text:
Balsavimas dėl K. Škirpos alėjos - Atviras Vilnius
 Balsavimas dėl K. Škirpos alėjos
 Visi kiti pasiūlyti pavadinimai
 Lozoračių alėja
 Icchoko Mero alėja
 Kreivojo miesto alėja
 Manau galima pavadinti kazkokio zmogaus garbei.
 A name other than a murderer, out of respect for the dead.
 Alėjai be namų adresų pavadinimas apskritai nebūtinas
 Sausio 1-osios alėja
 Freedom Walk (in Lithuanian)
 Vienybės alėja
 Laisvės kovotojų alėja
 Kitas kuris nors nei cia vardijama
 vieno iš dešimčių tūkstančių vilniečių nuvarytų į duobes
 Sofijos Tyzenhauzaitės alėja
 Vieno iš Pasaulio tautų teisuolių vardo alėja
 Kosto Kubilinsko gatve (ironija)
 It doesn't matter as long as not a person who committed crimes against the Jews.
 Nachman Dušanski
 Memory ( ? Lane ? Road ? Strreet
 K. Škirpos al. reikia vienareikšmiškai panaikinti. O koks turėtų būti pavadinimas vietoj to, tegu sprendžia vieša diskusija. Teisuolių žygdarbis turėtų būti vienaip ar kitaip įamžintas Vilniaus mieste, šioje ar kokioje kitoje vietoje ar formoje.
 Prarastųjų alėja
 Jewish Memorial Street
 Litvakų alėja
 Tolerance aleja
 Juozo Ambrazevičiaus alėja
 Harambe alėja
 Kunigaikščio Vildaugo alėja
 Durnašiaus nuošliauža
 Teisiųjų alėja
 Abba Kovner aleja
 I dont speak Lithuanian - any name that didn't recognise or celebrate an anti-Semitic individual would be fine
 Žaisliuko
 Generolo Kazio Musteikio alėja
 bet kokia kita
 Juozo Šarausko alėja
 Kovotojų alėja
 Pakeistoji alėja
 Sirokomlės alėja
 dar galima paieškoti sinonimo žodžiui "teisuolis"
 Gėdos al.
 Any other appropriate name worth honoring
 Alėja Šoa
 Svarbu ne tiek naujas, kiek pats pakeitimas
 Žydų kankinių alėja
 translation of Liberty
 suraskite žmogų, kam galima būtų skirti gatvės pavadinimą. Pvz: D. Grybauskaitės, R. Miliūtytės ar kokį kitą žymų ir nusipelnusį asmenį.
 Tolerancijos alėja
 Leonido Donskio alėja
 Hitlerio alėja
 Holokausto Aukų Alėja
 A. Hitlerio Alėja
 Šekelbergo alėja
 after the Jews murdered by the Lithuanian pre-nazi collaborators
 Niekada nepamiršk 6 milijonų kvailas gojau alėja
 Šešių Milijardų alėja
 J. Šliūpo alėja
 Abiejų Tautų Respublikos alėja
 Kalnų parko alėja
 Tanya Berger al.
 Strategijos alėja
 Haroldėlis-Strasse
 Šešių milionų alėją
 Jaunimo alėja
 L. Donskio alėja
 Plechavičiaus Alėja
 Galbūt pervadinti vieno iš garsiausių per Holokaustą išgelbėtų Lietuvos žydų vardu?
 L. Donskio
 Andrejaus Sacharovo alėja
 istorijos klastotojų
 Tautų solidarumo alėja
 buvusi Škirpos - Lietuvos priešų panaikinta
 Luko Skaivolkerio alėja
 Birželio sukilimo alėja
 Jonas Mekas aleja
 Adolfo Ramanausko Vanago
 Žydų gelbėtojų alėja
 Vilties alėja
 Dianos Glemžaitės alėja
 Barack Obama alėja
 V. Voverio-Žaibo
 Belieka siūliti - Stalino, ka jums rašyti jei jūs prievartaujate.
 Bolševikinės žydaujos alėja
 Marko FTW „Fuck Lithuania“ alėja
 Gėdingojo sąmokslo prieš Škirpą alėja
 Pirmojo Lietuvos kariuomenės savanorio plk.K.Škirpos
 Šiknalaižių
 Užmirštų didvyrių alėja arba Vardų komisijos alėja
 Haroldo alėja
 Klaidos atitaisymo alėja
 marko haroldo adamso
 Ar jau įamžinti visi Lietuvos (ne tik prieškario) valstybininkai? Čia - prioritetų ir savigarbos klausimas. Dar labai daug neįamžinta žymių tiek Vilniaus, tiek ir LT veikėjų. Kalbant apie praeitą šimtmetį, kuo pvz. eiliniai kaimų gyventojai, išėję į miškus, nepabėgę, gynę Tėvynę, prastesni už politines pažiūras pagal situaciją keitusį Škirpą?! Išaiškinkime tas pavardes. Tikrai bus garbingiau negu antisemitiniais pareiškimais (nenuvertinkime poveikio) pagarsėjęs Škirpa.
 Stribu aleja
 Laiškai už pakeitimą
 Nemanau, kad reprezentacinėje Vilniaus vietoje turi būti gatvė, pavadinta prieštaringos reputacijos asmens vardu. Iš vienos pusės - tai tikrai buvo Lietuvos patriotas, bet iš kitos pusės - jis palaikė nacių režimą.
 gatves neturetu buti vadinamos nusikaltims atlikusiu zmoniu vardu
 Kad ir kokie butu sio zmogaus nuopelnai, juos nusveria akivaizdus prisidejimas prie Lietuvos pilieciu zudyniu.
 Negalime vadinti gatvių susikompromitavusių didvyrių vardais.
 Gatvių pavadinimai turi vienyti tautas, ne skirti.
 Nėra kito kelio pirmyn kaip pripažinti praeities klaidas. Pavadinus gatvę žmogaus vardu parodom savo pagarba jam. Prie gatvės pavadinimo lentelės nėra žvaigždučių su išnaša "Gerbiam tik už gerus šio asmens nuveiktus darbus, bet ne blogus". Be abejo keičiam gatvės pavadinimą!.. be švarios sąžinės dar ir apsisaugosim nuo galimų kaltinimų, kad garbinam nacius/fašistus.
 Antisemitai neverti tokios pagarbos.
 Pritariu siūlymui keisti alėjos pavadinimą dėl asmens dešiniųjų, antisemitiškų, antilenkiškų pažiūrų bei veiklos. Kaip prisiminimą, apgailestavimą ir padėką, menant I. Mero romaną "Ties Gatvės Žibintu" bei žibintus, šviečiančius, trūkstamus, papuoštus ir nuogus dabartinėje K. Škirpos alėjoje, siūlau alėją pavadinti šio autoriaus vardu.
 nes naciai turi būti ne šlovinami, o smerkiami
 Savo valstybės istoriją būtina pažinti. Kai sakau pažinti, tai turiu omenyje sugbėti priimti visus istorinius faktus - ir padariusius teigiamą ir neigiamą įtaką. "Pagooglinus" kas yra Kazys Škirpa, lietuviškoji vikipedija mums sufleruoja - Kazys Škirpa (1895 m. vasario 18 d. Namajūnuose, Saločių valsčius – 1979 m. rugpjūčio 18 d. Vašingtone, JAV) – Lietuvos diplomatas, karinis, politinis bei visuomenės veikėjas, pirmasis Lietuvos kariuomenės savanoris, Generalinio štabo viršininkas, pulkininkas, pirmasis Lietuvos pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Lenkijai, Vokietijai, Lietuvių aktyvistų fronto įkūrėjas. Lietuvos aktyvistų frontas, kas jis? Rimtai, Jums kyla klausimų? Turbūt visi prisimename, kaip mokykloj kalbėjo apie Kazį Škirpą ir LAF'ą. Taip, tai organizaciją, priešinusi aktyviai sovietams. Gaila ar ne, norim dabar graudentis, ar ne, organizacijos veikla vertinama nevienareikšmiškai, dėl koloboravimosi su naciais. Kazys Škirpa - šio samburio ikurejas. Dabar - sio zmogaus, dirbusio ranka rankon su naciais, pavadintas gatve sostineje, pavadinimu Vilnius. Lietuvos istorija - Mano istorija. Aš nenoriu, kad istorija, kad ir kokia ji nemaloni viešumoje skambanti, būtų laidojama. Istorija yra daugialypis, kompleksinis darinys. Manau, kad istorijos klastojimo laikotarpis prabėgo. Tikiuosi, kad neklystu.
 Lithuania wholeheartedly murdered her Jewish citizens with joyous and enthusiastic participation of ethnic Lithuanians. Since that genocide committed by ethnic Lithuanians against fellow Jewish Lithuanians, Lithuania has failed to tell the truth about these murders, and with symbols like Skirpa Ilejos, Lithuania shows the national values of honoring murderers of Jews. Removing these honors would be hiding the values set and identified by the Lithuanian state, and I therefore oppose removal. Lithuania should not hide her national disgrace.
 Siūlyčiau pavadinimą susieti su kitoje Vilnios upėje XIII–XIV a. buvusiu Kreivuoju miestu. Ateityje galima simboliškai įamžinti ir buvusio tilto į Kreivąjį miestą vietą.
 Manau galima pavadinti kazkokio zmogaus garbei. Pilna zmoniu kurie nusipelne Lietuvai.
 Disrespectful to all the lives lost at his hands
 Human life, dignity and respect matters as set forth in the Universal Declaration of Human Rights. The Declaration of Human Rights was put forward shortly after the end of the Second World War wherein 6,000,000 Jews were subject to a planned systemic and systematic method of mass murder. Skirpa and his henchmen were directly involved in the murder and rounding up of Jews in Vilna. To honor those who perpetrate mass murder based on ones heritage, ethnicity or religion puts the City of Vilna on the exact same moral plane as the mass murderers including Skirpa and is a direct violation of the Universal Declaration of Human Rights (which Lithuania asserts to be part of its Foreign Policy), see, http://it.mfa.lt/default/en/news/respect-for-human-rights-is-an-integral-part-of-lithuanias-foreign-policy, Human Rights Law, and shows a callous disregard of a moral compass. To honor Skirpa sends a loud message to all who visit Lithuania that we don't want people who honor Human Rights Law, Dignity and Self-Respect for all human beings, in Lithuania and Vilna. We don't care about genocide. We don't care about Jews. We don't care about the mass murder of 6,000, 000 Jews. And we lie when proclaim that Humans Rights are part of our foreign policy. By naming and honoring streets and thoroughfares after Skirpa we spit in the face of human rights.
 It is important not to reward evil.
 My Grandfather and his family were victims of such people's anti-semitism. I find it despicable that Lithuania still honors such individuals in any way.
 As a Jew whos family lived in Vilnius for over 300+ years I find it offensive to change a name of a street to honor Skirpos who was responsible for the murder of many of my immediate relatives. How will the world look upon Vilnius and Lithuania-with honor or shame? Please show the world that Vilnius stands for decency and morality for all people regardless of religion, race, ethnicity.
 For the sake of the memories of all victims of Nazism and Stalinism, there should not be any glorification of any participant and perpetrator of those crimes against humanity - regardless of how much a person contributed otherwise. To continue to honor them by keeping streets named after them is no different than keeping Stalin's or some local KGB chief's monument in the middle of the city.
 220,000 Lithuanian Jews were killed at the instigation of Skirpa. In would be terrible to keep this name.
 Skirpa reresents an era that can never be forgotten or fogiven. He is not reserving of hounour
 Pasaulio Teisuolių alėja
 Tautos darbo apsaugos legionas, sunaikinęs tūkstančius taikių gyventojų ir prie kurio įkūrimo prisidėjo K.Škirpa - nusikaltimas žmogiškumui, tai tas veiksmas, kuris nustelbia nuopelnus kovose už Lietuvos nepriklausomybę.
 Del bendradarbiavimo su naciais jis neturetu buti iamzinamas ar garbinamas.
 Honouring a Nazi collaborator is not the act of a modern people.
 Škirpos tekstinis palikimas -- keliolika puslapių stipriai antisemitiškų pamfletų. Kodėl jo vardu išvis buvo pavadinta gatvė -- nežinia. Manding tikrai prasminga tą gatvę pervadinti Teisuolių alėja ir tai būtų gerai dėl įvairių priežasčių, bet esminė turbūt būtų ta, kad tai būtų politinė žinutė pasaulio žydų bendruomenei, o ypač litvakams. Be to, bandau įsivaizduoti kokio BBC antraštes: „Lithuania is shedding its antisemitic past!“. Vis pavydima estams pozityvaus PR'o, bet štai čia iš tikro yra proga ir padaryti gerą darbą, ir gauti karmos taškų už tai.
