esimerkiksi kappaleiden sanoituksiin osallistuivat aktiivisesti muutkin jäsenet kuin James Hetfield. Kappaleiden kirjoittamista ja albumin äänityksiä hidastivat myös päihdevieroituksesta palanneen ja päihdeterapian aloittaneen Hetfieldin asettamat ehdottomat aikarajat työnteolle. James Hetfield oli terapeuttien kehotuksesta Metallicassa käytännössä päivätöissä kahdestatoista neljään, jonka jälkeen Lars Ulrich ja Kirk Hammett jäivät tuottaja Bob Rockin kanssa studiolle keskenään työstämään materiaalia. Muun muassa Ulrichia tämä järjestely ei miellyttänyt, mutta Hetfield ei pyynnöistä huolimatta joustanut ajankäytöstään. Nihkeästä prosessista huolimatta albumi valmistui huhtikuussa 2003.
 St. Anger -albumilla soitti bassoa tuottaja Bob Rock. Albumin valmistumisen aikana yhtye järjesti koesoittoja, joihin osallistuivat muun muassa Jeordie White (Marilyn Manson), Scott Reeder (Kyuss), Eric Avery (ex-Jane's Addiction), Pepper Keenan (Corrosion of Conformity), Les Claypool (Primus) ja Danny Lohner (Nine Inch Nailsin entinen live-basisti). Lopullinen valinta osui kuitenkin aiemmin Suicidal Tendenciesissä ja Ozzy Osbournen yhtyeessä soittaneeseen basisti Robert Trujilloon, joka liittyi pian yhtyeeseen. Trujillon ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui 6. toukokuuta 2003 MTV Icons -tapahtumassa New Yorkissa. St. Anger -albumin mukaan liitettiin DVD, jossa kaikki albumin kappaleet soitettiin yhtyeen harjoitustilassa livenä Trujillon kanssa.
 St. Anger merkitsi Metallican paluuta taas raskaampaan soundiin. Yhtye soitti nyt matalammalle viritetyillä kitaroilla ja bassolla kuin koskaan ennen, lähes kaikki kappaleet on soitettu Drop C -virityksellä. Edellä mainittu dokumenttielokuva, Metallica: Some Kind of Monster, jonka maailman ensi-ilta elokuvateatterissa oli 21. toukokuuta 2004, kertoo St. Angerin nauhoitussessioista, ja siitä, miten yhtye pääsi vaikeuksistaan muun muassa terapeutti Phil Towlen avulla. St. Angeriltä hitiksi nousi nimiraita ”St. Anger”, jonka korkein sijoitus Billboardin Mainstream Rock Tracks -listalla oli 2. Toinen samalla listalla hyvin menestynyt kappale oli ”Frantic”, joka nousi sijalle 21.
 Vuonna 2004 yhtye julkaisi Some Kind of Monster -EP:n, joka tuki samannimistä elokuvaa. EP sisälsi livekappaleita vuoden 2003 Pariisin konsertista sekä kaksi versiota uudesta "Some Kind of Monster" -kappaleesta.
 Vuonna 2004 Metallica soitti ensimmäisen basistinvaihdoksen jälkeisen Suomen konserttinsa 28. toukokuuta 2004 loppuunmyydyllä Helsingin Olympiastadionilla. Yli puoli vuotta aiemmin, 15. joulukuuta 2003 myyntiin tulleet noin myytiin loppuun neljässä tunnissa. Myöhemmin myyntiin tulleet liput menivät myös kaupaksi, minkä vuoksi yleisömäärä nousi lähes 50 000 katsojaan. Yhtye soitti ylimääräisenä encore-kappaleena vuonna 1983 ilmestyneen Kill 'Em All -albumin kappaleen "Jump In The Fire", joka soi tuolloin ensimmäisen kerran live-versiona Euroopassa koko yhtyeen historian aikana. Myös Ruotsissa menekki oli kova, sillä kaksi päivää Helsingin konsertin jälkeen Göteborgin Ullevi-stadionilla katsojia oli 55 802.
 Slipknotin rumpali Joey Jordison ja Slayerin rumpali Dave Lombardo tuurasivat Metallica-rumpali Lars Ulrichia yhden konsertin ajan Englannin Download-festivaaleilla 2004, koska Ulrich oli terveydellisistä syistä sivussa.
 Joulukuussa 2006 Metallica julkaisi DVD:n, The Videos: 1989-2004, joka sisälsi kaikki yhtyeen musiikkivideot vuosilta 1989–2004.
 Death Magnetic ja kaksi maailmankiertuetta (2006–2009)
 Metallica ilmoitti 16. helmikuuta 2006 verkkosivuillaan, että yli viidentoista vuoden yhteistyö tuottaja Bob Rockin kanssa oli päättynyt. Metallican kymmenennen virallisen kokopitkän studioalbumin tuottaisi Rick Rubin.
 Metallica kiersi vuonna 2006 ympäri maailmaa ”Escape From The Studio '06” -kiertueella. Yhtye teki samankaltaisen kiertueen vuonna 1995. Vuonna 2006 Metallican ainoaksi Pohjois-Euroopan konsertiksi jäi esiintyminen Tallinnan laululavalla 13. kesäkuuta. Esiintyminen oli osa Master of Puppetsin 20-vuotisjuhlakiertuetta. Yhtye soitti muun muassa kaikki Master of Puppets -albumin kappaleet sekä muita hittejä yli edessä. Kiertueen konserteissa kuultiin myös instrumentaalikappale ”Orion” ensimmäistä kertaa Cliff Burtonin kuoleman jälkeen.
 Viikolla 22 vuonna 2007 Metallica teki suomalaista listahistoriaa, kun yhtyeellä oli levy-yhtiön ottamien ylimääräisten painosten ja alennusmyyntien siivittämänä samanaikaisesti kymmenen albumia Suomen virallisella Top 40 -albumilistalla.
 Metallica kävi myös soittamassa 2007 heinäkuussa Live Earth -konsertissa Lontoossa. Yhtye aloitti vuonna 2007 ”Sick of the Studio ’07” -kiertueen Portugalista 28. kesäkuuta 2007. Konsertissa kuultiin kahdeksantoista vuoden tauon jälkeen muun muassa kappale ”...And Justice For All”. ”Sick of the Studio ’07” -kiertueella Metallica esiintyi Suomessa 15. heinäkuuta 2007 Helsingin Olympiastadionilla. Suomen konsertin ensimmäiset myytiin loppuun noin 45 minuutissa. Metallican edellisellä Suomeen ulottuneella kiertueella vuonna 2004 Olympiastadion myytiin loppuun noin neljässä tunnissa.
 Yhtye soitti tulevalta albumiltaan uuden, myöhemmin ”Cyanide”-nimiseksi paljastuneen kappaleen Ozzfestissä Dallasissa 9. elokuuta 2008. Albumin ensimmäinen internet-singlejulkaisu oli ”The Day That Never Comes” 21. elokuuta 2008, jonka musiikkivideo julkaistiin myöhemmin. Neljä päivää myöhemmin Metallican nettisivuilla oli kuultavissa uusi ”My Apocalypse” -kappale. Viimein Death Magnetic julkaistiin 12. syyskuuta 2008.
 Yhtye teki albumilla paluun 1980-luvun thrash metal -tyyliinsä, pitkiin kappaleisiin, kitarasooloihin ja kunnianhimoon. Yhtye on kertonut paluun olevan osittain tuottaja Rick Rubinin ansiota.
 Death Magnetic -albumi sijoittui ykköseksi monien eri maiden albumilistoilla, kuten Australiassa, Kanadassa, Meksikossa ja Euroopan albumilistalla. Albumi sijoittui myös Yhdysvaltojen Billboard 200 -listan ykköseksi. Viikko albumin julkaisun jälkeen albumi pysyi Billboard 200 -listan ja Euroopan listan ykkösenä. Syyskuun loppuun mennessä albumi oli käväissyt ykköspaikalla 32 eri maassa. Suomessa Death Magnetic myi tuplaplatinaa jo ilmestymispäivänään 12. syyskuuta.
 Useiden yhtyeen fanien mielestä Death Magneticin albumin ääni on liian kompressoitu CD:llä, jolloin soiton dynamiikka on kärsinyt. Levyn masteroineen Ted Jensenin mukaan levy on niin sanotun volyymisodan uhri. Vuoden 2009 toukokuussa Activision julkaisi Guitar Hero: Metallican. Pelissä on lisäksi Metallican jäseniin vaikuttaneiden yhtyeiden kappaleita. Albumin kappaleet kuulostavat huomattavasti paremmalta Guitar Hero: Metallica -pelissä.
