type: wikipedia

text:
René Descartes, známy aj ako Cartesius (* 31. marec 1596, La Haye, Francúzsko – † 11. február 1650, Štokholm, Švédsko) bol francúzsky filozof, matematik, predstaviteľ racionalizmu, špeciálnovedný bádateľ vo viacerých prírodovedných odboroch. Hlboko ovplyvnil celú novovekú vedu.
 Postupom od metodického pochybovania k nepochybnému Cogito ergo sum (Myslím, teda som) začal obrat k subjektu, k vlastnej filozofii Ja. Descartes sa tým stal predovšetkým priekopníkom v oblasti kritiky poznania.
 Descartes začína s bezprostredne danou subjektívnou skúsenosťou jednotlivca.
 Jeho cieľom bolo založiť jednotnú vedu na matematickej báze. Descartes rozpracoval metódu získavania vedeckých poznatkov alebo racionálne zdôvodneného názoru: išlo tu o heuristickú metódu alebo výskumnú techniku (ars inveniendi = umenie objavovať), ktorá spočíva v postupnosti krokov zameraných na riešenie bádateľských problémov (v matematike, prírodných vedách, náboženstve i etike). Táto Descartova metóda kombinuje analýzu a syntézu, pričom analýza predstavuje rozklad problému alebo zložitého predmetu na jeho najmenšie, intuitívne rozoznateľné súčasti a syntéza ho rekonštruuje pomocou prísne logických operácií (dedukcie). Sledujúc pravidlá tejto metódy, Descartes hľadá posledné, základné, večné pravdy. Existencia týchto právd je podľa Descarta daná pravdugarantujúcim bohom (veracitas Dei). Sú však vlastnosti tohto boha nepochybné? V čom môže spočívať istota môjho poznania? Descartes radikalizoval svoju skepsu (pochybovanie) až k - podľa neho - nepochybnému, evidentnému východisku, ktoré sformuloval vo vete, ktorú by sme po slovensky mohli vyjadriť takto: Myslím, teda som (Cogito, ergo sum).
 Rozmanitosť vecí - častí celku nie je podla Descarta (podobne ako podľa atomistov) výsledkom kvalitatívnych zmien. Ich kvalitatívnu rozmanitosť chápe ako výraz kvantitatívnej mnohotvárnosti. Preto napr. zviera chápal ako mechanický stroj.
 V matematike zaviedol pojem premennej, funkcie, sústavu súradníc (tzv. karteziánsku) a založil analytickú geometriu.
 Zomrel vo veku 53 rokov na zápal pľúc.
 Diela
 Svet, alebo traktát o svetle – vznikalo v rozmedzí rokov 1622–1632 vyšlo až 1664
 Rozpravy o metóde
 Meteory
 Dioptrika
 O človeku
 Princípy filozofie
 Meditácie o prvej filozofii
 Vášne duše
 Listy Alžbete Falckej
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Zdroj
 Kuznecov, G. B.: Od Galileiho po Einsteina. Nakladateľstvo Pravda, Bratislava 1975.
 Francúzski filozofi
 Francúzski matematici
 Filozofi 17. storočia
 Filozofi mysle
 Rímskokatolícki filozofi
 Epistemológovia
 Úmrtia na pneumóniu
 Osobnosti na francúzskych bankovkách


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 27.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 157/80
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 569/2014 НА КОМИСИЯТА
 от 23 май 2014 година
 за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на трихлороизоцианопикочна киселина с произход от Китайската народна република след преразглеждане във връзка с нов износител съгласно член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 4 от него,
 като има предвид, че:
 А. ДЕЙСТВАЩИ МЕРКИ
 (1)
 През октомври 2005 г. с Регламент (ЕО) No 1631/2005 (2) („първоначалния регламент“) Съветът наложи окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на трихлороизоцианопикочна киселина („ТССА“) с произход от Китайската народна република („КНР“). Ставките на антидъмпинговото мито варираха от 7,3 % до 42,6 %.
 (2)
 С Регламент за изпълнение (ЕС) No 855/2010 (3) Съветът измени първоначалния регламент като намали ставката на антидъмпинговото мито за един производител износител на 3,2 %.
 (3)
 След преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент, с Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011 (4) Съветът наложи окончателни антидъмпингови мерки във вид на индивидуални мита в размер от 3,2 % до 40,5 % с остатъчно мито от 42,6 % върху вноса на TCCA с произход от КНР.
 Б. НАСТОЯЩА ПРОЦЕДУРА
 1. Искане за преразглеждане
 (4)
 На 3 май 2013 г. в Европейската комисия („Комисията“) постъпи искане за започване на преразглеждане във връзка с „нов износител“ в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент. Искането е подадено от Liaocheng City Zhonglian Industry Co. Ltd. („заявителя“), производител износител в КНР.
 (5)
 В него заявителят заявява, че не е осъществявал износ на TCCA за Съюза през първоначалния период на разследването, т.е. периода от 1 април 2003 г. до 31 март 2004 г. („първоначалния разследван период“).
 (6)
 Освен това заявителят заявява, че не е свързан с никой от производителите износители на TCCA, спрямо които се прилагат посочените по-горе антидъмпингови мерки.
 (7)
 Заявителят също така уточнява, че е започнал да осъществява износ на TCCA за Съюза след края на първоначалния разследван период.
 2. Започване на процедура по преразглеждане във връзка с „нов износител“
 (8)
 Комисията разгледа доказателствата, представени от заявителя, и ги сметна за достатъчни, за да оправдаят започването на преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент. След консултация с Консултативния комитет и след като на засегнатата промишленост на Съюза беше дадена възможност да представи становището си, с Регламент (ЕС) No 809/2013 (5) Комисията започна процедура по преразглеждане на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011 по отношение на заявителя.
 (9)
 В съответствие с Регламент (ЕС) No 809/2013 антидъмпинговото мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011, бе отменено по отношение на вноса на TCCA, произвеждана и продавана от заявителя за износ за Съюза. Същевременно, в съответствие с член 14, параграф 5 от основния регламент, на митническите органи бяха дадени указания да предприемат необходимите мерки за регистрирането на този внос.
 3. Разглеждан продукт
 (10)
 Разглежданият продукт, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като описания в първоначалния регламент — трихлороизоцианопикочна киселина и препарати от нея, наричана също с международното ѝ непатентовано наименование (INN) „симклозен“, понастоящем класирана в кодове по КН ex 2933 69 80 и ex 3808 94 20 и с произход от Китайската народна република („разглеждан продукт“ или „ТССА“).
 (11)
 TCCA е химически продукт, който се използва като широкоспектърен органичен хлорен дезинфектант и избелител и се прилага по-специално за дезинфекция на водата в плувни басейни. Продава се във вид на прах, гранули, таблетки или дражета. Всички разновидности на TCCA и препаратите от нея имат еднакви основни характеристики (химичен състав) и свойства (дезинфектант) и са предназначени за сходна употреба, поради което се разглеждат като един-единствен продукт.
 4. Страни, засегнати от разследването
 (12)
 Комисията официално уведоми заявителя, промишлеността на Съюза, както и представителите на държавата износителка, за започването на процедурата по преразглеждане. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат писмено становищата си и да бъдат изслушани.
 (13)
 С цел да получи информацията, която считаше за необходима за целите на настоящото разследване, Комисията изпрати на заявителя формуляр на заявление за третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика (ТДПИ), и въпросник и получи отговорите в рамките на указаните за тази цел срокове. Комисията се зае да провери цялата информация, която сметна за необходима за определянето на статута на нов износител и на дъмпинговия марж. Беше извършена проверка на място в помещенията на заявителя в КНР.
 5. Разследван период
 (14)
 Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 август 2012 г. до 31 юли 2013 г. („разследвания период“ или „РП“).
 В. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
 1. Статут на „нов износител“
 (15)
 В хода на разследването бе потвърдено, че заявителят не е осъществявал износ на разглеждания продукт през първоначалния разследван период и че е започнал да го изнася за Съюза след този период.
 (16)
 Що се отнася до другите условия за признаване на статут на нов износител, заявителят успя да докаже, че не е бил свързан по пряк или косвен начин с нито един от китайските производители износители, обект на действащите антидъмпингови мерки по отношение на разглеждания продукт.
 (17)
 Поради това се потвърждава, че заявителят следва да бъде считан за „нов износител“ („новоизносител“) в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, и съответно за него следва да бъде определен индивидуален марж.
 2. Дъмпинг
 Третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика (ТДПИ)
 (18)
 Съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент в антидъмпингови разследвания, които се отнасят до внос с произход от КНР нормалната стойност се определя в съответствие с член 2, параграфи 1—6 от основния регламент за онези производители износители, за които е установено, че отговарят на критериите, определени в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, а именно че при производството и продажбата на сходния продукт преобладават условията на пазарна икономика.
 (19)
 Тези критерии са представени в обобщен вид по-долу:
 —
 стопанските решения се вземат в отговор на сигнали от пазара без значителна намеса на държавата, а разходите отразяват пазарните стойности;
 —
 дружествата имат ясен основен комплект счетоводна документация, която се подлага на независим одит в съответствие с международните счетоводни стандарти („МСС“) и се прилага във всички случаи;
 —
 няма значителни нарушения, пренесени от предишната система на непазарна икономика;
 —
 законодателството относно несъстоятелността и собствеността гарантира стабилност и правна сигурност;
 —
 преобразуването на обменните курсове се извършва по пазарен курс.
 (20)
 В хода на разследването беше установено, че счетоводната документация на заявителя не отговаря на изискванията на международните счетоводни стандарти и че поради тази причина счетоводната практика на дружеството не отговаря на изискванията от втория критерий. По-специално, заявителят е пропуснал да посочи в отчетите си съществуването на схема за стимулиране, предназначена за управленския персонал, което противоречи на международните счетоводни стандарти.
 (21)
 Вследствие на това балансът не отразява достоверно финансовото състояние на дружеството и отчетът за приходите и разходите и отчетът за паричния поток са обременени с финансови разходи, за които не е посочено основание.
 (22)
 Въз основа на тези съображения заявителят не можа да се възползва от ТДПИ.
 (23)
 На заявителя и на другите заинтересовани страни беше дадена възможност да представят своите коментари по изложените по-горе констатации.
 (24)
 Заявителят изтъкна, че схемата за стимулиране следва да бъде осчетоводена през 2013 г., че тя няма връзка с баланса за 2012 г. и че през 2012 г. условията на схемата все още не са били определени. Според заявителя те трябва да бъдат определени в съответствие с препоръките, които ще бъдат формулирани от одиторите по време на одита на финансовите отчети за 2013 г., и могат да приемат формата на възнаграждения, лихви по заеми или квази-принос.
 (25)
 Схемата е била договорно оформена между дружеството и управлението през 2012 г. Данни за това обаче липсват в одитираните отчети за 2012 г., дори и в бележките към финансовите отчети. Освен това през финансовата 2013 година до момента на започване на разследването (ноември 2013 г.) липсват и счетоводни записи, позволяващи идентифицирането на схемата за стимулиране.
 (26)
 Този пропуск по отношение на декларираните данни в отчетите съвсем не е безобиден. В действителност общата стойност на пасивите, отчетени в баланса, съставен при проверката в края на РП (31 юли 2013 г.), е била декларирана в значително занижен размер, тъй като общият размер на кредитните задължения, поети от управителния орган, би увеличил стойността на пасивите с 14 %. Освен това отчетът за приходите и разходите за 2013 г. ще съдържа финансови разходи, за които няма никакво правно основание, тъй като липсват входящи парични потоци, съответстващи на схемата за стимулиране; въпреки това през 2013 г. действително са били изплатени лихви. В резултат на това финансовите разходи през 2013 г. ще бъдат деветократно по-високи, отколкото разходите, докладвани за 2012 г. Поради това може да се заключи, че съдържащата се в отчетите финансова информация не даваше надеждна и вярна представа за финансовото състояние на дружеството.
 (27)
 Следва също така да се отбележи, че естеството на схемата и нейното осчетоводяване не би трябвало да зависят от одитните заключения, както и че съответните счетоводни записи следва да бъдат правилно и своевременно извършвани, а не със задна дата. Следователно липсата на точно деклариране на финансовото състояние и потоци, свързани със схемата, трябва да се разглежда като несъответствие с международните счетоводни стандарти.
 (28)
 В отговор на оповестените констатации на Комисията заявителят възобнови искането си за ТДПИ, без обаче да приведе нови доводи. Следователно констатациите относно ТДПИ се потвърждават.
 Нормална стойност
 (29)
 Съгласно член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент за държави без пазарна икономика и — когато е невъзможно да се предостави ТДПИ — за държави в преход, нормалната стойност трябва да се определи на основата на цената или конструираната стойност в държава аналог.
 (30)
 Както бе обявено в рамките на Регламент (ЕС) No 809/2013, Комисията възнамеряваше да използва Япония като държава аналог за целите на определянето на нормалната стойност за заявителя, в случай че не му бъде предоставено третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика, подобно на това, което беше направено при разследването, което доведе до налагането на мерките с първоначалния регламент.
 (31)
 Заинтересованите страни бяха поканени да изразят становището си доколко е подходящ изборът на Япония като държава аналог, но не представиха коментари. Комисията се свърза също така с производители в Съединените американски щати, но не получи съдействие от тяхна страна. Следователно Япония се счита за подходяща държава аналог. Един единствен производител в Япония се съгласи да окаже съдействие и представи поисканата информация.
 (32)
 В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент Комисията първо провери дали са били представителни продажбите на TCCA, извършени от този японски производител на независими клиенти на вътрешния пазар. В тази връзка беше установено, че общият обем на тези продажби е равен най-малко на 5 % от общия обем на експортните продажби на заявителя за Съюза.
 (33)
 След това Комисията провери дали съществуват видове TCCA, продавани на вътрешния пазар от оказалия съдействие японски производител, които да са достатъчно съпоставими с видовете, продавани от заявителя за износ за Съюза. Комисията определи видовете TCCA, счетени за идентични или пряко съпоставими с вида, продаван за износ за Съюза от заявителя. Също така беше установено, че тези видове са били продавали от японското дружество на изгодни цени и в рамките на обичайната му търговска дейност и че продажните цени на вътрешния пазар биха могли да бъдат взети предвид при определянето на нормалната стойност.
 (34)
 Поради това нормалната стойност се основаваше на действителната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглена стойност, на считаните да съпоставими видове на продукта TCCA.
 Експортна цена
 (35)
 Тъй като разглежданият продукт е бил изнасян директно за независими клиенти в Съюза, експортната цена бе установена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент, т.е. на основата на експортните цени, реално платени или подлежащи на плащане при продажба на предназначения за износ за Съюза продукт.
 Сравнение
 (36)
 Нормалната стойност и експортните цени бяха сравнени на базата на цена франко завода и на същото ниво на търговия. С цел да се осигури обективно сравнение между нормалната стойност и експортната цена, бяха отчетени в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент разликите, които влияят на съпоставимостта на цените. За тази цел, транспортните разходи и разходите за опаковане бяха извадени както от китайските експортни цени, така и от продажните цени на вътрешния пазар на оказалия съдействие японски производител.
 Дъмпингов марж
 (37)
 В съответствие с предвиденото в член 2, параграф 11 от основния регламент дъмпинговият марж беше определен на базата на сравнение между среднопретеглената нормална стойност за всеки вид от продукта и среднопретеглената експортна цена за съответния вид от разглеждания продукт. Това сравнение показа наличието на дъмпинг.
 (38)
 Беше установено, че дъмпинговият марж за заявителя, изразен като процент от нетната цена франко границата на Съюза, е 32,8 %.
 Г. ИЗМЕНЕНИЕ НА МЕРКИТЕ, ПРЕДМЕТ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
 (39)
 Предвид констатациите при разследването и в съответствие с правилото за по-ниското мито се стигна до заключението, че на заявителя следва да бъде наложено окончателна антидъмпингова мярка на равнището на установения дъмпингов марж, който в случая е по-нисък от установения в хода на първоначалната процедура марж на вредата.
 Д. РЕГИСТРАЦИОНЕН РЕЖИМ
 (40)
 Предвид посочените по-горе констатации приложимото спрямо заявителя антидъмпингово мито се събира със задна дата върху вноса на разглеждания продукт, който е бил подложен на регистрация съгласно член 3 от Регламент (ЕС) No 809/2013.
 Е. ОПОВЕСТЯВАНЕ И СРОК НА ДЕЙСТВИЕ НА МЕРКИТЕ
 (41)
 Заинтересованите страни бяха информирани за съществените факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се наложи изменено окончателно антидъмпингово мито върху осъществения от заявителя внос на TCCA, и това мито да бъде събрано със задна дата върху подложения на регистрация внос. Бяха получени коментари от страна на заявителя, които, както бе пояснено по-горе, обаче не бяха от такъв характер, че да доведат до промяна в изложените по-горе заключения.
 (42)
 Настоящата процедура по преразглеждане не се отразява по никакъв начин на датата, на която ще изтече срокът на действие на мерките, наложени с Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011.
 Ж. СТАНОВИЩЕ НА КОМИТЕТА
 (43)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден по силата на член 15, параграф 1 от основния регламент,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 1. В таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011 се вмъква следният ред:
 Дружество
 Ставка на антидъмпинговото мито
 Допълнителен код по ТАРИК
 „Liaocheng City Zhonglian Industry Co. Ltd
 32,8 %
 A998“
 2. В съответствие с посоченото в член 1, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011, прилагането на индивидуалното мито е обвързано с условието на митническите органи на държавите членки да бъде представена валидна търговска фактура, която да отговаря на изискванията, съдържащи се в приложението към посочения регламент. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага ставката на антидъмпинговото мито, приложима за „всички останали дружества“, посочена в таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1389/2011.
 Наложеното с настоящия регламент мито се прилага също така със задна дата по отношение на вноса на разглеждания продукт, който е бил регистриран съгласно член 3 от Регламент (ЕС) No 809/2013. За този внос не важи условието за представяне на търговска фактура, тъй като е бил регистриран.
 На митническите органи се дават указания да прекратят регистрирането на вноса на разглеждания продукт с произход от Китайската народна република, произвеждан и продаван за износ в Съюза от Liaocheng City Zhonglian Industry Co. Ltd.
 3. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 23 май 2014 година.
 За Комисията
 Председател
 José Manuel BARROSO
 (1) ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 51.
 (2) ОВ L 261, 7.10.2005 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 254, 29.9.2010 г., стр. 1.
 (4) ОВ L 346, 30.12.2011 г., стр. 6.
 (5) ОВ L 229, 28.8.2013 г., стр. 2.