 Change from Jew Murderers immediately
 To continue with the name of Skirpa means that the history of discrimination, prejudice, and terror against a group is accepted and validated
 Škirpa, remiantis visais istoriniais tyrimais, buvo LAF, antisemitinės organizacijos, vadovas. Tai faktas. Antras faktas, kad jis pagerbtas ne už LAF veiklą, o už savanorių kovų pasiekimus ir diplomatinę iki maždaug 1934 m. veiklą. Tad jei būtina pagerbti šioje vietoje (Gedimino kalno papėdėje), tai ir gerbkime savanorius ir 1919 m. iškeltą vėliavą sausio 1d., bet ne Škirpą. Teisuolių alėja čia netinka, nėra istorinio ir kultūrinio konteksto, ir būtų atskirta iš visų žydų istorijos ir Katastrofos (Šoa) įamžinimo ar įpaminklinimo iniciatyvų. Mano įsitikinimu (o VU dėstau šiek tiek Istorijos politiką Vidurio Rytų Europoje), privalome įsiklausyti į Žydų bendruomenės pageidavimus: noras aiškus, turėti kompleksiškai įamžintą Teisuoliams ir Šoa skirtą atminimo vietą O. Šimaitės ir Maironio gatvių erdvėse (ex. Barbakano viešbuty juk jau įsikūrusi Žydų bendruomenei svarbi vieta, jei neklystu, mokinių bendrabutis). Reikia žvelgti iš atminties kultūros ir istorijos politikos lauko: kokią žinią mes įprasminame viešame savo kultūriniame miesto kraštovaizdyje? Kokį santykį mezgame su mažąją savo valstybės bendruomene -- žydais? Tai bendros Lietuvos valstybės piliečiai, ir, deja, jau gerokai mažesnieji. Net nesvarstydami istoriniame kontekste (Holokausto, kaltės/nekaltės, ir pan.), o atsispirdami kiek ciniškai į dabarties demokratijos principus, turime pripažinti faktą, kad valstybės daugumos ir biurokratinio aparato (galios) pagrindinis principas yra ginti savo mažesniuosius piliečius. Žydų bendruomenė turi aiškų norą nematyti Škirpos, kaip pvz. nukentėję nuo sovietinio režimo aiškiai nenorėjo matyti Žaliojo tilto skulptūrų: jų ir neliko, bet tai buvo garsios daugumos (su medijos palaikymu) sprendimas, tad laikas atsigręžti ir ne daugumą (žydų bendruomenė neturi tokių viešos nuomonės formavimo svertų, o gal paprasčiausiai turi kantrybės neaštrinti konflikto, kurio kaip ir nėra išskyrus ultra dešinę pro patria stiliaus retoriką). Kultūriniame Vilniaus žemėlapyje Škirpos gatvės pakeitimas nebus praradimas, o mentaliniame lygmenyje tai bus žingsnis į abipusį supratimą ir dialoginį atminimą (heterogeniškų atminčių įtampų sumažinimą, jei remtis A. Assmann ar kitais atminties kultūros teoretikais), geros valios dar vienas žingsnis, kurio taip trūksta Vidurio Rytų Europoje: pamiršome Šoa, įtikėję tik komunizmo ir sovietizmo demonais, bet abu režimai buvo "heterozigotiniai dvyniai", tik teroro objektai skyrėsi, o likę gyvi juos atsimena skirtingai, tačiau mes turime vertinti lygiagrečiai (ne lygiaverčiai)). Ir, deja, baigiant, ne didžiųjų politikų čia reikalas spręsti ir diskutuoti, ne išankstines pozicijas turinčių istorikų (istorija nėra objektyvus mokslas, tad reikia išnirti iš tautinių ir sovietinių sentimentų apie teisingą istoriją), o visuomeninis ir vertybinis klausimas.
 My family was driven out of their homeland, Lithuania, by the likes of Skirpa
 Colonel Skirpas is a controversial figure especially with respect to Lithuanian Jews. Dr. Elkhanan Elkes was the personal physician to the President of Lithuania before the war. He sent his children to England for safety. However, he and his wife, although Jewish, remained for patriotic reasons even though they could have left. He suffered greatly and ultimately perished. He was a true Lithuanian patriot and his reputation is without controversy. This is an opportunity to recognize all Lithuanians both Catholic and Jewish for their devotion to country.
 The evidence of evil committed by K.Skips against fellow Lithuanians is overwhelming. It would be an embassasing tragedy for the Country to continue to have a street named after him. Lithuanians deserve better.
 Gėda Lietuvai vadinti gatvę vardu žmogaus, prisidėjusio prie Lietuvos piliečių masinio naikinimo neva kitų piliečių vardu, įnešusiam savo indėlį į Šoa... Net jei ir nebūtų piliečiai, vis viena tai jokiu būdu nepateisinama kaip nusikaltimas žmogiškumui
 Skirpos was responsible for the deaths of innocent jews. How can i visit your city and honor your residents when their elected representatives ignore this man's ugly and immoral deeds?
 Having visited Lithuania it is offensive to see murderers of hundred of thousands of citizens honored in this manner. It indicates a lack of moral fiber and is disgraceful
 Toks pavadinimas - didelė anti reklama ir gėda miestui. Pakeisti kuo greičiau.
 As a European visitor to Lithuania one cannot but be shocked that a country would celebrate and honour somebody who was an overt anti-semite in a country that participated in the massacre of its Jewish population. It sends an entirely wrong message about the country.
 It is very distressing that K.skirpas is still noted in this way. A man responsible for murders of many Lithuanians! It is bad for Lithuanias image in the world.
 Man nepriimtinas toks iamzinimas asmens, kuris sieke aktyviai bendradarbiauti su naciu Vokietija ir skatino antisemitiniu ideju sklaida Lietuvoje - nesvarbu del kokiu, jam galbut atrodziusiu kilnesniu tikslu, tai buvo daroma. Lygiai taip pat man butu nepriimtinas iamzinimas asmens, sietino su kitomis netolarancijos formomis. Genocido tema Lietuvoje tik neseniai sulauke daugiau demesio ir gilesnio visuomenes atsigrezimo, bet vis dar nenoriai kalbama sia skaudzia tema - manau, kad rektifikuoti aspektus, tokius kaip paminklai (pagerbti teisuolius) ir gatviu pavadinimai (pakeisti) yra svarbus zingsnis siame procese.
 Atminties įamžinimas turi būti vykdomas labai atsakingai ir jautriai. Asmenys, kurių veikla, nors ir svarbi Lietuvos valstybingumo istorijai, tačiau prasilenkia su pamatiniais humanizmo principais, neturi būti laikomi sektinais pavyzdžiais visuomenei ir juo labiau neturi jos priešinti, skatinti ksenofobiją, antisemtišizmą ar šovinizmą.
 Turbūt tiksliausiai ir raiškiausiai mano nuomonę šiuo klausimu pertelkia šie Tomo Venclovos žodžiai: "Bet esti dvi paprastos aksiomos, ir aš pažįstu lietuvių, kurie nuo jų nenukrypsta. Pirma, vienais nusikaltimais negalima teisinti kitų. Antra, tiesa ne silpnina, o išlaisvina ir ne atima savigarbą, o ją sugrąžina." Visos šviesios tautos anksčiau ar vėliau pribręsta akistatai su tamsiausiais savo istorijos puslapiais. Tikiu, kad pribrendome. Tikiu, kad mums užteks šviesos.
 Manau, kad nedera vadinti Vilniaus gatves vardais veikėjų, aktyviai kolaboravusių su okupaciniais režimais ir prisidėjusių prie Lietuvos gyventojų persekiojimo tautiniu pagrindu.
 Stop honoring a nazi sympathizer responsible with jewish holocaust
 In 2016 it is shameful that this hasn't been changed based on ethics, humanity & decency. Now is the time to redress Lithuanias disgraceful past of anti-semitism : my great-grandparents suffered greatly under your governments past.
 Remove indecent monuments of a painful past By Robert van Voren In the summer of 2015 Vilnius municipality removed four Soviet statutes on the Green Bridge linking the suburb Snipiskes with the city center. The statutes represented farmers, students, industrial workers and “defenders of peace”, depicting Soviet soldiers who liberated the city from the Nazis in 1944 and subsequently imposed the second Soviet occupation. The statutes were a prime example of Soviet realism and for Soviet standards quite innocent: there was little heroism to be seen, no images of political leaders like Lenin or Stalin, just examples of four classes of Soviet citizens being part of Soviet life. Yet for Vilnius mayor Remigijus Simasius they depicted a lie and for that reason should not be retained: "The statues represent a lie. Their heroic portrayal of the Soviet people – that is all a lie ... The statues are a mockery of the real people who had to live during the Soviet period." I remember some 6-7 years ago an exhibition of Soviet design was held in one of Vilnius’ museums. My stepson was then a young adolescent, and walked around in a world that had ceased to be and images of which had almost disappeared from every day life. A brand new Moskvich was standing in one of the halls, household tools that were dysfunctional yet in a strange way beautiful, and in one corner a television screen showed a clip of residents receiving their brand new flats in Fabioniskes. People were smiling, dancing, happily receiving their key and entering the flat for the first time. “That is all fake, right?” my son asked, “of course they were not happy, they are acting.” The fact is that people were happy, very happy even, finally being able to move in a brand new flat, often coming from a noisy crammed kommunalka, and have their own private environment. What is a lie is to pretend that people were not happy. Soviet life was maybe much more grey than life in an open society based on the rule of law, but millions of Lithuanians led happy lives, even if alone because they knew no other. I do not deny Lithuania was occupied by the Soviets, but the overwhelming majority of Lithuanians became part of the Soviet regime, either in compliance or in collaboration, and the number of Lithuanians who dared to stand up before glasnost and perestroika started is extremely small. As German historian Wolgang Thierse writes, “There are real perpetrators and real victims, guilty ones and innocent ones and then in between the many others, we – who lived there, busy getting by, more or less decent, more or less clever, more or less cowardly or brave.” Most of the Soviet statutes in Vilnius were removed immediately following the reinstatement of independence, one of the first to go the big ugly Lenin standing on Lukiskes square, a Soviet phallus in front of the KGB headquarters. The statutes were collected and put in Grutas Parkas, so that future generations can go see them, imagining a bit what life was like, and see who the leaders were that held a nation captive and imposed a totalitarian regime. I think it is a good idea: rather than destroy and erase, use these elements of the totalitarian past as educational instruments. They have become a means to help people remember, and hopefully think twice before endangering freedom and democracy again. I was against the removal of the statues on the Green Bridge, because they were much more an element of normal Soviet life, both happy and sad, a past that cannot be undone and should not be erased from Lithuanian history. What I don’t understand, however, is the fact that while Soviet elements are removed from public life so easily, it seems to be impossible to remove monuments to Lithuanian nationalists who during the difficult years of war became perpetrators and participated in the annihilation of virtually all of Lithuanian Jewry. They are still revered as heroes of Lithuanian independent statehood, defenders of the Lithuanian nation, but in fact they became war criminals when facilitating or participating in the largest mass murder ever on Lithuanian soil. In my view their crime is much more than the killing of innocent men, women and children alone. They erased one of the brightest parts of Lithuanian heritage; they rid the country of countless industrialists, scientists, artists and other members of the intelligentsia, a crime that not only affected Lithuanian Jews but Lithuania as a whole. One of the factors that made the Holocaust in Lithuania possible was the lack of communication between Lithuanians and Jewish Lithuanians. The communities lived side by side, but Lithuanian Jews were seen as “different” and thus a first step towards their annihilation was set. This separation continued for many decades, kept in place by Soviet rule, yet luckily the younger generations of Lithuanians have started to see Jewish Lithuanian history as part of their own history. And thus to them the disappearance of much of Jewish life from Lithuania becomes what it is: a national loss, a personal loss. In such a climate, it is impossible to maintain monuments for murderers and collaborators, such as the plaque for Juozas Ambrazevicius at my Vytautas Magnus University in Kaunas and the plaque for Noreika on the Vrublyov library in the capital. For me it is astonishing to imagine that a street remains named after Kazys Skirpa, the leader of the Lietuvos Aktivistu Frontas, whose vehemently anti-Semite statements and propaganda paved the way for the Holocaust. Those wishing to keep that name claim that Skirpa remained in Germany and therefore personally did not take part in the murder of the Jews. Yet they tend to forget that Skirpa stayed in Germany against his own wish, and thus was prevented from direct participation. And mind you, Stalin and Hitler also did not kill anybody personally, does that mean they are not guilty as well? Lithuania is coming to terms with its past. Finally. It is a painful process, but I see change all around. New Lithuanians grow up who realize what happened, who mourn the dead and that what was lost. In such a country, these wrongful monuments ought to be removed. Justice must be done; there is no other way. In my view, they should be collected in one spot, like the Lenins and Stalins in Grutas park, and be part of a truthful exhibition on what happened during those very dark days and what roles these persons played. They should become a warning that the line between good and evil is a thin one, and that society needs to remain vigilant in order not to let things slip back. And above all, they should be used in a fashion that does honor to those who became their victims, and whose graves forever dot the Lithuanian countryside.
 Gatvės, pavadintos antisemitizmo, tautinės neapykantos kurstytojo vardu, Vilniuje, atvirame visiems mieste, neturėtų būti. Nepaisant to, jog K. Škirpos vadovauta organizacija LAF siekė ir kilnaus tikslo - Lietuvos nepriklausomybės.
 K. Škirpos vadovaujamas Lietuvių Aktivistų Frontas (LAF) nacistinės okupacijos metu koloboravo su nacių režimu. Pats Kazys Škirpa LAF vadovavo iš Berlyno, pastoviai savo veiksmus derindamas su nacių vadovybe. LGGRTC paskelbė, jog K.Škirpos vadovaujamas LAF siekė išvaikyti iš Lietuvos žydus - Lietuvos piliečius
 Ir istorikų, ir Lietuvos genocido ir rezistencijos tyrimų centro yra nevienareikšmiškai nustatyta, jog Škirpos vadovaujama politinė organizacija politiškai legitimizavo ir palaikė antisemitizmą. Dar daugiau - jų politinis tikslas buvo „Lietuva be žydų“, kas yra visiškai nesuderinama su šiuolaikinės Lietuvos vertybėmis. Mes tikrai galime rasti vertesnių žmonių, kurių garbei galėtume pavadinti šią gatvę.
 Kazys Skirpa aktyviai prisidėjo prie žydų tautybės Lietuvos piliečių naikinimo, tad būtų groteskiška tūrėti jo vardo gatvę Lietuvoje.
 Dėl Antisemitizmo.
 Per antro pasaulinio karo laikotarpį lietuviai per antisemitizmą prarado 200,000 savo piliečių. Žmonės, kurie prie to prisidėjo NEGALI gretinami kartu su tautai nusipelnusiais piliečiais. Tai prieštarauja elementariam žmogiškumui. Toliau būtų tik Hitlerio, Stalino ar Mao ar garbinimas.
 K.Škirpa buvo vienas masinių žydų žudynių Lietuvoje ideologas ir organizatorius. Keista, kad miesto savyvaldybei dar reikia visuomenės patarimo tokiu klausimu. Nebent dėl naujo vardo.
