text:
 |
 52013PC0130
 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 261/2004 ja matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta 9 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta /* COM/2013/0130 final - 2013/0072 (COD) */
 PERUSTELUT
 1. EHDOTUKSEN TAUSTA
 1.1. Voimassa oleva
 lainsäädäntökehys
 Asetus (EY) N:o 261/2004[1] velvoittaa lentoliikenteen harjoittajat matkustushäiriön olosuhteista
 riippuen
 –
 tarjoamaan matkustajille apua, kuten aterioita,
 virvokkeita, puheluita ja hotellimajoitusta;
 –
 tarjoamaan uudelleenreititystä ja korvauksia;
 –
 maksamaan lentomatkan pituudesta riippuen jopa
 600 euron kiinteämääräisen korvauksen matkustajaa kohti;
 –
 ilmoittamaan matkustajille ennakkoon heidän
 oikeuksistaan.
 Lentoyhtiön ei tarvitse maksaa taloudellista
 korvausta, jos se pystyy osoittamaan, että peruutus tai viivästyminen johtui
 poikkeuksellisista olosuhteista. Huolenpitoa ja apua koskevat velvoitteet sen
 sijaan ovat voimassa myös näissä tilanteissa.
 Lisäksi asetus velvoittaa jäsenvaltiot perustamaan
 kansallisia täytäntöönpanoelimiä varmistamaan asetuksen moitteettoman
 soveltamisen.
 Mainittuun asetukseen perustuvia matkustajien
 oikeuksia ei pidä sekoittaa oikeuksiin, jotka perustuvat Montrealin
 yleissopimukseen. Yleissopimuksessa määrätään matkustajille aiheutuneesta
 yksilöitävissä olevasta vahingosta, joka arvioidaan tapauskohtaisesti
 matkustajan henkilökohtaisten olosuhteiden perusteella. Asetuksessa (EY) N:o
 261/2004 puolestaan määritellään (apuun ja huolenpitoon liittyvät) yhdenmukaiset
 oikeudet, joita sovelletaan kaikkiin matkustajiin näiden henkilökohtaisista
 olosuhteista riippumatta.
 Montrealin yleissopimuksen (sellaisena kuin se on otettu osaksi EU:n lainsäädäntöä asetuksella
 (EY) N:o 2027/97[2])
 mukaan matkustajalla voi olla oikeus (enintään noin 1 200 euron)
 korvaukseen matkatavaroiden käsittelyvirheiden yhteydessä, paitsi jos
 lentoyhtiö voi osoittaa ryhtyneensä kaikkiin kohtuullisiin toimiin vahinkojen
 välttämiseksi tai jos tällaisia toimia ei ollut mahdollista toteuttaa. Toisin
 kuin asetuksessa (EY) N:o 261/2004, asetuksessa (EY) N:o 2027/97 ja Montrealin
 yleissopimuksessa ei edellytetä täytäntöönpanoelinten perustamista niiden
 moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi.
 1.2. Viimeaikainen kehitys
 Lentoyhtiöt eivät monesti tarjoa matkustajille
 niitä oikeuksia, joihin näillä olisi oikeus lennolle pääsyn epäämisen, lennon
 pitkäaikaisen viivästymisen tai peruuttamisen tai matkatavaroiden
 käsittelyvirheiden johdosta erityisesti asetuksen (EY) N:o 261/2004, jäljempänä
 ’asetus’, ja asetuksen (EY) N:o 2027/97 nojalla.
 Komission lokakuussa 2010 julkaisemassa
 asiakirjassa ”Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2010:
 unionin kansalaisoikeuksien esteiden poistaminen”[3] ilmoitetaan toimista, joilla
 varmistetaan matkustajien yhteiset EU:n laajuiset oikeudet, joita sovelletaan
 kaikkiin liikennemuotoihin, sekä näiden oikeuksien riittävän hyvä valvonta.
 Komission liikennettä koskevassa
 valkoisessa kirjassa, joka hyväksyttiin 28. maaliskuuta 2011, mainitaan
 seuraava aloite: ”Kehitetään yhtenäinen tulkinta matkustajien oikeuksia
 koskevasta EU:n lainsäädännöstä sekä sen noudattamisen yhdenmukaista ja
 tehokasta valvontaa. Tavoitteena on varmistaa sekä alan toimijoille
 tasavertaiset toimintaolosuhteet että yhteiseurooppalainen suojataso
 kansalaisten oikeuksille.”[4]
 Huhtikuun 11. päivänä 2011 julkaistussa
 komission tiedonannossa[5] todettiin, että asetuksen (EY) N:o 261/2004
 tekstin harmaat alueet ja aukot ovat johtaneet säännösten erilaisiin
 tulkintoihin ja epäyhtenäiseen täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. Lisäksi
 matkustajien on vaikea käyttää omia oikeuksiaan.
 Euroopan parlamentti antoi 29. maaliskuuta 2012 päätöslauselman[6] vastauksena edellä mainittuun
 komission tiedonantoon. Se pitää matkustajien luottamuksen palauttamisen
 kulmakivenä sitä, että jäsenvaltiot ja lentoyhtiöt soveltavat asianmukaisesti
 nykyisiä sääntöjä, että oikeussuojakeinot ovat riittävät ja yksinkertaiset ja
 että matkustajille annetaan täsmällistä tietoa heidän oikeuksistaan. Euroopan
 parlamentti pahoittelee sitä, että kansalliset täytäntöönpanoelimet eivät aina
 varmista matkustajien oikeuksien tosiasiallista toteutumista, ja kehottaa
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 osalta selventämään matkustajien oikeuksia ja
 erityisesti käsitettä, joka koskee ”poikkeuksellisia olosuhteita”.
 EU:n lainsäädännön on oltava täysin perusoikeuskirjan[7] mukaista. Tarkemmin
 sanottuna 38 artiklan mukaan kaikissa unionin politiikoissa olisi
 saavutettava korkeatasoinen kuluttajansuoja. Muihin olennaisiin määräyksiin
 kuuluvat esimerkiksi oikeus henkilötietojen suojaan (8 artikla),
 kaikenlaisen syrjinnän kieltäminen ja vammaisten sopeutuminen yhteiskuntaan
 (21 ja 26 artiklat) sekä oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja
 puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla).
 Oikeuskäytännöllä
 on ollut ratkaiseva merkitys asetuksen tulkinnassa. Yhteisöjen tuomioistuin on
 todennut asiassa C-344/04 (IATA) antamassaan tuomiossa asetuksen olevan täysin
 Montrealin yleissopimuksen mukainen ja kyseisten kahden oikeudellisen välineen
 täydentävän toisiaan. Asiassa C-549/07 (Wallentin-Hermann) antamassaan
 tuomiossa tuomioistuin selvensi, milloin ilma-aluksessa ilmennyttä teknistä
 vikaa ei pitäisi pitää ”poikkeuksellisena olosuhteena”. Asiassa Sturgeon
 (yhdistetyt asiat C-402/07 ja C-432/07) tuomioistuin katsoi, että vähintään
 kolmen tunnin myöhästyminen saapumisajasta oikeuttaa matkustajan korvauksiin.
 Tämän ehdotuksen
 tarkoituksena on edistää lentomatkustajien etua varmistamalla, että
 lentoliikenteen harjoittajat noudattavat matkustajien korkeatasoista suojelua
 koskevia säännöksiä matkustushäiriöiden aikana, ottaen samalla huomioon
 lentoliikenteen alaan kohdistuvat taloudelliset vaikutukset sekä varmistaen,
 että lentoliikenteen harjoittajat toimivat vapautetuilla markkinoilla
 yhdenmukaistetuin ehdoin.
 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINNIN
 TULOKSET
 2.1. Kuulemisprosessi
 Julkisessa kuulemisessa, joka järjestettiin
 19.12.2011–11.3.2012, saatiin 410 kannanottoa. Tulokset ovat saatavilla
 komission verkkosivustolla[8].
 Lisäksi kaikkien sidosryhmien keskuudesta valittiin 98 edustajaa, joita konsultti
 haastatteli henkilökohtaisesti ja yksityiskohtaisemmin.
 Lopuksi komissio ja Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitea järjestivät 30. toukokuuta 2012 konferenssin, jossa
 sidosryhmillä oli mahdollisuus ottaa kantaa julkisen kuulemisen tuloksiin.
 Puheenvuorot ja konferenssin pöytäkirja ovat saatavilla komission
 verkkosivustolla[9].
 Kuluttajien ja matkustajien edustajat käsittelivät lähinnä sääntöjen noudattamisen laiminlyöntiä ja
 puutteellista täytäntöönpanoa erityisesti viivästysten yhteydessä maksettavien
 korvausten osalta. Lentoyhtiöt ja niitä edustavat järjestöt katsoivat
 pääasiassa, että asetuksen aiheuttamat kustannukset ovat liialliset, etenkin
 kun lentoyhtiöillä on rajoittamaton korvausvastuu tapahtumista, jotka eivät ole
 niiden syytä (esim. vulkaanisen tuhkapilven aiheuttama kriisi huhtikuussa
 2010). Lentoyhtiöt kritisoivat voimakkaasti asiassa Sturgeon annettua tuomiota,
 jonka ne katsovat aiheuttavan liiallisia kustannuksia. Matkatoimistojen ja
 matkanjärjestäjien liittojen näkemykset myötäilivät lentoyhtiöiden
 käsityksiä, vaikka erojakin oli esimerkiksi suhteessa uudelleenreititystä
 koskevaan oikeuteen sekä siihen, miten suhtaudutaan ns. no show -tapauksiin eli
 lentolipun jonkin osan käyttämättä jättämiseen. Lentoasemat vastustivat
 voimakkaasti sitä, että niille asetettaisiin velvollisuuksia tarkistetulla
 asetuksella.
 Kuulemiseen vastanneet kansalliset ja
 alueelliset viranomaiset olivat useimmissa kysymyksissä samoilla linjoilla
 kuluttajia ja matkustajia edustavien liittojen kanssa, mutta olivat näitä huolestuneempia
 taloudellisista, talousarvioon liittyvistä ja oikeudellisista rajoitteista.
 2.2. Vaikutusten arviointi
 Komissio on arvioinut neljää
 toimintavaihtoehtoa lentomatkustajien oikeuksien soveltamisen ja
 täytäntöönpanon parantamiseksi. Ne eroavat toisistaan siinä, kuinka tehokkaampi
 valvonta ja lentoyhtiöille annettavat mukautetut taloudelliset kannusteet
 suhtautuvat toisiinsa: suuremmat kustannukset kannustavat lentoyhtiöitä
 pienentämään sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja pyrkimään siihen,
 että matkustajat eivät voisi hyödyntää oikeuksiaan, vahvempi
 seuraamuspolitiikka puolestaan kannustaa sääntöjen noudattamiseen. Näin ollen
 niissä vaihtoehdoissa, joissa asetuksesta johtuvien velvoitteiden kustannukset
 ovat korkeammat, on myös täytäntöönpanopolitiikan oltava tiukempaa ja paremmin
 koordinoitua – ja päinvastoin.
 Tällaiseen valintaan päädyttiin, koska
 keskittyminen pelkästään täytäntöönpanoon ilman sen seikan huomioimista, että
 sääntöjen noudattamisesta aiheutuu taloudellisia pidäkkeitä, edellyttäisi
 huomattavien julkisten resurssien antamista täytäntöönpanoelinten käyttöön.
 Vaihtoehto 1: keskittyminen taloudellisiin
 kannusteisiin (lievä muutos valvonnassa): Vaihtoehdossa
 1 täytäntöönpanoa koordinoidaan paremmin lähinnä tehostamalla tiedonkulkua
 kansallisten täytäntöönpanoelinten ja komission välillä. Vaihtoehdossa
 keskitytään pääasiassa kustannusten vähentämiseen korvaamalla osa huolenpitoon
 liittyvistä velvoitteista (ateriat, majoitus) lentoyhtiöiden velvoitteella
 ehdottaa matkustajille vapaaehtoista vakuutusta.
 Vaihtoehto 2: tehokkaamman
 valvontapolitiikan yhdistäminen taloudellisiin kannusteisiin: Valvontapolitiikkaa tehostetaan vahvistamalla kansallisten
 täytäntöönpanoelinten koordinointia. Kansalliset täytäntöönpanoelimet
 velvoitettaisiin toimittamaan komissiolle parempia tietoja toiminnastaan, ja
 komissio voisi pyytää tutkimuksia etenkin sellaisissa tapauksissa, joissa
 mukana on useita jäsenvaltioita. Huolenpidon ja avun tehostamisesta aiheutuvat
 lisäkustannukset korvataan mukauttamalla taloudellisen korvauksen
 kokonaismäärää. Tämä voidaan toteuttaa pienentämällä korvausmaksujen tiheyttä
 kahdella vaihtoehtoisella tavalla.
 ·
 Tapa 2a: nostetaan
 nykyisestä kolmesta tunnista ainakin viiteen tuntiin se odotusaika, jonka
 kuluttua matkustajalla on viivästymisen yhteydessä oikeus korvaukseen.
 ·
 Tapa 2b: laajennetaan
 ”poikkeuksellisten olosuhteiden” käsite kattamaan useimmat tekniset häiriöt.
 Vaikutustenarviointiraportissa analysoidaan
 tapojen 2a ja 2b osalta, olisiko kertaluonteisen korvauksen määrän uudesta
 tarkistamisesta hyötyä.
 Vaihtoehdossa 2 pitkäkestoisiin
 poikkeuksellisiin tapahtumiin liittyvä majoitusvelvollisuus rajattaisiin
 kolmeen tai neljään päivään. Matkustajille aiheutuvien vaikutusten
 vähentämiseksi käyttöön otetaan valmiussuunnittelu sekä uudelleenreitityksen
 nopeuttaminen.
 Vaihtoehto 3: keskittyminen valvontaan: Tässä vaihtoehdossa keskitytään pelkästään valvonnan tehostamiseen ja
 selkiytetään voimassa olevia matkustajien oikeuksia niiden soveltamisen
 tehostamiseksi.
 Vaihtoehto 4: keskitetty valvonta: Vaihtoehdossa 4 keskitytään täysin keskitettyyn valvontapolitiikkaan,
 jonka on torjuttava sääntöjen noudattamisesta aiheutuvien kulujen synnyttämiä
 kielteisiä vaikutuksia. Tähän vaihtoehtoon sisältyykin keskitetty
 EU-täytäntöönpanoelin.
 Vaihtoehtoihin 3 ja 4 kuuluu lentolippujen
 hintaan sisältyvällä maksulla rahoitettava erityisrahasto, joilla
 varmistettaisiin huolenpidon jatkuminen pitkäkestoisten poikkeuksellisten
 tapahtumien yhteydessä maksamalla takaisin ainakin osa lentoyhtiölle aiheutuneista
 kustannuksista.