 Death Magnetic -albumia seurasi vuonna 2009 alkanut maailmankiertue, jonka aikana Metallica vieraili myös Suomessa 14. ja 15. kesäkuuta. Yhtyeen molemmat esiintymiset Helsingin Hartwall Areenalla myytiin loppuun noin 40 minuutissa. Metallica esiintyi vuonna 2009 myös kolmannen kerran Suomessa, Sonisphere-festivaaleilla Porin Kirjurinluodolla.
 Lou Reed, oma levy-yhtiö ja maailmankiertueita (2011–2015)
 Keväällä 2011 Metallica äänitti San Franciscon liepeillä albumin Lou Reedin kanssa. Lou Reed oli tehnyt kappaleet Lulu-nimiseen teatterimusikaaliin, jota esitettiin Saksassa. Yhtye ilmoitti 22. elokuuta 2011 tulevan albumin, Lulun julkaisuajankohdaksi 1. marraskuuta Pohjois-Amerikassa ja muualla maailmassa 31. lokakuuta. Levyllä on kymmenen kappaletta.
 Vuonna 2012 Metallica kiersi maailmaa esittämässä Black albuminsa kokonaisuudessaan, pysähtyen myös Suomeen 4. kesäkuuta. Kappaleet The Struggle Within, My Friend of Misery ja Don't Tread On Me esitettiin ensimmäistä kertaa livenä. Samana vuonna yhtye jätti Warner Bros.:in ja perusti oman levy-yhtiön, jonka nimi on Blackened Recordings. Uusi levy-yhtiö julkaisee Metallican tulevat albumit sekä uusintapainokset vanhoista albumeista.
 Joulukuussa 2013 Metallicasta tuli maailman ainoa rockyhtye, joka on soittanut kaikilla seitsemällä mantereella. Metallica esiintyi 8. joulukuuta Etelämantereella toimivalla Carlinin tutkimusasemalla, joka sijaitsee Argentiinalle kuuluvilla Eteläisillä Shetlandsaarilla. Yleisönä oli 120 tutkimusaseman henkilökuntaan kuuluvaa sekä muutama Coca Colan järjestämän kilpailun voittanut eteläamerikkalainen fani. Kymmenen Freeze 'Em All -nimellä kulkeneen konsertin kappaletta on ladattavissa yhtyeen kotisivuilta. 2013 Metallica julkaisi elokuvan Metallica - Through the Never.
 Hardwired...to Self-Destruct (2015–)
 Kitaristi Kirk Hammett kertoi marraskuussa 2015, että yhtyeen seuraava levy julkaistaan 2016 loppuvuodesta tai 2017 alkuvuodesta. James Hetfield kertoi EMGtv:n haastattelussa lokakuussa 2015, että yhtye on studiossa työstämässä uutta albumia.
 18. elokuuta 2016 Metallica julkisti verkkosivustollaan kymmenennen albuminsa Hardwired...to Self-Destruct kappalelistan ja kansikuvan. Myös albumin ensimmäinen single ”Hardwired” musiikkivideoineen näki päivänvalon. Tulevan albumin julkaisupäiväksi ilmoitettiin 18. marraskuuta 2016, jolloin sen julkaisi yhtyeen itsensä hallinnoima levy-yhtiö Blackened Recordings. Hardwired... to Self-Destruct debytoi Yhdysvalloissa albumilistan ykkösenä. Albumilta lohkaistiin nimikkokappale ”Hardwiredin” jatkeeksi vielä neljä muuta singleä: ”Moth into Flame”, ”Atlas, Rise!”, ”Now That We’re Dead” ja ”Spit Out the Bone”. Jokaiselle albumin kahdestatoista kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.
 Metallica ilmoitti aloittavansa uuden albuminsa myötä myös uuden WorldWired Tour -kiertueensa. Pohjois-Amerikassa stadionkonserteista koostuneella kiertueella yhtyeen lämmittelijöinä toimivat Avenged Sevenfold, Volbeat ja Gojira. Yhtyeen kiertue Australiassa ja Uudessa-Seelannissa jouduttiin perumaan syksyllä 2019 Hetfieldin jouduttua vieroitushoitoon.
 Tyyli
 Metallica on saanut vaikutteita varhaisen heavy metalin edustajilta, kuten Scorpionsilta, Van Halenilta, Black Sabbathilta, Deep Purplelta ja Led Zeppeliniltä. Myös Mercyful Fate, Motörhead, Diamond Head, Iron Maiden ja thrash metallin edelläkävijänä tunnettu Venom ovat vaikuttaneet Metallican tyyliin. Varhaiset Metallican julkaisut sisälsivät nopeita tempoja ja jopa yhdeksän minuuttia kestäviä instrumentaaleja. Kappaleet kertoivat muun muassa uskonnosta, kuolemasta, sodasta, raivosta ja huumeista.
 Vuonna 1991 uuden tuottajan, Bob Rockin myötä Metallica yksinkertaisti ja selkeytti musiikkiansa. Yhtye vähensi aggressiivisten ja nopeatempoisten kappaleiden määrää laajentaakseen musiikillista valikoimaansa. Muutos tähän suuntaan osoittautui kaupallisesti menestyksekkääksi, kun Black Album nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Metallica vaihtoi sanoituksellista lähestymistapaansa ja kirjoitti kappaleita, jotka käsittelivät vihaa, menetystä ja kostoa. Albumeilla Load ja ReLoad raskaimmat metallimusiikilliset piirteet on hylätty lähes kokonaan ja kappaleissa kuuleekin vaikutteita maanläheisestä blues rockista, vaihtoehtorockista sekä jopa countrymusiikista.
 St. Angerin myötä Metallica teki suurimman musiikillisen muutoksensa koskaan. Yhtye haki albumille rähjäistä ja raakaa äänimaailmaa. Albumin kitarat ja bassokitara on viritetty drop-C-vireeseen, eikä albumilla ole yhtään kitarasooloja. Levyn sanoitukset käsittelevät muun muassa paholaista, huumeidenvastaisuutta, klaustrofobiaa ja uskontojen tekopyhyyttä.
 Metallica käyttää kymmenennellä albumillaan, Death Magneticilla, useimmissa kappaleissa jälleen E-vireessä olevia soittimia (joissain Drop-D) ja kappaleet sisältävät useita kitarasooloja.
 Jäsenet
 {| class="toccolours" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="float: right; margin: 0 0 0.5em 0.5em; border-collapse: collapse; border: 1px solid #e2e2e2;"
 |+ style="font-size: larger;" | 'Metallican kokoonpanot
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | Alkuperäinen(1981, 1982)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Lars Ulrich - rummut
 Dave Mustaine - kitara
 Ron McGovney - basso
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | (1982–1983)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Dave Mustaine - kitara
 Cliff Burton - basso, taustalaulut
 Lars Ulrich - rummut
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | (1983–1986)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Kirk Hammett - kitara
 Cliff Burton - basso, taustalaulut
 Lars Ulrich - rummut
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | (1986–2001)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Kirk Hammett - kitara
 Jason Newsted - basso, taustalaulut
 Lars Ulrich - rummut
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | (2001–2003)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Kirk Hammett - kitara, taustalaulut
 Lars Ulrich - rummut,
 Bob Rock - basso
 |-
 ! bgcolor="#E7EBEE" | Nykyinen (2003–)
 |
 James Hetfield - rytmikitara, laulut
 Kirk Hammett - kitara, taustalaulut
 Robert Trujillo - basso, taustalaulut
 Lars Ulrich - rummut
 |}
 Nykyiset
 James Hetfield – laulu, rytmikitara (satunnainen soolokitara)
 Lars Ulrich – rummut
 Kirk Hammett – soolokitara, taustalaulu (1983–)
 Robert Trujillo – bassokitara, taustalaulu (2003–)
 Entiset
 Jason Newsted – bassokitara, taustalaulu (1986–2001)
 Cliff Burton – bassokitara, taustalaulu (1982–1986)
 Lloyd Grant - soolokitara (1981)
 Dave Mustaine – soolokitara (1981–1983)
 Ron McGovney – bassokitara, taustalaulu (1981–1982)
 Joey Jordison & Dave Lombardo – rummut (2004) (Keikkarumpaleina Ulrichin sairastuttua)
 John Marshall – rytmikitara (1986 & 1992) (Keikkakitaristina Hetfieldin ollessa toipilaana)
 Muut henkilöt
 Rick Rubin – tuottaja (2006–)
 Bob Rock – tuottaja (1991–2003), bassokitara albumilla St. Anger'' (2002–2003)
 Flemming Rasmussen – tuottaja (1984–1988)
 Paul Curcio – tuottaja (1983)
 Jon Zazula – tuottaja (1983), manageri (1983–1984)
 Aikajana
 Diskografia
 Studioalbumit
 Katso myös
 Luettelo Metallican konserteista Suomessa
 Lähteet
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Aiheesta muualla
 Kotisivut
 MetClub.com - The Official Fan Club's Website
 Metallica Club Scandinavia.