 Moderniam civilizuotam miestui nederėtų turėti gatvių pavadintų žmonių raginusiu atsikratyti dauguma to miesto gyventojų, kas buvo sėkmingai padaryta, nors pats asmuo fiziškai nedalyvavo. Tai sveiko proto klausimas. Kad tas pats asmuo iškėlė vėliavą, kurią vėliau išdavė ragindamas atsikratyti savo bendrapiliečiais nėra lengvinanti aplinkybė. Laikas miestui susiprasti.
 Yra kur kas labiau nusipelniusių žmonių, neturinčių savo biografijose tokių dėmių
 Siūlau pavadinti ta gatve neutraliai - neverta teikti privilegiju jokiam nacionalizmui.
 K. Škirpos politinės pažiūros pasižymėjo antisemitizmu. Šis įtakingas politinis veikėjas savo veikla ir atsišaukimais skatino antisemitines nuostatas ir taip neišvengiamai prisidėjo prie didžiosios Lietuvos piliečius ištikusios tragedijos - Holokausto. Tik pastaraisiais metais pradedame vis garsiau kalbėti ir aiškiau visuomenėje įsisąmoninti šios tragedijos mastą ir artumą visiems mums, Lietuvos piliečiams. Taigi gatvės pavadinimo pakeitimas būtų gražus aktas, įprasminantis pasiektą istorinį sąmoningumą, brandą ir pasiryžimą nekartoti praeities klaidų bei "neužsimerkti" prieš nepatogius faktus. Pervadinę šią alėją vieno iš Pasaulio tautų teisuolių vardu, arba tiesiog Teisuolių alėja, mes, vilniečiai, teigtume, kad sugebame prisiimti atsakomybę už savo pažiūras, ištartus žodžius ir veiklą, ir nesutinkame leistis į kompromisus nusikaltimų žmonijai akivaizdoje.
 1) K. Škirpa įkūrė LAF (Lietuvių aktyvistų frontą), kurio programa buvo atvirai antisemitiška ir kuris prieš birželio sukilimą platino antisemitiškus atsišaukimus (taigi kurstė antisemitiškas nuotaikas Lietuvoje); 2) K. Škirpa prijautė Hitlerio propaguojamai nacionalsocialistinei ideologijai. To akivaizdus įrodymas būtų K. Škirpos laiškas Smetonai, kuriame rašoma: "Nesvarbu, kaip vadintųsi lietuviškai toji partija, kuri pasiskelbtų Hitlerio sekėja. Gal aktyvistais, gal kitaip vadintųsi. Svarbu vado principas ir visuomenės sutvarkymas nacionalsocializmo dėsniais (...). Visos lietuvių partijos turinčios išnykti, nes visos susikompromitavusios, o iš jų skeveldrų rasis nauja, jauna ir drąsi, vieno vado vedama lietuviška nacionalsocialistinė partija. Mums svarbu laisvos lietuvių valstybės kontinuitetas, – tąsa. Taigi, jau dabar Respublikos Prezidentas turėtų paskirti ministrą pirmininką, kad šis, kai tik iškils tarp Sovietų Sąjungos ir Vokios karinis konfliktas, sudarytų ministrų tarybą ir su savo deklaracija, su kuria sutiktų Reicho vadas, pasireikštų Lietuvos žemėje." 3) deja, nesu girdėjusi apie viešą Škirpos pripažinimą, kad gailėjosi amoralios ideologijos ir politkos laikymusi, ir atsiprašymą, kas iš tiesų leistų ramia širdimi vaikščioti jo vardu pavadinta alėja. Tačiau dabar iš tiesų keista ir net gėda, kad Lietuvoje, šiuolaikinėje demokratiškoje šalyje, esti atminti tie, kurių pažiūros iš esmės prieštarauja humaniškumui ir dabartinėms demokratinėms, liberalioms, Lietuvos viešojoje erdvėje ir pasaulėžiūroje vyraujančioms vertybėms.
 Lithuania should not be honoring the murderes of its Jewish Community.
 Bet koks žmogus, kuris būdamas ginkluotas, ne karo metu, ne mūšyje, šaudė į beginklius, žudė kitus žmones, nėra vertas didvyrio vardo.
 Škirpa vadovavo antisemitinę organizaciją. Dėl to, aš manau kad K. Škirpos alėjos pavadinimas yra netinkamas.
 Manau, kad antisemitinių pažiūrų veikėjai turi būti įamžinti istorijos vadovėliuose, o ne visoms kultūroms draugiškų miestų gatvių pavadinimuose.
 Gatvėvardis turėtų būti priderintas prie upėvardžio kaip ankstyviausio vardo vietoje.
 Please sincerely consider if people you cared about had been murdered& the person/people who committed the murders were publicly honoured ; how would you feel ?
 Reikia nustoti permetinėti kaltę vokiečiams ar sovietams, reikia suvokti, jog patys lietuviai sunaikino didelę dalį Lietuvos. Apsišvietusios, dvasiškai turtingos, verslios Lietuvos. Kazys Škirpa turbūt norėjo tik gero savo šaliai, tačiau būdai, kuriais tai buvo bandoma pasiekti, nepadaro jo teisiu ar geru žmogumi. Jis kaltas, kaip ir daug kitų, dėl daugybės žmonių mirties ir nevertas turėti savo vardo gatvėse. Bet jis vertas būti istorijos vadovėliuose, jeigu būtų aprašoma visa tiesa, be nutylėjimų. Mūsų visų pareiga yra neužmiršti, visapusiškai suprasti kas įvyko ir niekada to nepakartoti.
 Iš tikrųjų būčiau pasirinkęs ne "už" arba "prieš", aš už viešą diskusiją. Deja, paprastam žmogui gali būti nežinomi tam tikri faktai iš Škirpos gyvenimo. Pvz, aš nesu gimęs Lietuvoje, apie Škirpą pirmą kartą išgirdau iš naujienų, o ne mokykloje. Puikiai žinau, kas jis toks, bet nežinau jo biografijos detalių. Pradėjau ieškoti medžiagos patvirtinti arba paneigti jo dalyvavime genocide, tačiau visa rasta informacija nėra pakankamai detali, kad atrodytų įtikinamai. Kadangi Škirpos vaidmuo šiuolaikinės Lietuvos istorijoje sunku perdėti, manau kad šis klausimas vertas atviro nagrinėjimo. Jeigu šis žmogus nesusijęs su nusikaltimais prieš žmoniją, tuomet kodėl neturėjus jo vardu pavadintos gatvės? Tačiau, jei pasirodytų, kad jis vis dėl to buvo susijęs su nusikaltimais, tai manau būtų nepriimtina turėti taip pavadintą gatvę. Žinau, kad daug žmonių pasakytų, jog tai yra jo istorinės rolės nuvertinimas. Tačiau, taip nėra. Galima gerbti jį kaip politiką ir Lietuvos patriotą, bet herojai irgi žmonės, kurie gali klysti ir daryti nusikaltimus. Lietuvojos istorijoje ir kultūroje yra daug gerų vardų, ne taip viskas blogai, kad tektų vadinti gatves genocidų veikėjų vardais. Noriu, kad šalyje, kurią pats sau pasirinkau gyventi, mano vaikai mokytųsi gerais dalykais. Noriu, kad jie gyventų gatvėse, kurios pavadintos tų žmonių vardų, kurie taikydavo Lietuvos piliečius, o ne žudydavo tam tikras jų kategorijas. Tačiau, kol kas nesu tikras, kad Škirpa tai darė. Todėl ir sakau: reikia diskusijos, aptarimo, įrodymų. Ir ne tokių, kurie buvo ištirti kažkur savivaldybėje, o tokių, apie kuriuos girdėtų visuomenė. Nesu kvailys, suprantu, kad daug kam tai gali nepatikti. Bet ir dantis gydyti juk irgi nemalonu, bet reikia. Jeigu norime gyventi kaip Vokietijoje ir Švedijoje, tai gyvenkim taip - jie taip daro ir rezultatas atrodo neblogas.
 I am totally opposed to naming any street in memory of a butcher or other person who was an active henchman with the German Nazis during the 1941-44 era.
 Vilna Gaon Street or Jewish Memorial Street, to commemorate the very vibrant Jewish community of Vilna that was annihilated by the Nazi regime and their sympathizer during WW2
 Manau, kad ne tik būtina atsižadėti nederamos pagarbos žmogui, nusikaltusiam prieš žydų tautą ir Lietuvos žmones, bet simboliškai įtvirtinti teisingumo triumfą antisemitizmo atžvilgiu ir pavadinti alėją vardu, susijusiu su Lietuvos žydų kultūra. Tuo tikslu siūlau pavadinti alėją Litvakų alėja, taip pagerbiant nuo Škirpos veiksmų nukentėjusią žydų tautą.
 Šiuo metu gatvei nėra priskirtas nė vienas namas. Gal apskritai nereikia pavadinimo? Aplink teniso kortus ir net kitoje Vilnelės pusėje esantys pastatai turi B. Radvilaitės adresą.
 We do not have a Stalin street in Lithuania. Why is there a Skirpa street? Why do we continue to honor Kazys Skirpa- a man who wrote some of the most hate-filled words to affect a generation of Lithuanians? He passed out his hate-speech in the forms of letters to hard-working farmers inciting rage, purposefully turning them against fellow Lithuanian citizenry. I am saddened and shocked that it has taken so many years for a simple "discussion" to take place. Kazys Skirpa fashioned his words into weapons- ones that facilitated the murder of thousands of innocent Lithuanian citizens. By continuing to honor him, we as a culture and as a people, validate his hateful, divisive thoughts and murderous agenda, preventing our shared culture from ever healing. It is far past time to remove all honors in his name.
 Lithuania should not identify herself as a nation that honors murderers of her own citizens. It is an indictment against the country, government and people of Lithuania that some of the worst monsters in world history are lauded as national heroes with streets named for them. Lithuania should show national dignity and national morals by identifying monsters as such, and removing street signs named to honor them. Shame on the country of Lithuania for taking so long to remove this filth from the streets of the capital.
 The current name of the street honors someone who should not be honored. According to my reading and understanding, Mr Skirpa was equivalent to a war criminal. My father was Lithuanian and his family was murdered in 1940 and 1941.
 You need to acknowlege what happened - you cannot run away from it for ever! If you do it will poison your people with guilt. Look at America and the Indians, Austria and the Jews, Russia and the massacres - be brave and take ownership of your atrocities that way your society will grow in strength and courage!
 Manau kad reikėtu pavadinti šią gatvę Harambe alėja. Harambe mirė už mūsų nuodemes, ir reikėtu atminti šį didvyrį.
 To honour a person responsible for the deaths of others is barbaric and uncivilized.
 My grandfather and his siblings were born in Lithuania, and were driven out by hatred of Jews. It is very sad and upsetting that you would consider naming anything after the murderers who killed all the Jews.
 Per daug rimtai žiūrime į gyvenimą. Tokie keistuoliai kaip Stasys Urniežius primena, kad egzistuoja ne tik įstatymai, mokesčiai, ataskaitos, kelių eismo taisyklės ir būtinybė palikti arbatpinigių.
 With all due respect, we request you change the street name so as not to glorify a murderer.
 The guy was a fascist, who contributed to the murder of tens of thousands of patriotic, law abiding Lithuanians, who happened to be Jewish.
 I submit that the street name should be changed to reflect Lithuania's outlook as a modern European nation - one that does not tolerate racism or hatred of any kind.
 Manau, kad seniai pribrendo laikas. Tai - paprastas sprendimas, bet - vistiek gera pradžia.
 Pavadinimą reikėtų keisti dėl liūdnai pagarsėjusios K. Škirpos veiklos Holokausto metu. Gediminaičių alėja - daug tinkamesnis pavadinimas, dėl to, kad yra Lietuvos valstybingumo simbolio - Gedimino kalno - papėdėje, istorinėje Vilniaus vietoje.
 While I am unfamiliar with the reasons why Skirpos is considered a national hero, the conscience of a nation is fundamentally affected by proclaiming him as such. Having the alley named for him denigrates the families and the legacy of those Jews who perished in the early 1940s, and, worse yet, exalts those who perpetrated the atrocity. Removing this name is effectively the removal of a blemish, but is a workable starting point on transforming the Lithuanian identity in the world community, and speaks to our Jewish brethren that we are horrified by our history, but yearn for betterment in the future.
 gatvės pavadinimas dažnai neša pozityvią žinutę (pageidautina), ir gatvę pavadinti žmogaus teisių nusikaltimais kaltinamo žmogaus vardu yra netinkamas sprendimas, ir tai turi būti pataisyta.
 The world is entering dangerous times, with the rise of actors like Putin, Trump and Le Pen. Vilnius can help in this centuries-long fight of enlightenment vs darkness by favoring justice and rejecting hate. Renaming this street to something other than Skirpas is a small but important step. (Note that my ancestors lived for centuries in Kedainai, Seduva and Ariogala, among other places.)
 I support the renaming of Skirpa street because it is offensive to me as a human being. Skirpa represents tyranny for all decent human beings , especially those who are Lithuanian or of Lithuanian descent. In the name of all the Jewish people who were murdered at the hands of Skirpa and tyranny I plead with your city to respect the Jewish community and all those who fight for civil rights around the world, to rename the street.
 It is in appropriate to name a road after a known mass murder, Lithuania is capable of advancing it's society and doing better.
 Sirokomlės alėjos pavadinimas – istorinis, suteiktas dėl visai netoli esančio namo, kuriame gyveno poetas. Šį pavadinimą nepriklausomos Lietuvos valdžia 1940 m. sausį išvertė iš lenkiško „Aleja Syrokomli“, kaip ši alėja vadinosi iki tol.
 Labai svarbu pripažinti, kad ne visi mūsų istorijos "herojai" yra herojai. Jeigu pagerbiam savo žudikus, ar galime smerkti tuos, kurie gerbia savuosius? (pvz. už tai, kad vėl statomas paminklas Stalinui?) Pagerbdami tokius kaip Škirpa, mes sakom, kad dėl kilnaus (?) tikslo galima pražudyti tūkstančius žmonių. Taip nėra!
 Nes tikrai geriau.