 Kaikilla toimintavaihtoehdoilla on ainakin
 seuraavat yhteiset piirteet:
 ·
 tiettyjen seikkojen selkiyttäminen (esim. edellä
 mainitut poikkeukselliset olosuhteet, uudelleenreititystä koskevat velvoitteet,
 huolenpito, jos matkustajat joutuvat odottamaan koneessa kenttäalueella,
 oikeudet jatkoyhteydestä myöhästymisen yhteydessä;
 ·
 yleisen valvonnan ja yksittäisten valitusten
 käsittelyn erottaminen toiminnallisesti toisistaan siten, että jälkimmäisestä
 voisivat huolehtia vaihtoehtoiseen riidanratkaisuun liittyvät elimet; sekä
 lentoliikenteen harjoittajiin että yksittäisistä valituksista huolehtiviin
 elimiin sovellettaisiin selkeitä valitustenkäsittelymenettelyitä
 (enimmäisvastausajat mukaan luettuina);
 ·
 muiden markkinatoimijoiden saaminen mukaan:
 tehostetaan lentoyhtiöiden mahdollisuuksia käynnistää korvauksenhakumenettely
 häiriöistä vastuussa olevia kolmansia osapuolia kohtaan, laaditaan lentoasemien
 käyttäjien keskuudessa valmiussuunnitelmia.
 Vaikutustenarvioinnin päätelmänä vaihtoehtoa 2
 pidetään muita suositeltavampana, sillä se parantaisi matkustajien oikeuksia
 kaikkein tehokkaimmin ja tuloksellisimmin ottaen samalla huomioon
 lentoliikenteen alaan kohdistuvat taloudelliset vaikutukset. Tapaa 2a pidetään
 lievästi tapaa 2b parempana, koska odotusajan pitäminen liian lyhyenä (kuten
 tavassa 2b) saattaisi lisätä peruutuksia ja koska tapa 2a varmistaa paremman
 johdonmukaisuuden korvauksia ja palautuksia koskevien oikeuksien välillä
 (molemmat oikeudet syntyvät aikaisintaan 5 tunnin kuluttua). Vaikutustenarvioinnissa
 ei oteta kantaa siihen, mitkä vaihtoehdosta 2a juontuvista jatkotoimista
 olisivat parhaita (esim. mukautetut korvaustasot ja/tai useammanmittaiset
 viivästymiskorvauksiin vaikuttavat odotusajat).
 Lentoliikenteen harjoittajille sääntöjen
 noudattamisesta aiheutuvat kustannukset olisivat vaihtoehdossa 2 samat kuin nyt
 voimassa olevassa asetuksessa, mutta niiden kasvupotentiaali olisi rajallisempi
 tapauksessa, jossa yhä useammat matkustajat vaativat korvauksia, tai
 pitkäkestoisten poikkeuksellisten tapahtumien yhteydessä.
 Komissio on päättänyt tehdä ehdotuksen, joka
 myötäilee vaikutustenarvioinnin päätelmää eli vastaa sen vaihtoehtoa 2a ja
 johon sisältyy yhtenäinen, kaikkiin EU:n sisäisiin matkoihin sovellettava
 korvausoikeuden synnyttävä viiden tunnin odotusaikaraja. Jatkotoimien osalta
 ehdotuksessa ei muuteta korvausrajoja, mutta siinä pidennetään
 viivästymiskorvauksiin vaikuttavaa odotusaikaa yli 3 500 kilometrin
 pituisten EU:n ulkopuolisten matkojen osalta, sillä kaukoliikenne aiheuttaa erityisiä
 ongelmia pyrittäessä selvittämään viivästymisten syitä kaukana lentoliikenteen
 harjoittajan kotipaikasta (EU:n ulkopuolisten matkojen yhteydessä
 odotusaikaraja on yhdeksän tuntia sellaisten matkojen osalta, joiden pituus on
 yli 3 500 mutta alle 6 000 kilometriä, ja kaksitoista tuntia yli
 6 000 kilometrin pituisten matkojen osalta).
 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
 3.1. Oikeusperusta
 Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 100 artiklan
 2 kohtaan.
 3.2. Toissijaisuus- ja
 suhteellisuusperiaate
 Ensinnäkin, jäsenvaltioilla on rajalliset
 mahdollisuudet toimia yksin kuluttajien suojelemiseksi, sillä
 lentoliikenneasetuksessa (EY) N:o 1008/2008[10]
 jäsenvaltioiden ei sallita asettaa lisävaatimuksia EU:n sisäisen
 lentoliikenteen harjoittajille.
 Toiseksi, suurin osa lentomatkustajien
 oikeuksiin liittyvistä ongelmista johtuu siitä, että asetuksia (EY) N:o
 261/2004 ja (EY) N:o 2027/97 sovelletaan ja pannaan jäsenvaltioissa täytäntöön
 eri tavoin, mikä heikentää matkustajien oikeuksia ja vaikuttaa lentoliikenteen
 harjoittajien tasapuolisiin toimintaedellytyksiin. Näihin ongelmiin voidaan
 puuttua ainoastaan koordinoiduin EU-toimin.
 Lisäksi ehdotus on suhteellisuusperiaatteen
 mukainen. Talouden toimijoille ja kansallisille viranomaisille koituvat
 lisäkustannukset rajoittuvat kustannuksiin, jotka ovat tarpeen matkustajien
 oikeuksien soveltamisen ja täytäntöönpanon valvonnan parantamiseksi.
 Huolenpitoa ja apua koskeviin velvoitteisiin tai pitkien viivästymisten vuoksi
 maksettaviin korvauksiin liittyvien kustannusten kasvua kompensoidaan
 korvauksiin oikeuttavien odotusaikojen muuttamisella.
 3.3. Ehdotuksen yksityiskohtainen
 kuvaus
 3.3.1. Varmistetaan matkustajien
 oikeuksien tehokas ja johdonmukainen täytäntöönpano
 Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa
 täytäntöönpanoa selventämällä keskeisiä periaatteita ja matkustajien
 implisiittisiä oikeuksia, jotka ovat aiemmin johtaneet useisiin riitoihin
 lentoyhtiöiden ja matkustajien välillä, sekä tehostamalla ja koordinoimalla
 aiempaa paremmin kansallisella tasolla toteutettuja valvontapolitiikkoja.
 3.3.1.1. Keskeisten periaatteiden
 selventäminen
 ·
 ”Poikkeuksellisten olosuhteiden” määritelmä: Termi määritellään ehdotuksessa selkeästi unionin tuomioistuimen
 asiassa C-549/07 (Wallentin-Hermann) antamaa tuomiota myötäillen olosuhteiksi,
 jotka luonteensa tai alkuperänsä vuoksi eivät liity asianomaisen
 lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen eivätkä
 ole tämän tosiasiallisesti hallittavissa. Lisäksi ehdotuksessa esitetään
 oikeusvarmuuden parantamiseksi suuntaa antava luettelo olosuhteista, joita on
 pidettävä poikkeuksellisina, ja olosuhteista, joita ei ole pidettävä
 poikkeuksellisina (ehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan e alakohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 2 artiklan m kohta – sekä liite 1).
 ·
 Korvausoikeus pitkien viivästymisten yhteydessä: Oikeus korvauksiin pitkien viivästymisten yhteydessä – kuten
 yhteisöjen tuomioistuin yhdistetyissä asioissa C-402/07 ja C-432/07 (Sturgeon)
 ilmoitti – sisällytetään ehdotuksella yksiselitteisesti asetuksen (EY) N:o
 261/2004 tekstiin. Jotta kuitenkin voidaan välttää peruutusten lisääntyminen
 (joka yleisesti ottaen on matkustajien kannalta hankalampaa), ehdotetaan, että
 odotusaika, jonka jälkeen korvausoikeus syntyy, nostetaan kolmesta tunnista
 viiteen tuntiin kaikkien EU:n sisäisten matkojen yhteydessä. EU:n sisällä
 ehdotetaan siis sovellettavaksi vain yhtä aikarajaa, mutta kolmansiin maihin
 suuntautuvien tai niistä lähtevien matkojen osalta odotusaikaraja riippuu
 jatkossa matkan pituudesta, jotta voidaan ottaa huomioon käytännön ongelmat,
 joita lentoliikenteen harjoittajille aiheutuu viivästysten syiden
 selvittämisestä kaukaisilla lentoasemilla (ks. 3.3.2 kohta jäljempänä)
 (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 261/2004
 6 artiklan 2 kohta).
 ·
 Oikeus uudelleenreititykseen: Ehdotuksessa selvennetään, että jos lentoliikenteen harjoittaja ei
 voi uudelleenreitittää matkustajaa omalle lennolleen 12 tunnin kuluessa,
 sen on harkittava muita lentoyhtiöitä tai muita liikennemuotoja paikkojen
 saatavuudesta riippuen (ehdotuksen 1 artiklan 8 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 8 artiklan 5 kohta).
 ·
 Oikeus huolenpitoon:
 Tällä hetkellä huolenpitoon oikeuttava odotusaika riippuu matkan pituudesta (2,
 3 tai 4 tuntia), mutta ehdotuksessa sääntöjä yksinkertaistetaan siten, että huolenpitoon
 oikeuttava odotusaika on kaikenmittaisten lentojen yhteydessä 2 tuntia
 (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 261/2004
 6 artiklan 1 kohdan i alakohta).
 ·
 Liityntälennolta myöhästyminen: Ehdotuksella vahvistetaan, että matkustajilla, jotka myöhästyvät
 liityntälennoltaan, koska edellinen lento on myöhässä, on oikeus huolenpitoon
 (jonka tarjoaa se lentoyhtiö, jonka lennolta matkustaja myöhästyi, koska sillä
 on parhaat edellytykset tarjota sitä) sekä, tietyin edellytyksin, korvaukseen
 (jonka maksaa myöhästyneen lennon lentoyhtiö, koska kokonaisviivästyminen
 johtui siitä). Tätä oikeutta sovellettaisiin kuitenkin ainoastaan siinä
 tapauksessa, että liityntälennot kuuluvat samaan kuljetussopimukseen, jolloin
 asianomaiset lentoyhtiöt ovat tietoisia lentojen liittymisestä toisiinsa ja
 ovat sitoutuneita siihen. Lentoliikenteen harjoittajilla säilyy oikeus sopia
 kustannusten jakamisesta keskenään (ehdotuksen 1 artiklan 6 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 6 a artikla).
 ·
 Aikataulun muuttaminen:
 Ehdotuksessa vahvistetaan, että matkustajilla, joiden lentoaikataulua muutetaan
 vähemmän kuin kaksi viikkoa ennen alkuperäistä lähtöaikaa, on samanlaiset
 oikeudet kuin viivästyneiden lentojen matkustajilla (ehdotuksen 1 artiklan 5
 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 261/2004 6 artikla).
 ·
 Odottaminen kenttäalueella: Ehdotuksessa asetetaan selkeästi matkustajien oikeudet siinä
 tapauksessa, että ilma-aluksen lähtö viivästyy kenttäalueella, ja erityisesti
 oikeus nousta koneesta viiden tunnin odotuksen jälkeen (korvausoikeuden
 saamista myötäillen) (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohta – muutetun asetuksen
 (EY) N:o 261/2004 6 artiklan 5 kohta).
 ·
 Ilmoittamatta pois jäämiseen (”no show”)
 liittyvien käytäntöjen osittainen kieltäminen:
 Ehdotuksessa vahvistetaan, että matkustajalta ei voida evätä pääsyä
 paluulennolle sen perusteella, että hän ei ole käyttänyt meno-paluulipun
 menomatkaa. Kielto ei kuitenkaan vaikuta lentoyhtiöiden oikeuteen asettaa
 erityisiä sääntöjä, jotka koskevat samaan matkaan kuuluvien lentojen
 peräkkäistä käyttöä. Komissio päätti olla kieltämättä ilmoittamatta pois
 jäämiseen liittyviä käytäntöjä kokonaan, koska kiellon myötä lentoyhtiöt eivät
 olisi enää voineet tarjota välilaskullisia lentoja suoria lentoja edullisemmin,
 mikä olisi vahingoittanut kilpailua (ehdotuksen 1 artiklan 3 kohdan
 b alakohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 261/2004 4 artiklan
 4 kohta).
 ·
 Oikeus tiedonsaantiin:
 Matkustajilla olisi oltava oikeus saada tietoa lentohäiriöistä heti, kun tieto
 on saatavilla (ehdotuksen 1 artiklan 13 kohta – muutetun asetuksen (EY)
 N:o 261/2004 14 artikla).
 3.3.1.2. Tehokkaan ja johdonmukaisen
 seuraamusjärjestelmän varmistaminen
 Ehdotuksella selvennetään kansallisten
 täytäntöönpanoelinten roolia osoittamalla täytäntöönpanon yleinen valvonta
 selkeästi niiden tehtäväksi ja antamalla vastuu yksittäisten valitusten
 tuomioistuinten ulkopuolisesta käsittelystä valitustenkäsittelyelimille, joista
 voi uuden vaihtoehtoista riidanratkaisua koskevan direktiivin[11] myötä tulla vaihtoehtoisia
 riidanratkaisuelimiä. Molemmantyyppiset elimet tekisivät tiivistä yhteistyötä
 (ehdotuksen 1 artiklan 15 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o
 261/2004 16 ja 16 a artikla).
 Kansalliset täytäntöönpanoelimet omaksuvat
 nykyistä ennakoivamman toimintatavan, ja niiden rooli laajennetaan
 kattamaan myös asetuksen (EY) N:o 2027/97 matkatavaroita koskevien
 säännösten (ja Montrealin yleissopimuksen määräysten) noudattamisen
 valvonta (ehdotuksen 2 artiklan 4 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o
 2027/97 6 b artikla).
 Tiedonvaihtoa ja koordinointia kansallisten täytäntöönpanoelinten kesken sekä niiden ja komission
 välillä tehostetaan raportointivelvollisuuksilla ja muodollisilla
 koordinointimenettelyillä (ehdotuksen 1 artiklan 15 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 16 b artikla).
 3.3.1.3. Yksittäisten vaatimusten ja
 valitusten tehokkaan käsittelyn varmistaminen
 Ehdotuksen mukaan lentoliikenteen
 harjoittajien on kerrottava matkustajille varauksen yhteydessä vaatimusten ja
 valitusten käsittelyä koskevista menettelyistään, tarjottava valitusten
 tekemiseen sähköinen väline ja annettava tietoa toimivaltaisista
 valituksenkäsittelyelimistä. Lentoyhtiöt velvoitetaan vastaamaan matkustajille
 kahden kuukauden kuluessa (ehdotuksen 1 artiklan 15 kohta – muutetun
 asetuksen 261/2004 16 a artikla).