type: caselaw

text:
 31.7.2010
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 209/26
 Žaloba podaná 19. mája 2010 — Európska komisia/Helénska republika
 (Vec C-248/10)
 ()
 2010/C 209/36
 Jazyk konania: gréčtina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Karanassou-Apostolopoulou a A. Nijenhuis)
 Žalovaná: Helénska republika
 Návrhy žalobkyne
 —
 určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala alebo v každom prípade neoznámila Komisii všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/44/ES (1) z 5. septembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/49/ES a smernice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES v súvislosti s procesnými pravidlami a kritériami hodnotenia obozretného posudzovania nadobudnutí a zvýšení podielov vo finančnom sektore, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,
 —
 zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
 Lehota na prebratie smernice 2007/44/ES do vnútroštátneho práva uplynula 21. marca 2009.
 (1) Ú. v. EÚ L 247, 21.9.2007, s. 1.


text:
Тополница може да се отнася за някой от следните топоними.
 България
 Тополница – река, извираща от Средна гора, ляв приток на Марица
 Тополница – река, извираща от Верила, десен приток на Джерман
 Тополница – река, извираща от Верила, ляв приток на Струма
 Тополница – язовир на река Тополница (Средна гора)
 Тополница – село в област Благоевград
 Тополница – село в област Кюстендил
 Тополница – археологически парк край село Чавдар, Софийско
 Северна Македония
 Тополница, село в община Македонски брод
 Тополница, село в община Радовиш
 Румъния
 Тополница, река, ляв приток на Дунав
 Тополница, пещера
 Сърбия
 Тополница, село в община Майданпек