 Vienas iš LAF aktyvistų, kurio dėka Lietuvoje buvo pasiekti bene "geriausi" holokausto rodikliai. Tai asmuo, asmeniškai skatinęs antisemitines nuotaikas ir nuostatas, kuris asmeniškai yra atsakingas už didžiosios daugumos Lietuvos žydų išžudymą.
 Ar galima įsivaizduoti Hitlerio alėją Berlyno centre? Dėl tos pačios priežasties K.Škirpos vardo alėjos Vilniuje ar kitoje Lietuvos vietoje neturėtų būti
 It brings shame on Lithuania that a man who openly called for the murder of Jews is still glorified. What does this say about the Lithuanian value system.
 K.Skirpa nacis ir anti-semitas,Holokausto Lietuvoje architektas.Tikri Lietuvos didvyriai teisuoliai.
 Prieštaringa Kazio Škirpos veikla Vokiečių okupacijos metais.
 Jei Vilniaus gatvė pavadinama žmogaus vardu, to žmogaus reputacija turi būti absoliučiai nepriekaištinga. Gatvės pavadinimas neturi supriešinti žmonių.
 Dear Members of the Forum: Thank you for studying this topic and considering a name change. I know the events concerned happened in the past--and I know that all around the world, not just in Lithuania, people who have promoted atrocities are incorrectly honored. I hope that changing the name of the street will be a step in promoting understanding of history and in educating all the good Lithuanian people who would never wish to commit or honor atrocious deeds. My ancestors are from Kelme, Pilviskai, Virbalis, Vilkaviskis, and my husband's ancestors are from Panevezys and Kovno. Many of our family members were murdered. On a personal note, it gives me hope knowing that your forum is considering the present matter. Respectfully, M. Levine
 As an American Jew and a docent of the Holocaust Museum in Los Angeles, I am well aware of Lithuania's participation in the Jewish genocide in World War II, in particular, and in its history, in general. If your country wishes to be part of the current world, tourism, trade, global good will, I would strongly urge you to face your past and dishonor those who have murdered your citizens. Creating monuments to murderers is abhorrent . To deny Jews their rightful Lithuanian citizenship is an additional crime on your part. Lithuania murdered more Jews than any other country and to refuse this fact and exclude them as citizens only perpetuates your anti semitism. Why would I or my friends tour your country, buy anything from your country, respect you in this time of globalization. Please do not create monuments to a monstrous past. Thank you.
 Nevertas tas žmogus tokios garbės.
 K. Škirpa - nacių pakalikas. Tikri Lietuvos didvyriai yra teisuoliai.
 It is more than time that Lithuania understands that Škirpa was an abject criminal and refers back to the spirit of her great leader Grand Duke Vytautas
 Nors atitinkami K. Škirpos pasiekimai yra žinomi ir įvertinti, privalu turėti omenyje , jog Lietuva ir taip yra linkusi nutylėti apie antisemitinius veiksmus Holokausto metu, todėl tai reikėtų keisti bent simboliais ir nelaikyti antisemito K. Škirpos tik didvyriu, nevertinant ir kitos reikalo pusės.
 Atėjo laikas Lietuva pripažinti padorumo ir realybės
 I am informed that the name is associated with the murder of innocent people
 Vilnius nuo seno buvo ir vis dar yra vienintelis toks daugiakultūrinis Lietuvos miestas. Iniciatyva, kurios metu keliose Vilniaus gatvėse pakabintos papildomos gatvių pavadinimus rusų bei lenkų kalbomis žyminčios lentelės, tarsi norėta parodyti lietuvių, o tiksliau, vilniečių, kosmopolitiškumą, atvirumą ir toleranciją, tačiau vėliau sekę įvykiai (vandalų išpuolis) parodė, kad istorinė praeitis mums vis dar trukdo adekvačiai, be nuoskaudų vertinti šiandieną. Kuo susiję rusai ir lenkai gyvenantys Vilniuje ir kontraversiškai vertinamas K.Škirpa? Manau, kad nesugebėjimas objektyviai įvertinti K.Škirpos asmenybės ir jo darbų kyla iš pačių mūsų dvilypės pozicijos į kitataučius - šiandien mes lyg ir norime būti atviri kitoms tautoms, bet dėl skaudžios istorinės patirties jų bijome ir kartais netgi linkstame į radikalų nacionalizmą, norėdami apsaugoti mūsų lietuviškąją tapatybę. Galbūt todėl daliai visuomenės K.Škirpa - antisemitizmu kaltinamas politinis bei visuomeninis veikėjas, pirmasis Lietuvos kariuomenės savanoris rodosi labiau gerbtina, nei smerkiama asmenybė, gynusi Lietuvą ir siekusi jos nepriklausomybės, pamirštant, kad siekdamas gerovės Lietuvai K.Škirpa tuo pat metu, remdamasis ideologizuotu ir rasistiniu požiūriu, norėjo išvaryti iš Lietuvos teisėtus jos piliečius - Lietuvos žydus. Manau, kad K.Škirpos alėja turėtų būti pervadinta - įrodant, kad tikslas nepateisina priemonių.
 Panašu, jog K. Škirpa yra padaręs daug gerų darbų Lietuvai. Jis buvo Lietuvos patriotas, tik, deja, ne visos Lietuvos. Lietuvos žydai irgi buvo lietuviai, o Lietuva nuo jų nusigręžė tada, kai jiems pagalbos reikėjo labiausiai - 200 000 Lietuvos piliečių nužudyta. LAF kaltė tame nusikaltime egzistuoja, gal ir mažesne dalimi nei SS, bet kaltė yra. Tad, ar tie geri darbai atperka blogus? Aš manau, kad tik ne tokius blogus.
 Neturime dėkoti tiems, kuriems nereikia.
 Antisemitizmas Lietuvoje negali būti toleruojamas.
 Pasisakau už neutralesnio pavadinimo suteikimą, kad sumažinti tensions in society. Kas gali būti geriau už neutralų upės pavadinimą? Bet taip pat nemanau, kad Škirpa buvo kažkoks superevil, nes tais laikais visam pasaulyje tiek antisemitizmas, tiek visi kiti dalykai buvo smarkiai paplitę (pvz. ar žinojote, kad ir ta pati JAV turėjo koncentracijos stovyklas japonams?), tad Škirpa tikrai nebuvo kažkas išskirtinio ir jo demonizavimas yra labiau iš šių laikų perspektyvos. Jį pasmerkti sutikčiau tik tuo atveju, jei jo nusikaltimai būtų tiesioginiai įsakymai šaudyti masiškai, bet kažkiek atntisemitizmo, suvokiant tų laikų realijas, yra normali istorinė tiesa.
 Hitleris yra nusipelnusi asmenybė Lietuvai ir visam pasauliui. Įamžinti jo nuopelnus yra Lietuvos garbės reikalas.
 I understand that Mr Skirpos played an important role in the fight for Lithuanian independence. However, the antisemitism of his movement and its involvement in the mass murder of the Jewish population in collaboration with the Nazis in 1941, disqualifies him from being honoured. One of the great tragedies of Lithuania is that it no longer has a Jewish society and culture. It is they who must be remembered, for they are part of Lithuania's spiritual and cultural heritage.
 Pirmas žingsnis link pasveikimo, pripažinti ligą.
 You perpetrate holocaust denial by double genocide theory, never having held to account the perpetrator-collaborators such as skirpos. Does the lithuanian government really think they can sweeten our Jewish Litvak bitterness of your murders and barbarism by offering us citizenship?? South Africa has the largest Litvak group of Jews who immigrated and missed your barbarism. Many of our ancestors form part of the 95% that your people wiped out. Know we are the people of the Talmud. Thinkers and not fools. Where is your commission of enquiry into crimes against humanity and particularly the savage murder of 220000 Jews buried in the forests next to every small town in your country?This by the hands of your Lithuanian citizens and Jewish neighbours - prior to the nazi's arrival. May all of your names be obliterated from the planet and forgotten including skirpos.
 Mano viešas pasisakymas dėl K.Škirpos alėjos: Faktas, jog šiandien svarstome, ar turėtų ar neturėtų būti praminta gatvė Kazio Škirpos vardu rodo, kaip mes morališkai pasiklystame rinkdamiesi didvyrius ir vertindami tą istorijos laikotarpį, kai ieškome ir prašome kitų užjausti mus, kaip aukas, tuo pat metu nusigręžiant nuo kitų nekaltų aukų. Kosciuška, Kalinauskas, Basanavičius, Vileišis – šie vardai puošia mūsų gatves, mokyklas, ir jų pagerbimas transliuoja tam tikras vertybes – mums ir pasauliui. Ne jiems reikalingas tas pagerbimas. Jis reikalingas mums. Tai pasako mums patiems ir pasauliui apie tai, kas mums svarbu; ką mes vertiname; kokios yra mūsų vertybės. Ką pasako mums, mūsų vaikams ir pasauliui Kazio Škirpos pagerbimas? Apie mus? Apie Vilnių? Apie Lietuvą? Kad vieni mūsų šalies, mūsų miesto piliečiai – kuriuos pakvietė į Lietuvą MŪSŲ kunigaikščiai – tie, kurių rūmų paunksmėje dabar įamžintas žmogus, kurio vertybės diametriškai priešingos toms, kurios laidavo mūsų kunigaikštystės garbę, sėkmę ir didybę – kad vieni mūsų šalies, mūsų miesto piliečiai gali būti pažeminti, nužmoginti ir išvaryti iš namų, kuriuose šimtmečius gyveno? Tam, kad įsiteikti praėjusio šimtmečio tarptautiniams nusikaltėliams naciams? Tai nėra tas miestas, kuriame aš gyvenu. Tai neatspindi tų vertybių, kurias puoselėjame šiandienos Vilniuje. Ir tai neatspindi to, ką turėtume sakyti savo vaikams ir pasauliui apie save.
 To the Vilnius City Council, Thank you for your public service to Vilnius and Lithuania. I understand that patriotic history for one party or group often has a reverse side of suffering and pain for another group. For example, I'm an American, and in the United States, we celebrate the historical triumph of our country, but the native Americans paid a tragic price for that victory. I am also a descendent of Lithuanian Jews. As such, on one hand, I am sympathetic with Lithuanian national pride (especially in relation to Russian imperialism), but on the other hand, I regret it when that patriotism comes at the expense of Jewish (specifically Lithuanian Jewish) dignity. Most of all, I strongly feel that Lithuanian patriotism need not trample on Jewish dignity. K.Škirpos chose a path of conflict with the Jews, resulting in their mass murder, but Lithuanian nationalism could have been achieved with Jewish partnership. Please choose that path of peace and cooperation now: Change the name of K.Škirpos alėja, to allow space for a Jewish expression of Lithuanian pride. Thank you for your consideration.
 Man kaip nepriklausomos Lietuvos pilietei gėda, kad garbinamas masines Lietuvos žmonių žudynes skatinęs ir režisavęs žmogus. Paliekant Škirpos vardu pavadintą gatvę, daroma didžiulė žala: skatinamas antisemitzmas ir ksenofobija, kurie išlieka rimta Lietuvos problema; atsisakoma prisiimti atskomybę už Holokausto tragediją, įsisamoninti jos pasekmes; ir visai tarptautinei Europos kultūrų bendruomenei deklaruojama, kad tebesame infantiliška, nesubrendusi, nesugebanti įsisąmoninti savo istorijos tauta. Seniai laikas aktyviai ir kryptingai formuoti brandesnę lietuvių savimonę, vienareikšmiškai atsisakant sieti Lietuvos savastį su tokiais pseudo-herojais kaip Škirpa.
 Dėl kontraversiškos asmenybės ir jo vaidmens nacių okupacijos metu.
 A person who is responsible for the murder of hundreds of thousands of Lithuanian citizens should not be commemorated with a street named after him
 Turime išsilaisvinti iš istorinių kalėjimų galvose. Esame laisvės tauta ir laisvų visokiausių tautybių piliečių valstybė, integrali Vakarų pasaulio dalis. Tradicijos ir istorija yra kuriama esamuoju laiku, žmonių, kurie gyvena tame laiktorapyje, kuris vėliau virsta istorija, taigi dabar mes kuriame čia ir dabar. Antrojo Pasaulinio karo metu nacių ir sovietų nusikaltimai vykdyti Lietuvoje atvėrė didžiausią žaizdą mūsų valstybės kūne. Jeigu nugriovėme leninus, balvonus, pervadinome dzeržinskių ir kosmonautų gatves, neturėtume ginti asmens, kuris kolaboravo su naciais - išlikime nuoseklūs prieš save ir kitus. Šiuo metu turime istorinį šansą parodyti, kad naujoji laisvės karta nėra sužalota istorijos auka, o atvira, globali ir pasaulietiška bendruomenė. Šioje šalyje nėra vietos socializmui ir nacizmui.
 Sorry, Škirpa tikrai nėra vertas tokios garbės.
 Neturėtų egzistuoti jokios gatvės susijusios su XX amžiaus tragedijomis ir žmonėmis, kurie joms pritarė
 Gatves pavadinimo pakeitimas ir lengvai suvokiamas logiskas ir butinas zingsnis
 Against the background of Lithuania's history, it is a disgrace that there is a street named after the head of an antisemitic organisation, and embarrassing for the country's international image. The street should be named after something that ALL Lithuanians can be proud of today, regardless of ethnicity and religion. I lived in Vilnius for three years (2010-2013), and loved it very much. It would improve if shameful issues like this street name were fixed.
 Aš už mūsų žuvusius tautiečius ir jų gelbėtojus. O tarpukario Lietuvos kariuomenė nepasižymėjo kažkuo ypatingai.
