text:
Danska () är ett östnordiskt språk som är nationalspråk i Danmark och modersmål för flertalet danskar. Bland danska medborgare på Grönland och Färöarna har endast 10-15 % danska som modersmål, medan övriga talar danska som andraspråk. Det talas även av cirka 50 000 personer i Sydslesvig i Tyskland, där det har status som minoritetsspråk.
 Danskan, som tillhör de östnordiska språken, är nära besläktad med svenskan och norskan. Skriven danska är lätt att förstå av såväl svenskar som norrmän, där cirka 90 procent av orden är igenkännbara med små stavningsskillnader. Före reformen 1907 i Norge, var bokmålet närmast identiskt med tidens danska skriftspråk. Sålunda ligger danska och norska närmare varandra, än vad svenskan gör i förhållande till båda språken. Många svenskar har svårt att särskilja danska från norska i skrift. För innehållsförteckningar och dylikt används ibland så kallad "dansk-norska".
 Historia
 Urnordiska till medeltidsdanska
 Danskan har utvecklats från det gemensamma nordiska språket urnordiska, som talades fram till vikingatiden i nuvarande Danmark, Norge och Sverige. Med vikingatiden utvecklades dialektskillnader inom fornnordiskan, och danernas tungomål dominerade i de av vikingarna i västerled ockuperade områdena, såsom Färöarna, Grönland, Island, Normandie och Danelagen i England. I England kom det forndanska/fornnorska tungomålet att påverka den framväxande engelskan i så hög grad att många ord i modern engelska har sitt ursprung i skandinaviskan. Språket under vikingatiden är känt från runinskrifter och kallas av den anledningen ofta för rundanska.
 De latinska skrivtecknen kom till Norden – och Danmark – i samband med kristendomens intåg under sen vikingatid. Omkring 1100 inträdde den litterära tiden i Danmark, och markerar därmed en ny språkhistorisk period. Den romersk-katolska kyrkan är en kulturbärande institution vid denna tid i Danmark, och naturligtvis en dominerande faktor i språklig och kulturell utveckling. Från kristendomen och latin kommer en mängd lånord, främst med koppling till kyrkliga fenomen. Under denna period står danskan även under stort inflytande av lågtyska. Hansaförbundet är en dominerande kultur- och språkfaktor, och många av den tidens tekniska och kulturella landvinningar benämns med lågtyska begrepp, då dessa kommer in i danskan via Hansans verksamheter i Norden.
 Danska börjar användas i skrift under slutet av 1100-talet. Runt 1200 tecknas de äldsta skrivna landskapslagarna ned. Man kan genom studier av de första skrivna källorna se att danskan vid denna tid har börjat skilja ut sig från norskan och svenskan, men man kan även iaktta antydningar till dialektala skillnader inom danskan; östdanska i Skåne, ö-danska på Själland, och västdanska på Jylland. I huvudsak är dialekterna mer konservativa i öster, och mer förändringsbenägna i väster. Dessa drag återfinns även i dagens dialekter, i den mån dialekt fortfarande talas.
 Tidigt under medeltiden, kanske cirka 1100, utvecklades ett prosodiskt uttrycksmedel, det så kallade stödet, det vill säga en särskild betoning av stavelser genom en ”luftstöt”. I danskan som helhet började under denna period även en annan skillnad mot övriga språk att skönjas – tryckförsvagning i trycksvaga stavelser. Detta fenomen vidareutvecklas cirka 1150–1300 i danskan till den så kallade infortisförsvagningen (svækkelsen), vilket innebär att vokalerna a, i och u försvagas i trycksvag stavelse till ett schwa (ə).
 Samtidigt med infortisförsvagningen inträffade även spirantförsvagningen, vilken berör de tre samnordiska frikativerna mjukt g, mjukt d (ð), samt v. Mjukt g blev till en halvvokal, [j ↓] efter främre vokal och [w] efter bakre. Detta fick även genomslag i skriften. Försvagningen i sig träffade regelmässigt samtliga ord med aktuella ljud, de oregelbundenheter som finns idag beror på att vokalljuden (som styrde försvagningen åt olika håll beroende på om det var fråga om främre eller bakre) i vissa fall har ändrats. Det kan också vara fråga om senare lån. Spirant nummer två, ð, försvagas i många danska dialekter till ett [j ↓] eller försvinner, dock ej i köpenhamnsdialekten (vid denna tid). Spirant nummer tre, v, utvecklas till ett [w]. Efter bakre vokal faller ljudet därmed samman med det mjuka g:et – såväl ”lov” som ”lag” får samma uttal.
 Den tredje och sista i raden av stora försvagningar vid denna tid var klusilförsvagningen, vilken inträder cirka 1200–1350. I korthet innebär den en förmjukning av eftervokala korta p, t och k, till tonat b, d och g, respektive. Utvecklingen gick därefter vidare, men det är bokstäverna b, d och g som fastnade i skriftspråket. I köpenhamnsdialekten försvagades tonat b ytterligare till otonat b, eller i vissa varianter till w. Betonat d vidareutvecklas till ð. Betonat g blev till mjukt g, dock fortsatte försvagningen i några ord, på samma sätt som i spirantförsvagningen, det vill säga att det mjuka g:et vidareutvecklades till [j ↓] efter främre vokal och [w] efter bakre.
 Förutom de tre försvagningarna, som får anses som ett i huvudsak typiskt danskt särdrag, förekommer även andra ljudändringar av språket gemensamt med övriga nordiska språk. Exempelvis försvann den frikativa klusilen (th); i tryckstark position utvecklades detta till ett (t), i trycksvaga till (d). Ett annat exempel är bortfall av h framför j och v.
 En ytterligare ljudutveckling som skedde parallellt i Norden, dock med olika styrka och hastighet, är vokalöppningen, det vill säga korta stängda vokaler i vissa ord försköts från mer slutna till öppnare. Ljudet i utvecklades till e, y till ø, ø till ö samt u till o. Fonemet /ö/ fick dock ingen egen bokstav. Överhuvudtaget ledde vokalöppningen inte till någon större stavningsförändring av skriven danska. Cirka 1300 rundades det gammalnordiska långa a till ett å (vilket fick skrifttecknat aa), samt kort a förlängdes till det tidigare långa a.
 Under tidig medeltid blev Danmark en stormakt och med sin nära anknytning till kontinenten förändrades de danska dialekterna snabbare än de svenska. Framförallt Jylland och de danska öarna förändrades snabbt, men i viss mån även det danska Skåne och Bornholm. De betonade stavelserna fick mer tryck, och det var nu som den för danska så karakteristiska stöten uppstod (se nedan). De obetonade ändelserna började nu stavas -e och -æ eller försvann helt och hållet, som på Jylland. P, t och k började uttalas tonande mellan vokaler.
 Traditionellt anger man cirka 1350 som en gräns mellan yngre och äldre middeldansk. Det är vid denna tid som många ändringar på allvar slog igenom i skriftspråket, bland annat de tre försvagningarna, böjningssystemet upplöses, och många ord kom in från lågtyskan. Det skedde ett stort inflöde av lågtyska köpmän och hantverkare, och dessa blev föregångsmän inom dessa nya näringar. Då lågtyskan dessutom ligger språkligt nära de nordiska språken, fanns således såväl sociala som språkliga förutsättningar för en kraftig påverkan från lågtyska, särskilt ifråga om nya lånord. Litteraturen på danska blev under yngre middeldansk-perioden mer omfångsrik och diversifierad. Mycket är dock översättningar, från latin, lågtyska och svenska.