type: contracts

text:
 11.3.2010
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 62/52
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 151/2009
 της 4ης Δεκεμβρίου 2009
 για την τροποποίηση του παραρτήματος ΧΧΙ (Στατιστικές) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ TOY ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, μετά την τροποποίησή της με το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής «η συμφωνία», και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Το παράρτημα XXI της συμφωνίας τροποποιήθηκε με την απόφαση της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ αριθ. 113/2009 της 22ας Οκτωβρίου 2009 (1).
 (2)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 250/2009 της Επιτροπής, της 11ης Μαρτίου 2009, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 295/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τους ορισμούς των χαρακτηριστικών, τον τεχνικό μορφότυπο διαβίβασης δεδομένων, τις απαιτήσεις διπλής υποβολής στοιχείων για τη NACE Αναθεώρηση 1.1 και NACE Αναθεώρηση 2 και τις επιτρεπόμενες παρεκκλίσεις για τις στατιστικές διάρθρωσης των επιχειρήσεων (2) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (3)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 251/2009 της Επιτροπής, της 11ης Μαρτίου 2009, για την εφαρμογή και την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 295/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τις σειρές δεδομένων που πρέπει να καταρτιστούν σχετικά με τις στατιστικές διάρθρωσης των επιχειρήσεων και τις αναγκαίες προσαρμογές μετά την αναθεώρηση της στατιστικής ταξινόμησης προϊόντων ανά δραστηριότητα (CPA) (3) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (4)
 Οι κανονισμοί (ΕΚ) αριθ. 2700/98 (4) και (ΕΚ) αριθ. 2702/98 (5) της Επιτροπής που πρέπει να ενσωματωθούν στη συμφωνία καταργούνται με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 250/2009, αλλά οι διατάξεις τους εξακολουθούν να εφαρμόζονται όσον αφορά τη συλλογή, την κατάρτιση και διαβίβαση στοιχείων για τα έτη αναφοράς έως και το 2007.
 (5)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2701/98 (6) της Επιτροπής που έχει ενσωματωθεί στη συμφωνία καταργείται με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 251/2009, αλλά οι διατάξεις του εξακολουθούν να εφαρμόζονται όσον αφορά τις σειρές δεδομένων που πρέπει να διαβιβαστούν για τα έτη αναφοράς έως και το 2007,
 ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:
 Άρθρο 1
 Το παράρτημα XXI της συμφωνίας τροποποιείται ως εξής:
 1.
 Στο σημείο 1 [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 295/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου] προστίθενται τα εξής:
 «, όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32009 R 0251: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 251/2009 της Επιτροπής της 11ης Μαρτίου 2009 (ΕΕ L 86 της 31.3.2009, σ. 170).».
 2.
 Μετά το σημείο 1ι [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1670/2003 της Επιτροπής], παρεμβάλλονται τα ακόλουθα σημεία:
 «1ια.
 32009 R 0250: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 250/2009 της Επιτροπής, της 11ης Μαρτίου 2009, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 295/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τους ορισμούς των χαρακτηριστικών, τον τεχνικό μορφότυπο διαβίβασης δεδομένων, τις απαιτήσεις διπλής υποβολής στοιχείων για τη NACE Αναθεώρηση 1.1 και NACE Αναθεώρηση 2 και τις επιτρεπόμενες παρεκκλίσεις για τις στατιστικές διάρθρωσης των επιχειρήσεων (ΕΕ L 86 της 31.3.2009, σ. 1).
 1ιβ.
 32009 R 0251: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 251/2009 της Επιτροπής, της 11ης Μαρτίου 2009, για την εφαρμογή και την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 295/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τις σειρές δεδομένων που πρέπει να καταρτιστούν σχετικά με τις στατιστικές διάρθρωσης των επιχειρήσεων και τις αναγκαίες προσαρμογές μετά την αναθεώρηση της στατιστικής ταξινόμησης προϊόντων ανά δραστηριότητα (CPA) (ΕΕ L 86 της 31.3.2009, σ. 170).
 Για τους σκοπούς της παρούσας συμφωνίας, οι διατάξεις του κανονισμού προσαρμόζονται ως εξής:
 Το Λιχτενστάιν απαλλάσσεται από τη συλλογή των δεδομένων των σειρών 9Γ και 9Δ σύμφωνα με το παράρτημα Ι. Το Λιχτενστάιν θα παρέχει μόνο τα δεδομένα του επιπέδου κατανομής των δραστηριοτήτων σύμφωνα με τη NACE Αναθεώρηση 2, διψήφιο επίπεδο.».
 3.
 Στο σημείο 1α [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2700/98 της Επιτροπής] και στο σημείο 1γ [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2702/98] προστίθεται η ακόλουθη προσαρμογή:
 «Για τους σκοπούς της παρούσας συμφωνίας, οι διατάξεις του κανονισμού προσαρμόζονται ως εξής:
 Ο παρών κανονισμός καταργείται σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 250/2009. Εντούτοις, οι διατάξεις του θα εξακολουθήσουν να εφαρμόζονται όσον αφορά τη συλλογή, τη μορφοποίηση και τη διαβίβαση στοιχείων για τα έτη αναφοράς έως και το 2007.».
 4.
 Στο σημείο 1β [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2701/98 της Επιτροπής] προστίθεται η ακόλουθη προσαρμογή:
 «Για τους σκοπούς της παρούσας συμφωνίας, οι διατάξεις του κανονισμού προσαρμόζονται ως εξής:
 Ο παρών κανονισμός καταργείται σύμφωνα με το άρθρο 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 251/2009. Ωστόσο, εξακολουθεί να εφαρμόζεται όσον αφορά τις σειρές δεδομένων που πρέπει να διαβιβαστούν για τα έτη αναφοράς έως και το 2007.».
 Άρθρο 2
 Τα κείμενα των κανονισμών (ΕΚ) αριθ. 250/2009 και 251/2009 στην ισλανδική και τη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση τίθεται σε ισχύ στις 5 Δεκεμβρίου 2009, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί προς τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας (7).
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 4 Δεκεμβρίου 2009.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Η Πρόεδρος
 Oda Helen SLETNES
 (1) ΕΕ L 334 της 17.12.2009, σ. 15.
 (2) ΕΕ L 86 της 31.3.2009, σ. 1.
 (3) ΕΕ L 86 της 31.3.2009, σ. 170.
 (4) ΕΕ L 344 της 18.12.1998, σ. 49.
 (5) ΕΕ L 344 της 18.12.1998, σ. 102.
 (6) ΕΕ L 344 της 18.12.1998, σ. 81.
 (7) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


text:
 9.12.2011
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 327/60
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1281/2011 DELLA COMMISSIONE
 dell’8 dicembre 2011
 relativo ai dazi doganali minimi da stabilirsi per la prima gara parziale nell’ambito della procedura di gara indetta dal regolamento di esecuzione (UE) n. 1239/2011
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1), in particolare l’articolo 187 in combinato disposto con l’articolo 4,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento di esecuzione (UE) n. 1239/2011 della Commissione (2) ha indetto una gara permanente per la campagna 2011/12 relativa alle importazioni di zucchero di cui al codice NC 1701 a dazio doganale ridotto.
 (2)
 Conformemente all’articolo 6 del regolamento di esecuzione (UE) n. 1239/2011, la Commissione deve decidere, alla luce delle offerte ricevute nell’ambito di una gara parziale, se fissare un dazio doganale minimo per codice NC a otto cifre.
 (3)
 In base alle offerte ricevute nell’ambito della prima gara parziale, occorre fissare un dazio doganale minimo per alcuni dei codici a otto cifre dello zucchero di cui al codice NC 1701, ma non per i restanti codici a otto cifre.
 (4)
 Per lanciare un segnale tempestivo al mercato e garantire una gestione efficace della misura, è necessario che il presente regolamento entri in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 (5)
 Il comitato di gestione per l’organizzazione comune dei mercati agricoli non ha emesso un parere entro il termine stabilito dal suo presidente,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Per la prima gara parziale prevista nell’ambito della procedura di gara permanente indetta dal regolamento di esecuzione (UE) n. 1239/2011, il cui termine di presentazione delle offerte è scaduto il 7 dicembre 2011, per ogni codice a otto cifre dello zucchero di cui al codice NC 1701 è fissato, o non è fissato, un dazio doganale minimo, come indicato nell’allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, l’8 dicembre 2011
 Per la Commissione, a nome del presidente
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Direttore generale dell'Agricoltura e dello sviluppo rurale
 (1) GU L 299 del 16.11.2007, pag. 1.
 (2) GU L 318 del 1.12.2011, pag. 4.
 ALLEGATO
 Dazi doganali minimi
 (EUR/t)
 Codice NC a otto cifre
 Dazio doganale minimo
 1
 2
 1701 11 10
 252,50
 1701 11 90
 —
 1701 12 10
 X
 1701 12 90
 X
 1701 91 00
 X
 1701 99 10
 —
 1701 99 90
 X
 (—)
 non è fissato alcun dazio doganale minimo (tutte le offerte sono rifiutate).
 (X)
 nessuna offerta.


text:
12 . 8 . 95 I PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias N? C 208/29
 contra o Conselho da União Europeia e a Comissão das contra o Conselho da União Europeia e a Comissão das
 Comunidades Europeias, interposto por Benjamin Laurence Comunidades Europeias, interposto por Donald George
 Lay, representado por Richard Gordon, QC, e Joanne Gage e David John Gage , representados por Richard
 Keddie, solicitor, Dawson & Co, 2 New Square, Lincoln's Gordon, QC, e Joanne Keddie, solicitor, Dawson & Co, 2
 Inn, London WC2A 3RZ, Inglaterra . New Square, Lincoln's Inn, London WC2A 3RZ, Ingla
 terra .
 O recorrente conclui pedindo que o Tribunal se digne :
 — declarar que a decisão do Conselho e/ou da Comissão, Os recorrentes concluem pedindo que o Tribunal se
 de 13 de Fevereiro de 1995 , em que declinam a sua digne :
 responsabilidade no que toca ao pedido do recorrente no
 sentido de obter uma indemnização, para si e para o — declarar que a decisão do Conselho e/ou da Comissão,
 grupo de produtores que releva do SLOM 3 , é nula e de de 13 de Fevereiro de 1995 , em que declinam a sua
 nenhum efeito e/ou anular a referida decisão, responsabilidade no que toca ao pedido do recorrente no
 sentido de obter uma indemnização, para si e para o
 — declarar que o Conselho e/ou a Comissão não adopta grupo de produtores que releva do SLOM 3 , é nula e de
 ram um regulamento ou qualquer outra medida com nenhum efeito e/ou anular a referida decisão,
 vista a indemnizar o recorrente e o grupo de produtores
 que releva do SLOM 3 , — declarar que o Conselho e/ou a Comissão não adopta
 ram um regulamento ou qualquer outra medida com
 — condenar as recorridas nas despesas . vista a indemnizar o recorrente e o grupo de produtores
 que releva do SLOM 3 ,
 Fundamentos e principais argumentos
 — condenar as recorridas nas despesas .
 O recorrente, um produtor de leite que releva do SLOM 3 ,
 queixa-se de que as instituições comunitárias não celebra
 ram qualquer acordo com vista a que esta categoria de Fundamentos e principais argumentos
 produtores de leite pudesse beneficiar de uma indemnização
 semelhante à concedida aos produtores que relevam do Os fundamentos e principais argumentos são idênticos aos
 SLOM 1 e 2, de acordo com o Regulamento ( CEE) apresentados no processo T- 107/95 .
 n? 2187/93 do Conselho ( l ).
 De acordo com o Regulamento ( CEE ) n? 2187/93 , os
 produtores a foi atribuída uma quantidade de referência
 específica ao abrigo do artigo 3?A, nos termos do Regula
 mento ( CEE ) n? 2055/93 do Conselho ( 2 ), estão impedidos
 de solicitar uma indemnização com vista a compensar a sua Acção intentada, em 8 de Maio de 1995 , por Peter Dethlefs e
 quota SLOM 3 . 38 outras pessoas contra o Conselho da União Europeia e a
 Comissão das Comunidades Europeias
 O recorrente alega que esta não inclusão do grupo dos ( Processo T-l 12/95 )
 produtores que releva da SLOM 3 representa uma violação
 séria das legítimas expectativas de indemnização para o ( 95/C 208/63 )
 período compreendido entre a conclusão do programa de
 não comercialização e a data em que recebeu um subsídio (Língua do processo: alemão)
 correspondente à quota SLOM 3 . Esta não concessão de
 uma indemnização é contrária aos princípios de direito Deu entrada em 8 de Maio de 1995 , no Tribunal de Primeira
 comunitário do respeito pela propriedade e da não discri Instância das Comunidades Europeias, uma acção contra o
 minação entre produtores equivalentes . Conselho da União Europeia e a Comissão das Comunida
 des Europeias, intentada por Peter Dethlefs e 38 outras
 (!) J O n? L 196 de 5 . 8 . 1993 , p . 6 .
 ( 2 ) JO n? L 187 de 29 . 7 . 1993 , p . 8 .
 pessoas, de Groven ( República Federal da Alemanha ),
 representados pelos advogados Bernd Meisterernst, Mech
 tild Düsing, Dietrich Manstetten, Dr. Frank Schultze e Dr.
 Winfried Haneklaus, de Munster ( República Federal da
 Alemanha ), com domicílio escolhido no Luxemburgo no
 escritório dos advogados Dupont & Associés, 14a, rue des
 Recurso interposto, em 25 de Abril de 1995 , por Donald Bains .
 George Gage e David John Gage contra Conselho da União
 Europeia e Comissão das Comunidades Europeias
 Os demandantes concluem pedindo que o Tribunal se
 ( Processo T-108/95 ) digne :
 ( 95/C 208/62 )
 — condenar os demandados a pagar solidariamente aos
 (Língua do processo: inglês) demandantes, também pelo período decorrido entre o
 termo do prazo de dois meses para aceitação, constante
 Deu entrada , em 25 de Abril de 1995 , no Tribunal de do artigo 14? do Regulamento ( CEE ) n? 2187/93 do
 Primeira Instância das Comunidades Europeias, um recurso Conselho ('), e o dia 3 de Agosto de 1994 ( quanto a três
 ---pagebreak--- N? C 208/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12 . 8 . 95
 demandantes a data de 29 de Junho de 1994 ), juros à Fundamentos e principais argumentos
 taxa de 8 % sobre o montante da indemnização que lhes
 foi concedida, acrescidos de juros à taxa de 8 %
 No âmbito das investigações éfectuadas relativamente aos
 contados desde a data da propositura da acção até à da
 produtores europeus de cimento ( processos IV/33.126 e
 prolação do acórdão,
 IV/33.322 — Cimento ), a Comissão pediu à Cementir que
 lhe fornecesse dados sobre os montantes de cimento
 — condenar os demandados nas despesas do processo, em cinzento (e de clínquer ) facturados em 1992 e 1993 . Em
 especial nas despesas do mandato judicial . resposta a esta solicitação a Cementir comunicou à Comis
 são montantes que incluíam por engano importações
 Fundamentos e principais argumentos relativas a fornecimentos de bens e serviços completamente
 diversos das vendas de cimento cinzento (e de clínquer ).
 Os demandantes, que, enquanto produtores , aceitaram, no Tendo-se apercebido do erro apenas na fase de análise da
 prazo de dois meses estabelecido no artigo 14? do Regula decisão que concluiu as investigações acima referidas
 mento ( CEE ) n? 2187/93 , que prevê uma indemnização a [Decisão 94/815/CE da Comissão (*)], a Cementir comuni
 favor de determinados produtores de leite ou de produtos cou à Comissão que os dados fornecidos relativamente aos
 lácteos que foram temporariamente impedidos de exercer a montantes facturados tinham sido alterados por excesso em
 sua actividade, a indemnização que lhes foi oferecida pelas consequência de um erro contabilístico; nessa ocasião, a
 competentes autoridades alemãs, invocam os prejuízos que Cementir juntou um certificado contabilístico que identifi
 sofreram por motivo de os juros de mora previstos no cava e quantificava as importações erradamente acrescen
 artigo 12? desse regulamento, à taxa de 8% sobre o tadas ao montante de cimento facturado e que determinava,
 montante da indemnização , lhes não terem sido pagos pela portanto, o montante exacto da facturação que a Comissão
 totalidade do período a que tinham direito . A Comissão deveria ter tido em conta para efeitos de cálculo da coima
 recusou o pagamento dos juros que lhe foram exigidos, com aplicada à Cementir.
 o fundamento de que os demandantes desistiram tardi
 amente da acção de indemnização por eles intentada no Por carta do director-geral da Direcção-Geral da Concor
 Tribunal de Justiça em 1990 . rência de 2 de Março de 1995 , a Comissão indeferiu o
 pedido de rectificação. E essa decisão de indeferimento que
 Os demandantes são de opinião de que o pagamento dos constitui objecto do presente recurso .
 juros de mora em litígio não pode depender do momento da
 desistência da acção, que deve ser considerada um simples
 acto formal, uma vez que tal condição não está prevista no A Cementir alega que a decisão deveria ser anulada pelos
 Regulamento ( CEE ) n? 2187/93 . seguintes motivos :
 (') JO n? L 196 de 5 . 8 . 1993 , p . 6 . — na decisão, a Comissão tomou em consideração, para o
 cálculo da coima aplicada à Cementir, um montante
 facturado errado, uma vez que englobava importações
 que nada tinham a ver com as vendas de cimento
 cinzento (e de clínquer ), objecto do processo . As
 afirmações feitas pela Comissão na carta de 2 de Março
 de 1995 , que reconhecem implicitamente esse erro de
 Recurso interposto, em 10 de Maio de 1995 , pela sociedade cálculo, mas procuram pôr em causa a sua relevância
 Cementir-Cementerie dei Tirreno S.p.A. contra Comissão para efeitos de determinação da coima e, portanto, do
 das Comunidades Europeias pedido de rectificação, não têm qualquer fundamento
 ( Processo T-l 16/95 ) nem são pertinentes,
 ( 95/C 208/64
 — a recusa da Comissão de rectificar o montante da coima
 (Língua do processo: italiano) com base nos montantes facturados corrigidos —
 montantes esses que aliás a Comissão não contesta —
 traduz-se numa grave e injustificada penalização relati
 Deu entrada em 10 de Maio de 1995 , no Tribunal de vamente à Cementir. A coima que lhe foi aplicada, de
 Primeira Instância das Comunidades Europeias, um recurso facto, acaba por ser calculada com base em dados
 contra a Comissão das Comunidades Europeias, interposto objectivamente errados, sendo portanto desproporcio
 por Cementir-Cementerie dei Tirreno S.p.A. , com sede em nada e calculada numa base diversa e mais desfavorável
 Roma, representada pelos advogados Roberti e Tizzano, do do que a considerada para outras empresas — que se
 foro de Nápoles, com domicílio escolhido no Luxemburgo limitaram a comunicar vendas de cimento cinzento —
 no escritório do advogado Lorang, 51 , rue Albert Ier. violando assim o princípio da igualdade de trata
 mento .
 A recorrente conclui pedindo que o Tribunal se digne:
 — anular a decisão de indeferimento contida na carta da (!) JO n? L 343 de 30 . 12 . 1994, p . 1 .
 Comissão de 2 de Março de 1995 e
 — condenar a Comissão nas despesas do processo.