 Manau, kad iniciatyva iš naujo įvertinti praeities įvykius, žmonių veiksmus yra be galo svarbi. Jei norime, kad vienas ar kitas asmuo būtų pagerbtas, rodomas kaip sektinas pavyzdys, tokio asmens reputacija turėtų būti nepriekaištinga. Vadovavimas organizacijai, kuriai vadovavo K. Škirpa, kaip bebūtų, rodo ir jo pritarimą organizacijos išsakytoms idėjoms. O šios idėjos lėmė gausybės mūsų piliečių pražūtį. Šių piliečių atminimą, manau, būtų simboliška įamžinti būtent šioje vietoje įkuriant Tautų solidarumo (ar panašaus pavadinimo) alėją, turint galvoje tiek istorinį Vilniaus miesto atvirumą visoms tautoms, tiek vis augantį mūsų pačių sąmoningumą, kad ir šiais laikais ne visus savo kaimynus vilniečius (o jie juk nebūtinai lietuviai) nepakankamai pažįstame, o tuo labiau - bendraujame ir esame nusiteikę, esant reikalui, padėti. Dažnai turėdami omenyje mūsų kaimynus iš Rytų žmonės klausia, ar kitų tautų Lietuvos piliečiai gintų lietuvius. Aš laikausi minties, kad turėtume siekti, jog patys lietuviai be jokių klausimų gintų kitataučius Lietuvos piliečius, savo kaimynus. Būtina ne tik kalbėti, norėti, bet ir patiems aktyviai prisidėti prie solidarumo su kitataučiais broliais piliečiais puoselėjimo. Tautų solidarumo idėja būtų dar vienas signalas, kad mokomės iš istorinių klaidų, daromės labiau sąmoningi ir brandūs.
 Gyvename XXI amžiuje ir tokios kontraversiškos asmenybės kaip K. Škirpa nenusipelno gatvės pavadinimo atvirame Vilniuje.
 Vilnelės alėja skamba maloniau ausiai ir lengviau eina suprast kur ji randasi.
 Manau, kad Vilniui nereikia vietovardžių pagal kontraversiškas asmenybes. Ypač jei jos siejamos su tautine neapykanta.
 Tiesiog intuityviai ir dar todėl, kad gyvenu laikinai prie Vilnelės ir kasdien joje maudausi : )))
 Žydai buvo (ir yra) Lietuvos Respublikos piliečiai, kuriuos gina Lietuvos Konstitucijos ir kiti įstatymai, lygiai taip pat jie atsako prieš įstatymai, kaip ir kitų tautybių ir kilmių piliečiai. Kazio Škirpos antižydiškai atsišaukimai buvo nukreipti prieš konkrečią Lietuvos piliečių etninę grupę, o tai yra nusikaltimas, antivalstybinis veiksmas.
 Better choose an international heritage of Lithuania which opens the futur of this European country.
 Reikia valyti tokius istorijos palikimus, kaip elėja pavadinta nacių koloboratoriaus įtariamojo vardu. Neutralus vardas yra žymiai geriau, nei įtarimą kelianti pavardė.
 Antisemitinė Škirpos praeitis man yra didžiausias argumentas nevadinti jo vardu nei gatvių, nei alėjų. Istorinės atminties politika turėtų visapusiškai atsižvelgti į istorinių veikėjų ne tik teigiamą, bet ir neigiamą vaidmenį. Pakeistas alėjos pavadinimas būtų teigiamas ženklas Lietuvos ir pasaulio žydų bendruomenei apie kintančią Lietuvos istorinę politiką ir savo vaidmens holokauste peržiūrėjimą.
 LAF bendradarbiavo su nacistine Vokietija. O jis - organizacijos iniciatorius. Vienareikšmiškai pervadinti.
 Žinokime savo didvyrius, taigi ir tuos, kurie vis dėlto savo vardą susiteršė
 Bet koks kitas pavadinimas būtų gerai, nes vadinti gatvę tokio žmogaus vardu tiesiog nedora.
 Nereikia garbinti nacių
 Manau, kad iniciatyva atsisukti į savo istoriją ir pripažinti, kad tuo baisiu istoriniu laikotarpiu, kada kentėjo daugybė žmonių, deja, buvo ir gana nemažai Lietuvos piliečių kolaboravusių su naciais, padėjusių žudyti kitus piliečius. Vieni tai darė savo noru dėl neapykantos, kiti - dėl pinigų, treti dėl galios, gal kai kurie dėl įvairių išvardintų priežasčių. Škirpa turėdamas autoritetą galėjo jį neabejotinai panaudoti kitaip, ypatingai kaip vienas LAF, garsėjusių savo antisemitiniais pareiškimais, įkūrėjų. Tačiau to nepadarė. Nėra žinių, kad atsiribotų nuo šių LAF pareiškimų ir tolimesnės veiklos. Gal tiesiogiai pats ir nedalyvavo žydų naikinime, bet LAF anti-semitiniai pareiškimai platinti Lietuvoje, istorikų teigimu turėjo neabejotiną reikšmę kitų asmenų įsitraukimui (žr. "Tačiau L. Truskos nuomone LAF atsišaukimai buvo viena iš priežasčių, kodėl 1941 m. vasarą dalis lietuvių prisidėjo prie nacių nusikalstamų įsakymų vykdymo."http://genocid.lt/UserFiles/File/Pazymos/201510_skirpa_pazyma01.pdf). Tokio asmens vardu ir tokioje vietoje pavadinimo suteikimas gatvei daro gėdą Vilniui ir visai Lietuvai.
 K Skirpos anitisemitine pozicija yra pakankamas argumentas alejos pervadinimui.
 Nes bet kokios kitu atveju prasmingos iniciatyvos ("Visit Lita", transformatorinės iš antkapių išmontavimas, dekoratyvinė Žydų g. lentelė, "Atminties maršas" Molėtuose ir kt.) visada bus beprasmės ir nenuoširdžios savo pačių parodijos tol, kol nusisukę kita ranka garbinsime kolaborantų atminimą. Ciniška. Makabriška. Ir tai ne mano originali mintis, litvakų kilmės žmonės nuolatos tai pastebi ir tuo stebisi. Palikite "doublethink" Orvelo romanui. Susitepęs yra susitepęs. Aš esu Lietuvos patriotas, bet man tokių, pavadinkime, nukainuotų "gal ir blogai tuo kartu pasielgė, bet užtat kiek daug gera padarė" nacionalinių herojų nereikia. Galime geriau.
 Negalima ignoruoti fakto, jog šis žmogus prisidėjo prie holokausto. Mes negalime užsimerkti prieš tai liudijančius faktus ir matyti tik gerąją pusę. Toks požiūris veikiau primena Putino Rusiją nei demokratišką valstybę
 I do not believe it honors Vilnius or Lithuania in any way to name streets after such a dark historical character. There is no shame in revising a country's historical memory, there is shame in not doing so when truth has been revealed.
 Buvusios pareigos nėra nuopelnas Lietuvos valstybei ar Vilniui,o juo labiau pono Škirpos darbai.
 Pakanka istorinių argumentų, įrodančių dvilypį K. Škirpos vaidmenį
 Holokaustas turi buti pasmerktas 100% ir visi kas prie jo prisidejo vienaip ar kitaip.
 Pavadinimas "K.Škirpos al." miestui buvo primestas Hitlerio ideologijos įsikabinusių mūsų šalies piliečių. Keisti pavadinimą tai (1) pripažinti padarius klaidą ir (2) ją atitaisyti. Ačiū už Jūsų drąsą. Sėkmės.
 Per II PK Lietuvą ištikusi katastrofa – ne tik kelios okupacijos, partizaninis karas, trėmimai, bet ir Holokaustas, kai buvo išžudyta ištisa piliečių bendrija. Galbūt tuometė situacija buvo išbandymas, kuriam apskritai niekas Lietuvoje nebuvo pasirengęs. K. Škirpos atvejis pavyzdinis. Negalime teikti išskirtinės garbės žmogui, kuris dėl valstybės nepriklausomybės buvo pasirengęs kenkti jos piliečiams ar taikstytis su jų naikinimu – toks žmogus jau neatstovauja valstybei, tik blaškosi jos griuvėsiuose. Tuo pačiu siūlau pagerbti pasaulio tautų teisuolius, žmones, kurie griūties akivaizdoje sugebėjo išlikti orūs ir gelbėjo gyvybes. Tai derėtų daryti naudojant visą šio vardo formuluotę, kad būtų aišku, ką pasirinkome, nes tiesiog "teisuolis" visai nebūtinai reiškia kokį nors pagarbos vertą pasiekimą, juolab neturi aiškaus istorinio turinio. Pasaulio tautų teisuolius turėtume įamžinti ne Vilnelės pakrantėje, o tam tinkamesnėje vietoje. Manau, šiuo klausimu vertėtų pasikonsultuoti su Lietuvos žydų bendruomene, pasaulio tautų teisuolių palikuonimis, Holokausto ir atminties tyrėjais.
 logiškiausias pavadinimas pagal Vilnelę.
 Nemanau, kad Vilniuje turėtų būti gatvė, pavadinta Skirpos vardu
 Any of the above names would be preferable to that of Skirpos
 Laiškai prieš pakeitimą
 Esu Lietuvos Respublikos pilietė, todėl mano nuomonė turi būti išklausyta. K. Škirpa buvo savo Tėvynės garbingas pilietis, patriotas. Esu kategoriškai prieš tokį Vilniaus miesto savivaldybės norą, pakeisti K. Škirpos alėjos pavadinimo pakeitimą. Prašyčiau nustoti tyčiotis iš mirusiųjų, kurie negali apsiginti, o tuo pačiu ir iš mūsų gyvųjų. Kyla klausimas, kam naudinga kiršinti Lietuvos žmones vienus su kitais?
 Dabartinis gatvės pavadinimas skirtas įamžinti vėliavos iškėlimą Gedimino pilies bokšte 1919 m. sausio 1 d. Siūlymas pavadinti gatvelę Teisuolių alėja - visiškas nesusipratimas. Ji neturi nieko bendro su Holokaustu, žydais ir jų gelbėtojais. Su Trispalve - taip. Kita vertus, Teisuoliai vertesni didesnės gatvės ar net viso parko.
 K. Škirpa pirmiausia buvo kovotojas už Lietuvos laisvę, dėl šios kovos jis buvo persekiojamas ir patalpintas į koncentracijos stovyklą. Vien to pakanka, kad jo vardu pavadintume gatvę. Antisemitizmas buvo būdingas dideliam kiekiui Lietuvos politinių veikėjų XX a. pradžioje; kadangi K. Škirpa siejo Lietuvos ateitį su nacistine Vokietija, nesilaikymas nacistų antisemitinės politikos būtų atėmęs iš jo bet kokią viltį pasiekti savo tikslus. Taigi atsakydami į klausimą "Ar esate už K. Škirpos alėjos pavadinimo pakeitimą?" tuo pačiu atsakome į klausimą "Ar atsiribojimas nuo "žydšaudžių" etiketės Jums yra svarbesnis, nei Lietuvos nepriklausomybė?"
 Vilnelės alėja kaip ir turėtu būti Vilnios
 Nors tamstai Skirpai turėtų būti gėda dėl jojo požiūrio į Lietuvos žydus, tačiau jo duoklė Lietuvai, Lietuvos savanoriams, dimplomatiniai pasiekimai ir darbai neleidžia suabejoti jo kova dėl Lietuvos Nepriklausomybės. Gal pradžią geriau pakviestionuokime Salomėjos Neries gatvės paradoksą, Petro Cvirkos paminklą ir Kosto Kubilinsko nekaltas knygelės?
 Kazys Škirpa yra šmeižiamas dėl nepadarytų dalykų, jis niekada neprisidėjo prie holokausto. Jis gyveno Vokietijoje tam, ,kad nežūtų nuo sovietų. Jo vardo alėja turi likti. Tegu žydai nekiša savo intrigų į mūsų tautos istorijos didvyrių vertininimą. Yra negerai, kad mūsų istorijos veikėjiai yra puolami. Susidaro įspūdis, kad geriau Škirpa būtų tapęs sovietų kankiniu nei gyvenęs Berlyne. Tai yra neteisinga traktuoti taip.
 Atsikvošėkite, apie ką mes čia kalbame? Kas čia vyksta su mūsų Karžygiais 27-aisiais atkurtos Nepriklausomybės metais?
 Nera ne vieno pagristo argumento, tam kak pakeisti pavadinima!
 STT Turetu pasidometi kieno uzsakymu yra iskeltas sis keistas klausimas. Kodel yra tik Anglu ir Lietuviu kalbos, o nera Lenku bei Rusu, kuriu Vilniuje gyvena kur kas daugiau nei anglakalbiu mazumu...
 Gėdingiaus iniciatyva. Pasakykite Vilniaus merui, kad jis sulaužė šaulio priesaiką. Nei vienas karys, savanoris ir save gerbiantis šaulys, Lietuvos pilietis jam rankos nepaduos. Pulkininkas Petruitis buvo kankinamas, o jūs jo budeliams leidžiate keisti istoriją.
 Tik lietuvių Tautos priešai, vatnikai ir NKVD-istų išperos, siekia paniekinti trispalvę Gedimino pilies bokšte iškėlusį didvyrį.
 Cituoju profesorių Antaną Tylą: „ ... ginsiu pulk. K. Škirpos garbę ir atminimą. ... prisimename, kad 1919 01 01 pirmą kartą Trispalvę iškėlė Vilniaus komendantūros kariai su K. Škirpa priešaky. Tad Jis yra aukščiau visų mūsų visų, kurie nėra okupacijos metais rizikuodami iškėlę Trispalvės. Nedrįskime naikinti K. Škirpą ir Bokšte 1919 01 01 iškeltą Trispalvę primenančios alėjos. Tai mūsų atkurtos Lietuvos valstybės atminties ir pasididžiavimo ženklas ar simbolis.“
 K.Škirpo ir LAF (Lietuvos aktyvistų frontas) siekė ne žydų tautos naikinimo, o Lietuvos nepriklausomybės siekio, tai įrodo ne tik elementariausi faktai, bet ir pati K.Škirpos pozicija pokario metais vienodai priešinantis tiek nacistinei Vokietijai, tiek sovietų Rusijai.
 Jūs baikite užsiminėti rūsams naudinga veikla, Jūs troliai ęsate, Lietuvos savanorį, laisvės kovų dalyvį, reikia gerbti. O kur Gediminas paleido sėklą, dabartinėje Rusijos ir ne tik, teritorijoje, domėkitės istorija ir galvokite, nesvarbu kokia graži atrodytų mintis....