 Senare under medeltiden (1350–1500) fortsatte latin att utöva inflytande på danskan. I och med hansan och de många tyskar som bodde i Danmark kom danskan att ärva en del ändelser från tyskan: -bar, -eri och -het med mera.
 1500-till 1900-talet
 Under 1500-talet knöts Danmark fastare samman, för att alltmer domineras av Själland och Köpenhamn. Det blev detta område som nu drev språkutvecklingen. Danskan blev nu mer enhetlig, delvis på grund av Kristian III:s Bibel (1550) och den Danske Lov (1683).
 Språkperioden cirka 1525–1700 kallas för äldre nydansk. I början av 1500-talet infördes boktryckarkonsten, reformationen genomfördes, och riksenheten (byråkratin) stärktes, vilket allt samverkade till att påverka språket. Reformatorerna använde boktryckarkonsten till att sprida religiös litteratur på danska, och överhuvudtaget tog danskan platsen som bruksspråk i kyrka och förvaltning, på bekostnad av latinet. Genom en stor användning av danskan i tryck, blev det nödvändigt med en upprensning av den tidigare använda dekorativa stavningen. Eftersom Köpenhamn och Själland redan vid denna tid utgjorde rikets administrativa centrum, kom det själländska språket att bli riksnorm, först för skriftspråket, men efterhand även för talspråket (under 1600-talet). Christian III:s bibel från 1550 är reformationstidens mest betydelsefulla verk, och den första fullständiga bibelöversättningen på danska. Efter reformationen blev lågtyskan avlöst av högtyskan som den viktigaste källan för lånord, men även franskan hade ett stort inflytande.
 Gränsen mellan äldre och yngre nydansk brukar dras vid cirka 1700. Orsaken är den store författaren Ludvig Holberg, som använde danska språket för litterära framställningar som man tidigare inte trott detta språk vara gott nog för. Under upplysningstiden kom även reaktioner mot ”utländskt” inflytande på danskan, och man försöker att rensa ut franska, latinska och grekiska lånord. Dock ökade istället strömmen av lånord. Tyska och franska var de viktigaste källorna, men under 1800-talet började även engelskan att göra sig gällande.
 Under 1700- och 1800-talen trycktes både latinet och tyskan tillbaka, för att mer betraktas som överklasspråk. Danskan visade genom flera litterära verk att den kunde stå på egna ben. Under H. C. Andersens tid var danskan så dominant att den även påverkade svenskan i form av danska lånord. Den dansk-norska realunionen 1536–1814 medförde att danskan var det officiella skriftspråket i Norge och totalt dominerade utvecklingen av bokmålet fram till den norska språkreformen 1907.
 Under 1900-talet skedde en snabb uttalsförändring som kom att öka distansen mellan danskan och svenskan. Utmärkande för denna utveckling var bland annat de försvagade slutstavelserna och kraftiga frikativor efter betonad vokal. Dessutom blev det tidigare öppna a-et mer ä-likt, något som är tydligt när man jämför modern danska med en dansk film från 1960-talet. Uttalsutvecklingen har lett till att det idag är stor skillnad mellan skriftspråk och talspråk. En utveckling som skiljer danskan från de nordiska grannländerna är dialekternas borttynande och riksdanskans genomslagskraft. Urbanisering och utvecklade kommunikationer, de korta avstånden och den geografiskt lilla ytan, samt avsaknad av annat större socio-ekonomiskt centrum än Köpenhamn, ses som förklaringar till varför dialekterna håller på att dö ut helt.
 Stavningsreformen 1948
 I den stora stavningsreformen 1948 infördes bokstaven "å", hämtad från svenskan. Dubbelbokstaven "aa" (med å-uttal) i orden byttes då i allmänhet ut mot "å", något som skett i Norge under perioden 1869–1938. Diskussioner om att ersätta aa med å inleddes dock redan i slutet av 1700-talet, och å förekom som tangent på vissa tidiga skrivmaskiner från 1870-talet.
 Den tidigare danska stavningen av å-ljudet med två a-n, "aa", gör att exempelvis stadsnamnet "Århus" stavas Aarhus på äldre kartor. Kommunen i Ålborg har officiellt valt att fortsätta att skriva stadsnamnet enligt äldre traditioner och skriver således fortfarande stadens namn som Aalborg. Från 1 januari 2011 stavas även Aarhus igen officiellt med "aa", vilket förklaras som en internationalisering av namnet.
 Samtidigt slutade man skriva andra substantiv än egennamn med versal ("stor bokstav"); tidigare hade alla dessa efter tyskt maner skrivits med inledande versal. "Den gamle Fabrik" skrivs efter 1948 (ofta) som "Den gamle fabrik".
 Även efter 1948 års stavningsreform kvarstår i danskan en större frihet (jämfört med svenska) vad gäller stavning av verks titlar. Därför kan man än idag stava titlar på böcker, konstverk, lagar och liknande med endast första ord samt ingående namn med inledande versal. Man har också friheten att välja stavning även av andra "viktigare" ord i titeln med inledande versal. Vad gäller längre titlar, rekommenderar dock Dansk Sprognævn att man använder gemener även på dessa "viktigare" ord. Exempel:
 Den lille havfrue eller Den Lille Havfrue (Den lilla sjöjungfrun)
 Bibliografi over arbejder om nyere principper for arbejdsledelse
 Dialekter
 Översikt
 Danska har många dialekter, vilket tydligt märks då det är lätt att höra vilken del av Danmark en dansktalande person kommer ifrån. Riksdanska (rigsdansk) är det officiellt erkända danska riksspråket, som används i TV, radio och i undervisning. Uttalet av riksdanska ligger nära de dialekter som talas på Själland och sägs ha uppstått ur Köpenhamns borgarklass med inflytande från övriga nordsjälländska och östsjälländska dialekter och sydvästskånska. På Färöarna talades tidigare Gøtudansk, en variant av danska med färöiskt uttal.
 Tidigare var användningen av dialekt och den dialektala särarten mer utpräglad. Numera talar man på danska oftare om regionalsprog (regional danska) än om konkreta dialekter.
 Dialektområden
 I Danmark finns huvudsakligen tre olika dialektområden – jyska, ömål och bornholmska. De är dominerande på Jylland, öarna mellan Jylland och Sverige samt det något isolerade Bornholm längst i öster.
 Nedan listas de (cirka) 32 danska dialekter som definieras av Afdelning for Dialekforskning vid Nordisk Forskningsinstitut, Köpenhamns universitet:
 Danska
 Ømål
 Amagermål
 Sjællandsk
 nordsjællandsk
 nordvestsjællandsk
 sydvestsjællandsk
 østsjællandsk
 sydsjællandsk (sydligt sydsjællandsk)
 Sydømål
 østmønsk
 vestmønsk
 nordfalstersk
 sydfalstersk
 lollandsk
 Fynsk
 østfynsk
 vestfynsk (nordvest-, sydvestfynsk)
 sydfynsk
 langelandsk
 tåsingsk (m. Thurø)
 ærøsk (m. Lyø, Avernakø, Strynø, Birkholm, Drejø)
 Jysk
 Nørrejysk (vestjysk og østjysk)
 Vestjysk
 thybomål
 morsingmål
 sallingmål
 hardsysselsk
 fjandbomål
 sydvestjysk (m. Fanø)
 sydøstjysk
 Østjysk
 vendsysselsk (m. Hanherred og Læsø)
 himmerlandsk
 ommersysselsk
 djurslandsk (Nord-, Syddjurs m. Nord- og Sydsamsø, Anholt)
 midtøstjysk
 Sønderjysk
 vestlig sønderjysk (m. Mandø og Rømø)
 østligt sønderjysk (m. Als)
 Syd for rigsgrænsen: mellemslesvisk, angelmål, fjoldemål
 Bornholmsk
 Fonologi
 Uttal och förståelse
 Talad danska är ofta svårare att förstå för både svenskar och norrmän på grund av den snabba uttalsutveckling som danskan haft under 1900-talet. Svenskars problem att förstå danska är huvudsakligen en vanefråga, och sålunda har skåningar vanligen lättare för danska än till exempel norrlänningar. Under TV-monopolets dagar var tittandet på DR-TV mycket vanligt i de delar av Sverige där dansk TV kunde tas in. Med det ökande utbudet TV-kanaler ser sannolikt något färre sydsvenskar än förut på danska TV-kanaler. Å andra sidan visas mycket mer dansk TV-drama på svenska TV-kanaler än före cirka 1990.