 MetClub.fi - The Official Finnish Metallica Local Chapter.
 Metallica Guitar Lessons.
 Tuotanto ruodinnassa: Metallica KaaosZine.
 Metallica-uutisointia suomalaisissa viestimissä.
 Seulonnan keskeiset artikkelit


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 4.12.2010
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 318/28
 VERORDENING (EU) Nr. 1134/2010 VAN DE COMMISSIE
 van 30 november 2010
 tot vaststelling van een verbod op de visserij op gaffelkabeljauwen in gebied VIII en IX (wateren van de Gemeenschap en wateren die niet onder de soevereiniteit of jurisdictie van derde landen vallen) door vaartuigen die de vlag van Portugal voeren
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1224/2009 van de Raad van 20 november 2009 tot vaststelling van een communautaire controleregeling die de naleving van de regels van het gemeenschappelijk visserijbeleid moet garanderen (1), en met name artikel 36, lid 2,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bij Verordening (EG) nr. 1359/2008 van de Raad van 28 november 2008 tot vaststelling, voor 2009 en 2010, van de vangstmogelijkheden voor vaartuigen van de Gemeenschap voor bepaalde bestanden van diepzeevissen (2) zijn quota voor 2009 en 2010 vastgesteld.
 (2)
 Uit door de Commissie ontvangen informatie blijkt dat, gezien de vangsten van het in de bijlage bij deze verordening vermelde bestand door vaartuigen die de vlag van de in die bijlage vermelde lidstaat voeren of daar geregistreerd zijn, de betrokken, voor 2010 toegewezen quota volledig zijn opgebruikt.
 (3)
 Daarom moet de visserij op dat bestand worden verboden,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Het opgebruiken van het quotum
 Het quotum dat voor 2010 aan de in de bijlage bij deze verordening genoemde lidstaat is toegewezen voor de visserij op het in die bijlage vermelde bestand, wordt met ingang van de in die bijlage opgenomen datum als opgebruikt beschouwd.
 Artikel 2
 Verbod
 De visserij op het in de bijlage bij deze verordening vermelde bestand door vaartuigen die de vlag van de in die bijlage genoemde lidstaat voeren of daar geregistreerd zijn, is verboden met ingang van de in die bijlage opgenomen datum. Na die datum is het ook verboden om vis uit dit bestand die door deze vaartuigen is gevangen, aan boord te hebben, over te laden of aan te voeren.
 Artikel 3
 Inwerkingtreding
 Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 30 november 2010.
 Voor de Commissie, namens de voorzitter,
 Lowri EVANS
 Directeur-generaal Maritieme zaken en visserij
 (1) PB L 343 van 22.12.2009, blz. 1.
 (2) PB L 352 van 31.12.2008, blz. 1.
 BIJLAGE
 Nr.
 41/DSS
 Lidstaat
 Portugal
 Bestand
 GFB/89-
 Soort
 Gaffelkabeljauwen (Phycis blennoides)
 Gebied
 VIII en IX (wateren van de Gemeenschap en wateren die niet onder de soevereiniteit of jurisdictie van derde landen vallen)
 Datum
 22.9.2010


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 3.9.2021.
 COM(2021) 532 final
 2021/0283(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti, u ime Europske unije, na sedmoj sjednici stranaka Aarhuške konvencije u pogledu predmeta o usklađenosti ACCC/C/2008/32 i ACCC/C/2015/128
 OBRAZLOŽENJE
 1.Predmet prijedloga
 Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sedmom sastanku stranaka Aarhuške konvencije u vezi s predviđenim donošenjem Odluke VII.8f o usklađenosti Europske unije s njezinim obvezama iz Konvencije.
 2.Kontekst prijedloga
 2.1.Aarhuška konvencija
 Konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša („Aarhuška konvencija”)
 1
 multilateralni je sporazum o zaštiti okoliša sklopljen u okviru Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE).
 Europska zajednica odobrila je Aarhušku konvenciju 17. veljače 2005.
 2
 i nakon potpisivanja objavila deklaraciju
 3
 . Sve države članice EU-a stranke su sporazuma. Uredbom (EZ) br. 1367/2006 („Aarhuška uredba”) doprinosi se provedbi Konvencije u pogledu institucija i tijela EU-a
 4
 .
 2.2.Aarhuška konvencija
 Stranke Aarhuške konvencije sastaju se svake četiri godine, a jedna od stalnih točaka dnevnog reda jest usklađenost stranaka s obvezama iz Konvencije. Usklađenost ocjenjuje Odbor za praćenje usklađenosti osnovan na temelju članka 15. Konvencije. Nalazi tog odbora konačni su.
 Nalazi Odbora podnose se na odobrenje na sastanku stranaka Aarhuške konvencije u skladu s 37. pravilom Odluke I/7 o preispitivanju usklađenosti
 5
 . Ako se odobre, dobivaju status službenog tumačenja Aarhuške konvencije i time postaju obvezujući za stranke i tijela Konvencije.
 Na sastanku stranaka odluke se uglavnom donose konsenzusom. Ako sva nastojanja za postizanje konsenzusa budu uzaludna, odluke o temeljnim pitanjima donose se tročetvrtinskom većinom glasova stranaka koje su prisutne i glasuju
 6
 . Ako su sve stranke prisutne, EU ima 27 od ukupno 46 glasova.
 Prije sastanka stranaka stajališta EU-a utvrđuju se u Radnoj skupini Vijeća za međunarodna pitanja okoliša.
 2.3.Predviđeni akt Aarhuške konvencije
 Na svojoj sedmoj sjednici od 18. do 20. listopada 2021. stranke Aarhuške konvencije trebaju donijeti Odluku VII.8f o usklađenosti Europske unije s obvezama iz Konvencije („predviđeni akt”).
 Svrha predviđenog akta jest utvrditi je li Europska unija usklađena sa svojim obvezama iz Konvencije, posebno kad je riječ o predmetima ACCC/C/2008/32 i ACCC/C/2015/128, te odrediti uvjete potrebne za osiguravanje usklađenosti i eventualno uvođenje obveza redovitog izvješćivanja i zahtjeva predmetnoj stranci da poduzme hitne mjere kako bi se osigurala usklađenost.
 3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije
 Odbor je 17. ožujka 2017. objavio nalaze u pogledu predmeta ACCC/C/2008/32, koji je pokrenula nevladina organizacija (NVO) ClientEarth u vezi s pristupom pravosuđu na razini EU-a
 7
 . Odbor je utvrdio da se pravilima Ugovora o pristupu pravosuđu pred sudovima EU-a, kako ih oni tumače, te kriterijima za pristup upravnom nadzoru u okviru Aarhuške uredbe krši Konvencija.
 U odvojenom predmetu u vezi s usklađenosti ACCC/C/2015/128
 8
 , za koji su nalazi objavljeni 17. ožujka 2021., Odbor je došao do zaključka da je EU prekršio Konvenciju jer javnosti nije omogućio pristup upravnim ili sudskim postupcima radi osporavanja odluka o mjerama državne potpore koje je donijela Europska komisija.
 Komisija je 14. listopada 2020. donijela prijedlog izmjene Aarhuške uredbe
 9
 i komunikaciju o pristupu pravosuđu
 10
 i tako se odazvala na nalaze Odbora u vezi s predmetom ACCC/C/2008/32. Riječ je o odgovoru na poziv Vijeća
 11
 Komisiji da podnese zakonodavni prijedlog i na obveze koje je Komisija preuzela u Komunikaciji o europskom zelenom planu.