 Būdamas 1941 m. birželį namų arešte Berlyne, K. Škirpa niekaip negalėjo dalyvauti nei sukilime Kaune, nei Laikinosios vyriausybės veikloje, nei hitlerininkų vykdytame holokauste jų okupuotoje Lietuvoje.
 laikau šią diskusiją niekine kurstančią nesantaiką ir taip Lietuvai nelabai ramiu laiku, kurios tikslai įvardinti neva istorinės tiesos paieškomis išrodo gerokai dviprasmiški.
 220,000 Lithuanian Jews were murdered at the instigation of Skirpa and his cronies. The country of Lithuania is littered with honors for Skirpa, and for other murderers of Jews. Multi year efforts to have a main street in Lithuania's capital city of Vilnius, currently named named to honor the Skirpa, are now culminating in public hearings by the Vilnius City Council.
 Kokios gali dar kilti insinuacijos šiuo klausimu, kai visus atsakymus ir nuomones specialistai jau išsakė anksčiau.
 LAF, žinoma, turėjo problemų ir jų negalima neigti, tačiau situacija, kai sovietinius lyderius garbinantys pavadinimai yra laikomi deramu elgesiu, pavyzdžiui, Salomėjos Nėries gimnazija, o LAF, kuris faktiškai padarė tai ko nepadarė Smetona ir pademonstravo lietuvių norą priešintis yra absoliučiai demonizuojamas.
 No, no, no. You cannot honour a murderer!
 Nesutinku su alėjos pavadinimo keitimu dėl kelių dalykų: 1. Kazys Škirpa nebuvo antisemitas 2. Jis nekūrė Tautos Darbos Apsaugos Batalionus 3. 1919 m. sausį, jis buvo organizatorius keliant Lietuvos Trispalvę ant Gedimino kalno. Ta diena dabar yra Vėliavos diena - tai šventė. 4. Vienas aktyviausių Lietuvos Nepriklausomybė gynėjų užsienyje. 5. Pirmasis Lietuvos pasiuntinys Lenkijoje 1938 m. po diplomatinių ryšių atkūrimo. 6. Prasidėjus nacistinės Vokietijos ir SSRS karui, Jis BUVO neišleistas iš savo gyvenamos vietos Berlyne, kaip pavojingas žmogus. Jo požiūris neatitiko nacistinės Vokietijos politikos. Kitu atžvilgiu, jis būtų puikiai panaudotas užimant Lietuvą. 7. LAF (Lietuvos Aktyvistų Frontas) steigėjas Vokietijoje. LAF Vokietijoje ir LAF Lietuvoje - du skirtingi dalykai. 8. LLV (Lietuvos Laikinoji Vyriausybė) buvo paskelbtas ministru pirmininku. Reikia nepamiršti, kad LLV priklausė tokie žmonės, kaip Gabrielius Landsbergis - Žemkalnis, Juozas Ambrazevičius, Mečislovas Mackevičius, Jonas Matulionis ir t.t. Nemaža dalis LLV narių vėliau buvo ištremti į Vokietijoje buvusias koncentracijos stovyklas už veiklą ANTINACISTINIAME pogrindyje. Pati vyriausė, buvo PRIVERSTA nutraukti veiklą nepraėjus nei dviem mėnesiams po jos įkurimo - 1941 m. rugpjūčio 5 d. Šiais pareiškimais NESIEKIAMA paneigti Lietuvoje vykusio žydų tautos naikinimo. Taip pat neteisinami žmonės, tiesiogiai jame dalyvavę (Klimaitis ir pan.). Tai yra mano subjektyvi nuomonė. Deimantas Ramanauskas
 Šalin rankas nuo Lietuvos patriotų.
 K.Škirpa buvo viena iš nepriklausomos Pirmosios Lietuvos respublikos kolonų, todėl jo atminimas pagerbtas pagrįstai. Pakeitimas negalimas juolab, nes jo reikalauja nedraugiški kitų šalių piliečiai.
 K. Škirpa ir jo 1940 m. įsteigtas LAF (lietuvių aktyvistų frontas) nepasisakė kritiškai apie žydus. Apie žydus kritiškai pasisakė ir net veikė voldemarininkai. LAF-o sudaryta Laikinoji Vyriausybė sudaryta 1941 m. birželio 22-23 d. organizavo sukilimą prieš bolševikų-komunistų valdžią, kuri buvo okupavusi Lietuvą, ji taip pat prieš žydus neveikė. Ji kovojo už Lietuvos valstybės nepriklausomybę, todėl ir buvo naujų okupantų -- nacistinės Vokietijos 1941 m. rugpjūčio pradžioje paleista ir valdžią perėmė nacistiniai okupantai. Kad K. Škirpa nieko blogo nėra pasisakęs prieš žydus rodo ir Vokietijos veiksmai, jam esant Lietuvos ambasadoriui Berlyne, vokiečių vyriausybė internavo (laikė suimtą) K. Škirpą ir neleido jam dalyvauti Lietuvos1941 m. birželio sukilime bei Laikinosios vyriausybės sudaryme, tokiu būdu jis nedalyvavo šiuose politiniuose įvykiuose Lietuvoje. Jis, kaip asmuo nieko nėra prisidėjęs prie žydų naikinimo. Jis yra nusipelnęs Lietuvai nuo Nepriklausomybės karų 1919 - 1920 metais, iškėlęs trispalvę Gedimino pilies bokšte 1919 m. sausio 1 d. prieš užimant Vilnių bolševikų Raudonajai armijai. Vėliau buvo vienas iš Lietuvos kariuomenės kūrėjų, tapęs pulkininku bei diplomatu, 1938 m tapo pirmuoju Lietuvos ambasadoriumi Lenkijoje.
 Per lengvai mes čia keičiame pavadinimus. Žmogus tikrai turėjo paklydimą. Bet geri darbai, mano manymu, nusveria
 Alėjos pavadinimas neturi ir negali būti keičiamas. Ypač dabar, kai ruošiamės minėti Valstybės šimtmetį, o 1919 m. sausio 1 d. - Valstybinės vėliavos Gedimino pilies bokšte šimtmetį; K. Škirpa neatsiejamas nuo šios datos. Tai būtų gėdingas Valstybinės atminties atsisakymas, neleistinas akibrokštas mums, visai Lietuvos Valstybei
 Jeigu jūs keičiate vienos gatvės pavadinimą, tai keiskite visų gatvių pavadinimus, kurios yra duoti vardai išdavikų ir žmonių, nusikaltusių žmogiškumui. Kodėl taip nemėgstate Škirpos, bet Salomėja Nėris ir Jurgis Baltrušaitis, kurie parvežė "Stalino Saulę", pražudžiusią tūkstančius lietuvių, jums kažkodėl nemotais? Vis dėl to, netaikykime dvigubų standartų arba keičiame visus gatvių pavadinimus į žmonių, kurie iš tiesų yra nusipelnę Lietuvai.
 Nekeisti ir taškas.
 Demokratinėje visuomenėje gali būti keliamos tokios diskusijos ir jos yra sveikintinos, bet norėtųsi faktinės medžiagos, o ne prielaidos, paremtos asmeniniu keitimo iniciatoriaus įsivaizdavimu. Alfredo Rukšėno tyrinėjimuose akivaizdžiai pateikiama medžiaga, pripažįstanti lietuvių kaltę, bet tuo pačiu atskirianti svarbius dalykus — LAF negatyvi pozicija žydų tautos klausimu neleidžia teigti, kad tai yra prievartos prieš nužudytus žydų bendruomenės narius įrodymas. 2) pripažinti žudymo faktą būtina, tik įvardinkim visus tikslius skaičius ar veikėjus. 3) nagrinėdami šį klausimą konsultuokitės su šia opią Lietuvos istorijos temą tyrinėjančiais istorikais, politologais (Alfredas Rukšėnas, Simonas Jazavita, Linas Venclauskas). Tuomet bus surastas ne tik geras noras būti teisingiems, bet pateikta patikrinta informacija.
 Škirpos alėjos pervadinti nereikia. Jis yra Lietuvių didvyris, nepriklausomai nuo to kokius veiksmus atliko karo metu. Karas neturi taisyklių, jis reikalauja veiksmų ir jo veiksmai visuomet buvo orientuoti į Lietuvos ir jos žmonių gerovę.
 Manau tai yra eilinė holokausto industrijos propaguotojų ir politkorektiškumo fašistų provokacija prieš lietuvių tautą.
 Gatvių pavadinimus galit pakeist, bet idėjos nesunaikinsit niekaip, ir vistiek ateis diena kai mes triumfuosim, kai visi jūs leftistai ir išrinktosios genties kolonistai kasit žvyrą Dimitravo stovykloj, kaip ir senais gerais laikais.
 nedelsiant išsiaiškinti ar tai ne Maskvos agentų darbas siekiant menkinti Lietuvos istoriją.
 Ar nėra Izraelyje nei vienos gatvės pavadintos vardu žmogaus daug padariusio žydams, tačiau nusidėjusio kitoms tautoms(pvz. palestiniečiams)? ar nėra JAV nei vienos gatvės pavadintos vardu žmogaus daug padariusio dėl amerikiečių, tačiau nusikaltusio prieš kitas tautines mažumas(pvz. indėnus ar meksikiečius)? Ar nėra Diždžiojoje Britanijoje nei vienos gatvės pavadintos vardu žmogaus daug padariusio Anglijai tačiau vykdžiusio represijas prieš kitas tautas (pvz. škotus, airius, velsiečius)? Jei taip tuomet sutinku su jūsų pasiūlymu ir pats mielai nuplėšiu šią lentelę. O kol kas tegu ji primins mums apie K.Škirpą kaip apie pirmąjį Lietuvos savanorį, o ne kaip apie žmogų nepalankų žydams Lietuvoje.
 Istorijos neištrinsit.
 Aš esu prieš pakeitimą, nes tas žmogus nors ir buvo antisemitas, tačiau didžiulis patriotas, o tautos negebėjusios sugyventi su čia gyvenusiomis pačios kaltos.
 K.Škirpa Lietuvos patriotas,visą savo gyvenimą paskyręs jai
 Šios lentelės nukabinimas reikštų, jog visi istoriniai įvykiai vertinami be istorinio konteksto, ištraukiami ir skrodžiami tik iš dabarties perspektyvos, kai kažkokios tuometinės idėjos dabar atrodo mažų mažiausiai šiurpinančiai. Šios lentelės nukabinimas sukurtų precedentą nemažos dalies Lietuvos XX a. pirmos pusės veikėjų ir šaliai nusipelniusių asmenų vardų ištrynimui iš mūsų viešųjų erdvių, pvz. Vinco Kudirkos aikštės pervadinimui. Požiūris, kuriuo šios iniciatyvos aktyvistai grindžia Kazio Škirpos vardo netinkamumą gatvei vadinti, mano manymu, yra siauras ir tiesmukas, neatsižvelgiantis į šios asmenybės nuopelnus Lietuvai, kaip tautai ir valstybei, kritikuojantis jį tik vienu aspektu, kuris, taip pat, nėra vienareikšmis ir sulaukiantis daug prieštaravimų. Todėl, atsižvelgiant į jo nuopelnus Lietuvai ir istorinį kontekstą, aiškinantį jo galimai antisemitinius nusistatymus ir prisimenant antisemitizmo istorinę raidą tiek Lietuvoje, tiek pasaulyje, manau, kad nuopelnai nesunkiai nusveria skystais laikytinus kaltinimus Kazio Škirpos asmeniui.
 Ne nuo to galo pradedat. Kai pašalinsit visas cvirkų, girų ir kitų stalino saulės nešėjų gatves, vistiek liks dar tokių, kurie pagal tuos pačius argumentus turėtų būti šalinami - kudirkos ir t.t. Nepersistenkit.
 Man Kazys Škirpa pirmiausia yra LAFo - organizacijos, siekusios atkurti Lietuvos laisvę ir nepriklausomybę nuo bolševikinio maro. Negaliu nuneigti antisemitinių LAFo pareiškimų bei veiklų ir tai yra ypač skaudus mūsų istorijos puslapis, tačiau manau, jog svarbu yra atsiminti ir tuos, kurie viską atidavė vardan mūsų visų laisvės.
 Argumentai dėl šio asmens tariamo kolobaravimo su naciais yra laužti iš piršto ir joks istorikas jų nepatvirtino.
 Pagal tokią logiką daug istorijos veikėjų paminklų turėtų nugriauti ir kitos valstybės.
 Manau, kad K. Škirpa yra nusipelnęs Lietuvai žmogus ir jo atminimas turi būti išsaugotas ateities kartoms.
 Galbūt pakeisti išties verta. K. Škirpos vardas galėtų ir turėtų būti suteiktas daug reikšmingesnei gatvei, viešajai erdvei ar objektui.
 K.Škirpos nuopelnai Lietuvos valstybingumui neabejotini. Alėjos vardas netrukdo kartu atvirai kalbėti apie smerktinas antisemitizmo apraiškas jo veikloje. Vieno pavadinimo keitimas istorinės atminties problemų neišspręs, o jas gali tik paaštrinti. Daugiau naudos duotų platesnė vieša diskusija, kuri apimtų ir su sovietų režimu kolaboravusių asmenų viešą įamžinimą. Vilniuje taip pat reikia tęsti iniciatyvas įamžinti žydų paveldą, paspartinti Teisuolių paminklo, žydų muziejaus idėjų įgyvendinimą.
 Kur įrodymai (conclusive įrodymai, o ne popiergalis)?