 I alla händelser kan många svenskar lära sig förstå danska på autodidakt vis, många danska ord finns även i svenskan. Exempelvis aften det vill säga "afton" eller "kväll". Svårare är de lågtyska ord som exporterats till danskan men inte till svenskan, till exempel isenkram (av medellågtyska isenkram, av fornhögtyska isan "järn") vilket betyder "järnvaror". Motsatsen finns dock också; till exempel kommer ordet "fönster" från medellågtyskans vinster, medan danskan använder en omskrivning av "vindöga", vindue (engelskans window härstammar också från det fornnordiska ord vindauga).
 Språkljud
 Danskan innehåller 31 vokaler (20 monoftonger och 11 diftonger). Detta är det största antalet vokaler av alla germanska språk.
 Några danska vokaler, till exempel "a", har flera varianter som uppkommer före/efter vissa konsonanter. De flesta vokalerna uttalas med tungan belägen lägre i munnen i fall de kommer före eller efter "r". Exempel:
 [ε] + [r] = [ar] / [ra]
 [ø] + [r] = [ör] / [rö]
 Danskan har 18 konsonanter som ofta uttalas olikt deras svenska motsvarigheter.
 Några typiska drag hos det danska uttalet är:
 d efter vokal uttalas i danska ungefär som th i engelskans that. Efter n och l uttalas d inte alls. Jämför till exempel i orden: knalde (smälla) och sand (sand).
 Danskan har tungrots-r. Dock ligger r-et inte fullt så långt bak i munnen som i skånskan, och efter vokal blir r-et mer som en svag diftong med ö. Exempel: kirke [kiöke] (kyrka).
 Om v inte inleder ett ord uttalas det ungefär som w i engelska. Exempel: blive [bliwe] (bliva).
 De danska konsonanterna i paren [d ~ t], [k ~ g] och [p ~ b] är alla tonlösa, och hela olikheten mellan de två ljuden i varje par grundas på aspirationen. Aspirationen i danskan är starkare än i till exempel svenskan eller engelskan.
 Stöten
 Stötljudet (på danska: stødet eller stødtonen) är ett ljud som uppstod i danskan under tidigare delen av medeltiden. Det uttalas med en stöt genom stämbanden och har samma funktion i danskan som akut accent har i svenskan. Utan detta uttal hade det inte varit möjligt att skilja på vissa ord som stavas likadant. Så till exempel betyder hjælper med stöt "hjälper", medan hjælper utan stöt betyder "hjälpare". Jämför med svenskans anden (av and uttalas med akut accent och anden (av ande, uttalas med grav accent). (På danska betyder anden med stöt "and-en", medan anden utan stöt betyder "annan".)
 Grammatik
 Danska och svenska har förhållandevis små grammatiska skillnader. En skillnad ligger i stavning av böjningsformer. Standarddanska har, precis som standardnorska, uteslutande e som vokal i böjningsformer, medan svenskan kan ha a, e, i, o, u eller ingen vokal alls.
 Detta gäller både verb ("dansa"=danse, "druckit"=drukket) och adjektiv ("breda"=brede, "bredare"=bredere, "bäste vän/bästa väninna"=bedste ven/bedste veninde).
 För substantiv finns pluralböjningarna
 ingen, et år, flere år
 -e, et hus, flere huse
 -er, en bil, flere biler
 vokalbyte, et barn, flere børnDessutom har sammansatta substantiv som på svenska är oregelbundna endast vokalen e
 ("kvinno-"=kvinde-, "gatu-"=gade-).
 Avsaknad av pluraländelse hos neutrala substantiv, vilket är vanligt i svenskan (ett hus, flera hus) är ovanligare i danskan. Det förekommer dock (et år, flere år).
 Skillnader i syntax och ordföljd finns också, men de är få. Här finns exempel som "Ih, hvor er det smukt" ('Å vad det är vackert') och "tage maden frem" ('ta fram maten').
 Räkneord
 Här följer en lista över de danska räkneord som i någon högre grad avviker från motsvarande svenska. Orden för tiotalen 50–90 kommer från den förr vanliga tjogräkningen. Halvtreds (50) är en gammal förkortning av halvtredje sinde tyve, vilket i sin tur kommer av två tjog (på danska snes) och halvparten av det tredje tjoget, det vill säga 21⁄2 tjog – alltså: 2,5 x 20 = 50.
 Talen 21, 22 stavas en og tyve, to og tyve, talet 99 heter ni og halvfems. På samma sätt blir 372 tre hundrede to og halvfjerds.
 Ordningstalen tjugoandra, nittionionde och trehundra sjuttiotredje blir på danska toogtyvende, niooghalvfemsindstyvende och trehundredetreoghalvfjerdsindstyvende.
 Lånord
 Danskan har många nyare lånord som utgör direktlån från engelskan: Computer, teenager, babysitter, download och weekend är några exempel. I motsats till svenskan, och ännu mer norskan, har danskan en stark tendens att behålla sådana ord i originalform. Ett förslag till en mindre stavningsreform, där fördanskad stavning tilläts som alternativ, av ord som mayonnaise som majonæse, möttes med stort motstånd av danska skribenter och tidningsmän (det så kallade Majonnäskriget).
 Tendensen att oftare behålla engelska ursprungsstavningen i lånord underlättas av att danska och engelska har fler vokalöverensstämmelser än i exempelvis svenskan. Det gäller bland annat uttalen av u och a. Anpassning av stavningen har dock skett i exempelvis fjæs (engelska: face).
 Kommatering
 Traditionell dansk kommatering är mer intensiv än svenskans. Vid varje "paus" kan ett kommatecken sättas ut. Senare års försök att införa en kommatering som är mer lik svenskans och norskans har gått trögt.
 Exempel på traditionell kommatering: De senere års forsøg, på at indføre en ny dansk kommatering, er gået i stå. [Der er ingen kommaer i den viste sætning på dansk].Två exempel på traditionell kommatering, det ena helt utan komman, det andra med flest möjliga:
 Der kan som hjælp til at lette læserens forståelse af teksten valgfrit sættes de såkaldte forståelseskommaer i meget lange sætninger på dansk.
 Den, der gør dette, bør, af hensyn til læseren, overveje, om det ikke vil være bedre, hvis kommaer blev erstattet med tankestreger, parenteser eller opdeling.
 Kommatering har efter flera förändringar, senast de i 2004 års rekommendationer, blivit en mycket omdiskuterad fråga.
 Språknormering
 Danska språket regleras inte av någon motsvarighet till Svenska Akademien. Istället kommer förändringar till på initiativ från exempelvis Dansk Sprognævn, Den Danske Ordbog, eller från universitet.