text:
10. jaanuar on Gregoriuse kalendri kümnes päev. Juliuse kalendri järgi 28. detsember (1901–2099).
 Sündmused
 Eestis
 1525 – reformatsiooniaegsed rahutused: 200 linlast üritasid vallutada Tartus Toomemäge. Toomkirik ja toomhärrade majad rüüstati, Linnust ei suudetud vallutada.
 1918 – Maanõukogu otsustas kuulutada Eesti iseseisvaks kohe, kui Saksa vägede sissetungi oht muutub vahetuks. Maanõukogu otsustas moodustada välisdelegatsiooni, tutvustamaks maailmale Eesti olusid ja hankimaks ka rahvusvahelist tunnustust Maanõukogule.
 1919 – Eestis kehtestati Kesk-Euroopa aja asemel Tallinna aeg.
 1932 – asutati Eesti Üliõpilaste Seltside Vilistlaskogude Liit.
 1935 – Tallinna-Haapsalu rahukogu mõistis Jäneda riigimõisa endise valitseja Kustas Tonkmanni puudujäägi tõttu pooleteiseks aastaks vangiroodu, kuid Riigikogu liikmena jäi ta vabadusse.
 1938 – alustas tegevust Valimiste Peakomitee.
 1939 – põllumeeste konventides algas poola põllutööliste tellimine.
 1992 – peaminister Edgar Savisaar tegi koos põllumajandusministri ja materiaalsete väärtuste ministriga üllatusvisiidi Tallinna lähedal Ääsmäel asuvasse osaühingu "Rävala" lattu. Teleuudistes näidati võikastide virnu, mis pidid tõendama, et tootjad ei taha valitsuse kiusamiseks rahvale midagi müüa.
 1994 – Tallinna raekojas peeti Eesti Diplomaatide Kooli avaaktus.
 1994 – Tallinnas peeti Eesti Avatud Ühiskonna Instituudi esimene, korraldav koosolek. Instituudi nõukogu esimeheks valiti Ameerika Notre Dame'i ülikooli professor Igor Gräzin.
 1995 – Tallinna Linnakohtu otsusega kuulutati välja venekeelse ajalehe Estonija pankrot. Lehte hakkas välja andma uus firma.
 1996 – Tiit Vähi valitsus otsustas anda välismaalase passi ligikaudu 300 000 Eestis elavale veel määratlemata kodakondsusega isikule.
 2004 – Otepääl leidis aset suusatamise kahepäevane maailmakarikasarja etapp. Esimesel päeval oli kavas naiste 15 km ühisstardiga klassikasõit, kus Kristina Šmigun saavutas 2. koha ja meeste 30 km ühisstardiga klassikasõit, kus Andrus Veerpalu sai 4. koha.
 Maailmas
 49 eKr – Caesar ületas oma vägedega Rubico jõe ning võttis suuna Roomale. Algas kodusõda Caesari ja Pompeiuse vägede vahel.
 402 - Ida-Rooma keiser Arcadius kuulutas oma alla aastase poja Theodosiuse agustuseks ja seega ka kaasvalitsejaks.
 1072 – normannist Apuulia hertsog Robert Guiskard vallutas araablastelt Palermo ning tegi oma vennast Rogerist Sitsiilia krahvi.
 1430 – Burgundia hertsog Philippe III rajas Kuldvillaku ordu.
 1475 – Vaslui lahingus võitis Moldova ülekaalukaid Türgi vägesid.
 1806 – hollandi asunikud Kaplinnas alistusid inglastele.
 1810 – kohtus lahutati Napoleon I ja Joséphine'i abielu. See oli esimene Napoleoni koodeksi alusel lahutatud abielu.
 1821 – admiral Fabian Gottlieb von Bellingshausen avastas Lõuna-Jäämeres saare, mille ta nimetas Peeter I saareks.
 1863 – Londonis avati maailma esimene metroo.
 1889 – Elevandiluurannikust sai Prantsusmaa protektoraat.
 1919 – Reinimaal kuulutati välja Flaschenhalsi Vabariik.
 1920 – asutati Rahvaste Liit. Ratifitseeriti Esimese maailmasõja lõpetanud Versailles' rahuleping.
 1923 – Leedu liidendas Memeli.
 1946 – Londonis kogunes esimest korda ÜRO Peaassamblee.
 1966 – Taškendis lõppesid Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogu esimehe Aleksei Kossõgini vahendatud rahukõnelused India peaministri Lal Bahadur Shastri ja Pakistani presidendi Muhammed Ayub Khan. Teine India-Pakistani sõda lõpetati ning pandi paika riikidevaheline kontrolljoon Kashmiris.
 1979 – pärast seda, kui Vietnami üksused olid võimult kukutanud punased khmeerid, asutati Kambodža Rahvavabariik.
 1984 – pärast 117 aastast vaheaega taastasid USA ja Vatikan täielikud diplomaatilised suhted.
 1990 – ühinesid Time Inc. ja Warner Communications, Inc.. Tulemusena moodustus Time Warner, Inc.
 2001 – Aserbaidžaani president Heydər Əliyev ja Venemaa president Vladimir Putin sõlmisid poliitilise, majandusliku ja sõjalise koostööleppe.
 2003 – Põhja-Korea teatas oma väljaastumisest Tuumarelvade leviku tõkestamise lepingust.
 Sündinud
 1769 – Michel Ney, Prantsusmaa marssal
 1869 – Grigori Rasputin, Vene müstik ja avantürist
 1879 – Armanda degli Abbati, ooperilaulja ja pedagoog
 1883 – Aleksei Tolstoi, vene kirjanik
 1898 – Friedrich Kurg, Eesti sõjaväelane
 1900 – Natalie Mei, eesti teatrikunstnik, raamatugraafik ja pedagoog
 1903 – Voldemar Väli, eesti maadleja
 1910 – Aadu Hint, eesti kirjanik
 1913 – Gustáv Husák, Tšehhoslovakkia poliitik
 1916 – Sune Bergström, rootsi biokeemik
 1922 – Ester Mägi, eesti helilooja
 1925 – Peter Colotka, Tšehhoslovakkia poliitik
 1934 – Leonid Kravtšuk, Ukraina poliitik
 1936 – Robert Woodrow Wilson, ameerika füüsik
 1939 – Bill Toomey, ameerika kergejõustiklane
 1942 – Henno Käo, eesti lastekirjanik ja luuletaja
 1945 – Rod Stewart, Briti laulja
 1947 – Tiit Vähi, Eesti majandusmees ja endine poliitik
 1949 – Linda Lovelace, ameerika pornotäht
 1949 – George Foreman, USA profipoksija
 1958 – Kalle Muuli, eesti ajakirjanik
 1963 – Francesco Panetta, itaalia kesk- ja pikamaajooksja
 1966 – Taavi Aas, Eesti poliitik
 1972 – Thomas Alsgaard, norra suusataja
 1978 – Tanel Tein, eesti korvpallur
 Surnud
 1778 – Carl von Linné, rootsi loodusteadlane
 1862 – Samuel Colt, USA leiutaja
 1895 – Benjamin Godard, prantsuse helilooja
 1905 – Kārlis Baumanis, läti helilooja (Läti hümni autor)
 1917 – Buffalo Bill (William Frederick Cody)
 1926 – Eino Leino, soome kirjanik
 1935 – Edwin Flack, Austraalia kergejõustiklane
 1951 – Sinclair Lewis, ameerika kirjanik, Nobeli auhinna laureaat
 1957 – Gabriela Mistral, Tšiili luuletaja ja diplomaat
 1961 – Dashiell Hammett, ameerika kirjanik
 1971 – Coco Chanel, prantsuse moelooja
 1976 – Howlin' Wolf, ameerika muusik
 1986 – Jaroslav Seifert, tšehhi kirjanik
 1997 – Alexander Robertus Todd, šoti biokeemik
 2004 – Alexandra Ripley, USA kirjanik
 2005 – Kalevi Hämäläinen, soome murdmaasuusataja
 2007 – Carlo Ponti, itaalia filmiprodutsent
 2008 – Edmund Hillary, Uus-Meremaa alpinist
 2011 – Tiiu Vahi, eesti telerežissöör
 2012 – Erich Loit, eesti muusik ja muusikapedagoog
 2014 – Avo Hirvesoo, eesti muusikateadlane
 2015 – Francesco Rosi, itaalia filmilavastaja
 2016 – David Bowie, inglise poplaulja, näitleja ja muusikaprodutsent
 Pühad
 Õigeusu kirikus Nyssa piiskopi Gregoriose ja vaga piiskop Feofani mälestuspäev
 Ilmarekordid
 2007 – kõrgeim õhutemperatuur Tallinnas (+9,1 °C) ja Tartus (+9,6 °C)
 2007 – kõrgeim õhutemperatuur Moskvas (+4,3 °C)
 Viited
 Jaanuar 10