 3.3.2. Otetaan paremmin huomioon
 lentoliikenteen harjoittajien taloudelliset valmiudet
 Asetuksen (EY) N:o 261/2004 kaikkein
 kalleimpien osatekijöiden vähentämiseksi esitetään muutamia keinoja:
 ·
 Oikeus korvaukseen viivästymisen yhteydessä syntyy
 viiden tunnin odotusajan jälkeen kaikkien EU:n sisäisten matkojen yhteydessä.
 Jotta voidaan ottaa huomioon käytännön ongelmat, joita lentoliikenteen
 harjoittajille aiheutuu viivästysten syiden selvittämisestä kaukaisilla
 lentoasemilla, kolmansiin maihin suuntautuvien tai niistä lähtevien matkojen
 osalta odotusaikarajat riippuvat jatkossa matkan pituudesta: viisi tuntia 3500
 kilometrin pituisten tai sitä lyhyempien EU:n ulkopuolisten matkojen
 yhteydessä, yhdeksän tuntia sellaisten EU:n ulkopuolisten matkojen yhteydessä,
 joiden pituus on yli 3 500 mutta alle 6 000 kilometriä, ja
 kaksitoista tuntia yli 6 000 kilometrin pituisten EU:n ulkopuolisten
 matkojen yhteydessä (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 6 artiklan 2 kohta).
 ·
 Poikkeuksellisista olosuhteista johtuvien
 viivästymisten ja peruutusten tapauksessa lentoliikenteen harjoittaja voi
 rajoittaa majoitusoikeuden 3 yöhön ja hinnan 100 euroon yötä ja
 matkustajaa kohti (ehdotuksen 1 artiklan 9 kohta – muutetun asetuksen
 (EY) N:o 261/2004 9 artiklan 4 kohta). Matkustajille aiheutuvia vaikutuksia
 lievennetään kahdella lisätoimella: Ensinnäkin nopeamman uudelleenreitityksen
 pitäisi vähentää riskiä, että matkustaja joutuu odottamaan kovin kauan (ks.
 edellä). Toiseksi lentoasemat, lentoliikenteen harjoittaja ja muut
 lentoliikenneketjun toimijat velvoitetaan laatimaan valmiussuunnitelmia, joilla
 optimoidaan kentälle jääneille matkustajille tarjottava huolenpito ja apu
 (ehdotuksen 1 artiklan 4 kohta – muutetun asetuksen 261/2004 5 artiklan 5
 kohta). Lisäksi majoitusvelvoitetta koskevan säännöksen rajoittamista ei
 sovelleta liikuntarajoitteisiin matkustajiin, näiden saattajiin, raskaana
 oleviin naisiin, erityistä lääkinnällistä apua tarvitseviin henkilöihin eikä
 ilman saattajaa matkustaviin lapsiin – sillä edellytyksellä, että näistä on
 ilmoitettu lentoliikenteen harjoittajalle viimeistään 48 tuntia ennen
 aikataulun mukaista lähtöaikaa (ehdotuksen 1 artiklan 11 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 11 artiklan 3 ja 4 kohta).
 ·
 Pienimuotoisen (alueellisen) lentotoiminnan
 erityispiirteitä silmällä pitäen lentoliikenteen harjoittajien ei edellytetä
 tarjoavan majoitusta sellaisten lentojen (liityntälentoja lukuun ottamatta)
 matkustajille, joiden pituus on alle 250 kilometriä ja jotka toteutetaan
 korkeintaan 80-paikkaisella ilma-aluksella. Tätäkään poikkeusta ei sovelleta
 liikuntarajoitteisiin matkustajiin, näiden saattajiin, raskaana oleviin
 naisiin, erityistä lääkinnällistä apua tarvitseviin henkilöihin eikä ilman
 saattajaa matkustaviin lapsiin (ehdotuksen 1 artiklan 9 ja 11 kohta – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 261/2004 9 artiklan 5 kohta, 11 artiklan 3 ja
 4 kohta).
 ·
 Ehdotuksessa tarkennetaan, että kansallinen
 lainsäädäntö ei voi rajoittaa lentoliikenteen harjoittajan oikeutta hakea
 korvausta kolmannelta osapuolelta, joka on vastuussa viivästymisistä tai
 peruutuksista (ehdotuksen 1 artiklan 12 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o
 261/2004 13 artikla).
 3.3.3. Varmistetaan matkustajien
 oikeuksien parempi valvonta matkatavaroiden käsittelyvirheiden yhteydessä
 Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva YK:n
 yleissopimus sekä Euroopan unionin perusoikeuskirja (21 ja 26 artikla)
 huomioiden liikuntarajoitteisilla matkustajilla pitäisi olla sama oikeus
 vapaaseen liikkuvuuteen, valinnanvapauteen ja syrjimättömyyteen kuin muillakin
 kansalaisilla.
 Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuu liikkumisen
 apuvälineistä nostetaan välineen todelliseen arvoon. Tämä toteutetaan,
 Montrealin yleissopimusta myötäillen, velvoittamalla lentoliikenteen
 harjoittajat tarjoamaan automaattisesti mahdollisuutta tehdä veloituksetta
 yleissopimuksen mukainen etuutta koskeva erityinen ilmoitus (ehdotuksen
 2 artiklan 4 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 2027/97 6 a
 artikla).
 Ehdotuksella tehostetaan sallittuihin
 matkatavaramääriin liittyvää avoimuutta. Lentoliikenteen harjoittajat
 velvoitetaan sillä yksiselitteisesti ilmoittamaan käsimatkatavaroiden ja
 ruumassa kuljetettavien matkatavaroiden sallitut määrät varauksen yhteydessä ja
 lentoasemalla (ehdotuksen 2 artiklan 4 kohta – muutetun asetuksen
 (EY) N:o 2027/97 6 d artikla).
 Ehdotukseen sisältyy soittimiin
 liittyviä toimenpiteitä. Lentoliikenteen harjoittajat velvoitetaan hyväksymään
 pienet soittimet matkustamoon tietyin edellytyksin sekä selventämään
 sääntöjään, jotka koskevat suurten soittimien kuljettamista rahtitilassa
 (ehdotuksen 2 artiklan 4 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 2027/97
 6 e artikla).
 Ottaen huomioon Montrealin yleissopimuksessa
 määrätyt tiukat aikarajat, joiden puitteissa matkustajat voivat esittää
 lentoliikenteen harjoittajille matkatavaroiden käsittelyvirheitä koskevia
 vaatimuksia, ehdotetaan, että lentoliikenteen harjoittajat jakavat
 lentoasemilla lomakkeita (esim. yleinen vahinko- tai katoamisilmoitus, Property
 Irregularity Report), joilla matkustajat voivat valittaa matkatavaroiden
 viivästymisestä, vahingoittumisesta tai katoamisesta (ehdotuksen
 2 artiklan 1 kohta – muutetun asetuksen (EY) N:o 2027/97
 3 artiklan 2 kohta).
 Asetuksen (EY) N:o 261/2004 nojalla nimetyt
 kansalliset täytäntöönpanoelimet olisivat ehdotuksen mukaan vastuussa myös
 niiden asetuksen (EY) N:o 2027/97 säännösten täytäntöönpanon valvonnasta,
 jotka liittyvät matkustajien oikeuksiin matkatavaroiden viivästymisen,
 katoamisen tai vahingoittumisen yhteydessä (ehdotuksen 2 artiklan 4 kohta –
 muutetun asetuksen (EY) N:o 2027/97 6 b artikla).
 3.3.4. Mukautetaan korvausvastuun rajoja
 yleisen hintainflaation mukaisesti
 Asetuksella (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin
 se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 889/2002, otetaan Montrealin yleissopimus
 osaksi EU:n lainsäädäntöä ja laajennetaan sen soveltamisala kattamaan
 (kansainvälisten lentojen lisäksi) myös kotimaanlennot. Yleissopimuksessa
 asetetaan rajat matkustajien, matkatavaroiden ja rahdin kuljettamiseen
 liittyvälle korvausvastuulle, jota on korotettu 13,1 prosentilla
 30. joulukuuta 2009 alkaen. Tällä ehdotuksella päivitetään EU:n
 asetuksessa määriteltyjä rajoja siten, että niissä huomioidaan yleissopimuksen
 tarkistetut määrät (ehdotuksen 2 artiklan 2 ja 3 kohta sekä liite 2 – muutetun
 asetuksen (EY) N:o 2027/97 5 artiklan 2 kohta ja 6 artiklan
 1 kohta).
 4. Talousarviovaikutukset
 Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n
 talousarvioon.
 2013/0072 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
 matkustajille heidän lennolle pääsynsä
 epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta
 annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen
 (EY) N:o 261/2004 ja matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta
 koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta 9 päivänä lokakuuta
 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta
 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
 UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
 ottavat huomioon Euroopan komission
 ehdotuksen,
 sen jälkeen kun esitys
 lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
 kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitean lausunnon[12],
 ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[13],
 noudattavat tavallista
 lainsäätämisjärjestystä,
 sekä katsovat seuraavaa:
 (1) Matkustajille heidän lennolle
 pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen
 johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä
 asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11 päivänä helmikuuta
 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004[14] ja matkustajien ja heidän
 matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien
 korvausvastuusta 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o
 2027/97[15]
 ovat edistäneet huomattavasti lentomatkustajien oikeuksien suojelua
 tapauksissa, joissa matkasuunnitelma häiriintyy lennolle pääsyn epäämisen,
 pitkäaikaisten viivästymisten, peruutusten tai matkatavaroiden
 käsittelyvirheiden vuoksi.
 (2) Asetuksiin perustuvia
 oikeuksia sovellettaessa on kuitenkin paljastunut joukko puutteita, jotka ovat
 estäneet niiden täysimääräisen hyödyntämisen matkustajien suojelemiseksi.
 Lentomatkustajien oikeuksien tehokkaamman, tuloksellisemman ja
 johdonmukaisemman soveltamisen varmistaminen kaikkialla unionissa edellyttää
 erinäisiä muutoksia nykyiseen oikeudelliseen kehykseen. Tätä korostetaan
 komission lokakuussa 2010 julkaisemassa asiakirjassa ”Katsaus Euroopan unionin
 kansalaisuuteen vuonna 2010: unionin kansalaisoikeuksien esteiden poistaminen”[16], jossa esiteltiin toimia,
 joilla varmistetaan etenkin lentomatkustajien yhteiset oikeudet sekä näiden
 oikeuksien riittävän hyvä täytäntöönpano.
 (3) Lentoliikenteen harjoittajien
 ja lentomatkustajien oikeusvarmuuden parantamiseksi tarvitaan tarkempi
 ”poikkeuksellisten olosuhteiden” määritelmä, jossa otetaan huomioon yhteisöjen
 tuomioistuimen asiassa C-549/07 (Wallentin-Hermann) antama tuomio. Lisäksi
 määritelmää olisi selkiytettävä edelleen laatimalla suuntaa antava luettelo
 olosuhteista, jotka selkeästi ovat tai eivät ole poikkeuksellisia.
 (4) Yhteisöjen tuomioistuin
 katsoi asiassa C-173/07 (Emirates) antamassaan tuomiossa, että asetuksessa N:o
 261/2004 tarkoitettua lennon käsitettä on tulkittava niin, että se muodostuu
 lähtökohtaisesti ilmakuljetuksesta, jolloin se on tämän kuljetuksen ”yksikkö”,
 jonka toteuttaa lentoliikenteen harjoittaja, joka määrää sen reitin. Epävarmuuden
 välttämiseksi olisi nyt annettava selkeä määritelmä käsitteelle ”lento” sekä
 siihen liittyville käsitteille ”liityntälento” ja ”matka”.
 (5) Unionin tuomioistuin katsoi
 asiassa C-22/11 (Finnair) antamassaan tuomiossa, että lennolle pääsyn epäämisen
 käsitettä on tulkittava siten, että se koskee paitsi ylivaraustilanteista
 johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä myös muista, esimerkiksi toiminnallisista
 syistä johtuvia lennolle pääsyn epäämisiä. Tämä vahvistus huomioon ottaen ei
 nykyistä ”lennolle pääsyn epäämisen” käsitteen määritelmää ole syytä muuttaa.
 (6) Asetusta (EY) N:o 261/2004
 sovelletaan myös niihin matkustajiin, jotka ovat varanneet lentomatkan osana
 pakettimatkaa. On kuitenkin syytä selventää, että matkustajat eivät saa
 yhdistää oikeuksia, jotka juontuvat erityisesti tästä asetuksesta, oikeuksiin,
 jotka perustuvat matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista
 13 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/314/ETY[17]. Matkustajien pitäisi voida
 valita, minkä lain nojalla he esittävät vaatimuksensa, mutta heillä ei pitäisi
 olla oikeutta saada samasta ongelmasta korvausta molempien säädösten nojalla.
 Matkustajien ei tarvitse huolehtia siitä, miten lentoliikenteen harjoittajat ja
 matkanjärjestäjät jakavat tällaiset valitukset keskenään.
 (7) Matkustajien oikeuksien
 suojan parantamiseksi meno-paluulipulla matkustavilta matkustajilta ei pitäisi
 evätä pääsyä paluulennolle sillä perusteella, että menomatka on jäänyt
 käyttämättä.
 (8) Tällä hetkellä matkustajia
 rangaistaan toisinaan nimitietoihin päätyneistä kirjoitusvirheistä määräämällä
 hallinnollisia sakkomaksuja. Varaustietovirheiden kohtuullisten korjausten
 olisi oltava ilmaisia, kunhan siitä ei aiheudu muutoksia lennon aikatauluun,
 reittiin tai matkustajiin.
 (9) On syytä selventää, että
 lennon peruuntumisen yhteydessä päätöksen siitä, haetaanko korvauksia,
 jatketaanko matkaa uudelleenreitityksen avulla vai matkustetaanko myöhempänä
 ajankohtana, tekee matkustaja eikä lentoliikenteen harjoittaja.
 (10) Lentoasemien ja niiden käyttäjien,
 kuten lentoliikenteen harjoittajien ja maahuolintayritysten, olisi tehtävä
 yhteistyötä useista lentohäiriöistä matkustajille koituvien vaikutusten
 minimoimiseksi varmistamalla, että matkustajille tarjotaan huolenpitoa ja
 uudelleenreititystä. Tätä varten niiden olisi laadittava tällaisia tilanteita
 silmällä pitäen valmiussuunnitelmia ja työskenneltävä yhdessä niiden
 kehittämiseksi.