 Förhållandevis många ord kan därför stavas på mer än ett sätt. Exempel betyder jysk eller jydsk båda två "jylländsk". Lokalt förekommer till och med grammatiska skillnader. Den kanske mest kända dito är bruket av bestämd artikel av engelsk typ (på delar av Jylland). Men istället för the används æ. Exempel:æ huse er høje. som betyder "husen är höga" (normal danska husene er høje'').
 Alfabetet
 A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Æ Ø Å
 a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z æ ø å
 Forndanska skrevs med runalfabetet. Det latinska alfabetet infördes i samband med kristendomens intåg.
 Medeltidsdanskan tog likt svenskan in ligaturerna Æ och Œ från medeltidslatin. Œ har troligen uppkommit genom att bokstaven med tiden förlorat de horisontella linjerna och resten av E getts lutning.
 I analogi med de tyska varianterna av ligaturerna Æ och Œ, där E markerats som prickar över första vokalen – Ä och Ö, skapades bokstaven Å i Sverige för Gustav Vasas Bibel 1526. Där placerades a med ring ovanför, som ett förenklat a eller o för att symbolisera omvandlingen till ljud likt O. Aa hade sedan medeltiden uttalats som Å (ungefär [o:]) i Norden, utvecklat ur fornnordiskans långa A.
 Sedan 1948 är bruket av Å infört även i danskan såväl som i norskan. Efter inflytande från engelskan och webben har "Aa" respektive "aa" åter kommit i bruk, och sålunda heter till exempel Aabenraa officiellt inte längre Åbenrå.
 Referenser
 Ågerup Jervelund, Ågerup (2008): Sådan staver vi. dsn.dk. Läst 19 juli 2015. ()
 Externa länkar
 Europeiska unionens officiella språk
 Språk i Danmark
 Språk på Grönland
 Språk på Färöarna
 Språk i Tyskland
 Språk i Norge
 V2-språk
 Subjekt–verb–objekt-språk


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22003D0090
 Uradni list L 272 , 23/10/2003 str. 0026 - 0026
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 90/2003z dne 11. julija 2003o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preizkušanje in certificiranje) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Priloga II k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 129/2002 z dne 27. septembra 2002 [1].(2) Direktivo 2000/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 o spremembi Direktive Sveta 93/42/EGS o medicinskih pripomočkih, ki vsebujejo stabilne derivate človeške krvi ali človeške plazme [2], je treba vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1V točki 1 (Direktiva Sveta 93/42/EGS) poglavja XXX v Prilogi II k Sporazumu se doda naslednja alinea:"— 32000 L 0070: Direktiva 2000/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 (UL L 313, 13.12.2000, str. 22)."Člen 2Besedili Direktive 2000/70/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavita v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, sta verodostojni.Člen 3Ta sklep začne veljati 12. julija 2003 pod pogojem, da so Skupnemu odboru EGP [3] predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije.V Bruslju, 11. julija 2003Za Skupni odbor EGPPredsednikH. S. H. Princ Nikolaus von Liechtenstein[1] UL L 336, 12.12.2002, str. 29.[2] UL L 313, 13.12.2000, str. 22.[3] Ustavne zahteve niso sporočene.--------------------------------------------------


type: other

text:
git - Kaip sujungti du git saugyklos? - ngn-wiki.ru
 Aš sukūriau nedidelį eksperimentinį A projektą savo „Git“ repo. Dabar ji yra subrendusi ir norėčiau, kad A būtų didesnio projekto B dalis, turinti didelę saugyklą. Dabar norėčiau A pridėti kaip „B“ pakatalogį.
 Kaip sujungti A į B, neprarandant abiejų pusių istorijos?
 15 сент. set static_rtti Rugsėjo 15 d 2009-09-15 11:31 '09 11:31 val. 2009-09-15 11:31
 Vieną kitos saugyklos filialą galima lengvai įdėti į pakatalogį, kuris išsaugo jos istoriją. Pavyzdžiui:
 Tai bus rodoma kaip vienas įvykis, kai visi pagrindiniai „Rails“ filialo failai bus įtraukti į katalogą „bėgiai“. Tačiau paskyrimo antraštėje yra nuoroda į senąjį istorijos medį:
 Pridėti „rails /“ iš įsipareigojimo <rev>
 Kur <rev> yra SHA-1 maišos kodas. Jūs vis dar galite pamatyti istoriją, kaltinti kai kuriuos pakeitimus.
 git log <rev> git blame <rev> -- README.md
 Atkreipkite dėmesį, kad čia negalite matyti katalogo prefikso, nes tai yra tikrasis senas filialas, paliktas nepaliestas. Turėtumėte tai peržiūrėti kaip įprastą failo judesio nustatymą: jums reikės papildomo šuolio, kai jį pasieksite.
 # finishes with all files added at once commit git log rails/README.md # then continue from original tree git log <rev> -- README.md
 Yra sudėtingesnių sprendimų, pvz., Rankiniu būdu arba perrašant istoriją, kaip aprašyta kituose atsakymuose.
 „Git-subtree“ komanda yra oficialios „git-init“ dalis, kai kurie paketų tvarkytojai įdiegia pagal nutylėjimą (OS X Homebrew). Bet jums gali tekti ją įdiegti be git.
 21 февр. Simon Perepelitsa atsakymas 21 vasaris 2013-02-21 02:44 '13, 02:44 2013-02-21 02:44
 Jei norite sujungti project-a su project-b :
 Git-git“ sujungimo ir (arba) nesusijusios istorijos dokumentus
 Atnaujinti : pridėtos - --tags , kurias pasiūlė @jstadler, kad išsaugotumėte žymes.
 11 мая '12 в 12:37 2012-05-11 12:37 atsakymą pateikė Andresch Serj gegužės 11 d., 12 val. 12:37 2012-05-11 12:37
 Čia pateikiami du galimi sprendimai:
 submoduliai
 Nukopijuokite saugyklą A į atskirą katalogą didesniame projekte B arba (galbūt geriau) klonuoti saugyklą A į projektą B esančią pakatalogį. Tada naudokite dievų submodulį , kad šis saugykla taptų B saugyklos poskyriu.
 Tai geras sprendimas laisvai sujungtoms saugykloms, kur A plėtra tęsiasi, o didžioji dalis plėtros yra atskira atskira plėtra A zonoje. Taip pat žiūrėkite „ SubmoduleSupport“ ir „ GitSubmoduleTutorial“ puslapius „Git Wiki“.
 Subfree sintezė
 Galima sujungti saugyklą A į projekto B pakategorę, naudodama subtree susijungimo strategiją. Tai aprašyta „ Subtree Merging“ ir „Markus Prinz“.
 git remote add -f Bproject /path/to/B git merge -s ours --allow-unrelated-histories --no-commit Bproject/master git read-tree --prefix=dir-B/ -u Bproject/master git commit -m "Merge B project as our subdirectory" git pull -s subtree Bproject master
 (Gitui> = 2.9.0, reikalinga galimybė - - nesuderintos --allow-unrelated-histories ).
 Arba galite naudoti „ git subtree“ įrankį ( „GitHub“ saugyklą ), kurį apenwarr („Avery Pennarun“) paskelbė, pavyzdžiui, savo dienoraštyje . Nauja alternatyva „Git: git“ submoduliams .
 Manau, kad jūsų atveju (A turėtų būti didesnio projekto B dalis) teisingas sprendimas būtų naudoti subtree susijungimą .
 15 сент. Jakub Narębski atsakymas rugsėjo 15 d 2009-09-15 12:38 '09, 12:38, 2009-09-15 12:38
 Submodulinis požiūris yra geras, jei norite paremti projektą atskirai. Tačiau, jei tikrai norite sujungti abu projektus į tą pačią saugyklą, turite šiek tiek dirbti.