type: other

text:
Sammanträde 2017-01-24
 Din position: Hem > Stockholms stad > Kulturnämnden > Sammanträde 2017-01-24
 3 Anmälningsärenden januari 2017
 Dnr 1.1/26/2017
 3b) Protokoll Rådet för funktionshinderfrågor 2016-12-01 och 2017-01-17.pdf (106 kb) 3c) Protokoll arkivutskottet 2017-01-19.pdf (283 kb) 3d) Protokoll kulturmiljöutskottet 2016-12-06.pdf (262 kb) 3e) Anmälan av tjänsteresor utom Norden Kulturförvaltningen 2016.pdf (28 kb) 3f) Neskrivning av utestående kundfordringar med förfallodag t.o.m. 2015-12-31.pdf (241 kb) 3g) Vidaredelegation av beslut om upphandling.pdf (780 kb) 3h) Stadsarkivariens beslut enligt delegation.pdf (189 kb) 3i) Kontorsyttrande angående Riksutredningens betänkande Planering och beslut för hållbar utveckling (SOU 2015 99).pdf (371 kb)
 4 Verksamhetsberättelse 2016 kulturförvaltningen
 Dnr 1.1/4457/2016
 4 Bilaga 01 uh018a Bokslutsrapport.pdf (183 kb) 4 Bilaga 02a ub032a Uppföljning av budget.pdf (27 kb) 4 Bilaga 02b ub055a Uppföljning avdelningarna.pdf (98 kb) 4 Bilaga 03 KuNkuf 2016.pdf (205 kb) 4 Bilaga 04 Kulturnämnden 2016.pdf (229 kb) 4 Bilaga 05 Uppföljningsrapport för internkontrollplanen.pdf (504 kb) 4 Bilaga 06 Medarbetarna 2016.pdf (526 kb) 4 Bilaga 07 Uppföljningsrapport Jämställdhets- och mångfaldsplan 2016.pdf (573 kb) 4 Bilaga 08 Liljevalchs Stockholm konst statistik 2016.pdf (520 kb) 4 Bilaga 09 Kulturskolans statistik 2016.pdf (352 kb) 4 Bilaga 10 Stadsmuseiavdelningens statistik 2016.pdf (468 kb) 4 Bilaga 11 Stockholms stadsbiblioteks statistik 2016.pdf (199 kb) 4 Bilaga 12 Nyckeltal 2016 Kulturnämnden.pdf (388 kb) 4 Bilaga 13 Bidrag Kulturstöd 2016.pdf (392 kb) 4 Bilaga 14 Bidrag Utvecklingsstöd 2016.pdf (118 kb) 4 Bilaga 15 Bidrag Kulturstöd Nyanlända 2016.pdf (33 kb) 4 Bilaga 16 Bidrag Utvecklingsstöd Nyanlända 2016.pdf (22 kb)
 5 Verksamhetsberättelse 2016 Stockholms stadsarkiv
 Publiceras 2017-01-19
 Dnr 1.2-18298/2016
 5 Bilaga 01 kunark.pdf (25 kb) 5 Bilaga 02 Uppföljning av internkontrollplan 2016.pdf (60 kb) 5 Bilaga 03 Uppföljningsrapport jämställdhets- och mångfaldsplan.pdf (76 kb) 5 Bilaga 04 Stadsarkivets inspektioner 2016, årsrapport.pdf (55 kb) 5 Bilaga 05 Statistik 2016.pdf (84 kb)
 6 Översiktsplan för Stockholm. Samrådsförslag. Svar på remiss från stadsbyggnadskontoret.
 Remisstid 2017-01-25 Omedelbar justering Dnr 4.1/3574/2016
 6 Bilaga 01 Översiktsplan för Stockholm. Samrådsförslag..pdf (9 537 kb) 6 Bilaga 02 Riksintressen enligt miljöbalken. Bilaga till samrådsförslag..pdf (1 353 kb) 6 Bilaga 03 Konsekvensbeskrivning. Bilaga till samrådsförslag..pdf (7 131 kb) 6 Bilaga 04 Karta med stadsutvecklingsmöjligheter. Komplement till samrådsförslag..pdf (12 837 kb)
 7 Ökad insyn i välfärden (SOU 2016:62) Svar på remiss från kommunstyrelsen.
 Remisstid 2017-02-03 Omedelbar justering Dnr 1.6-18296/2016 Dnr. 1.1/4355/2016
 7 Bilaga 01 Remiss av Ökad insyn i vällfärden (SOU 2016_62).pdf (440 kb)
 8 Strategi och riktlinjer för hantering av fordon för kommunkoncernen Stockholms stad. Svar på remiss från kommunstyrelsen.
 Remisstid 2017-02-10 Omedelbar justering Dnr 1.1/4068/2016
 8 Bilaga 01 Fordonsstrategi för kommunkoncernen Stockholms stad.pdf (352 kb) 8 Bilaga 02 Riktlinjer för hantering av fordon för kommunkoncernen Stockholms stad.pdf (348 kb) 8 Bilaga 03 Stadsledningskontorets utlåtande.pdf (384 kb)
 9 Upprustning av Stockholms stadsbibliotek, fastigheten Spelbomskan 16, ombyggnad, renovering och utveckling.
 Reviderat inriktningsbeslut. Lägesrapport. Dnr 2.2/5002/2014
 10 Liljevalchs konsthall, fastigheten Konsthallen 1, 3 och 4, till- och ombyggnad och renovering. Reviderat genomförandebeslut.
 10 Bilaga 01 Investeringskalkyl tillbyggnad resultateffekt fastighetsnämnden.pdf (38 kb) 10 Bilaga 02 Investeringskalkyl tillbyggnad resultateffekt staden.pdf (37 kb)
 Dnr 6.1/4380/2016
 12 Kulturförvaltningens delegationsordning 2017
 Omedelbar justering Dnr 1.1/4067/2016
 12 Bilaga 01 Kulturförvaltningens förslag till delegationsordningsordning 2017.pdf (775 kb)
 Sid 2 (2) Box 8100, 163 08 SPÅNGA Besöksadress: Askebykroken 13 Telefon vxl 08-508 31 900 www.stockholm.se KULTURNÄMNDEN SID 1 (2) Förhinder bör anmälas till Kajsa Rydergård, tfn 08-508 31 944 E-post: kultur@stockholm.se
 §1_prot_20170124.pdf (201 kb)
 §2_prot_20170124.pdf (211 kb)
 §3 Anmälningsärenden Dnr 1.1/26/2017
 §3_prot_20170124.pdf (204 kb)
 §4 Verksamhetsberättelse 2016 kulturförvaltningen Dnr 1.1/4457/2016
 §4_prot_20170124.pdf (371 kb)
 §5 Verksamhetsberättelse 2016 Stockholms stadsarkiv Dnr 1.2-18298/2016
 §5_prot_20170124.pdf (325 kb)
 §6 Översiktsplan för Stockholm. Samrådsförslag. Svar på remiss från stadsbyggnadskontoret. Dnr 4.1/3574/2016
 §6_prot_20170124.pdf (212 kb)
 §7 Ökad insyn i välfärden (SOU 2016:62) Svar på remiss från kommunstyrelsen. Dnr 1.6-18296/2016 Dnr. 1.1/4355/2016
 §7_prot_20170124.pdf (264 kb)
 §8 Strategi och riktlinjer för hantering av fordon för kommunkoncernen Stockholms stad. Svar på remiss från kommunstyrelsen. Dnr 1.1/4068/2016
 §8_prot_20170124.pdf (207 kb)
 §9 Upprustning av Stockholms stadsbibliotek, fastigheten Spelbomskan 16, ombyggnad, renovering och utveckling. Reviderat inriktningsbeslut. Lägesrapport. Dnr 2.2/5002/2014
 §9_prot_20170124.pdf (266 kb)
 §10 Liljevalchs konsthall, fastigheten Konsthallen 1, 3 och 4, till- och ombyggnad och renovering. Reviderat genomförandebeslut Dnr 2.2/1767/2014
 §10_prot_20170124.pdf (212 kb)
 §11 Nya referenspersoner för bedömning av kultur- och utvecklingsstöd Dnr 6.1/4380/2016
 §11_prot_20170124.pdf (256 kb)
 §12 Kulturförvaltningens delegationsordning 2017 Dnr 1.1/4067/2016
 §12_prot_20170124.pdf (204 kb)
 §13_prot_20170124.pdf (201 kb)