 Kao konačni rezultat zakonodavnog postupka na trijalogu 12. srpnja 2021. postignut je politički dogovor u kojem su uzeta u obzir sva pitanja koja su izazivala zabrinutost Odbora za praćenje usklađenosti u predmetu ACCC/C/2008/32.
 Predmet ACCC/C/2015/128 odnosi se na izuzeća od državne potpore na temelju Aarhuške uredbe, što nije bio dio prethodno navedenog zakonodavnog prijedloga Komisije. Međutim, na trijalogu održanom 12. srpnja 2021. Komisija je dala izjavu u okviru kompromisa koji je doveo do donošenja revidirane Aarhuške uredbe i u njoj se obvezala da će ocijeniti nalaze u tom predmetu i objaviti rezultate do kraja 2022. Komisija je također izjavila da će do kraja 2023., prema potrebi, predstaviti mjere za rješavanje tog pitanja s obzirom na obveze EU-a i njegovih država članica na temelju Aarhuške konvencije i uzimajući u obzir odredbe prava Unije o državnim potporama.
 Ova se inicijativa odnosi na nacrt odluke Vijeća o navedenim dvama predmetima; u skladu s tim EU može iznijeti zajedničko stajalište na sastanku stranaka od 18. do 20. listopada 2021.
 Kad je riječ o predmetu ACCC/C/2008/32, EU očekuje da će se stranke na sastanku složiti da će mjere EU-a, kad budu donesene i stupe na snagu, osigurati usklađenost s Aarhuškom konvencijom. Budući da je nacrt odluke sa sastanka stranaka pripremljen prije nego što je zakonodavni postupak o Aarhuškoj uredbi formalno okončan, EU će možda trebati zatražiti da se taj nacrt odluke ažurira kako bi se u njemu u potpunosti uzeo u obzir taj vrlo značajan razvoj događaja u EU-u.
 Kad je riječ o predmetu povezanom s državnim potporama, EU će prihvatiti odluku kojom se nalazi primaju na znanje, ali ne odobravaju, te će se tim pitanjem ponovno baviti na sljedećem sastanku stranaka predviđenom za 2025., a u okviru Konvencije će izvješćivati do rokova utvrđenih u izjavi Komisije.
 S obzirom na prethodno navedeno, na predstojećoj sedmoj sjednici stranaka EU bi trebao prihvatiti nalaze u vezi s predmetom ACCC/C/2008/32, podložno odredbama ovog nacrta odluke Vijeća. Nadalje, EU bi trebao primiti na znanje nalaze u pogledu predmeta ACCC/C/2015/128, ali pritom zatražiti da se njihovo odobravanje odgodi za osmu sjednicu stranaka.
 Uz to, ključno je da stranke Konvencije priznaju središnju ulogu nacionalnih sudova EU-a kao redovnih sudova za provedbu prava EU-a
 12
 i da se sustav za prethodne odluke iz članka 267. UFEU-a prizna kao valjano pravno sredstvo za pristup pravosuđu i pravnoj zaštiti u pitanjima okoliša. To bi se trebalo odraziti u tekstu odluke donesene na sastanku stranaka.
 4.Pravna osnova
 4.1.Postupovna pravna osnova
 4.1.1.Načela
 Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
 Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
 13
 .
 4.1.2.Primjena na ovaj predmet
 Aarhuška konvencija je tijelo osnovano na temelju sporazuma pod pokroviteljstvom Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu.
 Akt koji se na sastanku stranaka treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će obvezujući prema međunarodnom pravu u skladu s člankom 15. Aarhuške konvencije i odredbama Odluke I/7 o preispitivanju usklađenosti, a posebno njezinim 37. pravilom
 14
 .
 Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.
 Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.
 4.2.Materijalna pravna osnova
 4.2.1.Načela
 Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije.
 4.2.2.Primjena na ovaj predmet
 Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na politiku okoliša.
 Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 192. stavak 1. UFEU-a.
 4.3.Zaključak
 Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 192. stavak 1. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.
 2021/0283 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti, u ime Europske unije, na sedmoj sjednici stranaka Aarhuške konvencije u pogledu predmeta o usklađenosti ACCC/C/2008/32 i ACCC/C/2015/128
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Aarhuška konvencija o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša („Aarhuška konvencija”)
 15
 odobrena je 17. veljače 2005., u ime Europske zajednice, Odlukom Vijeća 2005/370/EZ
 16
 .
 (2)U skladu s člankom 10. stavkom 2. Aarhuške konvencije na sastanku stranaka mogu se donositi odluke koje se odnose na usklađenost s obvezama iz Konvencije.
 (3)Na svojoj sedmoj sjednici od 18. do 20. listopada 2021. stranke Aarhuške konvencije trebaju donijeti Odluku VII.8f o usklađenosti Europske unije s njezinim obvezama iz Konvencije, uključujući i nalaze u vezi s predmetima ACCC/C/2008/32 i ACCC/C/2015/128.
 (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sjednici stranaka Aarhuške konvencije jer će Odluka VII.8f o usklađenosti Europske unije s njezinim obvezama iz Konvencije biti obvezujuća za Uniju.
 (5)Unija je provela obveze iz Konvencije u pogledu svojih institucija i tijela ponajprije Uredbom (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice („Aarhuška uredba”).
 (6)U skladu s člankom 15. Aarhuške konvencije osnovan je Odbor za praćenje usklađenosti s Aarhuškom konvencijom („Odbor”) u čijoj je nadležnosti preispitati poštuju li stranke odredbe Konvencije. Prema 37. pravilu Odluke I/7 o preispitivanju usklađenosti nalazi Odbora moraju se odobriti na sastanku stranaka.
 (7)Unija je 17. ožujka 2017. zaprimila nalaze u vezi s predmetom ACCC/C/2008/32 u pogledu pristupa pravosuđu na razini EU-a
 17
 . Odbor je u točki 123. nalaza utvrdio da „predmetna stranka ne ispunjava zahtjeve iz članka 9. stavaka 3. i 4. Konvencije u pogledu pristupa javnosti pravosuđu jer se ni Aarhuškom uredbom ni sudskom praksom Suda EU-a ne provode ni poštuju obveze koje proizlaze iz tih stavaka”.
 (8)Tijelima Aarhuške konvencije u deklaraciji se ukazalo na to da EU ponavlja svoju izjavu koju je dao nakon potpisivanja Konvencije da će „institucije Zajednice unutar institucionalnog i pravnog okvira Zajednice primjenjivati Konvenciju u okviru svojih postojećih i budućih pravila o pristupu dokumentima i drugih relevantnih pravila iz prava Zajednice u području na koje se odnosi Konvencija”.
 (9)Postupkom upravnog nadzora na temelju Aarhuške uredbe nadopunjuje se Unijin opći sustav sudskog preispitivanja kojim se javnosti omogućuje preispitivanje upravnih akata izravnim sudskim pobijanjem na razini Unije, konkretno na temelju članka 263. stavka 4. UFEU-a i, u skladu s člankom 267. UFEU-a, na nacionalnim sudovima, koji su sastavni dio Unijina sustava na temelju Ugovorâ. Ključnu ulogu u tom sustavu ima ovlast nacionalnih sudova da od Suda Europske unije traže prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a. Prema članku 267. UFEU-a nacionalni sudovi država članica sastavni su dio EU-ova sustava sudske zaštite kao redovni sudovi nadležni za provedbu prava EU-a
 18
 .
 (10)Uzimajući u obzir pitanja koja su izazivala zabrinutost Odbora u vezi s predmetom ACCC/C/2008/32, Komisija je 14. listopada 2020. iznijela zakonodavni prijedlog
 19
 s ciljem izmjene Aarhuške uredbe, a suzakonodavci su o njemu postigli neformalni dogovor na trijalogu 12. srpnja 2021. Izmijenjenom Aarhuškom uredbom sad se jamči da je pravo Unije usklađeno s odredbama Aarhuške konvencije o pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na način koji je u skladu s temeljnim načelima prava Unije i njezinim sustavom sudskog preispitivanja.