 Pirmas dalykas, kuris būtų naudoti „ git filter-branch yra perrašyti visų pavadinimų pavadinimus antrajame saugykloje į antrinį katalogą, kuriame norėtumėte juos baigti. Todėl vietoj foo.c , bar.html turėsite projb/foo.c ir projb/bar.html .
 Tada galite padaryti kažką panašaus:
 git remote add projb [wherever] git pull projb
 git pull atliks „ git fetch ir git merge . Neturėtų būti jokių konfliktų, jei saugykloje, į kurią projb/ dar nėra projb/ katalogo.
 Tolesnė paieška rodo, kad kažkas panašaus buvo padaryta siekiant sujungti gitk į git . Junio C Hamano apie tai rašo: http://www.mail-archive.com/git@vger.kernel.org/msg03395.html
 15 сент. Greg Hewgill atsakymas rugsėjo 15 d 2009-09-15 11:38 '09 11:38 val 2009-09-15 11:38
 git-subtree yra gera, bet tikriausiai ne tas, ko jums reikia.
 Pavyzdžiui, jei projectA yra katalogas, sukurtas B, po git subtree ,
 išvardija tik vieną įvykį: sujungti. Sujungto projekto įsipareigojimai skirti skirtingiems keliams, todėl jie nerodomi.
 Greg Hewgill atsakymas yra artimas, nors iš tiesų jis nesako, kaip perrašyti kelią.
 Sprendimas yra stebėtinai paprastas.
 (1) A,
 PREFIX=projectA #adjust this git filter-branch --index-filter ' git ls-files -s | sed "s,\t, | GIT_INDEX_FILE=$GIT_INDEX_FILE.new git update-index --index-info mv $GIT_INDEX_FILE.new $GIT_INDEX_FILE ' HEAD
 Pastaba Tai perrašo istoriją, todėl, jei ketinate toliau naudoti šį repo A, galite pirmiausia kopijuoti (kopijuoti) savo trumpalaikę kopiją.
 (2) Tada B bėgyje
 Voila! Jūs turite projectA katalogą. Jei paleisite git log projectA , pamatysite, kad visi įsipareigojimai yra iš A.
 Mano atveju man reikia dviejų pakatalogių, projectA ir projectB . Šiuo atveju aš taip pat ėmiau (1) žingsnį B.
 01 февр. atsakymą pateikė Paul Draper 01 vasaris. 2014-02-01 11:10 '14 at 11:10 2014-02-01 11:10
 Jei abiejose saugyklose yra tie patys failai (pvz., Du „Rails“ saugyklos skirtingiems projektams), antrinės saugyklos duomenis galite gauti į dabartinę saugyklą:
 git fetch git://repository.url/repo.git master: имя_файла Код>
 ir tada sujungti jį į dabartinę saugyklą:
 git merge --allow-unrelated-historys branch_name Код>
 Jei jūsų „Git“ versija yra mažesnė nei 2.9, ištrinkite - allow-unrelated-history .
 Po to gali kilti konfliktai. Galite juos įgalinti, pavyzdžiui, naudodami git mergetool . kdiff3 gali būti naudojamas tik su klaviatūra, todėl, skaitant kodą, vos per kelias minutes trunka tik 5 konfliktinius failus.
 Nepamirškite užbaigti sujungimo:
 <code> git įsipareigoja Kodas>
 11 июня '11 в 17:31 2011-06-11 17:31 atsakymą pateikė Smar , birželio 11 d. 11, 17:31 2011-06-11 17:31
 Toliau grojau istoriją, kai naudoju susijungimą, taigi aš naudoju perskaičiavimą, nes mano atveju abu saugyklos skiriasi viena nuo kitos, kad nebūtų sujungtos su kiekvienu įsipareigojimu:
 git clone git@gitorious/projA.git projA git clone git@gitorious/projB.git projB cd projB git remote add projA ../projA/ git fetch projA git rebase projA/master HEAD
 => išspręsti konfliktus ir tada tęsti, tiek kartų, kiek reikia ...
 Tokiu būdu vienas projektas turi visus projektus iš projektinio projekto, o po to - iš projekto
 27 февр. Atsakymą pateikė Calahad 27 vasario mėn. 2014-02-27 06:09 '14 at 6:09 2014-02-27 06:09
 Mano atveju, turėjau my-plugin saugyklą „ my-plugin ir main-project saugyklos main-project , ir aš norėjau apsimesti, kad my-plugin visada my-plugin sukurtas „ plugins main-project .
 Iš esmės, aš perrašiau my-plugin „ my-plugin saugyklos istoriją, kad pasirodytų, visa plėtra įvyko „ plugins/my-plugin pakatalogyje. Tada pridėjau main-project my-plugin plėtros istoriją ir kartu sujungiau du medžius. Kadangi „ plugins/my-plugin katalogas nebebuvo „plug-ins plugins/my-plugin main-project saugykloje, tai buvo trivialus „-c onfactions“ suliejimo nebuvimas. Susidariusioje saugykloje buvo visa pradinių projektų istorija ir buvo dvi šaknys.
 $ cp -R my-plugin my-plugin-dirty $ cd my-plugin-dirty $ git filter-branch -f --tree-filter "zsh -c 'setopt extended_glob setopt glob_dots mkdir -p plugins/my-plugin (mv ^(.git|plugins) plugins/my-plugin || true)'" -- --all $ cd ../main-project $ git checkout master $ git remote add --fetch my-plugin ../my-plugin-dirty $ git merge my-plugin/master --allow-unrelated-histories $ cd .. $ rm -rf my-plugin-dirty
 Ilga versija
 Pirmiausia sukurkite my-plugin saugyklos kopiją, nes ketiname perrašyti šio saugyklos istoriją.
 Dabar eikite į my-plugin saugyklos šaknį, patikrinkite pagrindinį filialą (galbūt „ master ) ir paleiskite šią komandą. Žinoma, turėtumėte pakeisti my-plugin ir plugins bet kuriuo iš jūsų faktinių pavadinimų.
 $ git filter-branch -f --tree-filter "zsh -c 'setopt extended_glob setopt glob_dots mkdir -p plugins/my-plugin (mv ^(.git|plugins) plugins/my-plugin || true)'" -- --all
 Dabar paaiškinkite. git filter-branch --tree-filter (...) HEAD komandą (...) kiekvienam git filter-branch --tree-filter (...) HEAD galima gauti iš HEAD . Atkreipkite dėmesį, kad tai daro poveikį kiekvienam įsipareigojimui tiesiogiai saugomiems duomenims, todėl nereikia jaudintis dėl terminų darbo katalogas, indeksas, etapas ir kt.
 Jei paleisite filter-branch komandą, kuri nepavyksta, ji palieka kai kuriuos failus .git kataloge ir kitą kartą bandydami filter-branch ji skundžiasi, jei nepateiksite -f filter-branch .
 Kalbant apie tikrąją komandą, aš nesisekė gauti bash , ką norėjau, todėl aš naudoju zsh -c , kad zsh atliktų komandą. Pirma, nustatysiu parametrą glob_dots , kuris leidžia naudoti ^(...) sintaksę komandoje mv , taip pat parametrą glob_dots , kuris leidžia man pasirinkti dotfiles (pvz., .gitignore ) naudojant glob ( ^(...) ).
 Tada naudoju komandą mkdir -p kad tuo pačiu metu sukurtume ir plugins ir plugins/my-plugin .