 (11) Asetuksen (EY) N:o 261/2004
 olisi sisällettävä yksiselitteinen pitkäaikaisista viivästymisistä kärsivien
 matkustajien korvausoikeus yhteisöjen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa
 C-402/07 ja C-432/07 (Sturgeon) antaman tuomion mukaisesti. Samaan aikaan olisi
 pidennettävä korvausoikeuteen johtavaa odotusaikaa, jotta voitaisiin ottaa
 huomioon alaan kohdistuvat taloudelliset vaikutukset ja välttää peruutusten
 yleistyminen tämän seurauksena. Jotta EU:n sisällä matkustaviin kansalaisiin
 sovellettaisiin yhdenmukaisia korvaussääntöjä, odotusaikarajan olisi oltava
 sama kaikilla unionin sisäisillä matkoilla, mutta kolmansiin maihin
 suuntautuvien tai niistä lähtevien matkojen osalta rajat olisi suhteutettava
 matkan pituuteen niiden toiminnallisten ongelmien huomioimiseksi, joita
 lentoliikenteen harjoittajille aiheutuu viivästysten selvittämisestä
 kaukaisilla lentoasemilla.
 (12) Oikeusvarmuuden turvaamiseksi
 asetuksella (EY) N:o 261/2004 olisi vahvistettava yksiselitteisesti, että
 lentoaikataulujen muuttamisella on matkustajiin samanlainen vaikutus kuin
 pitkäaikaisilla viivästymisillä, joten niiden pitäisi johtaa myös samanlaisiin oikeuksiin.
 (13) Liityntälennolta myöhästyvistä
 matkustajista olisi pidettävä asianmukaisesti huolta näiden odottaessa
 uudelleenreititystä. Tällaisilla matkustajilla olisi yhdenvertaisen kohtelun
 periaatteen mukaisesti oltava mahdollisuus vaatia korvauksia samanlaisin
 perustein kuin niillä matkustajilla, joiden lento on viivästynyt tai peruttu,
 kun otetaan huomioon viivästyminen matkan lopullisen määräpaikan
 saavuttamisessa.
 (14) Matkustajien suojelun
 tehostamiseksi olisi tehtävä selväksi, että viivästyneiden lentojen
 matkustajilla on oikeus huolenpitoon ja korvauksiin riippumatta siitä,
 odottavatko he lentoaseman terminaalissa vai istuvatko jo ilma-aluksessa.
 Jälkimmäisessä tapauksessa matkustajilla ei kuitenkaan ole käytettävissään
 terminaalin palveluja, joten heidän oikeuksiaan olisi vahvistettava
 perustarpeiden ja koneesta poistumista koskevan oikeuden osalta.
 (15) Jos matkustaja on valinnut
 mahdollisimman pikaisen uudelleenreitityksen, lentoliikenteen harjoittaja
 asettaa uudelleenreitityksen ehdoksi usein paikkojen saatavuuden omilla
 lennoillaan ja epää näin ollen matkustajalta mahdollisuuden nopeampaan
 uudelleenreititykseen jonkin toisen yhtiön lennolla. Olisi varmistettava, että
 liikenteenharjoittajan olisi tietyn ajan kuluttua tarjottava uudelleenreititystä
 jonkin toisen yhtiön lennolla tai muiden liikennemuotojen välityksellä, jos
 tämä nopeuttaisi uudelleenreititystä. Vaihtoehtoisen uudelleenreitityksen olisi
 oltava riippuvainen paikkojen saatavuudesta.
 (16) Lentoliikenteen harjoittajilla
 on tällä hetkellä rajoittamaton vastuu matkustajiensa majoittamisesta
 pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä. Tämä epävarmuus
 yhdessä keston ennakoimattomuuden kanssa saattaa vaarantaa
 liikenteenharjoittajan taloudellisen vakauden. Lentoliikenteen harjoittajalla
 pitäisi näin ollen olla mahdollisuus rajoittaa huolenpitopalveluita tietyn ajan
 kuluttua. Valmiussuunnittelun ja nopean uudelleenreitityksen pitäisi lisäksi
 vähentää riskiä, että matkustajat joutuvat odottamaan kovin kauan.
 (17) Tiettyjen matkustajien
 oikeuksien, kuten majoitusoikeuden, soveltamisen on osoitettu aiheuttavan
 suhteettomia kustannuksia verrattuna tuloihin, joita lentoliikenteen
 harjoittaja saa tietystä pienimuotoisesta lentotoiminnasta. Pienillä
 ilma-aluksilla toteutetut lyhyet lentomatkat olisi näin ollen vapautettava
 majoituksen kustantamisvelvoitteesta, mutta liikenteenharjoittajan olisi
 kuitenkin autettava matkustajia löytämään majoituspaikka.
 (18) Vammaisten ja
 liikuntarajoitteisten henkilöiden sekä muiden sellaisten henkilöiden, joilla on
 erityistarpeita, kuten ilman saattajaa matkustavien lasten, raskaana olevien
 naisten ja erityistä lääkinnällistä apua tarvitsevien henkilöiden voi olla
 vaikea järjestää majoitusta lentohäiriön yhteydessä. Näin ollen rajoituksia,
 jotka koskevat majoitusoikeutta poikkeuksellisissa olosuhteissa tai alueellisen
 lentotoiminnan yhteydessä, ei pitäisi soveltaa näihin matkustajaryhmiin.
 (19) Pitkäaikaisten viivästymisten
 ja peruutettujen lentojen nykyinen määrä EU:ssa ei johdu pelkästään
 lentoliikenteen harjoittajista. Lentoliikenneketjun kaikkien toimijoiden
 kannustaminen löytämään tehokkaita ja oikea-aikaisia ratkaisuja pitkäaikaisten
 viivästymisten ja peruutusten matkustajille aiheuttamien haittojen
 minimoimiseksi edellyttää sitä, että lentoliikenteen harjoittajilla olisi
 oikeus hakea korvausta kolmannelta osapuolelta, joka on vaikuttanut
 tapahtumaan, jonka johdosta korvausvelvoite tai muut velvoitteet syntyivät.
 (20) Matkustajille olisi
 tiedotettava asianmukaisesti lentohäiriön synnyttämistä oikeuksista, mutta
 heille olisi kerrottava asianmukaisesti myös häiriön syistä heti, kun tiedot
 ovat saatavilla. Nämä tiedot olisi annettava myös siinä tapauksessa, että
 matkustaja on hankkinut lipun unionissa toimivan välittäjän kautta.
 (21) Matkustajien oikeuksien
 täytäntöönpanon valvonnan parantamiseksi olisi kansallisten
 täytäntöönpanoelinten rooli määriteltävä tarkemmin ja erotettava selkeästi
 yksittäisten matkustajien valitusten käsittelystä.
 (22) Matkustajille olisi
 tiedotettava asianmukaisesti menettelyistä, joita on noudatettava esitettäessä
 lentoliikenteen harjoittajille korvausvaatimuksia tai valituksia, ja heidän
 olisi saatava vastaus kohtuullisen ajan kuluessa. Matkustajien olisi lisäksi
 voitava valittaa lentoliikenteen harjoittajasta tuomioistuinten ulkopuolisen
 menettelyn kautta. Koska oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin
 tuomioistuimessa on kuitenkin Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa
 tunnustettu perusoikeus, näiden menettelyjen ei pitäisi estää tai vaikeuttaa
 matkustajien pääsyä oikeuteen.
 (23) Unionin tuomioistuin selvensi
 asiassa C-139/11 (Moré vs. KLM) antamassaan tuomiossa, että korvausten saamista
 koskevien kanteiden nostamisen määräaika määräytyy kunkin jäsenvaltion
 kansallisten sääntöjen perusteella.
 (24) Säännöllinen tiedonkulku
 komission ja täytäntöönpanoelinten välillä parantaisi komission mahdollisuuksia
 valvoa ja koordinoida sekä tukea kansallisia elimiä.
 (25) Jotta voidaan varmistaa
 yhdenmukaiset edellytykset asetuksen (EY) N:o 261/2004 täytäntöönpanolle,
 komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi
 käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
 jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä
 helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o
 182/2011[18]
 mukaisesti.
 (26) Neuvoa-antavaa menettelyä
 olisi käytettävä annettaessa täytäntöönpanopäätöksiä, jotka liittyvät
 jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien toimintaraporttien sisältöön.
 (27) Jotta voidaan varmistaa, että
 liikkumisen apuvälineille aiheutuneet vahingot tai välineiden katoaminen
 korvataan täydestä arvostaan, lentoliikenteen harjoittajien olisi tarjottava
 liikuntarajoitteisille henkilöille mahdollisuus tehdä veloituksetta etuutta
 koskeva erityinen ilmoitus, jonka perusteella he voivat Montrealin
 yleissopimuksen nojalla hakea täyttä korvausta välineiden vahingoittumisesta
 tai katoamisesta.
 (28) Matkustajat eivät ole aina
 selvillä koneeseen sallittavien matkatavaroiden koosta, painosta ja
 lukumäärästä. Jotta matkustajat olisivat täysin tietoisia siitä, mitä
 käsimatkatavaran ja kirjatun matkatavaran kuljetusoikeuksia heidän lippuunsa
 sisältyy, lentoliikenteen harjoittajien olisi ilmoitettava nämä oikeudet
 selkeästi sekä varauksen yhteydessä että lentoasemalla.
 (29) Soittimet olisi
 mahdollisuuksien mukaan hyväksyttävä käsimatkatavaraksi tai, mikäli tämä ei ole
 mahdollista, kuljetettava asianmukaisissa olosuhteissa ilma-aluksen
 rahtitilassa. Asetus (EY) N:o 2027/97 olisi muutettava vastaavasti.
 (30) Jotta voidaan varmistaa, että asetukseen
 (EY) N:o 2027/97 perustuvia matkustajien oikeuksia sovelletaan asianmukaisesti
 ja johdonmukaisesti, myös asetuksen (EY) N:o 261/2004 nojalla nimettyjen
 kansallisten täytäntöönpanoelinten pitäisi seurata ja valvoa asetukseen (EY)
 N:o 2027/97 perustuvia oikeuksia.
 (31) Matkatavaroiden katoamista,
 vahingoittumista tai viivästymistä koskevien valitusten määräajat ovat niin
 lyhyitä, että lentoliikenteen harjoittajien olisi tarjottava matkustajille
 mahdollisuus valituksen tekemiseen jakamalla valituslomakkeita lentoasemalla.
 Valituksen tekoon voitaisiin käyttää myös yleistä vahinko- tai
 katoamisilmoitusta.
 (32) Asetuksen (EY) N:o 2027/97[19] 3 artiklan 2 kohta
 on vanhentunut, sillä vakuutuskysymyksistä säädetään nyt asetuksella (EY) N:o
 785/2004. Näin ollen se olisi poistettava.
 (33) Asetuksessa (EY) N:o 2027/97
 mainitut, Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) vuonna 2009
 suorittamaan Montrealin yleissopimuksen 24 artiklan 2 kohtaan perustuvaan
 tarkistukseen pohjautuvat rahamäärää koskevat rajoitukset on tarpeen muuttaa,
 jotta otetaan huomioon talouden kehittyminen.
 (34) Asetuksen (EY) N:o 2027/97 ja
 Montrealin yleissopimuksen jatkuvan yhdenmukaisuuden varmistamiseksi
 komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin
 toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Tämän vallan myötä
 komissio voisi muuttaa asetuksessa (EY) N:o 2027/97 mainittuja rahamäärää
 koskevia rajoituksia, jos Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö mukauttaa
 niitä Montrealin yleissopimuksen 24 artiklan 2 kohdan nojalla.
 (35) Tässä asetuksessa olisi
 kunnioitettava niitä perusoikeuksia ja noudatettava niitä periaatteita, jotka
 on tunnustettu erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja jotka
 koskevat etenkin kuluttajansuojaa, oikeutta henkilötietojen suojaan,
 kaikenlaisen syrjinnän kieltämistä ja vammaisten sopeutumista yhteiskuntaan
 sekä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan
 tuomioistuimeen,
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
 1 artikla
 Muutetaan asetus N:o 261/2004 seuraavasti:
 1. Muutetaan 2 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Korvataan c kohdan määritelmä seuraavasti:
 ”’yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla’
 lentoliikenteen harjoittajaa, jolla on voimassa oleva liikennelupa, jonka
 jäsenvaltio on myöntänyt lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä
 yhteisössä 24 päivänä syyskuuta 2008 annetun asetuksen (EY) N:o 1008/2008[20] säännösten mukaisesti;”
 b)
 Korvataan d kohdan määritelmä seuraavasti:
 ”’matkanjärjestäjällä’ matkapaketeista,
 pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
 neuvoston direktiivin 90/314/ETY[21]
 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua henkilöä;”
 c)
 Korvataan i kohdan määritelmä seuraavasti:
 ”’liikuntarajoitteisella henkilöllä’ vammaisten ja
 liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksista lentoliikenteessä 5 päivänä
 heinäkuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1107/2006[22] 2 artiklan
 a kohdassa määriteltyjä henkilöitä;”
 d)
 Lisätään seuraava virke ”peruuttamisen”
 määritelmään l kohdassa:
 ”Lentoa, jossa ilma-alus lähtee lentoon, mutta
 joutuu sen jälkeen syystä tai toisesta laskeutumaan jollekin muulle kuin
 määrälentoasemalle tai palaamaan lähtölentoasemalle, on pidettävä peruutettuna
 lentona.”