 (11)Komisija je 16. srpnja 2021. obavijestila Odbor za praćenje usklađenosti o detaljima političkog dogovora, 23. srpnja 2021. proslijedila Odboru pročišćenu verziju teksta nakon što ju je odobrio Coreper i [xxx. listopada 2021.] obavijestila Odbor za praćenje usklađenosti o konačnom ishodu zakonodavnog postupka, uključujući tekst objavljen u Službenom listu Europske unije. Stoga bi u odluci sa sastanka stranaka trebalo pozdraviti te nove mjere i napomenuti da će one, kad stupe na snagu, u potpunosti odgovarati nalazima Odbora za praćenje usklađenosti u predmetu ACCC/C/2008/32.
 (12)U svojim nalazima od 17. ožujka 2021. u vezi s predmetom ACCC/C/2015/128
 20
 Odbor je došao do zaključka da je EU prekršio Konvenciju jer javnosti nije omogućio pristup upravnim ili sudskim postupcima radi osporavanja odluka o mjerama državne potpore koje donosi Europska komisija.
 (13)Vodeći računa o pitanjima koja su izazivala zabrinutost Odbora i njegovim nalazima u vezi s predmetom ACCC/C/2015/128, Komisija je dala izjavu u okviru kompromisa koji je doveo do donošenja revidirane Aarhuške uredbe i obvezala se da će „analizirati implikacije nalaza i procijeniti mogućnosti koje joj stoje na raspolaganju. Komisija će tu procjenu dovršiti i objaviti do kraja 2022. Komisija će do kraja 2023., prema potrebi, predstaviti mjere za rješavanje tog pitanja s obzirom na obveze EU-a i njegovih država članica na temelju Aarhuške konvencije i uzimajući u obzir odredbe prava Unije o državnim potporama”.
 (14)Nalazi u vezi s predmetima ACCC/C/2008/32 i ACCC/C/2015/128 podnijet će se na sedmoj sjednici stranaka Aarhuške konvencije koja će se održati u listopadu 2021. u Ženevi, u Švicarskoj, u obliku nacrta Odluke VII.8f
 21
 , čime bi stekli status službenog tumačenja Aarhuške konvencije i stoga bili obvezujući za ugovorne stranke i tijela Konvencije.
 (15)Međutim, kad je riječ o predmetu ACCC/C/2015/128, u skladu s prethodno navedenom izjavom Unija bi se trebala obvezati na analizu implikacija tih nalaza i procjenu mogućnosti koje su na raspolaganju u okviru pravnog poretka EU-a i njegovih posebnosti. Tako bi Komisija bila u mogućnosti dovršiti i objaviti procjenu navedenu u izjavi i prema potrebi predložiti mjere za rješavanje pitanja na koje je ukazao Odbor za praćenje usklađenosti, u rokovima navedenima u izjavi i uzimajući u obzir posebnosti pravnog poretka EU-a kad je riječ o državnim potporama. Stoga Unija ne bi trebala odobriti nalaze u vezi s predmetom ACCC/C/2015/128, nego bi također trebala predložiti da se na sastanku stranaka odobravanje tih nalaza odgodi za osmu sjednicu stranaka,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sedmoj sjednici stranaka Aarhuške konvencije u pogledu nacrta Odluke VII.8f o usklađenosti Unije s njezinim obvezama iz Aarhuške konvencije u predmetu ACCC/C/2008/32 jest prihvaćanje prethodno navedenog nacrta odluke i odobravanje nalaza. Međutim, Unija bi se trebala pobrinuti da se u odluci uzmu u obzir sljedeće točke:
 –u odluci bi trebalo pozitivno ocijeniti to da je EU poduzeo sve potrebne korake kako bi osigurao usklađenost s nalazima i omogućio javnosti pristup pravosuđu u pitanjima okoliša u skladu s člankom 9. stavcima 3. i 4. Konvencije. U odluci bi isto tako trebalo pojasniti da, nakon što sve odredbe revidirane Aarhuške uredbe stupe na snagu, EU više neće biti neusklađen u predmetu ACCC/C/2008/32,
 –ako se u nacrtu Odluke ponovi odbacivanje postupka prethodne odluke od strane Odbora za praćenje usklađenosti, to bi trebalo odbiti. Ključno je da se u odluci potvrdi središnja uloga nacionalnih sudova EU-a kao redovnih sudova za provedbu prava EU-a i da se sustav za prethodne odluke iz članka 267. UFEU-a prizna kao valjano sredstvo pravne zaštite.
 Članak 2.
 Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sedmoj sjednici stranaka Aarhuške konvencije u pogledu nacrta Odluke VII.8f o usklađenosti Unije s njezinim obvezama iz Aarhuške konvencije u predmetu ACCC/C/2015/128 trebalo bi biti uvažavanje pitanja koja su izazivala zabrinutost Odbora za praćenje usklađenosti i njegovih nalaza. U odluci bi također trebalo ponoviti tekst izjave koju je Komisija dala na zadnjem trijalogu o reviziji Aarhuške uredbe 12. srpnja 2021.
 Prema toj izjavi:
 „Komisija će se i dalje predano zalagati da EU poštuje svoje međunarodne obveze u pitanjima povezanima s Aarhuškom konvencijom i u tom kontekstu uvažava pitanja koja su izazivala zabrinutost Odbora za praćenje usklađenosti s Aarhuškom konvencijom i nalaze koje je donio 17. ožujka 2021. u vezi s predmetom ACCC/C/2015/128
 22
 kad je riječ o državnim potporama. U nalazima se EU poziva da poduzme potrebne zakonodavne, regulatorne i druge mjere za izmjenu Aarhuške uredbe ili donošenje novog zakonodavstva Europske unije kako bi se javnosti jasno omogućio pristup upravnim ili sudskim postupcima radi osporavanja odluka o mjerama državne potpore koje donosi Europska komisija na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a, a koje su u suprotnosti s pravom EU-a u području okoliša, u skladu s člankom 9. stavcima 3. i 4. Konvencije.
 Komisija trenutačno analizira implikacije nalaza i procjenjuje mogućnosti koje joj stoje na raspolaganju. Komisija će tu procjenu dovršiti i objaviti do kraja 2022. Prema potrebi, Komisija će do kraja 2023. predstaviti mjere za rješavanje tog pitanja s obzirom na obveze EU-a i njegovih država članica na temelju Aarhuške konvencije i uzimajući u obzir odredbe prava Unije o državnim potporama”.
 Shodno tome, Unija bi se trebala obvezati na analizu implikacija tih nalaza i procjenu mogućnosti koje su na raspolaganju u okviru pravnog poretka EU-a i njegovih posebnosti. Trebala bi se obvezati i na to da tu procjenu dovrši i objavi do kraja 2022. Nadalje, Komisija bi se trebala obvezati da će do kraja 2023., prema potrebi, predstaviti mjere za rješavanje tog pitanja s obzirom na obveze EU-a i njegovih država članica na temelju Aarhuške konvencije i uzimajući u obzir odredbe prava Unije o državnim potporama.
 Tako bi Komisija bila u mogućnosti dovršiti i objaviti procjenu navedenu u izjavi i prema potrebi predložiti mjere za rješavanje pitanja na koje je ukazao Odbor za praćenje usklađenosti u rokovima navedenima u izjavi.
 Stoga Unija ne bi trebala odobriti nalaze u vezi s predmetom ACCC/C/2015/128, nego bi također trebala predložiti da se na sastanku stranaka odobravanje tih nalaza odgodi za osmu sjednicu stranaka.
 Članak 3.
 Ostale manje izmjene u skladu s pristupom iz ove Odluke mogu se dogovoriti usklađivanjem na licu mjesta i s obzirom na moguće pregovore o nacrtu Odluke VII.8f.
 Članak 4.
 Ova je Odluka upućena Komisiji.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Kako je objavljeno na internetskim stranicama UNECE-a:
 http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/cep43e.pdf
 (2)
 Odluka Vijeća 2005/370/EZ, SL L 124, 17.5.2005., str. 1.
 (3)
 Deklaracija EU-a objavljena je na internetskim stranicama UNECE-a pod naslovom „Declarations and Reservations” („Izjave i zadrške”), vidjeti
 https://treaties.un.org/Pages/ViewDetails.aspx?src=IND&mtdsg_no=XXVII-13&chapter=27&clang=_en
 (4)
 SL L 264, 25.9.2006., str. 13.