jurisdiction: US

text:
 312 Md. 378 (1988)
 539 A.2d 1130
 MAYOR AND CITY COUNCIL OF BALTIMORE
 v.
 WILLIAM D. HOOPER, JR., ESQUIRE AND LENTZ, HOOPER, JACOBS & BLEVINS, P.A.
 No. 125, September Term, 1987.
 Court of Appeals of Maryland.
 April 12, 1988.
 Harry L. Chase, Asst. City Sol. and Michael G. Raimondi, Asst. City Sol. (Neal M. Janey, City Sol. and Joseph L. Woytowitz, Chief Sol., on brief), Baltimore, for appellant.
 Deborah L. Skillman, Bel Air, for appellee.
 Argued before ELDRIDGE, COLE, RODOWSKY, McAULIFFE, ADKINS, BLACKWELL, JJ., and CHARLES E. ORTH, Jr., Associate Judge of the Court of Appeals of Maryland (retired), Specially Assigned.
 CHARLES E. ORTH, Jr., Associate Judge (retired), Specially Assigned.
 I
 For over a hundred and twenty-five years it has been the law of Maryland that
 municipal corporations and their officers having money or property in their hands to which other persons are entitled are not liable to the creditors of such persons on attachment or garnishment process unless made so by statute or charter.
 City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. 293, 296, 439 A.2d 1095 (1982), quoting 17 E. McQuillin, Municipal Corporations § 49.86 at 386 (3d ed. 1968) (emphasis added). See 1982 revised vol., § 49.86 at 355. The seminal case in this State on the matter is Baltimore v. Root, 8 Md. 95, 63 American Decisions 692 (1855), and attachment cases in this Court have been consistent in their adherence to the rule of Root. The cases were cited and summarized in the comprehensive opinion by Rodowsky, J., speaking for the Court in City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. at 301-304, 439 A.2d 1095. "[W]e read Root and its progeny to espouse the proposition that attachments simply are not authorized to be served on public officials [in the absence of a statute expressly authorizing such execution]." Id. at 304, 439 A.2d 1095. We observed:
 Our cases have said that the general provisions of attachment statutes were not intended to include public officials as garnishees, and we have long held that such attachments do not lie. * * * The historic pattern has been one of exclusion by construction in the absence of clear statutory inclusion.
 Id. at 311, 439 A.2d 1095. The rule of Root was explicitly affirmed in City of Baltimore v. Comptroller. We capsuled our holding in that case in Mass Transit v. Household Finance, 292 Md. 313, 315, 439 A.2d 1104 (1982), to be that
 a wage garnishment ... did not reach wages of an employee of Baltimore City, in the absence of a statute authorizing such execution to be laid in the hands of a public official.
 In City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. at 299, 439 A.2d 1095, we accepted Root's rationale for the rule, which it borrowed from Bulkley v. Eckert, 3 Pa. 368, 45 American Decisions 650 (1846):
 Great public inconvenience would ensue if money could be thus arrested in the hands of officers, and they be made liable to all the delay, embarrassment and trouble that would ensue from being stopped in the routine of their business, compelled to appear in court, employ counsel, and answer interrogatories, as well as take care that the proceedings are regularly carried on, and bail to return duly given. If a precedent of this kind were set there seems no reason why the State or county treasurer, or other fiscal officers of the commonwealth, or of municipal bodies, may not be subjected to the levying of attachments, which has never been attempted nor supposed to come within the attachment law.
 We emphasized in Mass Transit, 292 Md. at 316, 439 A.2d 1104, that the general rule is based upon considerations of public policy rather than the waiver of sovereign immunity. We explained:
 The policy of the law which prevents the laying of attachments in the hands of public officials seeks to prevent inconvenience and the disruption of public affairs. That principle operates independently of whether governmental immunity has been waived as to the garnishee. Questions of governmental immunity, or its waiver, are concerned with whether the State, or its agencies and instrumentalities, are subject to suit and a monetary judgment on claims asserted against them. Attachments served on public officials, however, raise the issue of whether the public official is subject to the process by which the creditor seeks to collect from his debtor, where that debtor is a creditor of the public garnishee. Even if the governmental entity does not have a sovereign immunity defense to the claim of its creditor against it, that claim does not become subject to attachment at the instance of a creditor of the claim holder.
 Id. at 316, 439 A.2d 1104. In other words, even if
 the General Assembly has waived the defense of governmental immunity as to [a municipality or other governmental agency], such a waiver as to suits against it would not make it amenable to attachments issued at the direction of third parties.
 Id. at 317, 439 A.2d 1104.
 City of Baltimore v. Comptroller involved the State (Comptroller of the Treasury) seeking to attach the wages of a Baltimore City employee to collect on a recorded lien for delinquent retail sales taxes. Id. at 292 Md. at 295, 439 A.2d 1095. Mass Transit involved a private judgment creditor seeking to attach the wages of two State employees to collect a private debt. Id. at 292 Md. at 314-315, 439 A.2d 1104. In each case, invoking the rule of Root, we held that the attachments could not reach the wages because there was no authorizing statute. City of Baltimore v. Comptroller 292 Md. at 311-312, 439 A.2d 1095; Mass Transit 292 Md. at 317, 439 A.2d 1104.
 The General Assembly got the message and responded promptly. It enacted Acts 1982, ch. 489, codified as Maryland Code (1975, 1983 Repl. Vol.) § 15-607 of the Commercial Law Article (CL), effective 1 June 1982.[1] The Act provided:
 Wages, due from or payable by the State, or a county, municipal corporation, or other political subdivision, and the public officers of the State or a county, municipal corporation, or other political subdivision to an individual, are subject to attachment process brought for the enforcement of the private legal obligations of the individual in the same manner and to the same extent as if the State, county, municipal corporation, or other political subdivision, and their respective public officers, were a private person.
 II
 "The inhabitants of the City of Baltimore are a corporation, by the name of the `Mayor and City Council of Baltimore.'" (Hereinafter Baltimore City.) Baltimore City Charter (1964 Revision, 1985 Repl. Vol.) Art. I, § 1. Among the general powers of Baltimore City is "[t]o provide for protection against fires, and to establish and to regulate all matters relating to a Fire Department." Id., Art. II, § 7. The power was implemented by Art. VII, § 45 of the City Charter upon the declaration that "[t]here shall be a Fire Department...." The Fire Department is a municipal agency, id., Art. I, § 2(j), of a municipal corporation, Baltimore City.
 The "Fire and Police Employees' Retirement System of the City of Baltimore" (the Retirement System), managed by a Board of Trustees, was established by the Baltimore City Code (1976) Art. 22, § 29. Its purpose is to provide "retirement allowances and death benefits ... for such officers and employees ... of the Fire Department of Baltimore City [among others] as are included in the membership [of the Retirement System]...."[2]
 Any member who has acquired five (5) or more years of service and who has been determined by a claims examiner to be mentally or physically incapacitated for the further performance of the duties of the member's job classification in the employ of Baltimore City, and that such incapacity is likely to be permanent, shall be retired by the Board of Trustees on an ordinary disability retirement....
 Id., § 34(c).
 Any member who has been determined by the claims examiner to be totally and permanently incapacitated for the further performance of the duties of his job classification in the employ of Baltimore City, as the result of an injury arising out of and in the course of the actual performance of duty, without wilful negligence on his part, shall be retired by the Board of Trustees on a special disability retirement.
 Id., § 34(e). Certain allowances are provided upon retirement for ordinary disability, id., § 34(d), and upon retirement for special disability, id., § 34(f).
 III
 Calvin Joseph Miller was an employee of the Fire Department of Baltimore City for 18 years and had attained the rank of lieutenant. He was a member of the Fire and Police Employees' Retirement System of the City of Baltimore. Two incidents which occurred in the performance of his duties, the first in February 1982 and the second in February 1984, led to his retirement. Both of the incidents, according to the Examiner for the Retirement System, who heard Miller's claim for special disability benefits, "resulted in depression, stress, and anxiety." On 16 November 1984, the Examiner found that Miller had
 clearly established by a preponderance of the evidence both medical as well as his testimony that he is mentally incapacitated to perform the duties of his job classification and that such incapacity is likely to be permanent.
 The Examiner decided that Miller was eligible for "Ordinary Disability Benefits."[3] Miller was retired by the Board of Trustees and began receiving the benefits as allowed by the Baltimore City Code, Art. 22, § 34(d).
 IV
 In the middle of 1983, Miller employed William D. Hooper, Jr., an attorney at law admitted to practice before the Court of Appeals of Maryland, and a partner in the law firm of Lentz, Hooper, Jacobs & Blevins, P.A., to represent him with respect to marital problems besetting him. Hooper performed the appropriate services, which culminated in a divorce. He submitted a bill for his fee in the amount of $1,764.10. The fee was not paid, and in December 1985 Hooper obtained a judgment in the Maryland District Court in Harford County for the amount due. The judgment was not satisfied. In the latter part of 1986, the District Court, on Hooper's request, issued a writ for "Garnishment on Wages," pursuant to Maryland Rule "3-646," on the judgment obtained, to be served on the "Administrator of the City of Baltimore Retirement Systems." Baltimore City, as garnishee, answered nulla bono, and filed a motion to quash the attachment. The motion was heard in the District Court and denied. On appeal, the Circuit Court for Harford County affirmed the judgment of the District Court. We granted the petition of Baltimore City for the issuance of a writ of certiorari.
 V
 The question the appeal requires us to answer is simply stated:
 May Hooper, a private judgment creditor, attach the allowances payable to Miller by Baltimore City?
 Here, as in City of Baltimore v. Comptroller and Mass Transit, the attachments cannot reach the allowances unless there is an authorizing statute. There is no authorizing statute. Neither public general law, nor public local law, nor municipal ordinance expressly permits allowances, disability income payments, or like benefits, such as are paid Miller by Baltimore City, to be attached. The Commercial Law Article, § 15-607, authorizes only that "wages" are subject to the attachment process. Therefore, the rule of Root prevails unless the allowances payable to Miller are "wages" within the contemplation of CL § 15-607.
 It is apparent that the authorization to attach wages due from or payable by governmental entities was by way of amendment to the Commercial Law Article for reasons suggested by the counsel for the House Judiciary Committee in her letter to a senator sponsoring the bill. See note 1 supra. Counsel enclosed copies of our opinions in City of Baltimore v. Comptroller and Mass Transit, and said:
 The Court found that the inability to attach public employee wages stems not from the bar of sovereign immunity but from the scope of the attachment procedure or mechanism. That is, the statutory mechanism for attachment in the Commercial Law Article does not reach governmental entities.
 Counsel concluded:
 For this reason, the amendments to SB 24 are drafted to amend the Commercial Law Article....
 It follows that "wages" in CL § 15-607 has the meaning of "wages" as defined in the Commercial Law Article under subtitle 6, "Attachment of Wages." CL § 15-601(c) declares:
 "Wages" means all monetary remuneration paid to any employee for his employment.
 Miller's status as an employee of the Fire Department of Baltimore City was terminated by his retirement by the Board of Trustees. Thereafter, he had no authority or obligations with respect to the Department. He had no duties to perform, and, in fact, it was determined that he no longer had the capacity to perform the functions of a fireman. The monies payable to him after his retirement were not "wages" within the meaning of CL § 15-601(c) because they did not represent "remuneration paid to any employee for his employment." Miller was no longer employed and no longer enjoyed the status of an employee. Furthermore, the nature of the allowances paid Miller, pursuant to Art. 22, § 34(d) of the Baltimore City Code upon his retirement for ordinary disability, in no wise falls within the definition of CL § 15-601(c) so as to be subject to attachment. They are monies to be paid in an amount fixed by legislative fiat as recompense for suffering a disability. We note that a part of the allowance may represent monies paid by the beneficiary by way of contributions to the Retirement System during his employment. Compare United States v. Williams, 279 Md. 673, 370 A.2d 1134 (1977), in which we found that military retirement pay is "wages" within the meaning of CL § 15-601(c) due to its nature and to the conditions of its entitlement to receive it, and we held that exemptions from wage garnishment do not apply when the underlying obligation is for alimony. Cf. Lookingbill v. Lookingbill, 301 Md. 283, 483 A.2d 1 (1984), in which we determined that the allowance received by the husband under a disability plan constituted marital property. Id. at 290-291, 483 A.2d 1. We hold that the allowances payable to Miller and sought to be attached are not "wages" within the contemplation of CL § 15-607.
 VI
 (A)
 Our determination that the allowances payable to Miller are not wages, and, thus, without the orbit of CL § 15-607, together with the lack of any other statute permitting the allowances to be subject to the attachment process, would appear to mark the end of the trail for Hooper. But he urges that by enacting § 15-607 the legislature "specifically waived sovereign immunity as it relates to the attachment process for the execution of judgments." And he posits, "[B]ecause of the enactment of this statute, all previous case law on this subject is no longer applicable."[4] It seems that Hooper was misled because in the code § 15-607 is headlined, "Waiver of Sovereign Immunity." But this phrase does not appear in SB 24 or in ch. 489, Acts 1982. It was not a part of the legislative enactment. Maryland Code (1957, 1987 Repl. Vol.) Art. 1, § 18, prescribes:
 The captions or headlines of the several sections of this Code which are printed in bold type, and the captions or headlines of the several subsections of this Code which are printed in italics or otherwise, are intended as mere catchwords to indicate the contents of the sections and subsections. They are not to be deemed or taken as titles of the sections and subsections, or as any part thereof; and, unless expressly so provided, they shall not be so deemed or taken when any of such sections and subsections, including the captions or headlines, are amended or reenacted.
 The headline "Waiver of Sovereign Immunity" has no relevance whatsoever with respect to the intent of the legislature in enacting § 15-607. Furthermore, it is perfectly obvious that the legislature was not concerned with sovereign immunity. The Senate Bill file contains an analysis of SB 24. Under the heading, "Why Necessary" is the explanation:
 The courts have refused to interpret the present statutes to permit attachment of wages paid by governmental entities. This is not because of sovereign or governmental immunity, but because the courts have said that as a matter of "public policy," governmental entities are not subject to attachment, in order to "prevent inconvenience and the disruption of public affairs."
 There is no indication whatsoever either in the language of the statute or in its legislative history that the General Assembly intended specifically or implicitly to waive sovereign immunity even if it related to the attachment process for the execution of judgments, or that it intended to reject the doctrine of sovereign immunity in any respect. Hooper's assertions to the contrary are utterly without foundation.
 (B)
 Hooper next pursues a sophism advanced by the circuit court. In City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. at 299, 439 A.2d 1095, we quoted with approval the rationale adopted by Root, 8 Md. at 101, for its general rule that governmental entities and public officials are not subject to garnishment. We have set out that rationale heretofore in this opinion. The circuit court judge repudiated the rationale in light of the enactment of § 15-607. He thought that the reason for the rule had "lost its factual basis." He asked a rhetorical question: "Is there any reason for limiting [garnishment laid on public officials] to wages as opposed to some other benefits being paid out?" He concluded: "On a factual basis, I certainly can't think of why there would be a distinction." He thought that the "legislature recognized that." Hooper grasps this view. He would have it that the legislature, by enacting Acts 1982, ch. 489 also rejected the public policy rationale of the Root rule, not only as to wages, but as to all other kinds of monies and property. Far from the "legislature recogniz[ing] that," it is abundantly clear it did not so intend. The legislature was concerned only with wages. The statute spoke only of wages. The analysis of the bill in the Senate Bill file under the heading, "What It Does" noted:
 The bill will permit a State or local employee's wages to be subject to attachment in the same way that any other employee's wages are subject to attachment.
 (Emphasis added.) Under the heading "Why Necessary" in the bill analysis, after referring to the rule we recognized in City of Baltimore v. Comptroller, and Mass Transit, was the statement: "The Committee saw no reason to retain this rule...." The rule in the context of our two cases pertained only to wages. The purpose of the statute, as announced in the Act, referred to "certain moneys," and those "certain moneys" in the body of the statute were confined to "wages." The validity of the Root rule, except as to "wages," was not one whit disturbed by the enactment of CL § 15-607. The circuit court judge was wrong, and Hooper's reliance on his view was misplaced.
 VII
 Earlier in this opinion, we noted that the question to be resolved is: "May Hooper, a private judgment creditor, attach the allowances payable to Miller by Baltimore City?" The question should be kept in sharp focus. It must not be blurred by matters which loom on the periphery, such as the doctrine of sovereign immunity and the various statutes providing exemption from execution on a judgment. At first glance they appear to be on point, but when probed, they prove to be irrelevant. We have seen that Hooper chased after sovereign immunity, and we have determined that the doctrine is not involved. Here, a private person was sued and a judgment obtained against him. The question was not whether Baltimore City was subject to suit and a monetary judgment on claims asserted against it. Therefore, a question of governmental immunity or its waiver was not called into play. Mass Transit, 292 Md. at 316, 439 A.2d 1104.
 Maryland has adopted a legislative scheme generally to exempt from garnishment, execution, attachment or other process, pension payments, benefits, and similar allowances paid under various pension systems, public and private.[5] The true question here was blurred by the District Court, the circuit court, and Hooper in looking to two of these legislative exemptions. The Baltimore City Code, Art. 22, § 38, provides, with respect to the Fire and Police Employees' Retirement System of the City of Baltimore, from which Miller's allowances emanated:
 The right of a person to a pension, an annuity or a retirement allowance, to the return of contributions, the pension, annuity or retirement allowance itself, any optional benefit or death benefit, or any right or benefit accrued or accruing to any person under the provisions of this subtitle, and the moneys in the various funds created by this subtitle, shall not be subject to execution, garnishment, attachment, or any other process whatsoever and shall be unassignable except [for certain deductions authorized by the retired member in writing].[6]
 Maryland Code (1974, 1984 Repl. Vol.) § 11-504(b) of the Courts and Judicial Proceedings Article (CJ) designates certain "items [which] are exempt from execution on a judgment." Paragraph (2) of subsection (b) specifies as exempt
 [m]oney payable in the event of sickness, accident, injury, or death of any person, including compensation for loss of future earnings.
 The paragraph explains:
 This exemption includes but is not limited to money payable on account of judgments, arbitrations, compromises, insurance, benefits, compensation, and relief.
 But, paragraph (2) continues:
 Disability income benefits are not exempt if the judgment is for necessities contracted for after the disability is incurred.[[7]]
 The circuit court judge thought that the "[Baltimore City] Code provision, if applied, would bar the attachment." It appeared to him, however, that there was "a conflict between General Law and the law of Baltimore City." It was his "understanding in that context, the General Law does prevail." So he looked to CJ § 11-504(b)(2). He concluded that the District Court judge was not clearly erroneous in his determination that Miller contracted for Hooper's services after the disability was incurred, and that the District Court judge was right in concluding that those services were "necessities" in the contemplation of CJ § 11-504(b). Therefore, the judgment on the debt was "for necessities contracted for after the disability [was] incurred" and was not exempt from execution. The circuit court judge ruled accordingly.
 The circuit court, as well as the District Court, and Hooper, missed the point. Whether the allowances payable to Miller were exempt or not exempt from execution on a judgment was of no matter. It is the Root rule, still alive and viable, except as to wages, which governs in this case, not the exemption statutes. As we have seen, there is no statute expressly authorizing the attachment here sought, and in the absence of such a statute, "attachments simply are not authorized to be served on public officials [or municipal corporations]...." City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. at 304, 439 A.2d 1095. When we decided City of Baltimore v. Comptroller and Mass Transit, CJ § 11-504(e) prescribed: "The exemptions in this section do not apply to wage attachments." Nevertheless, we applied the Root rule to bar the attachment, following "[t]he historic pattern ... of exclusion by construction in the absence of clear statutory inclusion." City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. at 311, 439 A.2d 1095. We do not reach the questions of which exemption statute prevails, or whether the District Court judge was clearly erroneous in his judgment on the evidence as to when the disability was incurred, or if the services here constituted "necessities." We apply the Root rule, and under that rule the Circuit Court for Harford County erred in affirming the District Court's denial of the motion of Baltimore City to quash the writ of garnishment. We so hold.
 JUDGMENT OF THE CIRCUIT COURT FOR HARFORD COUNTY REVERSED; COSTS TO BE PAID BY APPELLEES.
 NOTES
 [1] It is perfectly clear that in enacting chapter 489 of the Acts of 1982 the General Assembly had in mind our decisions in City of Baltimore v. Comptroller, 292 Md. 293, 439 A.2d 1095 (1982), and Mass Transit v. Household Finance, 292 Md. 313, 439 A.2d 1104 (1982). Chapter 489 evolved from SB 24 which was referred to the Senate Judicial Proceedings Committee. In the Senate Bill file on SB 24, there is a letter from the counsel of the House Judiciary Committee, under date of 22 January 1982, to a senator sponsoring the bill, enclosing copies of our opinions in City of Baltimore v. Comptroller and Mass Transit. Counsel commented that the Court of Appeals found that
 the statutory mechanism for attachment in the Commercial Law Article does not reach governmental entities. It was suggested that a statute authorizing the execution of a writ of attachment to be laid in the hands of a public official might be the answer.
 [2] The "Employees' Retirement System of the City of Baltimore" was also established by the Baltimore City Code (1976) Art. 22, § 2. Its purpose is to provide "retirement allowances, pensions and other incidental benefits ... for employees of the City of Baltimore who become members of this retirement system."
 [3] The Claims Examiner observed that Miller "does not qualify under the governing ordinance for Special Disability Retirement Benefits because he is not physically incapacitated." The Examiner noted, however, that the ordinance "permits the granting of Ordinary Disability [Benefits] upon a finding of either physical or mental incapacity to perform the duties of the member's job classification."
 [4] Hooper states that the circuit court, "in its opinion, recognized that sovereign immunity had been abrogated by the Legislature." He urges that this conclusion by the circuit court was not "clearly erroneous." We point out that the issue, if relevant, would be a matter of law, beyond the range of judicial discretion or judgment on the evidence. The "clearly erroneous" rule would not be involved; the court would be either right or wrong as a matter of law.
 [5] See, for example, the following sections of Maryland Code (1957, 1983 Repl. Vol., 1987 Cum.Supp.) Art. 73B: § 17(c) (applies to pensions paid by the State and its subdivisions); § 96(c) (Teachers' Retirement System); § 125(c) (Employees' Pension System); § 152(c) (Teachers' Pension System). See also Maryland Code (1957, 1985 Repl. Vol.) Art. 88B, § 31 (State Police  Pensions); Baltimore City Code (1976) Art. 22, §§ 11 and 38; Maryland Code (1974, 1984 Repl. Vol.) § 11-504(b)(2) of the Courts and Judicial Proceedings Article.
 [6] Hooper refers to § 11 of the Baltimore City Code. Section 11, although comparable to § 38, concerns the Employees' Retirement System of the City of Baltimore (see note 2, supra) not the Fire and Police Employees' Retirement System of the City of Baltimore with which we are involved in this case.
 [7] Prior to 1980, the exclusion from exemption from execution on a judgment which then appeared in subsection (a), paragraph (2) of § 11-504 of the Courts and Judicial Proceedings Article, Md.Code (1974), referred to "necessaries." In Acts 1980, ch. 546, "necessaries" was changed to "necessities." It remained "necessities" when Acts 1981, ch. 765 redesignated former subsection (a) as subsection (b) and rewrote paragraph (2), and it is "necessities" today. The Editor's Notes provide no clue to why the change was made.