 e)
 Lisätään seuraavat määritelmät:
 ”m) ’poikkeuksellisilla olosuhteilla’
 olosuhteita, jotka luonteensa tai alkuperänsä vuoksi eivät liity asianomaisen
 lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen eivätkä
 ole tämän tosiasiallisesti hallittavissa. Tässä asetuksessa poikkeukselliset
 olosuhteet kattavat liitteessä luetellut olosuhteet;
 n) ’lennolla’ kahden lentoaseman välistä
 ilmakuljetusta; huomioon ei oteta teknisistä tai toiminnallisista syistä
 tehtyjä välilaskuja;
 o) ’liityntälennolla’ lentoa, jonka avulla
 matkustajan on yhden kuljetussopimuksen puitteissa tarkoitus saapua
 kauttakulkupaikkaan jatkaakseen matkaansa toisella lennolla, tai
 tekstiyhteydestä riippuen kyseisestä kauttakulkupaikasta lähtevää toista
 lentoa;
 p) ’matkalla’ lentoa tai peräkkäisiä
 liityntälentoja, joilla matkustaja kuljetetaan lähtölentoasemalta lopulliseen
 määräpaikkaan kuljetussopimuksen mukaisesti;
 q) ’lentoasemalla’ aluetta, joka on
 erityisesti järjestetty ilma-alusten laskua, lentoonlähtöä ja liikkumista
 varten, mukaan lukien lentoliikenteen ja ilma-alusten palvelujen tätä toimintaa
 varten edellyttämät lisärakennelmat ja -laitteet sekä kaupallisen
 lentoliikenteen tarvitsemat rakennelmat ja laitteet;
 r) ’lentoaseman pitäjällä’ yhteisöä, jonka
 tarkoituksena on kansallisten lakien, asetusten tai sopimusten nojalla
 huolehtia muun toimintansa ohella tai yksinomaisesti lentoaseman tai lentoasemaverkon
 infrastruktuurien hallinnosta ja hallinnasta sekä kyseisellä lentoasemalla tai
 kyseisessä lentoasemaverkossa olevien eri tahojen toiminnan
 yhteensovittamisesta ja valvonnasta;
 s) ’lipun hinnalla’ lipusta maksettua
 kokonaishintaa, joka kattaa lentoliikenteen kuljetusmaksun sekä kaikki
 sovellettavat verot, maksut, lisämaksut ja palvelumaksut kaikista lippuun
 sisältyvistä vapaaehtoisista ja pakollisista palveluista;
 t) ’lentohinnalla’ arvoa, joka saadaan
 kertomalla lipun hinta lennon pituuden ja matkan(matkojen) kokonaispituuden
 suhteella;
 u) ’lähtöajalla’ ajankohtaa, jona ilma-alus
 lähtee lähtöpaikalta työnnettynä tai oman moottorinsa voimalla
 (liikkeellelähtöaika, off-block);
 v) ’saapumisajalla’ ajankohtaa, jona
 ilma-alus saapuu saapumispaikalle ja pysäköintijarrut kytketään päälle
 (pysähtymisaika, in-block);
 w) ’kenttäalueella odottamisella’ aikaa,
 jonka ilma-alus on maassa matkustajien ilma-alukseen ottamisen aloittamisesta
 lentoonlähtöön asti tai saapumisen yhteydessä ilma-aluksen laskeutumisesta
 siihen, kun matkustajien poistuminen ilma-aluksesta alkaa;
 x) ’yöllä’ jaksoa, johon sisältyy keskiyön
 ja kello kuuden välinen aika;
 y) ’ilman saattajaa matkustavalla lapsella’
 lasta, joka matkustaa ilman mukana matkustavaa vanhempaa tai holhoojaa ja jonka
 huolenpidosta lentoliikenteen harjoittaja on ottanut vastuun julkaistujen
 sääntöjensä mukaisesti.”
 2. Muutetaan 3 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Korvataan 2 kohta seuraavasti:
 ”Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan sillä
 edellytyksellä, että
 a) matkustajalla on vahvistettu varaus kyseiselle
 lennolle ja, jollei ole kyse 5 artiklassa tarkoitetusta
 peruutustapauksesta tai 6 artiklassa tarkoitetusta aikataulumuutoksesta,
 hän ilmoittautuu lennolle
 – niitä ehtoja noudattaen ja siinä määräajassa,
 jotka lentoliikenteen harjoittaja, matkanjärjestäjä tai valtuutettu
 matkatoimisto on etukäteen kirjallisesti ilmoittanut (sisältää myös
 ilmoittamisen sähköisesti),
 tai, jos määräaikaa ei ole ilmoitettu,
 – viimeistään 45 minuuttia ennen aikataulun
 mukaista lähtöaikaa; tai
 b) lentoliikenteen harjoittaja tai
 matkanjärjestäjä on siirtänyt matkustajan lennolta, jolle hänellä on varaus,
 toiselle lennolle, riippumatta siirron syystä.”
 b)
 Korvataan 4 kohta seuraavasti:
 ”4. Jollei 8 artiklan 6 kohdasta muuta
 johdu, tätä asetusta sovelletaan ainoastaan moottoroidulla kiinteäsiipisellä
 ilma-aluksella kuljetettaviin matkustajiin. Jos osa matkasta toteutetaan
 kuljetussopimuksen mukaisesti jollain muulla liikennemuodolla tai
 helikopterilla, asetusta sovelletaan koko matkaan, ja muulla liikennemuodolla
 toteutettua matkan osaa pidetään tässä asetuksessa tarkoitettuna
 liityntälentona.”
 c)
 Korvataan 6 kohta seuraavasti:
 ”6. Tätä asetusta sovelletaan myös
 pakettimatkasopimusten mukaisesti kuljetettaviin matkustajiin, mutta se ei
 vaikuta neuvoston direktiiviin 90/314/ETY perustuviin matkustajien oikeuksiin.
 Matkustajalla on oltava oikeus tehdä valituksia tämän asetuksen ja neuvoston
 direktiivin 90/314/ETY nojalla, mutta hän ei saa yhdistää samoihin seikkoihin
 perustuvia oikeuksia molempien säädösten nojalla, jos oikeuksilla suojataan
 samaa etua tai niillä on sama tavoite. Tätä asetusta ei sovelleta tapauksiin,
 joissa valmismatka peruutetaan tai se viivästyy muista syistä kuin lennon
 peruuntumisen tai viivästymisen takia.”
 3. Muutetaan 4 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Korvataan 3 kohta seuraavasti:
 ”3. Jos matkustajalta evätään pääsy lennolle
 vastoin hänen tahtoaan, lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on
 välittömästi annettava hänelle siitä korvaus 7 artiklan mukaisesti sekä
 autettava häntä 8 artiklan mukaisesti. Jos matkustaja valitsee 8 artiklan
 1 kohdan b alakohdan mukaisen uudelleenreitityksen päästäkseen
 mahdollisimman pian lopulliseen määräpaikkaansa, ja jos lähtöaika on vähintään
 kaksi tuntia alkuperäisen lähtöajan jälkeen, lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan on autettava matkustajaa 9 artiklan mukaisesti.”
 b)
 Lisätään seuraavat kaksi kohtaa:
 ”4. Edellä olevaa 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan
 myös meno-paluulippuihin, jos matkustajalta on evätty pääsy paluulennolle siitä
 syystä, että hän on jättänyt menomatkan käyttämättä tai ei ole maksanut tästä
 aiheutunutta lisämaksua.
 5. Jos matkustaja tai matkustajan puolesta toimiva
 välittäjä ilmoittaa yhden tai useamman matkustajan nimessä samassa
 kuljetussopimuksessa olevasta kirjoitusvirheestä, joka saattaisi johtaa
 lennolle pääsyn epäämiseen, lentoliikenteen harjoittajan on korjattava virhe
 ainakin kerran vähintään 48 tuntia ennen lähtöä ilman matkustajalle tai
 välittäjälle aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia ellei kansallinen tai
 kansainvälinen lainsäädäntö estä tätä.”
 4. Muutetaan 5 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Korvataan 1 kohdan a ja b alakohta seuraavasti:
 ”a) lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan on 8 artiklan mukaisesti annettava matkustajalle mahdollisuus
 valita joko lipun hinnan palautus, matkan jatkaminen uudelleenreitityksen
 avulla tai matkustaminen myöhempänä ajankohtana; ja
 b) lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan
 on uudelleenreitityksen yhteydessä tarjottava matkustajalle 9 artiklassa
 eriteltyä huolenpitoa, kun lennon kohtuuden mukaan odotettavissa oleva
 lähtöaika on vähintään kaksi tuntia peruutetun lennon suunniteltua lähtöaikaa
 myöhemmin;”
 b)
 Korvataan 3 kohta seuraavasti:
 ”3. Lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan ei tarvitse maksaa 7 artiklan mukaista korvausta, jos se pystyy
 osoittamaan, että peruutus johtuu poikkeuksellisista olosuhteista ja että
 peruutusta ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät
 toimenpiteet olisi toteutettu. Tällaisiin poikkeuksellisiin olosuhteisiin
 voidaan vedota ainoastaan siinä tapauksessa, että ne vaikuttivat kyseiseen
 lentoon tai saman ilma-aluksen edelliseen lentoon.”
 c)
 Lisätään 5 kohta seuraavasti:
 ”5. Lentoasemilla, joiden vuotuinen liikennemäärä
 on ollut vähintään kolme miljoonaa matkustajaa vähintään kolmen peräkkäisen vuoden
 ajan, on lentoaseman pitäjän varmistettava, että lentoaseman ja lentoaseman
 käyttäjien, erityisesti lentoliikenteen harjoittajien ja maahuolintapalveluiden
 tuottajien, toiminnan koordinoinnissa käytetään asianmukaista
 valmiussuunnitelmaa sellaisten mahdollisten tilanteiden, lentoyhtiön
 maksukyvyttömyys tai liikenneluvan peruminen mukaan luettuina, varalta, joissa
 useat lentojen peruutukset/viivästymiset aiheuttavat sen, että huomattava määrä
 matkustajia joutuu viivästymisten vuoksi odottamaan lentoasemalla.
 Valmiussuunnitelma on laadittava, jotta viivästyneen lennon matkustajille
 voidaan antaa asianmukaista tietoa ja apua. Lentoaseman pitäjän on tiedotettava
 valmiussuunnitelmasta ja kaikista siihen tehtävistä muutoksista
 16 artiklan nojalla nimetylle kansalliselle täytäntöönpanoelimelle. Edellä
 mainitun kynnyksen alapuolelle jäävillä lentoasemilla lentoaseman pitäjän on
 toteutettava tällaisissa tilanteissa kaikki kohtuulliset toimet lentoaseman
 käyttäjien koordinoimiseksi ja avun ja tiedon antamiseksi viivästyneille
 matkustajille.”
 5. Korvataan 6 artikla
 seuraavasti:
 ”6
 artikla
 Pitkäaikainen
 viivästyminen
 1. Kun lennosta vastaava lentoliikenteen
 harjoittaja pitää perustellusti todennäköisenä, että lento viivästyy
 alkuperäisestä aikataulun mukaisesta lähtöajastaan, tai kun lennosta vastaava
 lentoliikenteen harjoittaja lykkää aikataulun mukaista lähtöaikaa, lennosta
 vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on tarjottava matkustajille,
 i) kun viivästyminen kestää vähintään kaksi
 tuntia, 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 9 artiklan
 2 kohdassa säädettyä apua; ja
 ii) kun viivästyminen kestää vähintään viisi
 tuntia ja siihen sisältyy yksi tai useampia öitä, 9 artiklan 1 kohdan
 b ja c alakohdassa säädettyä apua; ja
 iii) kun viivästyminen kestää vähintään viisi
 tuntia, 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä apua.
 2. Matkustajalla on 7 artiklan
 mukaisesti oltava oikeus korvaukseen lennosta vastaavalta lentoliikenteen
 harjoittajalta, jos hän saapuu lopulliseen määräpaikkaansa
 a) vähintään viisi tuntia aikataulun mukaista
 saapumisaikaa myöhemmin kaikkien yhteisön sisäisten ja kolmansiin maihin
 suuntautuvien tai niistä lähtevien 3 500 kilometrin pituisten tai
 sitä lyhyempien matkojen yhteydessä;
 b) vähintään yhdeksän tuntia aikataulun mukaista
 saapumisaikaa myöhemmin kolmansiin maihin suuntautuvien tai niistä lähtevien
 yli 3 500 kilometrin mutta alle 6 000 kilometrin pituisten matkojen
 yhteydessä;
 c) vähintään kaksitoista tuntia aikataulun
 mukaista saapumisaikaa myöhemmin kolmansiin maihin suuntautuvien tai niistä lähtevien
 6 000 kilometrin pituisten tai sitä pitempien matkojen yhteydessä.
 3. Edellä olevaa 2 kohtaa sovelletaan myös
 silloin, kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja on muuttanut
 aikataulun mukaisia lähtö- ja saapumisaikoja ja aiheuttanut siten viivästymisen
 suhteessa alkuperäisen aikataulun mukaiseen saapumisaikaan, paitsi jos
 matkustajalle on ilmoitettu aikataulumuutoksesta vähintään 15 päivää ennen
 alkuperäistä aikataulun mukaista lähtöaikaa.
 4. Lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan ei tarvitse maksaa 7 artiklan mukaista korvausta, jos se pystyy
 osoittamaan, että viivästys tai aikataulumuutos johtuu poikkeuksellisista
 olosuhteista ja että viivästystä tai aikataulumuutosta ei olisi voitu välttää,
 vaikka kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu.
 Tällaisiin poikkeuksellisiin olosuhteisiin voidaan vedota ainoastaan siinä
 tapauksessa, että ne vaikuttivat kyseiseen lentoon tai saman ilma-aluksen
 edelliseen lentoon.
 5. Jos odotus kenttäalueella ylittää yhden
 tunnin, lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on, jos turvallisuuteen
 liittyvät seikat sen sallivat, tarjottava veloituksetta juomavettä sekä pääsy
 käymälöihin, huolehdittava matkustamon asianmukaisesta lämmityksestä tai
 viilennyksestä sekä varmistettava, että asianmukaista terveydenhoitoa on
 tarvittaessa saatavilla. Jos odotus kenttäalueella saavuttaa viiden tunnin
 ylärajan, ilma-aluksen on palattava portille tai johonkin muuhun sopivaan
 aluksesta poistumiseen tarkoitettuun paikkaan, jossa matkustajat voivat poistua
 aluksesta ja saada 1 kohdassa tarkoitettua apua, jos turvatoimiin ja
 turvallisuuteen liittyvät seikat eivät estä ilma-alusta jättämästä paikkaansa
 kenttäalueella.”
 6. Lisätään artikla seuraavasti:
 ”6 a
 artikla
 Liityntälennolta
 myöhästyminen
 1. Jos matkustaja myöhästyy liityntälennolta
 edellisen lennon viivästymisen tai aikataulumuutoksen vuoksi, jatkolennosta
 vastaavan yhteisön lentoliikenteen harjoittajan on tarjottava matkustajalle
 i) 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 9 artiklan
 2 kohdassa säädettyä apua, jos matkustajan liityntälennon odotusaika pitenee
 vähintään kahdella tunnilla; ja
 ii) 8 artiklan 1 kohdan
 b alakohdassa säädettyä uudelleenreititystä; ja
 iii) kun 8 artiklan perusteella tarjotun
 vaihtoehtoisen lennon tai muun kuljetuksen aikataulun mukainen lähtöaika on
 vähintään viisi tuntia sen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa myöhemmin,
 jolta matkustaja myöhästyi, ja kun odotusaikaan sisältyy yksi tai useampia
 öitä, 9 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyä apua.