 (5)
 Dostupno na
 g0430994.doc (unece.org)
 (6)
 Odluka I/1 o Poslovniku (vidjeti posebno 35. pravilo o donošenju odluka), vidjeti
 http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/mop1/ece.mp.pp.2.add.2.e.pdf
 (7)
 Nalazi i savjeti u pogledu predmeta ACCC/C/2008/32 dostupni su na:
 https://unece.org/env/pp/cc/accc.c.2008.32_european-union
 i na
 https://unece.org/env/pp/cc/accc.m.2017.3_european-union
 (8)
 https://unece.org/sites/default/files/2021-03/C128_EU_findings_advance%20unedited.pdf
 (9)
 COM(2020) 642.
 (10)
 COM(2020) 643.
 (11)
 Odluka Vijeća (EU) 2018/881 od 18. lipnja 2018. o zahtjevu Komisiji da podnese studiju o opcijama Unije za rješavanje pitanja nalaza Odbora za praćenje usklađenosti s Aarhuškom konvencijom u predmetu ACCC/C/2008/32 te, prema potrebi s obzirom na rezultate studije, Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1367/2006, ST/9422/2018/INIT, SL L 155, 19.6.2018., str. 6.–7.
 (12)
 Mišljenje 1/09, Stvaranje ujednačenog sustava rješavanja sporova koji se odnose na patente, EU:C:2011:123, točka 80.
 (13)
 Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke 61.–64.
 (14)
 Prethodno citirano.
 (15)
 http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/cep43e.pdf
 (16)
 Odluka Vijeća 2005/370/EZ od 17. veljače 2005. o zaključivanju, u ime Europske zajednice, Konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (SL L 124, 17.5.2005., str. 1.).
 (17)
 http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/compliance/C2008-32/Findings/C32_EU_Findings_as_adopted_advance_unedited_version.pdf
 (18)
 Mišljenje Suda 1/09 (puni sastav) od 8. ožujka 2011., u skladu s člankom 218. stavkom 11. UFEU-a, Stvaranje ujednačenog sustava rješavanja sporova koji se odnose na patente, ECLI:EU:C2011:123, točka 80.
 (19)
 COM(2020) 642.
 (20)
 https://unece.org/sites/default/files/2021-03/C128_EU_findings_advance%20unedited.pdf
 (21)
 https://unece.org/environment/documents/2021/08/item-7-b-draft-decision-vii8f-concerning-compliance-european-union
 (22)
 Vidjeti
 https://unece.org/env/pp/cc/accc.c.2015.128_european-union
 , točku 132.


type: caselaw

text:
 2.12.2006
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 294/42
 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Archer Daniels Midland v. komissio
 (Asia T-59/02) (1)
 (Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Sitruunahappo - EY 81 artikla - Sakko - Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyötiedonanto - Oikeusvarmuuden ja taannehtivuuskiellon periaatteet - Suhteellisuusperiaate - Yhdenvertainen kohtelu - Perusteluvelvollisuus - Puolustautumisoikeudet)
 (2006/C 294/89)
 Oikeudenkäyntikieli: englanti
 Asianosaiset
 Kantaja: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Yhdysvallat) (edustajat: asianajaja C. O. Lenz, solicitor L. Martin Alegi, solicitor M. Garcia ja solicitor E. Batchelor)
 Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: P. Oliver)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Kanne, jossa on kyse ensisijaisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 5 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/742/EY (Asia COMP/E-1/36 604 — sitruunahappo) (EYVL 2002, L 239, s. 18) 1 artiklan kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin tässä artiklassa todetaan, että kantaja on rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla merkityksellisten markkinoiden kapasiteetin rajoittamiseen ja sellaisen tuottajan nimeämiseen, jonka on toteutettava hinnankorotuksia kyseisten merkityksellisten markkinoiden kullakin kansallisilla osamarkkinoilla, tämän päätöksen 3 artiklan kumoamisvaatimuksesta siltä osin kuin se koskee kantajaa ja toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon alentamisvaatimuksesta
 Tuomiolauselma
 1)
 EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta 5 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2002/742/EY (Asia COMP/E-1/36 604 — sitruunahappo) 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä, luettuna yhdessä 158 perustelukappaleen kanssa, todetaan, että Archer Daniels Midland Co. on jäädyttänyt, rajoittanut ja poistanut sitruunahapon tuotantokapasiteettia.
 2)
 Päätöksen 2002/742/EY 1 artikla kumotaan siltä osin kuin siinä, luettuna yhdessä 158 perustelukappaleen kanssa, todetaan, että Archer Daniels Midland Co. on nimennyt tuottajan, jonka on toteutettava hinnankorotuksia merkityksellisten markkinoiden kullakin kansallisilla osamarkkinoilla.
 3)
 Kanne hylätään muilta osin.
 4)
 Komissio velvoitetaan korvaamaan kymmenesosa Archer Daniels Midland Co.:lle aiheutuneista oikeudenkäyntikuluista.
 5)
 Archer Daniels Midland Co. vastaa lopuista omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
 (1) EYVL C 144, 15.6.2002.


type: wikipedia

text:
Ba Phríomh-Aire na Ríochta Aontaithe é Sir Robert Peel, 2nd Baronet (5 Feabhra 1788 – 2 Iúil 1850). Bhí sé in oifig ó Nollaig 1834 go dtí Aibreán 1835 agus arís ó Mheán Fómhair 1841 go dtí Iúil 1846. Rugadh in Bury, Lancashire é.
 Ba thionscnóir agus feisire é a athair, Sir Robert Peel, 1st Baronet.
 Tagairtí
 Daoine a rugadh i 1788
 Básanna i 1850
 Alumni Ollscoil Oxford
 An Páirtí Coimeádach
 Daoine Sasanacha
 Feisirí de Pharlaimint na Ríochta Aontaithe
 Fir
 Príomh-Airí na Ríochta Aontaithe
 Uaisleacht Eorpach


text:
 2.10.2012
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 266/34
 BESCHLUSS DES RATES
 vom 24. September 2012
 über den Standpunkt der Europäischen Union in dem mit Artikel 11 des Abkommens zwischen der Europäischen Union und Georgien zum Schutz geografischer Angaben für landwirtschaftliche Erzeugnisse und Lebensmittel eingesetzten Gemischten Ausschuss hinsichtlich der Annahme der Geschäftsordnung des Gemischten Ausschusses
 (2012/533/EU)
 DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION —
 gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 207 Absatz 4 Unterabsatz 1 in Verbindung mit Artikel 218 Absatz 9,
 auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Das Abkommen zwischen der Europäischen Union und Georgien zum Schutz geografischer Angaben für landwirtschaftliche Erzeugnisse und Lebensmittel (1) (im Folgenden „Abkommen“) ist am 1. April 2012 in Kraft getreten.
 (2)
 Mit Artikel 11 des Abkommens wird ein Gemischter Ausschuss eingesetzt, der unter anderem das ordnungsgemäße Funktionieren des Abkommens gewährleistet.
 (3)
 Gemäß Artikel 11 Absatz 2 des Abkommens gibt sich der Gemischte Ausschuss eine Geschäftsordnung.
 (4)
 Der Standpunkt der Union im Gemischten Ausschuss hinsichtlich der Annahme der Geschäftsordnung dieses Gemischten Ausschusses sollte auf dem im Entwurf beigefügten Beschluss beruhen —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 Der Standpunkt, den die Europäische Union in dem mit Artikel 11 des Abkommens zwischen der Europäischen Union und Georgien zum Schutz geografischer Angaben für landwirtschaftliche Erzeugnisse und Lebensmittel eingesetzten Gemischten Ausschuss hinsichtlich der Annahme der Geschäftsordnung dieses Gemischten Ausschusses einnimmt, beruht auf dem diesem Beschluss im Entwurf beigefügten Beschluss des Gemischten Ausschusses.
 Artikel 2
 Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
 Geschehen zu Brüssel am 24. September 2012.
 Im Namen des Rates
 Der Präsident
 S. ALETRARIS
 (1) ABl. L 93 vom 30.3.2012, S. 3.
 ENTWURF
 BESCHLUSS DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES
 vom ...
 zur Annahme seiner Geschäftsordnung
 DER GEMISCHTE AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen zwischen der Europäischen Union und Georgien zum Schutz geografischer Angaben für landwirtschaftliche Erzeugnisse und Lebensmittel, insbesondere auf Artikel 11,
 in der Erwägung, dass dieses Abkommen am 1. April 2012 in Kraft getreten ist —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 Delegationsleiter
 (1) Die Europäische Union und Georgien (im Folgenden „Parteien“) ernennen jeweils einen Delegationsleiter, der als Ansprechpartner für alle den Ausschuss betreffenden Angelegenheiten fungiert.