 Galiausiai naudoju zsh funkciją „neigiamas globas“ ^(.git|plugins) kad atitiktų visus failus, esančius saugyklos šakniniame kataloge, išskyrus .git ir naujai sukurtą my-plugin . (Išskyrus .git gali būti nebūtina, tačiau bandymas perkelti katalogą į save yra klaida.)
 Mano saugykloje originalus įsipareigojimas neįtraukė jokių failų, taigi mv komanda sugrąžino klaidą per pradinį įvykį (nes nieko nebuvo galima perkelti). Taigi pridėjau || true || true || true || true kad „ git filter-branch nepertraukiamas.
 Pasirinkimas „ --all parodo, kad filter-branch perrašo visų saugyklų filialų istoriją ir papildomą parinktį, kaip pasakyti, kad „ git interpretuoti kaip dalį filialų perrašymo sąrašo, o ne pačią parinktį, skirtą filter-branch .
 Dabar eikite į main-project saugyklos main-project ir patikrinkite, kurį filialą norite sujungti. Pridėkite my-plugin saugyklos kopiją „ my-plugin my-plugin (su pakeista istorija) kaip nuotolinį main-project su:
 Dabar įsipareigojimo istorijoje turėsite du nesusijusius medžius, kuriuos galite gerai atvaizduoti naudodami:
 Jei norite juos sujungti, naudokite:
 Atkreipkite dėmesį, kad prieš 2.9.0 gitą trūksta parametro - „all-non-related --allow-unrelated-histories . Jei naudojate vieną iš šių versijų, paprasčiausiai nepamirškite šios parinkties: klaidos pranešimas, kad ir 2.9.0.
 Jūs neturėtumėte sujungti konfliktų. Jei tai padarysite, tikriausiai tai reiškia, kad filter-branch komanda neveikė tinkamai, arba „ plugins/my-plugin katalogas jau buvo main-project plugins/my-plugin main-project plugins/my-plugin main-project .
 Būtinai įveskite aiškinamąjį pranešimą apie būsimus autorius, kurie domisi įsilaužimu, kad sukurtų dviejų šaknų saugyklą.
 Galite vizualizuoti naują git log grafiką, kuriame turėtų būti dvi šaknų komandos, naudojant aukščiau nurodytą git log komandą. Atminkite, kad bus sujungtas tik master filialas . Tai reiškia, kad jei turite svarbų darbą su kitu my-plugin , kurį norite sujungti į main-project medį, turėtumėte susilaikyti nuo my-plugin nuotolinio valdymo, kol nebaigsite šių susijungimų. Jei to nepadarysite, šių filialų įsipareigojimai vis dar bus main-project saugyklose, tačiau kai kurie iš jų bus neprieinami ir gali būti nulemti atliekų surinkimą. (Taip pat turėsite prieiti prie jų naudodami SHA, nes nuotolinio ištrynimo metu pašalinami nuotolinio stebėjimo filialai.)
 Jei norite sujungti viską, ką norite išsaugoti nuo my-plugin , galite pašalinti nuotolinio valdymo pultą naudodami:
 Dabar galite saugiai ištrinti my-plugin saugyklos kopiją, kurios istorija pasikeitė. Mano atveju, po to, kai buvo sujungtas ir spustelėjęs, pridėjau pranešimą apie tikrąjį my-plugin saugyklą „ my-plugin .
 Išbandyta „Mac OS X El Capitan“ su git --version 2.9.0 ir zsh --version 5.2 git --version 2.9.0 zsh --version 5.2 . Jūsų rida gali skirtis.
 https://unix.stackexchange.com/questions/6393/how-do-you-move-all-files-including-hidden-from-one-didory-to-on-directory-to-another
 Failo išvalymas iš „Git“ repo nepavyko, nepavyko sukurti naujos atsarginės kopijos
 git, filtro filialas visuose filialuose
 19 авг. atsakymą pateikė Radon Rosborough 19 rug . 2016-08-19 00:06 '16 at 0:06 2016-08-19 00:06
 Aš bandau tai daryti keletą dienų, naudoju git 2.7.2. Subtree nesaugo istorijos.
 Šis metodas gali būti naudojamas, jei dar kartą nenaudojate senojo projekto.
 Siūlau, kad jūs pirmiausia patektumėte į B ir dirbate filiale.
 Toliau pateikiami veiksmai be šakos:
 cd B # You are going to merge A into B, so first move all of B files into a sub dir mkdir B # Move all files to B, till there is nothing in the dir but .git and B git mv <files> B git add . git commit -m "Moving content of project B in preparation for merge from A" # Now merge A into B git remote add -f A <A repo url> git merge A/<branch> mkdir A # move all the files into subdir A, excluding .git git mv <files> A git commit -m "Moved A into subdir" # Move B files back to root git mv B}" declare SCRIPT_DIR="$(cd ${0%} sub_project=${sub_project%*.git} echo -e "INFO: Project ${sub_project}" echo -e "INFO: Project ${sub_project}" >>${LOG_FILE} 2> echo -e "----------------------------------------------------" echo -e "----------------------------------------------------" >>${LOG_FILE} 2> # Fetch the project echo -e "INFO: Fetching ${sub_project}..." echo -e "INFO: Fetching ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> git remote add "${sub_project}" "${url}" if ! git fetch --tags --quiet ${sub_project} >>${LOG_FILE} 2> ; then failed "Failed to fetch project ${sub_project}" fi # add remote branches echo -e "INFO: Creating local branches for ${sub_project}..." echo -e "INFO: Creating local branches for ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> while read branch ; do branch_ref=$(echo $branch | tr " " "\t" | cut -f 1) branch_name=$(echo $branch | tr " " "\t" | cut -f 2 | cut -d / -f 3-) echo -e "INFO: Creating branch ${branch_name}..." echo -e "INFO: Creating branch ${branch_name}..." >>${LOG_FILE} 2> # create and checkout new merge branch off of master if ! git checkout -b "${sub_project}/${branch_name}" master >>${LOG_FILE} 2> ; then failed "Failed preparing ${branch_name}" ; fi if ! git reset --hard ; then failed "Failed preparing ${branch_name}" >>${LOG_FILE} 2> ; fi if ! git clean -d --force ; then failed "Failed preparing ${branch_name}" >>${LOG_FILE} 2> ; fi # Merge the project echo -e "INFO: Merging ${sub_project}..." echo -e "INFO: Merging ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> if ! git merge --allow-unrelated-histories --no-commit "remotes/${sub_project}/${branch_name}" >>${LOG_FILE} 2> ; then failed "Failed to merge branch 'remotes/${sub_project}/${branch_name}' from ${sub_project}" fi # And now see if we need to commit (maybe there was a merge) commit_merge "${sub_project}/${branch_name}" # relocate projects files into own directory if [ "$(ls)" == "${sub_project}" ] ; then echo -e "WARN: Not moving files in branch ${branch_name} of ${sub_project} as already only one root level." echo -e "WARN: Not moving files in branch ${branch_name} of ${sub_project} as already only one root level." >>${LOG_FILE} 2> else echo -e "INFO: Moving files in branch ${branch_name} of ${sub_project} so we have a single directory..." echo -e "INFO: Moving files in branch ${branch_name} of ${sub_project} so we have a single directory..." >>${LOG_FILE} 2> mkdir ${sub_project} for f in $(ls -a) ; do if [[ "$f" == "${sub_project}" ]] || [[ "$f" == "." ]] || [[ "$f" == ".." ]] ; then continue fi git mv -k "$f" "${sub_project}/" done # commit the moving if ! git commit --quiet -m "[Project] Move ${sub_project} files into sub directory" ; then failed "Failed to commit moving of ${sub_project} files into sub directory" fi fi echo done < <(git ls-remote --heads ${sub_project}) # checkout master of sub probject if ! git checkout "${sub_project}/master" >>${LOG_FILE} 2> ; then failed "sub_project ${sub_project} is missing master branch!" fi # copy remote tags echo -e "INFO: Copying tags for ${sub_project}..." echo -e "INFO: Copying tags for ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> while read tag ; do tag_ref=$(echo $tag | tr " " "\t" | cut -f 1) tag_name_unfixed=$(echo $tag | tr " " "\t" | cut -f 2 | cut -d / -f 3) # hack for broken tag names where they are like 1.2.0^{} instead of just 1.2.0 tag_name="${tag_name_unfixed%%^*}" tag_new_name="${sub_project}/${tag_name}" echo -e "INFO: Copying tag ${tag_name_unfixed} to ${tag_new_name} for ref ${tag_ref}..." echo -e "INFO: Copying tag ${tag_name_unfixed} to ${tag_new_name} for ref ${tag_ref}..." >>${LOG_FILE} 2> if ! git tag "${tag_new_name}" "${tag_ref}" >>${LOG_FILE} 2> ; then echo -e "WARN: Could not copy tag ${tag_name_unfixed} to ${tag_new_name} for ref ${tag_ref}" echo -e "WARN: Could not copy tag ${tag_name_unfixed} to ${tag_new_name} for ref ${tag_ref}" >>${LOG_FILE} 2> fi done < <(git ls-remote --tags --refs ${sub_project}) # Remove the remote to the old project echo -e "INFO: Removing remote ${sub_project}..." echo -e "INFO: Removing remote ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> git remote rm ${sub_project} echo done # Now merge all project master branches into new master git checkout --quiet master echo -e "INFO: Merging projects master branches into new repository..." echo -e "INFO: Merging projects master branches into new repository..." >>${LOG_FILE} 2> echo -e "====================================================" echo -e "====================================================" >>${LOG_FILE} 2> for url in $(cat ${REPO_URL_FILE}) ; do if [[ ${url:0:1} == '#' ]] ; then continue fi # extract the name of this project export sub_project=${url##*/} sub_project=${sub_project%*.git} echo -e "INFO: Merging ${sub_project}..." echo -e "INFO: Merging ${sub_project}..." >>${LOG_FILE} 2> if ! git merge --allow-unrelated-histories --no-commit "${sub_project}/master" >>${LOG_FILE} 2> ; then failed "Failed to merge branch ${sub_project}/master into master" fi # And now see if we need to commit (maybe there was a merge) commit_merge "${sub_project}/master" echo done # Done cd ${ROOT_DIR} echo -e "INFO: Done." echo -e "INFO: Done." >>${LOG_FILE} 2> echo exit 0