 Gerbiamojo Mark Adam Harold pasiūlymas dėl Teisuolių g. pavadinimo - absurdiškas. Vilniaus pilių rezervato teritorijoje galimi tik tiesioginį istorinį ryšį su šia vietove turintys pavadinimai. Su teisuoliais jo nėra, o su Škirpa - tiesioginis. Tad apie Škirpos nuopelnus iki 1941 m. Kuklus toks žodis - "nuopelnai". Teisingiau būtų - didvyris. Pirmasis Lietuvos kariuomenės savanoris, vienas iš aktyviausių jos kūrėjų. Pirmasis istorijoje, iškėlęs trispalvę Gedimino pilyje. Paskutinis Lietuvos karys, 1919 m. sausį palikęs Vilnių. Visa tai simboliai, bet jie svarbūs. Tuo Škirpos darbai tik prasideda. Lietuvos kariuomenei 1918-20 m. trūko visko. Apmokytų karių, ginklų, šaudmenų, batų, uniformų, maisto. Ir, ne mažiau svarbu - tinkamų karininkų. Būrių ir kuopų vadų atsirasdavo - užaugdavo karo sąlygomis. O va sugebančių vadovauti batalionui, brigadai, vadovauti mūšiui ir jį laimėti... Žinoma, aukštų vadų buvo. Bet daugelis jų tebuvo vykdytojai, o priversti veikti savarankiškai pralaimėdavo. Gi aukštesniųjų vadų, kurie sugebėjo palaikyti aukštą karių moralę ir drausmę, kurie vykdė puolamąsias operacijas - mažesnėmis pajėgomis, prasčiau ginkluoti (ypač trūko artilerijos) - ir laimėdavo, taigi, tokių vadų buvo... šeši. Klausewitz'as ir SunTzu vartėsi grabuose, buvo pažeidžiami visi karo meno dėsniai. O šitas šešetas laimėdavo: Silvestras Žukauskas, Povilas Plechavičius, Maksimas Katchė, Kazys Ladyga, Jonas Petruitis, Kazys Škirpa. Reikia pažymėti, kad ne visi šie vyrai buvo doros etalonai. Bet du iš jų - Petruitis ir Škirpa - buvo tiek arti riterio idealo, kiek tai įmanoma realiam žmogui. Serą Lanselotą tikrai pranoko, nes nesuviliojo svetimos žmonos. Tolesni Škirpos nepriekaištingos tarnybos Lietuvai dešimtmečiai tai tik patvirtino. Beje, tai buvo žmogus su stuburu. Pasipriešinęs 1926 m. perversmui, neslėpęs savo socialistinių pažiūrų, pakliuvo į nemalonę. Negausūs jo valstybiniai apdovanojimai, ir tuo metu, kai jo bendražygiai jau buvo generolai, jis - tik pulkininkas. Nebūtų buvę ir to, jei ne Škirpos populiarumas. Apibendrinant, šis žmogus tikrai nusipelno kruopštaus įvertinimo, o ne švaistymosi klišėmis. Tas, kas skaitė jo knygą "Sukilimas. Lietuvos suverenumo atstatymas" (o ne vieną sakinį iš jos Vikipedijoje), tikriausiai nustebo, kad LAF dokumentuose, ruoštuose Berlyne 1940-41 m., taip santūriai ir negausiai minimi žydai. Primena sovietinius laikus, kai turėjai įrašyti, ką reikia, kad galėtum daryti, ką privalai (beje, jaunimas, o ypač vakarietiškas, to nesupras). Kokie tai paminėjimai? Vienas apgailestavimas, kad tarpukariu nebuvo sutramdyti "žydai ir kiti priešiški gaivalai". Kelis kartus pavartotas žodžių junginys "žydiškai marksistinis" - stabili tų laikų klišė, anuomet būdinga ir laisvojo Vakarų pasaulio dešiniosios pakraipos raštams. Paminėti antisovietiniai lapeliai, kuriuose raginama "šalin komunistus ir žydus", ir čia pat - sionistų organizacijos, Lietuvoje platinusios patriotinius lapelius, bei konkretus žydas, suimtas NKVD už lietuviškų atsišaukimų platinimą. Ir paminėta kelis kartus, kad užėmę Kauno telefono stotį, sukilėliai atjungė komunistų, žydų ir kitų įtartinų asmenų telefonus. Atleiskit, tai nerimtas pagrindas kaltinimams. Daugiau pagrindo yra "Nurodymuose Lietuvai išlaisvinti" ir LAF atsišaukime - jei tikėsime pateikiamais tekstais (o jie Lietuvoje kartais "stebuklingai" pasikeisdavo dėl abvero veiklos, atskirų sukilėlių antisemitizmo). Ten tikrai yra siūloma žydus ištremti iš Lietuvos, kas, pagal genocido apibrėžimą, yra genocidas. Bet atsiminkime to meto KONTEKSTĄ. Manau, nedaugelis esame skaitę 1941 m. lietuvišką spaudą - tiek pogrindinę, tiek legalią nuo birželio pabaigos. Jėzau, koks antisemitizmo gaisras joje liepsnojo! Žydų "nusikaltimai" joje buvo aprašomi su tokiomis detalėmis ir net fiziologinėmis smulkmenomis, kad patikėti jais buvo nesunku. Raginimų žudyti žydus atviru tekstu buvo pilna. Taip, visa ta rašliava buvo vokiečių cenzūruojama, o nemaža dalimi ir finansuojama. Bet nuoširdaus įsiūčio irgi būta. Pripažinkime - mūsų tauta tikrai užkibo ant sovietų PSYOPS kabliuko, nors jo tikslai ir buvo kiti. Čia aš palieku faktus ir išsakau prielaidą - gal tai buvo LAF vadų gudrybė, kad lietuviai _neimtų_žudyti_ žydų ir taip laimėti laiko, kad karštos galvos atvėstų? Kartoju, tai subjektyvi prielaida, šiek tiek susipažinus su tų žmonių asmenybėmis ir negalint patikėti tokiais kraugeriškais jų ketinimais. Grįžtu prie faktų. Škirpa ir LAF vadinami žydų žudynių įkvėpėjais ir organizatoriais. Tai melas. LAF (dėmesio!) nežudė žydų, bent jau pagal etninį požymį. Sukilimo metu, įvairiais vertinimais, nužudyta nuo 2,5 tūkst. iki 7 tūkst. žydų. Tai siaubingas skaičius. Bet iš kokių žudynių jis susideda? Vilijampolės pogromas - nuo 1 tūkst. iki 2 tūkst. žmonių. Jį, kaip ir Lietūkio garažo žudynes (~70 aukų), vykdė Klimaičio būrys - tiesioginis abvero kūrinys, nieko bendro su LAF neturintis. Žydų žudynės vakarų Žemaitijoje (Salantuose, Kretingoje, Gargžduose, Tauragėje ir kitur) - nuo 1 tūkst. iki 3 tūkst. žmonių. Jas vykdė vokiškos Einsatzkommando, padedamos Salantų sukilėlių būrio (~50 žm.), kuriam vadovavo apmokamas abvero agentas ir Lietuvos išdavikas, nuvedęs išdavystės keliu ir visą savo būrį. Kas lieka _ne_ abverui? Nepilnas tūkstantis. Vieno kito sukilėlio asmeninės sąskaitos ar patologinis antisemitizmas, žinoma, pasireiškė. Bet didžioji dalis to likusio tūkstančio - tai aršiausi sovietų kolaborantai. Sutikite, negalima tikėtis, kad sukilėliai, šaudydami lietuvius komunistus, paprašys žydų komunistų pastovėti nuošaliau. Ar LAF užsiėmė tik žudynėmis? Anaiptol. Neminint pagrindinio tikslo - kovos su sovietų armija, sukilimo metu visi Lietuvos kalėjimai ir daboklės buvo kaip silkių statinėje prigrūsti kolaborantų - virš 30 tūkst. žmonių. Kas mokėsi karybos, žino, kad suimti ir pristatyti žmogų kur kas sunkiau, nei jį nušauti. Tad aklo, chaotiško siautėjimo tikrai nebuvo. O va "techninės" galimybės išžudyti žydus tikrai buvo. Nebuvo nurodymo-paskatinimo, kurį taip atkakliai bando "prisiūti" Škirpai. Nei sukilimo metu, nei Laikinosios vyriausybės veikimo metu žydai lietuvių kontroliuojamose teritorijose žudomi nebuvo. Juos žudė vokiečių kontroliuojamose teritorijose. Ir žudyti visoje Lietuvoje pradėjo iškart, kai tik buvo nuginkluotas LAF ir užgniaužta Laikinoji vyriausybė. Primenu, tai vis dar faktai. Vadinti vokiečių kolaborantu Škirpą, pasinaudojusį nacių tarnybų vidinėmis rietenomis (Škirpa - puikus diplomatas) ir suorganizavusį vokiečiams nenaudingą sukilimą, tiesiog nesąžininga. Šis sukilimas atsistojo kaip kaulas skersai gerklės tiek vokiečiams, tiek sovietams. Lygiai kaip abi kruvinosios galybės labai stengėsi pripaišyti LAFui žydų žudymą. Ką gi - jiems pavyko. Nors JAV kruopščiai patikrino Škirpos praeitį prieš priimdamos jį į valstybės tarnybą (Kongreso bibliotekoje), betgi būkime šventesni už popiežių ir sutrypkime Lietuvos didvyrį, kuris tiesiog bandė padaryti lygiai tą patį, ką visa Lietuvos taryba darė 1917-19 m. - nekeliant balso prieš vokiečius, sukurti lietuvišką administraciją ir ginkluotasias pajėgas, o jau turint krašte valdžią ir galią, kitaip šnekėti su vokiečiais. Vieno dalyko nepavyko numatyti - kad bolševikai pasirodys esą tokie silpni ir supuvę, jog Lietuva atsidurs _giliame_ užnugaryje, ir jos paisyti nebereikės. Ir trumpai apie lietuvių antisemitizmą. Jei jau kaltiname Škirpos (iš tikrųjų A. Maceinos, bet Škirpa kaip LAF vadas irgi yra atsakingas) tekstus dėl galimo paskatinimo žydams žudyti, tai ne nuo tų lentelių pradedame. Buvo knygų, kuriose antisemitizmas reiškėsi žymiai aštriau, o poveikis lietuvių sąmonei buvo kur kas didesnis. Tada reikia visų pirma griauti paminklus ir nukabinti lenteles su A. Baranausko, V. Sirokomlės, V. Kudirkos, Maironio, V. Krėvės, K. Pakšto ir daugelio kitų pavardėmis. Gerai, kad jaunieji populistai nėra skaitę jų raštų...
 Turi likti
 Argumentai paprasti - siūlau neieškoti priešų ten kur jų nėra. Tačiau realiai gatvės pavadinimas gali būt bet koks, nebūtinai kad ir tautiškas.
 Dėkoju Mark Adam Harold už jo iniciatyvą dėl K. Škirpos vardo alėjos pervadinimo - jei iki šiol tikrai ne visi lietuviai žinojo K. Škirpą, tai dabar jo vardas plačiai žinomas, lietuviai ėmė skaityti istorines knygas, ieškoti šaltinių, dalintis atsiminimais apie Škirpą. Faktas tas, kad nėra dokumentais, autentiškais šaltiniais grįstų akademinių studijų, įrodančių K. Škirpos nusikalstamą veiklą. Skirtingai nuo Mark Adam Harold veiklos, kurios liudininkais dabar esame. P.S. Kadangi klausimynas suprogramuotas taip, kad NELEIDŽIAMA patvirtinti atsakymo, jog esu "PRIEŠ pakeitimą", tai prie klausimo "Jeigu alėjos pavadinimas būtų pakeistas, koks naujas pavadinimas būtų tinkamiausias?" įrašau atsakymą "Kazio Škirpos alėja".
 Jis yra Lietuvos didvyris. Apie gatves panaikinima negali buti ne kalbos. Kalbeti galime tik apie paminklo statyma jam!
 Kazys Škirpa buvo gestapo areštuotas(namų areštas) už Lietuvos laisvinimo veiklą todėl vertas įamžinimo. Turėtų būti pavadinta didesnė gatvė. Vilniau pakraščiuose bevardės gatvės: lubinų, asiūklių, gailių- gėda!!! Kur mūsų partizanų gatvės- Dianos Glemžaitės, Žaliojo Velnio ir t.t Gėda, kad mūsų didvyriai neturi gatvių,o išdalinami bevardžiai augalų pavadinimai. Prašau augalų pavadinimus pakeiti į partizanų -paukojusių gyvybes už Tėvynę Vardais
 Manau, kad siūlymai keisti alėjos pavadinimą dėl neva "netinkamos" K.Škirpos asmenybės yra prastai motyvuoti ir pritempti už ausų.
 Kada buvusieji baigs niekinti tautos didvyrius?
 Prieš planuojant teikti anketą dėl alėjos pavadinimo pakeitimo, reikėjo kreiptis į Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centrą, kurio darbuotojai pateikė informaciją spaudoje, kad sklindančios melagingos ir šmeižikiškos kalbos, pasisakymai internetinėje erdvėje kai kurių asmenų apie K. Škirpą neturi jokio istorinio pagrindo. Be to - Vilniuje daug gatvių su augalų, medžių pavadinimais. Ar nebūtų protingiau pervadinti šias gatves Lietuvos rezistencijos dalyvių pavardėmisslapyvardžiais, nei mažai gatvelei suteikti tokį pavadinimą, kaip Trispalvės, Gediminaičių ar tuo labiau Teisuolių? Tokius skambius pavadinimus reikia suteikti žymiai didesnėms gatvėms, nes dabar šie pavadinimai tiesiog sumenkinami ir nuvertinami. Kitas klausimas - kodėl klaidingai ir tendencingai sudaryta anketa? Jei aš pasirenku nekeisti pavadinimo, kitas privalomas punktas reikalauja nurodyti jau pakeistą pavadinimą. Tai rodo anketos sudarytojų išankstinį nusistatymą prieš K. Škirpos asmenybę.
 Jūsų forumas tendencingą apklausą vykdo, jeigu aš prieš pakeitimą, tai kodėl privaloma pateikti alternatyvą? Kitaip tariant ne forumas, o sovietas kažkos kur jau sprendimai priimti.