text:
 7.4.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 93/32
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 3/2011
 z 11. februára 2011,
 ktorým sa mení a dopĺňa príloha XIV (Hospodárska súťaž) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Príloha XIV k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 130/2010 z 10. decembra 2010 (1).
 (2)
 Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1217/2010 zo 14. decembra 2010 o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na niektoré kategórie dohôd o výskume a vývoji (2) sa má začleniť do dohody.
 (3)
 Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1218/2010 zo 14. decembra 2010 o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na niektoré kategórie dohôd o špecializácii (3) sa má začleniť do dohody.
 (4)
 Platnosť nariadení Komisie (ES) č. 2658/2000 (4) a (ES) č. 2659/2000 (5), ktoré boli začlenené do dohody, sa skončila 31. decembra 2010, a preto je potrebné odkaz na ne v rámci dohody vypustiť,
 ROZHODLA TAKTO:
 Článok 1
 Príloha XIV k dohode sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Znenie bodu 6 [nariadenie Komisie (ES) č. 2658/2000] sa nahrádza takto:
 „32010 R 1218: nariadenie Komisie (EÚ) č. 1218/2010 zo 14. decembra 2010 o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na niektoré kategórie dohôd o špecializácii (Ú. v. EÚ L 335, 18.12.2010, s. 43).“
 2.
 Znenie bodu 7 [nariadenie Komisie (ES) č. 2659/2000] sa nahrádza takto:
 „32010 R 1217: nariadenie Komisie (EÚ) č. 1217/2010 zo 14. decembra 2010 o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na niektoré kategórie dohôd o výskume a vývoji (Ú. v. EÚ L 335, 18.12.2010, s. 36).“
 Článok 2
 Znenie nariadení (ES) č. 1217/2010 a (ES) č. 1218/2010 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 12. februára 2011 pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody (6). Uplatňuje sa od 1. januára 2011.
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 11. februára 2011
 Za Spoločný výbor EHP
 úradujúci predseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Ú. v. EÚ L 85, 31.3.2011, s. 14.
 (2) Ú. v. EÚ L 335, 18.12.2010, s. 36.
 (3) Ú. v. EÚ L 335, 18.12.2010, s. 43.
 (4) Ú. v. ES L 304, 5.12.2000, s. 3.
 (5) Ú. v. ES L 304, 5.12.2000, s. 7.
 (6) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