 2. Jos matkustaja myöhästyy liityntälennolta
 edellisen liityntälennon viivästymisen vuoksi, matkustajalla on 6 artiklan
 2 kohdan perusteella oikeus korvaukseen edellisestä lennosta vastaavalta
 yhteisön lentoliikenteen harjoittajalta. Tätä tarkoitusta varten viivästyminen lasketaan
 suhteessa ajankohtaan, jolloin matkustajan olisi aikataulun mukaan pitänyt
 saapua lopulliseen määräpaikkaansa.
 3. Asianomaisten lentoliikenteen harjoittajien
 väliset korvausjärjestelyt eivät rajoita 2 kohdan soveltamista.
 4. Edellä oleva
 1 ja 2 kohta koskee myös kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajia, jotka
 vastaavat EU:ssa sijaitsevalle lentoasemalle saapuvista tai sieltä lähtevistä
 liityntälennoista.”
 7. Muutetaan 7 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Viitataan 1 kohdassa lentojen sijasta
 matkoihin.
 b)
 Korvataan 2, 3 ja 4 kohta seuraavasti:
 ”2. Jos matkustaja on päättänyt jatkaa matkaansa
 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla, hän voi saada oikeuden
 korvauksiin ainoastaan kerran lopulliseen määräpaikkaan suuntautuvan matkan
 aikana, vaikka uudelleenreitityksen aikana tapahtuisi uusi peruutus tai
 liityntälennolta myöhästyminen.
 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu korvaus on
 maksettava käteisenä, sähköisenä pankkisiirtona, pankkisiirtona tai sekillä.
 4. Edellä 1 kohdassa mainitut etäisyydet mitataan
 isoympyräratamenetelmällä.
 5. Lentoliikenteen harjoittaja voi tehdä
 matkustajan kanssa vapaaehtoisen sopimuksen, joka korvaa 1 kohdan
 säännökset, jos sopimus vahvistetaan matkustajan allekirjoittamalla
 asiakirjalla, jossa matkustajaa muistutetaan hänen tähän asetukseen
 perustuvista oikeuksistaan.”
 8. Korvataan 8 artikla
 seuraavasti:
 ’8
 artikla
 Oikeus
 korvaukseen tai uudelleenreititykseen
 1. Jos tähän artiklaan viitataan, matkustajalle on
 annettava veloituksetta mahdollisuus valita jokin seuraavista kolmesta
 vaihtoehdosta:
 a) – lentohinnan palauttaminen seitsemän
 päivän kuluessa matkustajan esittämästä pyynnöstä 7 artiklan 3 kohdassa
 esitetyllä tavalla kultakin matkan osalta, joka jää tekemättä, sekä jo
 tehdyiltä osilta matkaa, jos lennosta ei ole enää matkustajan alkuperäisen
 matkasuunnitelman kannalta hyötyä, sekä tarvittaessa:
 – paluulento, joka lähtee mahdollisimman pian
 ensimmäiseen lähtöpaikkaan;
 b) matkustajan matkasuunnitelman
 toteuttamisen jatkaminen uudelleenreitittämällä matka siten, että matkustaja
 pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla mahdollisimman pian lopulliseen
 määräpaikkaansa; tai
 c) matkan uudelleenreititys siten, että
 matkustaja pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla lopulliseen määräpaikkaansa
 hänelle sopivana myöhempänä ajankohtana edellyttäen, että paikkoja on
 saatavilla.
 2. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan
 myös matkustajaan, jonka lento on osa valmismatkaa, lukuun ottamatta oikeutta
 saada lennon hinta palautetuksi, jos matkustajalla on tämä oikeus direktiivin
 90/314/ETY nojalla.
 3. Jos lennosta vastaava lentoliikenteen
 harjoittaja tarjoaa matkustajalle lentoa toiselle lentoasemalle kuin sille,
 jota varaus koskee, lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on
 vastattava kustannuksista, joita aiheutuu matkustajan siirtymisestä tältä toiselta
 lentoasemalta joko sille lentoasemalle, jota varaus koskee, tai,
 määrälentoaseman tapauksessa, muuhun lähellä sijaitsevaan määräpaikkaan, josta
 on sovittu matkustajan kanssa.
 4. Edellä 1 kohdan a alakohdassa
 tarkoitetussa paluulennossa tai tarkoitetuissa paluulennoissa tai 1 kohdan
 b tai c alakohdassa tarkoitetussa uudelleenreitityksessä voidaan
 matkustajan suostumuksella käyttää toisen lentoliikenteen harjoittajan
 palveluita, hyödyntää erilaista reititystä tai käyttää jotain toista liikennemuotoa.
 5. Jos matkustaja valitsee 1 kohdan
 b alakohdassa tarkoitetun vaihtoehdon, hänellä on paikkojen saatavuudesta
 riippuen oikeus uudelleenreititykseen toisen lentoliikenteenharjoittajan kautta
 tai toista liikennemuotoa käyttäen, jos lennosta vastaava lentoliikenteen
 harjoittaja ei voi kuljettaa matkustajaa omien palveluidensa puitteissa ja
 ajoissa niin, että matkustaja saapuisi lopulliseen määräpaikkaansa enintään 12
 tuntia aikataulun mukaisen saapumisajan jälkeen. Sen estämättä, mitä asetuksen
 (EY) N:o 1008/2008[23]
 22 artiklan 1 kohdassa säädetään, toinen lentoliikenteen harjoittaja
 tai toisen liikennemuodon tarjoaja ei voi veloittaa sopimuksen tehneeltä
 lentoliikenteen harjoittajalta hintaa, joka on suurempi kuin sen omien
 matkustajien vastaavista palveluista viimeksi kuluneiden kolmen kuukauden
 aikana maksama hinta.
 6. Jos matkustajalle tarjotaan 1 kohdan
 nojalla täydellistä tai osittaista uudelleenreititystä jollain toisella
 liikennevälineellä, tätä asetusta sovelletaan tuolla toisella
 liikennevälineellä toteutettuun kuljetukseen ikään kuin kuljetus olisi
 suoritettu kiinteäsiipisellä ilma-aluksella.”
 9. Muutetaan 9 artikla
 seuraavasti:
 a)
 Korvataan 1 kohdan c alakohta seuraavasti:
 ”c) lentoaseman ja majoituspaikan (hotelli,
 matkustajan asuinpaikka tai muu) välinen kuljetus.”
 b)
 Lisätään kohdat seuraavasti:
 ”4. Jos lennosta vastaava lentoliikenteen
 harjoittaja pystyy osoittamaan, että peruutus, viivästyminen tai
 aikataulumuutos johtuu poikkeuksellisista olosuhteista ja että peruutusta,
 viivästymistä tai aikataulumuutosta ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki
 kohtuudella edellytettävät toimenpiteet olisi toteutettu, se voi rajoittaa
 1 kohdan b alakohdan nojalla tarjotun majoituksen kulut
 100 euroon yötä ja matkustajaa kohti ja keston enintään 3 yöhön. Jos lennosta
 vastaava lentoliikenteen harjoittaja päättää soveltaa tätä rajoitetta, sen on
 14 artiklassa yksilöityjen tiedonantovelvoitteiden lisäksi kuitenkin
 annettava matkustajille tietoa tarjolla olevista majoitusmahdollisuuksista
 mainittujen kolmen yön jälkeen.
 5. Edellä olevan 1 kohdan b alakohtaan
 perustuvaa velvoitetta majoituksen tarjoamiseen ei sovelleta, jos lennon pituus
 on 250 kilometriä tai vähemmän ja jos lento on tarkoitus toteuttaa
 korkeintaan 80-paikkaisella ilma-aluksella, paitsi jos on kyse liityntälennosta.
 Jos lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja päättää soveltaa tätä
 poikkeusta, sen on tiedotettava matkustajille tarjolla olevista
 majoitusmahdollisuuksista.
 6. Jos matkustaja valitsee 8 artiklan
 1 kohdan a alakohdan mukaisen korvauksen ollessaan matkansa
 lähtölentoasemalla tai jos hän valitsee 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaan
 perustuvan uudelleenreitityksen myöhempänä ajankohtana, hänellä ei ole enää
 oikeutta 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun huolenpitoon kyseisen
 lennon yhteydessä.”
 10. Viitataan 10 artiklan
 2 kohdan a, b ja c kohdassa lipun hinnan sijasta lentohintaan.
 11. Lisätään 11 artiklaan kohta
 seuraavasti:
 ”3. Lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja
 ei voi soveltaa 9 artiklan 4 ja 5 kohdassa asetettuja rajoituksia,
 jos matkustaja on liikuntarajoitteinen henkilö tai tämän saattaja, ilman
 saattajaa matkustava lapsi, raskaana oleva nainen tai erityistä lääkinnällistä
 apua tarvitseva henkilö, mikäli lentoliikenteen harjoittajalle tai sen
 edustajalle tai matkanjärjestäjälle on ilmoitettu tällaisten matkustajien
 erityisestä avuntarpeesta vähintään 48 ennen aikataulun mukaista lennon
 lähtöaikaa. Tällaisen ilmoituksen on katsottava kattavan koko matkan ja
 paluumatkan, jos molemmista matkoista on tehty sopimus saman lentoliikenteen
 harjoittajan kanssa.”
 12. Korvataan 13 artikla
 seuraavasti:
 ’13
 artikla
 Takautumisoikeus
 Tapauksissa, joissa lennosta vastaava
 lentoliikenteen harjoittaja maksaa korvaukset tai täyttää muut sille tämän
 asetuksen nojalla kuuluvat velvoitteet, tämän asetuksen tai kansallisen
 lainsäädännön säännöksiä ei voida tulkita siten, että ne rajoittavat sen
 oikeutta hakea korvausta tämän asetuksen nojalla aiheutuneista kuluista
 kolmannelta osapuolelta, joka on vaikuttanut tapahtumaan, jonka johdosta
 korvausvelvoite tai muut velvoitteet syntyivät.”
 13. Korvataan 14 artikla
 seuraavasti:
 ”14
 artikla
 Velvollisuus
 antaa matkustajille tietoja
 1. Lentoaseman pitäjän ja lennosta vastaavan
 lentoliikenteen harjoittajan on varmistettava, että lähtöselvityksessä
 (itsepalveluperiaatteella toimivat lähtöselvitysautomaatit mukaan luettuina) ja
 lähtöportilla on esillä helposti luettava ilmoitus, jonka matkustajat voivat
 nähdä selvästi ja joka sisältää seuraavan tekstin: ”Jos teiltä evätään pääsy
 lennolle, lentonne peruutetaan tai se viivästyy vähintään kaksi tuntia,
 pyytäkää lähtöselvityksestä tai lähtöportilta tiedote, jossa ilmoitetaan
 oikeutenne erityisesti apuun ja mahdolliseen korvaukseen.”
 2. Lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan, joka epää lennolle pääsyn tai peruuttaa lennon, on annettava
 kullekin matkustajalle, jota epääminen tai peruuttaminen koskee, kirjallinen
 tiedote, joka sisältää tämän asetuksen mukaiset korvausta ja apua koskevat
 säännöt, mukaan luettuina mahdolliset 9 artiklan 4 ja 5 kohtaan
 perustuvat rajoitukset. Lisäksi sen on annettava vastaava tiedote kaikille
 matkustajille, joita koskee vähintään kahden tunnin pituinen viivästyminen tai
 aikataulumuutos. Myös 16 a artiklan nojalla nimettyjen toimivaltaisten
 valituksenkäsittelyelimien yhteystiedot on annettava matkustajille
 kirjallisessa muodossa.
 3. Sokeiden ja näkövammaisten osalta on tämän
 artiklan säännöksiä sovellettava asianmukaisia vaihtoehtoisia keinoja käyttäen.
 4. Lentoaseman pitäjän on varmistettava, että
 lentoaseman matkustajille varatuilla alueilla on selkeästi ja näkyvästi esillä
 yleistä tietoa matkustajien oikeuksista. Sen on lisäksi varmistettava, että
 lentoasemalla olevat matkustajat saavat tiedon lentonsa peruuntumisesta ja
 oikeuksistaan tapauksessa, jossa lentoyhtiö odottamatta lopettaa toimintansa
 esimerkiksi maksukyvyttömyyden tai liikenneluvan perumisen vuoksi.
 5. Lähdön peruuntuessa tai viivästyessä lennosta
 vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on tiedotettava matkustajille
 tilanteesta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään
 30 minuuttia aikataulun mukaisen lähtöajan jälkeen ja ilmoitettava
 arvioitu lähtöaika heti, kun tieto on saatavilla, sillä edellytyksellä, että
 lentoliikenteen harjoittaja on saanut matkustajan yhteystiedot 6 ja
 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos lippu on hankittu välittäjän kautta.
 6. Jos matkustaja ei hanki lippua suoraan lennosta
 vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta vaan unionissa toimivan välittäjän
 kautta, kyseisen välittäjän on toimitettava matkustajan yhteystiedot
 lentoliikenteen harjoittajalle sillä edellytyksellä, että matkustaja on antanut
 tähän yksiselitteisen, kirjallisen luvan. Tämän luvan antaminen on valinnaista.
 Lentoliikenteen harjoittaja saa käyttää näitä yhteystietoja ainoastaan
 täyttääkseen tähän artiklaan perustuvan tiedonantovelvoitteensa; tietoja ei saa
 käyttää markkinointiin ja ne on hävitettävä 72 tunnin kuluessa
 kuljetussopimuksen päättymisestä. Tietoja käsitellään, käytetään ja säilytetään
 yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta
 liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja
 neuvoston direktiivin 95/46/EY[24]
 mukaisesti.
 7. Välittäjään ei sovelleta 6 kohtaa, jos se
 pystyy osoittamaan, että olemassa on vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla taataan
 tiedonvälitys matkustajalle ilman yhteystietojen toimittamista.”
 14. Korvataan 16 artikla
 seuraavasti:
 ”16
 artikla
 Täytäntöönpanon
 valvonta
 1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen
 täytäntöönpanoelin, joka vastaa tämän asetuksen täytäntöönpanosta jäsenvaltion
 alueella sijaitsevilta lentoasemilta lähtevien lentojen sekä kolmannesta maasta
 näille lentoasemille suuntautuvien lentojen osalta. Jäsenvaltioiden on
 ilmoitettava tämän kohdan mukaisesti nimetty elin komissiolle.
 2. Kansallinen täytäntöönpanoelin seuraa tiiviisti
 tämän asetuksen vaatimusten noudattamista ja ryhtyy tarvittaviin toimiin sen
 varmistamiseksi, että matkustajien oikeuksia kunnioitetaan. Tätä tarkoitusta
 varten lentoliikenteen harjoittajien ja lentoaseman pitäjien on toimitettava
 kansalliselle täytäntöönpanoelimelle sen pyytämät asiaankuuluvat asiakirjat.