 Viskas išdėstyta Sinicos, Valiušaičio ir Petkaus straipsniuose "Lietuvos žiniose"
 Mark Adam Harold can suck my big Lithuanian ballz
 gėdingas bandymas apjuodinti Lietuvos nepriklausomybei nusipelnusį asmenį
 K. Škirpos alėjos pavadinimo keitimas - išpuolis prieš valstybę ir jos nacionalinį saugumą.
 jei dar labiau klausysime ką šneka kitataučiai-tuoj savo istoriją privalėsim perrašyti. Gerbkime tuos, kurie pašventė savo gyvenimą kovai už Lietuvos laisvę .Būkime lietuviais Lietuvoje.
 Bandyti pakeisti vieno iš iškiliausių Lietuvos asmenybių vardo gatvę pripaišant K. Škirpai žydšaudžio etiketę yra nusikaltimas Lietuvos istorinės atminties politikai.
 Tik tautos priesai nori pakeisti tautos didvyriu atminima !
 Apklausa paruošta su išankstiniu nuomonės formavimu, kad reikia keisti pavadinimą.
 Baikit perrašinėti istoriją
 Taip gali ateiti laikai, kai svarstysime, kad Mindaugos paminklo taip pat nebereikia............
 Kaip laisvos Lietuvos ženklas, pirmą kartą Lietuvos trispalvė Gedimino pilies bokšte suplevėsavo 1919 metų sausio 1 d. Tąkart ją iškėlė Lietuvos savanorių grupė, vadovaujama Vilniaus miesto komendanto Kazio Škirpos. Ar dar reikia argumentų?
 Šalies ir jos herojų istoriją yra tokia kokia yra ir jos nei papudruosi, nei apibarstysi vaniliniu cukrumi. Alėjos pavadinimas, jei jau buvo priimtas sprendimas jį suteikti, turi išlikti, tiesiog reikalinga paaiškinamoji lentelė iš šių dienų vertinimo perspektyvos. Juk skaitome norvegų rašytojo K. Hamsuno kūrinius, kurie yra pasaulinės literatūros paveldas, ir tuo pačiu žinome, kad jis nuoširdžiai kolaboravo su vokiečias ir tuvo V. Kvislingo bendražygis.
 Ši "apklausa" neatitinka apklausų sudarymo reikalavimų
 Žinau K.Škirpos biografija ir jo veiklą tarpukario Lietuvoje ir 2-ojo pasaulinio karo pradžioje, savo vertinimus pasilieku prie savęs. Man keista , kad Vilniaus miesto savivaldybė šioje apklausoje nenurodo alėjos keitimo priežasčių. Jei iniciatyva tik DB piliečio, tarybos nario Mark Adam Harold , prisidengiant Vilniaus tarybos vardu , tai yra klastingumas, norint pažiūrėti kaip Lietuvos žmonės reaguos į K.Škirpos veiklą 1941 m. Parašykite savo argumentus, duokite pvz. iš DB ar Pranzūzijos politinių veikėjų 1939 -1945 m. veiklos vokiečių okupacijos metais žydų atžvilgiu. Kokius pavadinimus gatvių , aikščių pakeitė dėl politikų veiklos. Žiūrint iš istorijos konteksto , reikėtų atšaukti Čerčilio ir Ruzvelto vardo garsinimą, nes jų neveiklumo dėka, antra fronto pradžia vėlavo min. 2 metus, to pasekoje žuvo milijonai įvairių tautybių žmonių. Jaltos susitarimo pasekmės: valstybių okupacijos ir milijonai sušaudytų ir ištremtų žmonių. Milijonai !!! Gal ponas Mark Adam harold pateisina šitas žudynes ,o gal organizuoja p.Čerčilio, Ruzvelto ,Stalino gatvių , alėjų ir t.t. pakeitimą? Pagarbiai. P.S. Kadangi aš esu prieš alėjos pavadinimo pakeitimą , nėra logikos tame, kad privalau atsakyti koks naujas pavadinimas būtų tinkamiausias. Čia įžvelgiu klastą(arba bukumą) skaitytoju atžvilgiu. Tu prieš , bet vistiek nori keisti pavadinimą.
 K.Škirpa yra užtektinai nusipelnęs Lietuvai, o jo juodinimas - šmeižtas ir melas.
 Užteks niekinti Lietuvos istoriją ir kiršinti žmones.
 Kazimieras Škirpa tikras Lietuvos patriotas
 Nereikia istorinių įvykių traktuoti ištraukiant juos iš konteksto vertinant tik pagal dabartinį supratimą. Taip galima prieiti, jog Karalius Mindaugas buvo žmogžudys. Škirpa buvo Lietuvos patriotas ir pagal to meto supratimą ir situaciją stengėsi išsaugoti valstybę. Jis sugalvojo trispalvę ant Gedimino pilies bokšto iškelt. Gatvės pavadinimas - logiškas. Teisti dabar Škirpą patogiai sėdint prie kompiuterio yra ne solidu. Tada galima sakyt, jog trispalvės reik atsisakyt ant Gedimino bokšto, arba vokiečių gatvę senamiestyje naikint. Pasiūlymas: Užsakykit LMA studiją, jei pasakys, jog Škirpos vardas turi senovės Romos papročiu būt ištrintas iš istorijos, tada ir ištrinkim. Kol kas yra svarbesnių reikalų, pvz. santuokų rūmai stovintys ant žydų kapų, senamiestyje trūksta getų ribų žymėjimo ir t.t.
 Nelieskit,kas yra sventa ir nelieciama,nes zmonems jau baigiasi kantrybe,ziurint i sribu ir ju vaiku daromas nesamones.
 Visą likusią informaciją ir pirminius duomenis rasite: čia.


type: wikipedia

text:
En labyrint er et indviklet gangsystem, hvor man nemt farer vild. Ifølge græske sagn var Dobbeltøksepaladset i Knossos på Kreta den bygning, Daidalos opførte for kong Minos, og hvor uhyret Minotauros lurede i labyrintens gange. Uhyret blev dræbt af Theseus, der fandt vejen ud ved hjælp af Ariadnes tråd. Labyrinten fra myten findes afbildet på mønter fra Knossos. Senere hed det sig, at labyrinten var et stenbrud med gange i bjerget ved Gortyn på Kreta. Grækerne overførte ordet til andre bygninger med en indviklet grundplan; og Herodot bruger det om farao Amenemhet den Trejes enorme anlæg i Fayyum.
 Ordet
 Ordet "labyrint" stammer fra et førgræsk sprog, der blev optaget i klassisk græsk, forbundet med labrys (= dobbeltøkse), som var symbol på kongelig magt. Det passer med teorien om, at den oprindelige labyrint var det kongelige palads i Knossos. Labyrint kan således oversættes med "Dobbeltøksens palads". Ordet kom ind i engelsk tidligt i 1400-tallet som synonym for maze. Som navn på strukturen i det indre øre har ordet labyrint været benyttet siden 1690'erne.
 Typer
 Ifølge The Labyrinth Society kan labyrinter opdeles i tre typer:
 Klassiske
 Middelalderlige
 Andre
 Historie
 Det ældst kendte eksempel på labyrinter er små sten med mønster, helleristninger, som er mere end 3.000 år gamle. Disse spirallabyrinter forekommer fra Syrien i øst til Irland i vest.
 Plinius den ældre omtaler fire oldtidslabyrinter: Den i Knossos på Kreta, den på Lemnos, den egyptiske i Fayyum og den italienske.
 Den egyptiske labyrint var egentlig ingen labyrint, men den bygning, der blev rejst i tilknytning til farao Amenemhet den Tredjes pyramide ved Hawara. Siden romertiden blev labyrinten uheldigvis benyttet som stenbrud, så intet er bevaret. Strabo har dog beskrevet "et palads, sammensat af lige mange mindre paladser, som der engang fandtes provinser". Herodot talte 12 gårdspladser og omtaler krypter viet til den hellige krokodille Sobek, som også Plinius den ældre omtaler.
 Herodot skriver: "Også pyramiderne er overvældende konstruktioner, hver af dem tilsvarende mange af Grækenlands mest ambitiøse bygværker; men labyrinten overgår dem. Den har 12 overbyggede gårdsrum – seks på rad mod nord, seks mod syd". Videre: "Indvendigt er bygningen i to højder og indeholder 3.000 værelser, hvoraf halvparten er under jorden, og den anden halvpart lige over."
 De egyptiske vagter nægtede ham adgang til de underjordiske kamre, fordi disse indeholdt gravene efter de konger, som fik labyrinten bygget, samt de hellige krokodillers grave. Men de øverste værelser måtte han godt se, "og det er svært at tro, at de er skabt af mennesker; de forbløffende, intrikate passager fra værelse til værelse og fra gårdsrum til gårdsrum var for mig et endeløst mirakel."
 Væggene var opført i sten og dækket af relieffer, og hvert gårdsrum var af hvid marmor og omgivet af en kolonnade. Den egyptiske labyrint blev sammenlignet med kong Minos' labyrint i Knossos og tiltrak sig i antikken besøgende langvejsfra.
 Trojaborge eller "jomfrudans" kaldes de labyrintlignende stensætninger fra forhistorisk tid, som arkæologerne har fundet i Norden. De enkelte stenrækker er lagt i spiral eller et system, som udgår fra en som regel korsformet grundplan, fx en lige nord for Visby på Gotland. En anden labyrint ligger ved Grebbestad i Bohuslän.
 Disse er mytiske og må formodes at være tillagt en kraftig magisk betydning. Man har også fundet helleristninger med komplekse labyrintmønstre. Frem til middelalderen blev der bygget omkring 500 labyrinter i Norden, men tilsvarende former findes også ude i verden.
 Romerske labyrinter fra middelalderen minder om en trojaborg; men gangene er overskåret, så man kan vende om flere gange.
 Labyrintens snørklede veje fører ind til et centrum, der er målet for søgningen. Det er tilfældet med de store labyrinter i gulvene på flere af de franske katedraler (Chartres). Førstnævnte type findes i Danmark i parken til Egeskov Slot, hvor den første blev plantet i 1730. Den nuværende, tegnet af Piet Hein, er formodentlig Europas største. Sidstnævnte type ses som et kalkmaleri fra 1480’erne i Hesselager Kirke, skabt af Træskomaleren. Horne Kirke på Fyn har også fået en labyrint, beregnet til stille eftertanke.
 Løsningen på gåden er som altid: koncentration – at slippe ud af en labyrint sker ved at holde den ene hånd på væggen uden at slippe. Dette vil i de klassiske labyrinter altid føre til en udvej.
 Labyrintspil var tidlige spil/lege, hvor mennesket selv optrådte; senere brætspil, hvor mennesket blev erstattet af brikker. På papir blev spillene gjort to-dimensionelle. Med computeren blev de labyrintiske spil atter tre-dimensionelle.
 Verdens største permanente labyrint, Samsø Labyrinten, er indrettet i en tidligere plantage ved Nordby. Større, midlertidige labyrinter er skabt i majs- og kornmarker.
 Klassiske labyrinter
 Trojaborg
 Den ældste type labyrinter er Trojaborg, som har været den almindeligste type langt op i tiden. De findes også på den svenske ø Gotland.
 Middelalderlige labyrinter
 Romersk labyrint
 Romerske labyrinter minder om en Trojaborg, men gangene er skåret over, så man skal vende flere gange. Denne er fra midelalderen.
 Andre labyrinter
 I slutningen af 1800-tallet dukker de nye labyrinter op med flere gange, men man skal stadig ind til midten. Bemærk, at man også skal finde ud igen, når man har nået ind. Man tegnede ikke i bladene, så at bare kunne følge stregen ud igen.
 Nutidige labyrinter
 Tuborg Labyrinten blev bygget i 1993.
 Samsø Labyrinten.
 Labyrinten på Egeskov Slot.
 Tolkninger af labyrinten
 Labyrinter er gennem tiderne blevet tillagt symbolværdier:
 Livets begyndelse.
 Urlivmoderen.
 Transformation.
 Udvikling.
 Livets ende.
 Det ondes inderste.
 Sammenligninger med labyrinten:
 Vandets og vindens utallige hvirvler.
 Sneglehusets arkitektur.
 Edderkoppens spind.
 Menneskets hjerte-kar system.
 Meridiansystemet.
 Valnødden.
 Rismarkers arkitektur.
 Noter
 Litteratur
 Eichberg, Henning 1988: ”Labyrinten. Om de krumme liniers kultur.” In: CRAS, tidsskrift for kunst og kultur, nr. 53: 68-89.
 Eichberg, Henning 1999: ”Legens rum, legens sted, legens elementer.” In: Demokrati og kropslighed. Gerlev 1999, 71-91.
 Thordrup, Jørgen 2002: Alle Tiders Labyrinter. Them/DK: Dixit.
 Litteratur: Danske kalkmalerier, vol. VI, 1991.
 Ekstern henvisning
 Fotos af labyrinten ved Fröjel Kyrka, Gotland
 The Labyrinth Society
 Hjernevridere
 Antikken
 Bygninger, konstruktioner og anlæg


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 12.1.2015
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 7/59
 Beroep ingesteld op 27 oktober 2014 — ZZ/Comité van de Regio’s
 (Zaak F-123/14)
 (2015/C 007/75)
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Verzoekende partij: ZZ (vertegenwoordigers: J.-N. Louis, R. Metz en D. Verbeke, advocaten)
 Verwerende partij: Comité van de Regio’s
 Voorwerp en beschrijving van het geding
 Nietigverklaring van het besluit van het Comité van de Regio’s om vanaf 1 januari 2014 een solidariteitsheffing op verzoekers bezoldiging toe te passen en om die bezoldiging voor de periode van 1 januari 2014 tot en met 30 juni 2015 niet aan te passen
 Conclusies van de verzoekende partij
 —
 vaststelling van de niet-toepasselijkheid van verordening 1023/2013, voor zover daarbij wordt voorzien in de opschorting van 1 juli 2013 tot en met 30 juni 2015 van de methode voor de aanpassing van de bezoldigingen zoals vastgesteld in bijlage XI bij het Statuut, en voor diezelfde periode een solidariteitsheffing van 6 % wordt heringevoerd;
 —
 dientengevolge, nietigverklaring van het bestreden besluit;
 —
 verwijzing van het Comité van de Regio’s in de kosten van de procedure.