 (2) Jeder Delegationsleiter kann alle oder einige der mit seiner Funktion verbundenen Aufgaben einem als solchen ernannten Stellvertreter übertragen; in diesem Fall gelten alle nachstehenden Bezugnahmen auf den Delegationsleiter auch für den ernannten Stellvertreter.
 Artikel 2
 Vorsitz
 (1) Der Vorsitz im Ausschuss wird jeweils abwechselnd für die Dauer eines Kalenderjahres von den Delegationsleitern der beiden Parteien geführt.
 (2) Der Vorsitz nimmt die Sekretariatsgeschäfte des Ausschusses wahr.
 Artikel 3
 Sitzungen
 (1) Der Vorsitzende legt im Einvernehmen mit dem anderen Delegationsleiter Ort und Zeitpunkt der Sitzungen bzw. bei auf elektronischem Wege abzuhaltenden Sitzungen die hierfür erforderlichen technischen Vorkehrungen fest. Der Vorsitzende und der andere Delegationsleiter beachten bei der Vereinbarung von Ort und Zeitpunkt der Sitzung, dass die Sitzung binnen 90 Tagen abzuhalten ist.
 (2) Die Ausschusssitzungen sind nicht öffentlich, sofern nicht einvernehmlich etwas anderes vereinbart wird.
 Artikel 4
 Schriftverkehr
 (1) Alle an den Ausschuss gerichteten oder von ihm verfassten Schreiben werden dem Ausschussvorsitzenden übermittelt. Dieser sendet Kopien des gesamten Schriftverkehrs an den anderen Delegationsleiter, den Leiter der georgischen Mission in Brüssel und den Leiter der Delegation der EU in Tbilisi.
 (2) Der Schriftverkehr zwischen dem Vorsitzenden und dem anderen Delegationsleiter kann auch auf elektronischem Wege erfolgen.
 Artikel 5
 Tagesordnung
 (1) Der Vorsitzende erstellt vor jeder Sitzung einen Tagesordnungsentwurf. Der Entwurf wird spätestens 20 Arbeitstage vor dem Beginn der Sitzung dem anderen Delegationsleiter übermittelt. Der vom Vorsitz verteilte Tagesordnungsentwurf enthält die vom Vorsitzenden ausgewählten Punkte gemäß Artikel 11 Absatz 3 des Abkommens.
 (2) Die Delegationsleiter können bis spätestens 10 Arbeitstage vor Beginn der Sitzung die Aufnahme weiterer unter Artikel 11 Absatz 3 fallender Punkte beantragen; der Vorsitzende muss diese Punkte in den Entwurf der Tagesordnung aufnehmen.
 (3) Spätestens fünf Arbeitstage vor Beginn der Sitzung übermittelt der Vorsitzende dem anderen Delegationsleiter den endgültigen Entwurf der Tagesordnung.
 (4) Die Tagesordnung wird jeweils zu Beginn der Sitzung von dem Vorsitzenden und dem anderen Delegationsleiter einvernehmlich angenommen. Es kann auch ein nicht im Tagesordnungsentwurf enthaltener Punkt auf die Tagesordnung gesetzt werden, wenn der Vorsitzende und der andere Delegationsleiter dies vereinbaren.
 Artikel 6
 Annahme von Rechtsakten
 (1) Die Beschlüsse des Ausschusses im Sinne von Artikel 11 Absatz 2 des Abkommens sind an die Parteien gerichtet und werden von dem Vorsitzenden und dem anderen Delegationsleiter unterzeichnet.
 (2) Jede Partei kann beschließen, die vom Ausschuss angenommenen Beschlüsse zu veröffentlichen.
 Artikel 7
 Schriftliches Verfahren
 (1) Ein Beschluss des Ausschuss kann im schriftlichen Verfahren angenommen werden, wenn der Vorsitzende und der andere Delegationsleiter dies vereinbaren.
 (2) Der Delegationsleiter, der die Anwendung des schriftlichen Verfahrens vorschlägt, übermittelt dem anderen Delegationsleiter einen Entwurf des Beschlusses. Der andere Delegationsleiter teilt mit, ob er dem Entwurf zustimmt, ob er Änderungen an dem Entwurf vorschlägt oder ob er die Frage noch weiter prüfen muss. Wird der Entwurf angenommen, so wird er nach Maßgabe des Artikels 6 Absatz 1 fertig gestellt.
 Artikel 8
 Protokolle
 (1) Der Vorsitzende erstellt zu jeder Sitzung einen Protokollentwurf und übermittelt ihn innerhalb von 20 Arbeitstagen nach der Sitzung dem anderen Delegationsleiter. Der Entwurf enthält die Empfehlungen des Ausschusses und kann auch sonstige Schlussfolgerungen umfassen. Der andere Delegationsleiter stimmt dem Entwurf zu oder schlägt Änderungen vor. Ist Einvernehmen über den Protokollentwurf erreicht, so unterzeichnen der Vorsitzende und der andere Delegationsleiter zwei Originale des Protokolls. Eines davon erhält der Vorsitzende, das zweite der andere Delegationsleiter.
 (2) Wird vor der Einberufung der nächsten Sitzung kein Einvernehmen über das Protokoll erreicht, so wird der Entwurf des Vorsitzes unter Beifügung der von dem anderen Delegationsleiter vorgeschlagenen Änderungen zu Protokoll genommen.
 Artikel 9
 Ausgaben
 Jede Partei trägt die Kosten, die ihr aus der Teilnahme an den Sitzungen des Ausschusses entstehen.
 Artikel 10
 Vertraulichkeit
 Die Beratungen im Ausschuss sind als vertraulich zu behandeln.


text:
Fearadh Cath / Blár Dhún Chaillinn ( ) idir Gaeil Sheacaibíteacha, clanna a thug tacaíocht don Rí Séamas II agus reisimint an rialtais, Cúnantóirí (reisimint Gallda 'na Cameronians') a thug tacaíocht don Rí Liam Oráiste, ar na sráideanna thart ar Ardeaglais Dhún Chaillinn i nDún Chailleann na hAlban, ar an 21 Lúnasa 1689. Cuid d'Éirí Amach na Seacaibíteach, ar a dtugtaí "Éirí Amach Dhún Dé" go coitianta in Albain, a bhí ann.
 17ú haois
 Cathanna in Albain
 Stair na hAlban


type: contracts

text:
 23.6.2005
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 161/13
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 n. 6/2005,
 dell'8 febbraio 2005,
 che modifica l'allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell'accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, come modificato dal protocollo che adegua l'accordo sullo Spazio economico europeo (in seguito: «l'accordo»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 L'allegato II dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 163/2004 del 3 dicembre 2004 (1).
 (2)
 Occorre integrare nell'accordo la direttiva 2004/61/CE della Commissione, del 26 aprile 2004, recante modifica degli allegati delle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE del Consiglio per quanto riguarda le quantità massime di residui di taluni antiparassitari il cui uso è vietato nella Comunità europea (2),
 DECIDE:
 Articolo 1
 Ai punti 38 (direttiva 86/362/CEE del Consiglio), 39 (direttiva 86/363/CEE del Consiglio) e 54 (direttiva 90/642/CEE del Consiglio) del capitolo XII dell'allegato II dell'accordo viene aggiunto il seguente trattino:
 «—
 32004 L 0061: Direttiva 2004/61/CE della Commissione, del 29 aprile 2004 (GU L 127 del 29.4.2004, pag. 81)».
 Articolo 2
 I testi della direttiva 2004/61/CE nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 9 febbraio 2005, a condizione che tutte le notificazioni previste dall'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo (3) siano pervenute al Comitato misto SEE.
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, l'8 febbraio 2005.
 Per il Comitato misto SEE
 Il Presidente
 Richard WRIGHT
 (1) GU L 133 del 26.5.2005, pag. 5.
 (2) GU L 127 del 29.4.2004, pag. 81.