 Voidakseen hoitaa tehtäviään kansallisen täytäntöönpanoelimen on otettava
 huomioon myös tiedot, joita 16 a artiklan perusteella nimetty elin
 toimittaa sille. Se voi lisäksi päättää täytäntöönpanon valvontatoimista, jotka
 perustuvat 16 a artiklan perusteella nimetyn elimen sille
 toimittamiin yksittäisiin valituksiin.
 3. Jäsenvaltioiden säätämien, tämän asetuksen
 rikkomiseen sovellettavien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja
 varoittavia.
 4. Jos 16 ja 16 a artiklan perusteella
 nimetyt elimet eivät ole yksi ja sama elin, laaditaan raportointimekanismeja,
 joilla varmistetaan eri elinten välinen tiedonkulku ja autetaan näin
 kansallista täytäntöönpanoelintä huolehtimaan valvonta- ja
 täytäntöönpanotehtävistään ja 16 a artiklan perusteella nimettyä
 elintä keräämään yksittäisten valitusten käsittelyssä tarvittavia tietoja.
 5. Kansallisten täytäntöönpanoelinten on
 julkaistava vuosittain, seuraavan kalenterivuoden huhtikuun loppuun mennessä,
 tilastoja toiminnastaan, sovelletut seuraamukset mukaan luettuina.
 6. Lentoliikenteen harjoittajien on toimitettava
 tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin liittyvät yhteystietonsa sen
 jäsenvaltion kansalliselle täytäntöönpanoelimelle, jonka alueella ne toimivat.”
 15. Lisätään artiklat seuraavasti:
 ”16 a
 artikla
 Matkustajien
 vaatimukset ja valitukset
 1. Lentoliikenteen harjoittajien on varauksen
 yhteydessä kerrottava matkustajille menettelyistään, jotka koskevat vaatimusten
 ja valitusten käsittelyä suhteessa tässä asetuksessa asetettuihin oikeuksiin,
 sekä annettava asiaankuuluvat osoitteet, joihin matkustajat voivat toimittaa
 vaatimuksensa ja valituksensa, sähköiset tiedonsiirtokeinot mukaan luettuina.
 Lentoliikenteen harjoittajan on lisäksi tiedotettava matkustajille näiden
 valituksia käsittelevistä toimivaltaisista elimistä.
 2. Jos matkustaja haluaa tehdä lentoliikenteen
 harjoittajalle tähän asetukseen perustuvia oikeuksiaan koskevan valituksen,
 hänen on toimitettava se kolmen kuukauden kuluessa lennon toteutumisajankohdasta
 tai ajankohdasta, jolloin se aikataulun mukaan oli tarkoitus toteuttaa.
 Liikenteenharjoittajan on seitsemän päivän kuluessa valituksen
 vastaanottamisesta vahvistettava matkustajalle, että valitus on vastaanotettu.
 Liikenteenharjoittajan on toimitettava matkustajalle täydellinen vastaus kahden
 kuukauden kuluessa valituksen vastaanottamisesta.
 3. Kunkin jäsenvaltion on asiaankuuluvan EU:n
 lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti nimettävä kansallinen
 elin tai kansallisia elimiä vastaamaan tässä asetuksessa tarkoitettuihin
 oikeuksiin liittyvien lentoliikenteen harjoittajien ja matkustajien välisten
 riitojen tuomioistuinten ulkopuolisesta ratkaisemisesta.
 4. Matkustaja voi valittaa mille tahansa
 3 kohdan mukaisesti nimetylle kansalliselle elimelle tämän asetuksen
 rikkomisesta, jonka väitetään tapahtuneen jonkin jäsenvaltion alueella
 sijaitsevalla lentoasemalla tai jonka väitetään koskevan lentoa kolmannesta
 maasta mainitulla alueella sijaitsevalle lentoasemalle. Tällaiset valitukset
 voidaan esittää aikaisintaan kaksi kuukautta sen jälkeen, kun valitus on
 toimitettu asiaankuuluvalle liikenteenharjoittajalle, paitsi jos kyseinen
 liikenteenharjoittaja on jo antanut valitukseen lopullisen vastauksensa.
 5. Valitun elimen on seitsemän päivän kuluessa valituksen
 vastaanottamisesta vahvistettava sen vastaanottaminen sekä lähetettävä siitä
 jäljennös asiaankuuluvalle kansalliselle täytäntöönpanoelimelle. Valittajalle
 annettavan lopullisen vastauksen antamiseen kuluva aika saa olla enintään kolme
 kuukautta valituksen vastaanottamisesta. Lopullisesta vastauksesta on
 toimitettava jäljennös myös kansalliselle täytäntöönpanoelimelle.
 16 b
 artikla
 Jäsenvaltioiden
 ja komission välinen yhteistyö
 1. Komissio edistää 16 c artiklassa
 tarkoitetun komitean avulla vuoropuhelua, jota jäsenvaltiot käyvät tämän
 asetuksen kansallisesta tulkinnasta ja soveltamisesta.
 2. Jäsenvaltioiden on raportoitava toiminnastaan
 komissiolle vuosittain, seuraavan kalenterivuoden huhtikuun loppuun mennessä.
 Komissio voi täytäntöönpanosäädösten välityksellä määrätä, mitä asioita
 raporteissa on käsiteltävä. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 16 c
 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
 3. Jäsenvaltioiden on lähetettävä säännöllisesti
 olennaiset tiedot asetuksen säännösten kansallisesta tulkinnasta ja
 soveltamisesta komissiolle, joka saattaa nämä tiedot muiden jäsenvaltioiden
 käytettäviksi sähköisessä muodossa.
 4. Komissio tarkastelee jäsenvaltion pyynnöstä tai
 omasta aloitteestaan tapauksia, joissa ilmenee eroja tämän asetuksen säännösten
 soveltamisessa ja täytäntöönpanossa erityisesti poikkeuksellisten olosuhteiden
 tulkinnan osalta, ja selventää asetuksen säännöksiä yhteisen lähestymistavan
 edistämistä silmällä pitäen. Tätä tarkoitusta varten komissio voi antaa
 suosituksen kuultuaan 16 c artiklassa tarkoitettua komiteaa.
 5. Kansallisten täytäntöönpanoelinten on komission
 pyynnöstä tutkittava yhden tai useamman lentoliikenteen harjoittajan
 noudattamaa epäilyttävää käytäntöä ja raportoitava havainnoistaan neljän
 kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä.
 16 c
 artikla
 Komiteamenettely
 1. Komissiota avustaa matkustajien oikeuksia
 käsittelevä komitea, joka muodostuu kahdesta kunkin jäsenvaltion edustajasta,
 joista ainakin toinen edustaa kansallista täytäntöönpanoelintä. Kyseinen
 komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan
 asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.”
 16. Korvataan 17 artikla
 seuraavasti:
 ’17
 artikla
 Kertomus
 Komissio antaa Euroopan parlamentille ja
 neuvostolle 1 päivään tammikuuta 2017 mennessä kertomuksen tämän asetuksen
 toimivuudesta ja tuloksista, erityisesti suhteessa pitkäaikaisista
 viivästymisistä maksettujen korvausten vaikutukseen ja majoituksen
 rajoittamiseen pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä.
 Komission on lisäksi raportoitava muiden kuin yhteisön lentoliikenteen
 harjoittajien suorittaman kolmannesta maasta lähtevän lennon matkustajien
 tehostetusta suojelusta kansainvälisten lentoliikennesopimusten puitteissa.
 Kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia.”
 17. Lisätään tämän asetuksen liite
 1 liitteeksi 1 asetukseen 261/2004.
 2 artikla
 Muutetaan asetus (EY) N:o 2027/97 seuraavasti:
 1. Korvataan 3 artiklan 2 kohta
 seuraavasti:
 ”2. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan on
 jaettava lentoasemalla valituslomakkeita, joiden avulla matkustaja voi
 välittömästi tehdä valituksen matkatavaroiden vahingoittumisesta tai
 viivästymisestä. Lentoliikenteen harjoittajan on hyväksyttävä tällainen
 valituslomake, joka voi olla myös vahinko- tai katoamisilmoitus, Montrealin
 yleissopimuksen 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi muistutukseksi. Tämä
 mahdollisuus ei vaikuta matkustajan oikeuteen tehdä valitus muulla tavalla
 Montrealin yleissopimuksessa asetettujen määräaikojen puitteissa.”
 2. Korvataan 5 artiklan 2 kohta
 seuraavasti:
 ”2. Kuolemantapauksessa kyseisen ennakkomaksun on
 oltava vähintään 18 096 erityistä nosto-oikeutta vastaava määrä
 euroina matkustajaa kohti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan
 soveltamista. Komissio valtuutetaan 6 c artiklassa tarkoitetulla
 delegoidulla säädöksellä mukauttamaan tätä summaa Kansainvälisen
 siviili-ilmailujärjestön Montrealin yleissopimuksen 24 artiklan
 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen perusteella. Edellä mainittuun summaan
 tehdyt muutokset muuttavat myös liitteessä mainittua vastaavaa summaa.”
 3. Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan
 virke seuraavasti:
 ”’Komissio valtuutetaan 6 c artiklassa
 tarkoitetulla delegoidulla säädöksellä mukauttamaan liitteessä mainittuja
 summia, 5 artiklan 2 kohdassa mainittua summaa lukuun ottamatta,
 Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön Montrealin yleissopimuksen
 24 artiklan 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen perusteella.”
 4. Lisätään artiklat
 seuraavasti:
 ”6 a
 artikla
 1. Kuljettaessaan kirjattuja pyörätuoleja tai
 muita liikkumisen apuvälineitä tai ‐laitteita, lentoliikenteen
 harjoittajan ja sen edustajien on tarjottava jokaiselle asetuksen (EY) N:o
 1107/2006[25]
 2 artiklan a kohdassa tarkoitetulle liikuntarajoitteiselle henkilölle
 varauksen yhteydessä tai viimeistään välineitä rahdinkuljettajalle jätettäessä
 mahdollisuus tehdä veloituksetta Montrealin yleissopimuksen 22 artiklan
 2 kohdassa tarkoitettu etuutta koskeva erityinen ilmoitus.
 2. Siinä tapauksessa, että liikkumisen apuvälineet
 tuhoutuvat, katoavat tai vahingoittuvat, lentoliikenteen harjoittajan
 korvausvastuu rajoittuu summaan, jonka liikuntarajoitteinen henkilö ilmoitti
 jättäessään kirjatut liikkumisen apuvälineet yhteisön lentoliikenteen
 harjoittajalle.
 3. Siinä tapauksessa, että kirjatut pyörätuolit
 tai muut liikkumisen apuvälineet tai ‐laitteet tuhoutuvat, katoavat,
 vahingoittuvat tai viivästyvät kuljetuksen aikana, yhteisön lentoliikenteen
 harjoittaja on velvollinen suorittamaan korvauksena enintään matkustajan
 ilmoittaman määrän, jollei se voi näyttää toteen, että ilmoitettu määrä on
 suurempi kuin matkustajan ilmoittaman määräpaikkaan toimittamiseen liittyvän
 etuuden todellinen arvo.
 6 b
 artikla
 1. Asetuksen 261/2004 16 artiklan perusteella
 nimetyn kansallisen täytäntöönpanoelimen on varmistettava tämän asetuksen
 noudattaminen. Tätä tarkoitusta varten se valvoo seuraavia asioita:
 – lentokuljetussopimusten ehdot ja edellytykset;
 – etuutta koskevan erityisen ilmoituksen
 tekomahdollisuuden järjestelmällinen tarjoaminen liikkumisen apuvälineiden
 kirjaamisen yhteydessä sekä korvaustason asianmukaisuus siinä tapauksessa, että
 liikkumisen apuvälineet ovat vahingoittuneet;
 – 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
 ennakkomaksun maksaminen tarvittaessa;
 – 6 artiklan soveltaminen.
 2. Jotta voidaan valvoa liikuntarajoitteisten ja
 vammaisten matkustajien suojelua liikkumisen apuvälineiden vahingoittumisen
 yhteydessä, kansallisen täytäntöönpanoelimen on tutkittava ja otettava huomioon
 myös tiedot liikkumisen apuvälineitä koskevista valituksista, jotka on
 toimitettu asetuksen 261/2004 16 a artiklan perusteella nimetylle
 elimelle.
 3. Jäsenvaltioiden säätämien, tämän asetuksen
 rikkomiseen sovellettavien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja
 varoittavia.
 4. Kansallisten täytäntöönpanoelinten on asetuksen
 261/2004 16 artiklan 6 kohtaan perustuvissa vuotuisissa
 kertomuksissaan julkaistava myös tilastoja toiminnastaan ja tämän asetuksen
 soveltamiseen liittyvistä rangaistuksista.
 6 c
 artikla
 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
 säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
 2. Siirretään 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu
 valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi tämän
 asetuksen voimaantulopäivästä alkaen.
 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin
 tahansa peruuttaa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan
 siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu
 säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona
 se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin
 myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa
 olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun
 säädöksen, se antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja
 neuvostolle.
 5. Edellä olevan 6 artiklan 1 kohdan
 nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan
 parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
 asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
 ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
 ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
 eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä
 määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
 6 d artikla
 1. Lentoliikenteen harjoittajilla on täysi
 kaupallinen vapaus määritellä matkatavaroiden kuljettamista säätelevät ehdot,
 mutta niiden on ilmoitettava varauksen yhteydessä ja lähtöselvityksessä
 (itsepalveluperiaatteella toimivat lähtöselvitysautomaatit mukaan luettuina)
 selkeästi, paljonko matkatavaraa matkustajalla saa enintään olla matkustamossa
 ja ilma-aluksen rahtitilassa kullakin matkustajan varaukseen kuuluvalla
 lennolla, mukaan luettuina mahdolliset lukumäärää koskevat rajoitukset, joita
 mainitun sallitun enimmäismäärän puitteissa sovellettaisiin. Jos matkatavaroiden kuljettamiseen sovelletaan
 lisämaksuja, lentoliikenteen harjoittajien on ilmoitettava näitä maksuja
 koskevat tiedot varauksen yhteydessä ja pyydettäessä myös lentoasemalla.
 2. Jos poikkeukselliset olosuhteet, kuten
 turvallisuussyyt tai ilma-aluksen tyypin muuttuminen varauksen tekemisen
 jälkeen, estävät käsimatkatavaraksi sallittujen esineiden kuljettamisen
 matkustamossa, lentoliikenteen harjoittaja voi kuljettaa ne ilma-aluksen rahtitilassa
 ilman matkustajalle aiheutuvia lisäkustannuksia.