 Вы также можете получить его с http://paste.ubuntu.com/11732805


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 117 S646 IS: Stabilize Medicaid and CHIP Coverage Act of 2021
 U.S. Senate
 2021-04-04
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 II117th CONGRESS1st SessionS. 646IN THE SENATE OF THE UNITED STATESMarch 9, 2021Mr. Brown (for himself, Ms. Baldwin, Ms. Warren, and Mr. Whitehouse) introduced the following bill; which was read twice and referred to the Committee on FinanceA BILLTo amend titles XIX and XXI of the Social Security Act to provide for 12-month continuous enrollment under Medicaid and the Children's Health Insurance Program, and for other purposes.1.Short titleThis Act may be cited as the Stabilize Medicaid and CHIP Coverage Act of 2021.2.FindingsCongress finds the following:(1)Every year millions of people are enrolled in Medicaid and the Children’s Health Insurance Program (in this section referred to as CHIP), but subsequently lose their coverage, despite still being eligible, because of inefficient and cumbersome paperwork and logistical requirements.(2)Data show that the typical enrollee receives Medicaid coverage for about 3⁄4 of the year and that coverage periods are lower for non-elderly, non-disabled adults than for those with disabilities, seniors, and children.(3)Medicaid enrollees with coverage disruption are more likely to be hospitalized for illnesses, like asthma, diabetes, or cardiovascular disease, that can be effectively managed through ongoing primary medical care and medication, are less likely to be screened for breast cancer, and may have poorer cancer outcomes.(4)Children enrolled in CHIP also experience disruptions in health coverage and care. For example, during just a 1-year period, over 1/3 of CHIP enrollees were also enrolled in a State’s Medicaid program. Transitions between Medicaid and CHIP can cause disruptions in care because the health care coverage and participating providers vary between the two programs.(5)Interruptions in coverage can impair the receipt of effective primary care and lead to expensive hospitalizations or emergency room visits.(6)Unnecessary enrollment, disenrollment, and reenrollment in Medicaid and CHIP result in higher administrative expenses for reenrollment and result in more people uninsured at any given time.(7)Stable coverage under Medicaid and CHIP lowers average monthly medical costs. Continuous enrollment also permits better prevention and disease management, leading to fewer serious illnesses and hospitalizations.(8)Children with stable coverage are less likely to have unmet medical needs, allowing children to receive the preventive care that is necessary to help them grow into healthy adults.3.12-month continuous enrollment(a)Requirement of 12-Month continuous enrollment under medicaid(1)In generalSection 1902(e)(12) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1396a(e)), is amended to read as follows:(12)12-month continuous enrollment(A)In generalNotwithstanding any other provision of this title, a State plan approved under this title or under any waiver of such plan approved pursuant to section 1115 or section 1915, shall provide that an individual who is determined to be eligible for benefits under such plan (or waiver) shall be considered to meet the eligibility requirements met on the date of application and shall remain eligible and enrolled for such benefits through the end of the month in which the 12-month period (beginning on the date of determination of eligibility) ends.(B)Promoting retention of eligible and enrolled persons beyond 12 monthsThe Secretary shall—(i)identify methods that promote the retention of individuals who are enrolled under the State plan or under a waiver of such plan and who remain eligible for medical assistance beyond the 12-month period described in subparagraph (A); and(ii)actively promote the adoption of such enrollment retention methods by States, which shall include, but not be limited to, issuing guidance and developing resources on State best practices.(C)Enrollment and retention reporting(i)In generalNot later than 1 year after the date of enactment of the Stabilize Medicaid and CHIP Coverage Act of 2021, the Secretary shall publish the procedures that States are expected to use to provide annual enrollment and retention reports beginning not later than 2 years after the date of enactment of such Act.(ii)State reporting requirementsAt a minimum, the reporting procedures published under clause (i) shall include a description of State eligibility criteria and enrollment procedures under this title and data regarding enrollment and retention using standardized reporting formats determined by the Secretary.(iii)Secretary report and publication(I)In generalThe Secretary annually shall publish enrollment and retention performance results for all States not later than 6 months after the deadline for each annual State enrollment and retention reporting period.(II)Estimated enrollment continuity ratiosEach annual report published by the Secretary under subclause (I) shall include estimates of Medicaid enrollment continuity ratios for each State in accordance with the requirements of subclause (III).(III)RequirementsThe Secretary shall develop both overall enrollment continuity ratios for all enrollees and separate enrollment continuity ratios for each of the following categories:(aa)Children.(bb)Individuals whose eligibility category is related to having attained age 65.(cc)Individuals whose eligibility category is related to disability or blindness.(dd)Individuals whose eligibility category is related to their status as parents and caretaker relatives of children under 19 or who are otherwise not elderly, blind or disabled adults..(b)Requirement of 12-Month continuous enrollment under CHIP(1)In generalSection 2102(b) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1397bb(b)) is amended by adding at the end the following new paragraph:(6)Requirement for 12-month continuous enrollmentNotwithstanding any other provision of this title, a State child health plan that provides child health assistance under this title through a means other than that described in section 2101(a)(2), shall provide that an individual who is determined to be eligible for benefits under such plan shall be considered to meet the eligibility requirements met on the date of application and shall remain eligible and enrolled for such benefits through the end of the month in which the 12-month period (beginning on the date of determination of eligibility) ends..(2)Conforming amendments(A)Enrollment and retention provisionsSection 2105(a)(4)(A) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1397ee(a)(4)(A)) is amended—(i)by striking has elected the option of and inserting is in compliance with the requirement for; and(ii)by striking applying such policy under its State child health plan under this title and inserting in compliance with section 2102(b).(B)Application of medicaid retention and reporting requirementsSection 2107(e)(1) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1397gg(e)(1)) is amended—(i)by redesignating subparagraphs (H) through (S) as subparagraphs (I) through (T), respectively; and(ii)by inserting after subparagraph (G), the following:(H)Subparagraphs (B) and (C) of section 1902(e)(12) (relating to promotion of enrollment beyond 12 months and reporting requirements)(without regard to items (bb), (cc), and (dd) of subparagraph (C)(iii)(III) of that section)..