 (3) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


text:
 23.2.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 65/41
 Acțiune introdusă la 17 decembrie 2014 – Closet Clothing/OAPI – Closed Holding (CLOSET)
 (Cauza T-815/14)
 (2015/C 065/57)
 Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
 Părțile
 Reclamantă: Closet Clothing Co. Ltd (Barnet, Regatul Unit) (reprezentant: M. Elmslie, Solicitor)
 Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
 Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Closed Holding AG (Hamburg, Germania)
 Datele privind procedura în fața OAPI
 Solicitantul: reclamanta
 Marca în litigiu: marca comunitară verbală „CLOSET” – Cerere de înregistrare nr. 1 0 8 02 891
 Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție
 Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2014 în cauza R 423/2014-4
 Concluziile
 Reclamanta solicită Tribunalului:
 —
 anularea deciziei atacate;
 —
 obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.
 Motivul invocat
 —
 Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


text:
En af de specielle egenskaber ved planterne i Stenurt-familien (Crassulaceae) er, at de har CAM-fotosyntese, der gør, at de kan gemme CO2 om natten. Om dagen omdannes CO2 til sukker via fotosyntesen.
 Fordelen ved CAM-fotosyntesen er at planterne ikke mister vand ved fordampning om dagen og på grund af den lavere temperatur om natten vil den relative luftfugtighed være så høj, at de heller ikke mister vand om natten.
 Familien er udbredt i tørre egne over hele kloden. Den er meget almindelig i Kaplandet og Mexico, mens der er få arter i Sydamerika og Australien. Den mangler helt i Polynesien. Her nævnes kun de slægter, der rummer arter, som er vildtvoksende eller dyrkede i Danmark.
 Aeonium
 Bryophyllum
 Husløg (Sempervivum)
 Jupiterskæg (Jovibarba)
 Koralranke (Kalanchoë)
 Kotyledon (Cotyledon)
 Krassula (Crassula)
 Rosenrod (Rhodiola)
 Roset-slægten (Echeveria)
 Stenhøjsguldregn (Chiastophyllum)
 Stenurt (Dudleya)
 Stenurt (Hylotelephium)
 Stenurt (Phedimus)
 Stenurt (Sedum)
 Vandnavle (Umbilicus)
 Stenbræk-ordenen
 CAM-planter


type: other

text:
El recurso de casación se fundamenta en el artículo 88.1.d) de la Ley 29/1998, de 13 de julio, reguladora de la Jurisdicción Contencioso-Administrativa, por infracción de las normas del ordenamiento jurídico o de la jurisprudencia que fueren aplicables. En concreto, se alega, en primer lugar, que la sentencia de instancia infringe los artículos 3.1.b) y 12.1 de la Ley 22/1988, de 28 de julio, de Costas ( LC), y los artículos 43.4 -en su redacción anterior a la modificación operada por la Ley 4/1999, de 13 de enero-, 44 y 92 y siguientes de la Ley 30/1992, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común, por cuanto debería haberse declarado la caducidad del expediente, todo ello en una clara vulneración del principio de seguridad jurídica reconocido en el artículo 9.3 de la Constitución. En segundo lugar, se considera que la sentencia de instancia infringe el artículo 9.3 CE , que reconoce el derecho a la seguridad jurídica y la prohibición de interdicción de la arbitrariedad de los poderes públicos, así como el principio de confianza legítima previsto en el artículo 3 de la Ley 30/1992 y el de ir contra la doctrina de los actos propios. Ambos motivos son desestimados por el Tribunal Supremo.
 La cuestión más relevante de las tratadas en esta Sentencia es la de si la Dirección General de Costas está vinculada o no por el informe previo emitido por la propia Administración estatal en el marco del procedimiento de aprobación de un plan urbanístico, a la hora de realizar el deslinde del dominio público marítimo-terrestre. Al respecto, el Ayuntamiento recurrente entendía que el deslinde aprobado por la Orden impugnada debía respetar las determinaciones contenidas en ese informe favorable al no haber variado la realidad cuando se dictó esa Orden. Sin embargo, el Tribunal Supremo no acoge este argumento y desestima el recurso.
 “En el segundo de los motivos de impugnación se alega, en síntesis, que la sentencia de instancia debió anular la Orden Ministerial impugnada por ser arbitraria al ser contraria a los actos propios y al principio de confianza legítima, toda vez que con anterioridad a la iniciación del procedimiento de deslinde se había emitido por la Dirección General de Costas informe favorable al Plan General de Ordenación Urbana (PGOU) de Sagunto, aprobado en 1993. Por ello entiende el Ayuntamiento recurrente que el deslinde aprobado por la Orden impugnada de 2006 debe respetar las determinaciones contenidas en ese informe favorable al no haber variado la realidad cuando se dictó esa Orden.
 Ha de precisarse, en primer lugar, que el informe emitido por la Dirección General de Costas en febrero de 1992 lo fue en el procedimiento de aprobación del PGOU de Sagunto y con arreglo a las circunstancias conocidas en aquel momento.
 Ese informe no impide, por tanto, la posterior iniciación y aprobación de un procedimiento de deslinde al amparo de la Ley de Costas de 1988 que incluya terrenos como dominio público marítimo-terrestre por tener las características físicas previstas en el artículo 3.1.b) de la LC -como aquí sucede y así se señala la sentencia de instancia, son que aquí haya sido desvirtuado-, y ello aunque esos terrenos no hubieran sido considerados en dicho informe como dominio público marítimo-terrestre.
 Así lo ha señalado esta Sala en la sentencia de 11 de febrero de 2009 (casación 8391/2004 ) en la que se indica: “...no existe vinculación alguna en el momento del deslinde por la previa actuación o intervención estatal en el planeamiento urbanístico, que viene determinada por las causas y motivos expresados.
 La previa clasificación del suelo e incluso la intervención estatal en dicha actuación a través de los informes previstos en el artículo 117 (LC ), no puede vincular la posterior actuación estatal en materia de deslinde, ya que la naturaleza demanial de los terrenos es absolutamente distinta y diferente del ejercicio de la potestad de planeamiento concretada en la clasificación y calificación urbanística de los mismos terrenos, no pudiendo, el ejercicio y actuación de esta potestad administrativa alterar la naturaleza demanial de unos concretos terrenos ya que tal carácter no es fruto del ejercicio de una potestad discrecional -como la de planeamiento- sino, más bien, el resultado irremisible de la declaración de tal carácter demanial por concurrir las características físicas contempladas en el artículo 3o de la LC, de conformidad con lo previsto en el artículo 132 de la Constitución Española. Dicho de otra forma, que la demanialidad resulta absolutamente inmune a las previas determinaciones del planeamiento urbanístico, las cuales no pueden, en modo alguno, obligar a una desafectación de pertenencias demaniales, tal y como se desprende del citado artículo 132 de la Constitución Española, así como 7, 8 , 9 , 11 y 13.1 de la Ley 22/1988, de 28 de julio, de Costas (LC)”.
 Ha de señalarse asimismo que no puede considerarse arbitraria la Orden impugnada pues, como se señala en la sentencia de instancia, la Administración ha justificado la incoación de un nuevo deslinde al apreciar que el deslinde aprobado por Orden Ministerial de 31 de mayo de 1946 no incluía todos los bienes definidos como dominio público marítimo-terrestre en la Ley de Costas de 1988, y el artículo 12.6 de esa Ley, así como la Disposición Transitoria Primera.3 de la misma, dan cobertura el nuevo deslinde aprobado por la Orden Ministerial impugnada.
 Por todo ello, al no vulnerarse por la sentencia de instancia los preceptos que se citan por el recurrente ha de desestimarse este motivo de impugnación” (FJ 5o).
 Con arreglo a esta Sentencia, la Administración estatal, en el momento de realizar el deslinde de los bienes de dominio público marítimo-terrestre de un tramo de costa, no está vinculada por la previa actuación o intervención estatal en el planeamiento urbanístico. De este modo, podrá realizar el deslinde sin estar vinculada al contenido del informe que haya emitido de acuerdo con el artículo 117 de la Ley de Costas, por lo que aun habiendo emitido un informe favorable en el proceso de aprobación del planeamiento territorial y urbanístico que ordene el litoral, posteriormente va a poder iniciar un procedimiento de deslinde y declarar el carácter demanial de terrenos que no figuraban con tal carácter en el planeamiento urbanístico. En definitiva, como afirma el Tribunal Supremo, “la demanialidad resulta absolutamente inmune a las previas determinaciones del planeamiento urbanístico, las cuales no pueden, en modo alguno, obligar a una desafectación de pertenencias demaniales”.
 « Jurisprudencia al Día. Tribunal Superior de Justicia de La Rioja. Telecomunicaciones.
 Legislación al Día. España. Contaminación Atmosférica. »