 3. Nämä oikeudet eivät vaikuta käsimatkatavaroita
 koskeviin EU:n rajoituksiin ja ilmailun turvaamista koskeviin kansainvälisiin
 sääntöihin, kuten asetuksiin (EY) N:o 300/2008 ja (EY) N:o 820/2008.
 6 e
 artikla
 1. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan on
 sallittava matkustajan kuljettaa soitinta ilma-aluksen matkustamossa, jos
 sovellettavat turvallisuusmääräykset ja kyseisen ilma-aluksen tekniset
 ominaisuudet ja rajoitteet eivät sitä estä. Soittimet hyväksytään
 käsimatkatavaraksi, jos ne voidaan sijoittaa turvallisesti matkustamon
 matkatavaralokeroon tai istuimen alle. Lentoliikenteen harjoittaja voi
 määritellä, että soitin on osa matkustajan käsimatkatavaraa ja että sitä ei saa
 kuljettaa sallitun käsimatkatavaran lisäksi.
 2. Jos soitin on liian suuri sijoitettavaksi
 turvallisesti matkatavaralokeroon tai istuimen alle, lentoliikenteen
 harjoittaja voi vaatia toisen lipun ostamista, jos soitin kuljetetaan
 käsimatkatavarana toisella istuimella. Jos toinen lippu on hankittu,
 lentoliikenteen harjoittajan on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet
 sijoittaakseen matkustajan ja kyseisen soittimen vierekkäin. Soittimet on
 kuljetettava ilma-aluksen rahtitilan lämmitetyssä osassa, jos tämä on
 mahdollista ja sitä on pyydetty ja jos sovellettavat turvallisuusmääräykset,
 tilaa koskevat rajoitteet ja kyseisen ilma-aluksen tekniset ominaisuudet eivät
 sitä estä. Lentoliikenteen harjoittajan on ilmoitettava selkeästi ehdot ja
 edellytykset, joiden perusteella soittimia kuljetetaan, sekä sovellettavat
 maksut.”
 5. Korvataan 7 artikla
 seuraavasti:
 ”7
 artikla
 Komissio antaa Euroopan parlamentille ja
 neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen toimivuudesta ja tuloksista viimeistään
 1 päivänä tammikuuta 2017. Kertomukseen liitetään tarvittaessa
 lainsäädäntöehdotuksia.”
 6. Korvataan asetuksen 2027/97
 liite tämän asetuksen liitteellä 2.
 3 artikla
 Tämä asetus tulee voimaan
 kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
 puolesta
 Puhemies Puheenjohtaja
 Liite 1
 ”Liite: suuntaa antava luettelo olosuhteista,
 joita tässä asetuksessa pidetään poikkeuksellisina
 1. Seuraavia olosuhteita pidetään
 poikkeuksellisina:
 i. luonnonmullistukset, joiden vuoksi lennon
 turvallinen suorittaminen on mahdotonta;
 ii. tekniset viat, jotka eivät liity ilma-aluksen
 tavanomaiseen toimintaan, kuten kyseisen lennon suorittamisen aikana havaittu
 vika, joka estää lennon tavanomaisen jatkamisen; tai koneen valmistajan tai
 toimivaltaisen viranomaisen ilmoittama piilevä valmistusvirhe, joka vaikuttaa
 lentoturvallisuuteen;
 iii. ilmailun turvaamiseen liittyvät riskit,
 sabotaasi tai terroriteko, joiden vuoksi lennon turvallinen suorittaminen on
 mahdotonta;
 iv. hengenvaaralliset terveysriskit tai
 sairaanhoitoa vaativat hätätapaukset, jotka edellyttävät kyseisen lennon
 keskeyttämistä tai määräpaikan muuttamista;
 v. ilmaliikenteen hallinnan asettamat rajoitukset
 tai ilmatilan tai lentoaseman sulkeminen;
 vi. lentoturvallisuuden kannalta sopimattomat
 sääolosuhteet; ja
 vii. lennosta vastaavan lentoliikenteen
 harjoittajan tai olennaisten palvelutarjoajien, kuten lentoasemien ja
 lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, työmarkkinakiistat.
 2. Seuraavia olosuhteita ei pidetä
 poikkeuksellisina:
 i. ilma-aluksen tavanomaiseen toimintaan liittyvät
 tekniset viat, kuten ongelmat, jotka havaitaan ilma-aluksen
 määräaikaishuollossa tai lentoa edeltävässä tarkastuksessa tai jotka johtuvat
 huollon tai lentoa edeltävän tarkastuksen puutteellisesta suorittamisesta; ja
 ii. ohjaamomiehistön tai matkustamohenkilökunnan
 puuttuminen (paitsi työmarkkinakiistan vuoksi).”
 Liite 2
 ”LIITE
 Lentoliikenteen
 harjoittajan korvausvastuu matkustajien ja heidän matkatavaroidensa osalta
 Tämä tiedote sisältää yhteenvedon EU:n
 lainsäädännössä ja Montrealin yleissopimuksessa edellytettävistä yhteisön
 lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuuta koskevista säännöistä.
 Korvaus
 kuolemantapauksissa ja loukkaantumisen yhteydessä
 Korvausvastuuta ei ole rahamääräisesti
 rajoitettu tapauksissa, joissa matkustajan kuolema tai loukkaantuminen johtuu
 onnettomuudesta, joka tapahtuu ilma-aluksella tai matkustajien noustessa ilma-alukseen
 ja poistuessa siitä. Enintään 113 100 erityisen nosto-oikeuden suuruisen
 (likimääräinen summa paikallisena valuuttana) vahingon osalta lentoliikenteen
 harjoittaja ei voi vapautua korvausvastuusta tai rajoittaa sitä. Tätä määrää
 suuremmissa vahingoissa lentoliikenteen harjoittajalla ei ole korvausvastuuta,
 jos se osoittaa, että se ei aiheuttanut vahinkoa huolimattomuudella eikä muulla
 tavalla tai että vahinko aiheutui yksinomaan kolmannen osapuolen
 huolimattomuudesta tai muusta virheestä.
 Ennakkomaksut
 Jos matkustaja kuolee tai loukkaantuu,
 lentoliikenteen harjoittajan on suoritettava ennakkomaksu välittömistä
 taloudellisista tarpeista huolehtimiseksi 15 päivän kuluessa siitä, kun
 korvaukseen oikeutettu henkilö on yksilöity. Kuolemantapauksessa tämän
 ennakkomaksun on oltava vähintään 18 096 erityistä nosto-oikeutta
 (likimääräinen summa paikallisena valuuttana).
 Matkustajalle
 viivästyksestä aiheutuvat vahingot
 Matkustajan viivästyessä lentoliikenteen
 harjoittaja on korvausvastuussa, paitsi jos tämä on ryhtynyt kaikkiin
 kohtuudella edellytettäviin toimiin viivästymisen välttämiseksi tai jos
 tällaisia toimia ei ollut mahdollista toteuttaa. Matkustajan viivästymisen
 aiheuttamien vahinkojen osalta korvausvastuu rajoitetaan
 4 694 erityiseen nosto-oikeuteen (likimääräinen summa paikallisena
 valuuttana).
 Matkatavaroiden
 tuhoutuminen, vahingoittuminen tai viivästyminen
 Matkatavaroiden katoamisen, vahingoittumisen
 tai viivästymisen osalta lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuu on enintään
 1 113 erityistä nosto-oikeutta (likimääräinen summa paikallisena
 valuuttana); korvausraja on matkustajakohtainen, joten sitä ei sovelleta
 yksittäisiin kirjattuihin matkatavaroihin, paitsi jos matkustaja ja
 lentoliikenteen harjoittaja ovat sopineet korkeammasta rajasta etuutta koskevan
 erityisen ilmoituksen muodossa. Matkatavaroiden vahingoittumisen tai katoamisen
 osalta lentoliikenteen harjoittajalla ei ole korvausvastuuta, jos
 vahingoittuminen tai katoaminen johtuu matkatavaroiden laadusta tai
 viallisuudesta. Matkatavaroiden viivästyessä lentoliikenteen harjoittaja ei ole
 korvausvastuussa, jos se on ryhtynyt kaikkiin kohtuudella edellytettäviin
 toimiin viivästymisen aiheuttamien vahinkojen välttämiseksi tai jos tällaisia
 toimia ei ollut mahdollista toteuttaa. Käsimatkatavaran, henkilökohtaiset
 esineet mukaan luettuina, osalta lentoyhtiö on korvausvelvollinen vain itse
 aiheuttamistaan vahingoista.
 Korkeammat
 korvausvastuun rajat matkatavaroiden osalta
 Matkustaja voi sopia korkeammista matkatavaraa
 koskevan korvausvastuun rajoista lentoliikenteen harjoittajan kanssa tekemällä
 viimeistään lähtöselvityksessä erityisen ilmoituksen ja suorittamalla
 lisämaksun, jos sitä vaaditaan. Lisämaksun on perustuttava tariffiin, joka on
 sidoksissa kyseisten matkatavaroiden kuljetuksesta ja vakuuttamisesta
 aiheutuviin lisäkustannuksiin, jotka ylittävät korvausvastuun, joka on 1 131
 erityistä nosto-oikeutta (likimääräinen summa paikallisena valuuttana). Tariffi
 on asetettava pyynnöstä matkustajien saataville. Liikuntarajoitteisille ja
 vammaisille matkustajille on tarjottava järjestelmällisesti ja veloituksetta
 mahdollisuutta tehdä etuutta koskeva erityinen ilmoitus liikkumisen
 apuvälineiden kuljettamista varten.
 Matkatavaroita
 koskevien valitusten määräaika
 Jos matkatavara on vahingoittunut, viivästynyt,
 kadonnut tai tuhoutunut, matkustajan on kaikissa tapauksissa tehtävä
 kirjallinen muistutus lentoliikenteen harjoittajalle mahdollisimman pian. Jos
 matkatavara on vahingoittunut, matkustajan on tehtävä muistutus 7 päivän
 kuluessa, ja matkatavaran viivästymisen yhteydessä 21 päivän kuluessa siitä,
 kun matkatavara on toimitettu hänelle. Näiden määräaikojen noudattamisen
 helpottamiseksi lentoliikenteen harjoittajan on tarjottava matkustajille
 mahdollisuus täyttää valituslomake lentoasemalla. Lentoliikenteen harjoittajan
 on hyväksyttävä lentoasemalla muistutukseksi tällainen valituslomake, joka voi
 olla myös vahinko- tai katoamisilmoitus.
 Sopimuksen
 tehneen lentoliikenteen harjoittajan ja lennon tosiasiallisesti liikennöineen
 lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuu
 Jos lennon tosiasiallisesti liikennöivä
 lentoliikenteen harjoittaja ei ole sama kuin sopimuksen tehnyt lentoliikenteen
 harjoittaja, matkustajalla on oikeus lähettää vahinkoihin liittyvä muistutus
 kummalle tahansa tai nostaa korvauskanne kumpaa tahansa lentoliikenteen
 harjoittajaa vastaan. Tämä koskee myös tapauksia, joissa lennon
 tosiasiallisesti liikennöivälle lentoliikenteen harjoittajalle on tehty
 erityinen ilmoitus perille toimittamiseen liittyvästä etuudesta.
 Vaatimuksia
 koskeva määräaika
 Mahdolliset vahingonkorvausta koskevat kanteet
 on pantava vireille kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona ilma-alus
 saapui tai sen oli määrä saapua määräpaikkaansa.
 Tämän
 tiedotteen tietojen perusta
 Edellä esitetyt säännöt perustuvat 28 päivänä
 toukokuuta 1999 tehtyyn Montrealin yleissopimukseen, joka pannaan täytäntöön
 yhteisössä asetuksella (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin se on muutettuna
 asetuksella (EY) N:o 889/2002 ja asetuksella (EU) N:o xxxx, ja jäsenvaltioiden
 kansallisella lainsäädännöllä.”
 [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
 261/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, matkustajille heidän lennolle
 pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen
 johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä
 asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta (EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1).
 [2] Neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97, annettu 9 päivänä
 lokakuuta 1997, matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta
 koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta (EYVL L 285,
 17.10.1997, s. 1) sellaisena kuin se on muutettuna 13 päivänä toukokuuta 2002
 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 889/2002
 (EYVL L 140, 30.5.2002, s. 2).
 [3] KOM(2010) 603, 16.10.2010.
 [4] Yhtenäistä Euroopan liikennealuetta koskeva
 etenemissuunnitelma – Kohti kilpailukykyistä ja resurssitehokasta
 liikennejärjestelmää, KOM(2011) 144 lopullinen, ks. s. 25 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0144:FIN:EN:PDF.
 [5] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja
 neuvostolle matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen
 peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja
 apua koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 261/2004
 soveltamisesta, KOM (2011) 174 lopullinen (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0174:FIN:EN:PDF).
 [6] Euroopan parlamentin päätöslauselma lentomatkustajien
 oikeuksien soveltamisesta ja toimivuudesta (2011/2150(INI)), http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0099+0+DOC+XML+V0//FI.
 [7] EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.
 [8] http://ec.europa.eu/transport/passengers/consultations/2012-03-11-apr_en.htm.
 [9] http://ec.europa.eu/transport/passengers/events/2012-05-30-stakeholder-conference_en.htm.
 [10] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
 N:o 1008/2008, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, lentoliikenteen
 harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä (EUVL L 293,
 31.10.2008).
 [11] Ks. komission ehdotukset http://ec.europa.eu/consumers/redress_cons/adr_policy_work_en.htm.
 [12] EUVL C , , s. .
 [13] EUVL C , , s. .
 [14] EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1.
 [15] EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1; muutettu EYVL:ssä L 140,
 30.5.2002, s. 2.
 [16] KOM(2010) 603 lopullinen.
 [17] EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.
 [18] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [19] Neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97, annettu 9 päivänä
 lokakuuta 1997, matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta
 koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta (EYVL L 285,
 17.10.1997, s. 1) sellaisena kuin se on muutettuna 13 päivänä toukokuuta 2002
 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 889/2002
 (EYVL L 140, 30.5.2002, s. 2).
 [20] EUVL L 293, 31.10.2008, s. 3.
 [21] EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.
 [22] EUVL L 204, 26.7.2006, s. 1.
 [23] EUVL L 293, 31.10.2008, s. 3.
 [24] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [25] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
 1107/2006, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006, vammaisten ja
 liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksista lentoliikenteessä (EUVL L 204,
 26.7.2006, s. 1).