text:
 |
 52012PC0666
 Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse rakendamisotsust 2009/1008/EL, millega lubatakse Läti Vabariigil pikendada meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 193 /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Vastavalt nõukogu 28. novembri 2006. aasta
 direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (edaspidi
 „käibemaksudirektiiv”)) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni
 ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmed kõnealuse
 direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada maksu kogumise
 menetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või
 maksustamise vältimist.
 Komisjonis 20. aprillil 2012 registreeritud
 kirjaga taotles Läti Vabariik (edaspidi „Läti”) luba jätkata ühe meetme
 kohaldamist, milleks on tehtud erand käibemaksudirektiivi artiklist 193.
 Vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 395 lõikele 2 teavitas komisjon teisi
 liikmesriike 30. juuli 2012. aasta kirjaga Läti esitatud taotlusest
 (Hispaaniat teavitati 31. juuli 2012. aasta kirjaga). Komisjon teatas 2.
 augusti 2012. aasta kirjaga Lätile, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik
 teave.
 Üldine taust
 Läti taotleb luba pikendada metsamaterjali
 tarnete puhul pöördmaksustamise korra senist kohaldamist. Läti esitatud teabest
 nähtub, et Läti metsamaterjaliturul domineerivad endiselt väikeettevõtjad ja
 üksikisikust tarnijad, kes sageli kaovad ilma maksuhaldurile makse maksmata,
 olles jätnud tarbijale kehtiva arve käibemaksu mahaarvamiseks.
 Kui saaja on maksukohustusliku isikuna
 käibemaksukohuslane, vastutab pöördmaksustamise korra kohaselt maksuhaldurile
 käibemaksu tasumise eest tema. Praktikas on selle tulemuseks, et metsamaterjali
 tarnija ei võta käibemaksu kliendilt, kes, omades täielikku õigust
 mahaarvamiseks, deklareerib ja arvab samas maha asjaomase käibemaksu; sellega
 kõrvaldab ta vajaduse teha tegelik makse riigikassasse. Sellist süsteemi
 kasutatakse Läti territooriumil ja sel ei ole mõju piiriülestele tehingutele.
 Kõnealune erand (erand tookord kohaldatud
 kuuendast direktiivist,[1]
 mis asendati sisu oluliselt muutmata käibemaksudirektiiviga) tehti algselt
 2003. aasta ühinemisaktis,[2]
 täpsemalt selle VIII lisa 7. peatüki punkti 1 alapunktis b kuni 30. aprillini
 2005. Seejärel pikendati meetme kohaldamisaega nõukogu 24. jaanuari 2006. aasta
 otsusega 2006/42/EÜ[3]
 31. detsembrini 2009 ja nõukogu 7. detsembri 2009. aasta otsusega 2009/1008/EL[4] kuni 31. detsembrini 2012.
 Komisjon saab aru, et olukord, mille alusel
 esialgne erand võimaldati, kestab edasi. Läti väidab, et terve rea näitajate
 kohaselt on käibemaksupettuste oht selles sektoris ikka veel suur. Seepärast
 tuleks erandit pikendada veel üheks piiratud ajavahemikuks.
 Kuid kuna erandit on kohaldatud juba üsna
 pikka aega, tuleks juhul, kui Läti taotleb erandi edasist pikendamist pärast
 aastat 2015, esitada komisjonile koos uue taotlusega 1. aprilliks 2015 ka
 hindamisaruanne.
 Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
 Sarnaseid erandeid käibemaksudirektiivi
 artiklist 193 on võimaldatud ka muudele liikmesriikidele.
 Kooskõla Euroopa Liidu muude
 tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
 Ei kohaldata.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
 KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 Konsulteerimine huvitatud isikutega
 Ei ole asjakohane.
 Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja
 kasutada.
 Mõju hindamine
 Kavandatud otsuse eesmärk on võidelda
 käibemaksust kõrvalehoidumise vastu Lätis metsamaterjalide turustamisel ja
 seega on sellel positiivne mõju.
 Erandi kitsa reguleerimisala ning piiratud
 kohaldamisaja tõttu on mõju siiski igal juhul piiratud.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 Kavandatud meetmete kokkuvõte
 Lubada Lätil pikendada meetme kohaldamist,
 millega tehakse erand käibemaksudirektiivi artiklist 193 ja mis seisneb
 metsamaterjali turustamisel pöördmaksustamise korra kasutamises.
 Õiguslik alus
 Käibemaksudirektiivi artikkel 395.
 Subsidiaarsuse põhimõte
 Kooskõlas käibemaksudirektiivi artikliga 395
 peab liikmesriik, kes soovib kasutusele võtta meetmeid, millega tehakse erand
 kõnealusest direktiivist, saama nõukogult loa nõukogu otsuse kujul. Seepärast
 on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
 Proportsionaalsuse põhimõte
 Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
 kooskõlas järgmistel põhjustel.
 Otsus käsitleb liikmesriigile tema enda
 taotlusel antud luba ja sellega ei määrata mingeid kohustusi.
 Erimeede on erandi piiratud reguleerimisala
 arvestades kooskõlas taotletava eesmärgiga.
 Vahendi valik
 Käibemaksudirektiivi artikli 395 kohaselt on
 erandi tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni
 ettepaneku põhjal nõukogus ühehäälselt antud loa alusel. Lisaks on nõukogu
 otsus sobivaim vahend, sest selle saab adresseerida üksikule liikmesriigile.
 4. MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
 5. TÄIENDAV TEAVE
 Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel
 Ettepanek sisaldab aegumisklauslit.
 2012/0315 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega muudetakse rakendamisotsust
 2009/1008/EL, millega lubatakse Läti Vabariigil pikendada meetme kohaldamist,
 millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist
 käibemaksusüsteemi) artiklist 193
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja
 Euroopa Liidu toimimise lepingut,
 võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
 aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[5] eriti selle artikli 395 lõiget
 1,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1) Komisjonis 20. aprillil 2012
 registreeritud kirjaga taotles Läti Vabariik luba jätkuvalt kohaldada meedet,
 millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ sätetest, mis käsitlevad
 maksuhaldurile käibemaksu maksmise eest vastutavat isikut.
 (2) Vastavalt direktiivi
 2006/112/EÜ artikli 395 lõikele 2 teavitas komisjon 30. juuli 2012. aasta
 kirjaga teisi liikmesriike Läti taotlusest. Hispaaniat teavitati taotlusest 31.
 juuli 2012. aasta kirjaga. Komisjon teatas 2. augusti 2012. aasta kirjaga
 Lätile, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
 (3) Metsamaterjali turustamisega
 tegelevad Lätis peamiselt kohalikud väikesed ettevõtjad ja üksikisikust
 tarnijad. Kõnealuse turu ja metsamaterjali turustamisega tegelevate ettevõtjate
 eripärast tingituna on toimunud maksupettusi, mida maksuhalduril on raske
 kontrollida. Kuritarvitustega võitlemiseks lisati Läti käibemaksuseadusesse
 eriklausel, millega sätestatakse, et metsamaterjali turustamisel on
 maksukohustuslaseks maksustatavate kaupade ja teenuste saaja. Meede on erand
 direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193, millega nähakse ette, et siseriikliku
 süsteemi alusel vastutab käibemaksu tasumise eest maksukohustuslane, kelle
 kaubatarned või teenuste osutamine on maksustatud käibemaksuga.
 (4) Õiguslik ja reaalne olukord,
 mis õigustas erandi tegemist nõukogu 7. detsembri 2009. aasta rakendusotsusega
 2009/1008/EL, millega lubatakse Läti Vabariigil pikendada meetme kohaldamist,
 millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist
 käibemaksusüsteemi) artiklist 193,[6]
 ei ole muutunud. Läti esitatud teabe alusel näib, et käibemaksupettuse oht
 kõnealuses sektoris on endiselt suur. Seepärast tuleks Lätile anda luba
 kohaldada meedet veel ühe piiratud ajavahemiku jooksul.
 (5) Kui Läti kavatseb taotleda
 erandi veelkordset pikendamist pärast 2015. aastat, peaks ta esitama koos
 pikendamistaotlusega komisjonile aruande meetme kohaldamise kohta hiljemalt 30.
 märtsiks 2015.
 (6) Erandil ei ole negatiivset
 mõju käibemaksust tulenevatele ELi omavahenditele.
 (7) Seepärast tuleks otsust
 2009/1008/EL vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Otsust 2009/1008/EL muudetakse järgmiselt:
 (1) artiklis 2 asendatakse kuupäev „31.
 detsember 2012” kuupäevaga „31. detsember 2015”;
 (2) lisatakse järgmine artikkel 2a:
 „Artikkel 2a
 Käesoleva otsusega ettenähtud meetme
 pikendamise taotlus esitatakse komisjonile hiljemalt 30. märtsiks 2015 ja
 sellele lisatakse aruanne käesoleva meetme rakendamise kohta.”
 Artikkel 2
 Käesolev otsus
 on adresseeritud Läti Vabariigile.
 Brüssel,
 Nõukogu
 nimel
 eesistuja
 [1] Nõukogu direktiiv 77/388/EMÜ, 17. mai 1977,
 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise
 kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, 13.6.1977, lk
 1).
 [2] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.
 [3] ELT L 25, 28.1.2006, lk 31.
 [4] ELT L 347, 24.12.2009, lk 30.
 [5] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.
 [6] ELT L 347, 24.12.2009, lk 30.