(c)Effective date(1)In generalExcept as provided in paragraph (2) or (3), the amendments made by subsections (a) and (b) shall apply to determinations (and redeterminations) of eligibility made on or after the date that is 18 months after the date of the enactment of this Act.(2)Extension of effective date for state law amendmentIn the case of a State plan under title XIX or State child health plan under title XXI of the Social Security Act (42 U.S.C. 1396 et seq.; 42 U.S.C. 1397aa et seq.) which the Secretary of Health and Human Services determines requires State legislation (other than legislation appropriating funds) in order for the respective plan to meet the additional requirements imposed by the amendments made by subsections (a) or (b), respectively, the respective plan shall not be regarded as failing to comply with the requirements of such title solely on the basis of its failure to meet such applicable additional requirements before the first day of the first calendar quarter beginning after the close of the first regular session of the State legislature that begins after the date of enactment of this Act. For purposes of the previous sentence, in the case of a State that has a 2-year legislative session, each year of the session is considered to be a separate regular session of the State legislature.(3)Option to implement 12-month continuous eligibility prior to effective dateA State may elect through a State plan amendment under title XIX or XXI of the Social Security Act (42 U.S.C. 1396 et seq.; 42 U.S.C. 1397aa et seq.) to apply the amendments made by subsection (a) or (b), respectively, on any date prior to the 18-month date specified in paragraph (1), but not sooner than the date of the enactment of this Act.4.Preventing the application under chip of coverage waiting periods(a)In generalSection 2102(b)(1)(B) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1397bb(b)(1)(B)) is amended—(1)in clause (iii)—(A)by striking in the case of and inserting in the case of a targeted low-income child (including a child provided dental-only supplemental coverage under section 2110(b)(5)) or in the case of ; and(B)by adding and after the semicolon;(2)by striking clause (iv); and(3)by redesignating clause (v) as clause (iv).(b)Conforming amendmentsSection 2105(c)(10) of the Social Security Act (42 U.S.C. 1397ee(c)(10)) is amended by striking subparagraph (F) and redesignating subparagraphs (G) through (M) as subparagraphs (F) through (L), respectively.(c)Effective dateThe amendments made by this section shall take effect on the date of enactment of this Act.5.Medicaid performance bonuses for enrollment and retention improvements for certain individualsSection 1903 of the Social Security Act (42 U.S.C. 1396b) is amended by adding at the end the following new subsection:(cc)Performance bonuses for enrollment and retention of low-Income individuals(1)In generalA State may qualify for performance bonuses related to the enrollment and retention of individuals (including children) described in section 1902(e)(12)(C)(iii)(III). For purposes of this paragraph, a State meets the condition of this paragraph for such individuals if, for each category of individuals specified in section 1902(e)(12)(C)(iii)(III), the State is implementing at least 3 of the following enrollment and retention provisions (treating each subparagraph as a separate enrollment and retention provision) throughout the entire fiscal year:(A)Aligning treatment of income under medicaid with that of other insurance affordability programsThe State implements policies, including prorating income over annual periods, so as to align its treatment of income for purposes of a determination of eligibility for medical assistance with that of other affordability insurance programs with the goal of eliminating inconsistent determinations among these programs.(B)Maintaining coverage for individuals during periods of transitionThe State implements the following policies:(i)In generalUpon determination that an individual is no longer eligible for medical assistance, the State implements policies to maintain eligibility for medical assistance, including enrollment in the managed care organization in which the individual was enrolled at the time of the determination of ineligibility, during the period of time in which—(I)eligibility-related information is transmitted to the other insurance affordability programs;(II)a determination is made as to for which other insurance affordability program the individual is eligible, if any; and(III)coverage in such program and any related managed care organization becomes effective.(ii)Managed care organization continuityThe State implements policies to enroll the individual in the managed care organization in which the individual was a member prior to the loss of medical assistance eligibility, if such managed care organization participates in the other insurance affordability program, unless the individual voluntarily selects a separate managed care organization.(C)Enhanced data-sharing between the state and an american health benefit exchange and agenciesThe State utilizes findings from an American Health Benefit Exchange, an Express Lane Agency (as identified by the State and as described in section 1902(e)(13)(F)), the Social Security Administration, or other agencies administering employment, educational, or social services programs as identified by the State, to document income, residency, age, or other relevant information in determining or renewing eligibility.(D)Eligibility based on pending statusThe State maintains eligibility for enrollees whose renewal status has not yet been determined and for whom eligibility based on alternative eligibility criteria has not yet been ruled out.(E)Default reenrollment in managed care organizationIn the case of individuals who are determined to be eligible for medical assistance under this title after the loss of eligibility for fewer than 6 months, and who previously had been members of a managed care organization, the State re-enrolls the individual in the managed care organization in which the individual was a member prior to the loss of eligibility, unless the individual voluntarily selects a separate managed care organization.(2)Performance bonus payment to support 12-month continuous enrollment for
 medicaid enrollees(A)Authority to make bonus payments(i)In generalThe Secretary shall make a bonus payment for fiscal years beginning with the first fiscal year that begins on or after the date that is 3 years after the date of enactment of the Stabilize Medicaid and CHIP Coverage Act of 2021, and annually thereafter to the extent there are funds available under paragraph (3)(A), to each State that satisfies the requirements of subparagraph (B).(ii)RegulationsPayments to States under this subsection for a fiscal year shall be allocated annually among eligible States in accordance with regulations promulgated by the Secretary not later than the date that is 6 months prior to October 1 of the first fiscal year for which payments are made under this paragraph.(iii)TimingA payment to a State under this subsection for a fiscal year shall be made as a single payment not later than the last day of the first calendar quarter of the succeeding fiscal year.(B)State eligibility for bonus paymentsA State shall be eligible for bonus payments under this subsection if—(i)the State has adopted at least 3 of the 5 policies described in subparagraphs (A) through (E) of paragraph (1) for each category of individuals specified in section 1902(e)(12)(C)(iii)(III); and(ii)the State is able to demonstrate improvement in the continuity of enrollment by child, aged, blind, and disabled, and adult populations, compared to the State’s baseline performance with respect to continuity of enrollment for such populations in fiscal year 2021 or such later year as the Secretary, by regulation, shall specify.(3)Amounts available for payments(A)In generalThe total amount of bonus payments made under this subsection for all fiscal years shall be equal to $500,000,000, to be available until expended.(B)Budget authorityThis paragraph constitutes budget authority in advance of appropriations Acts and represents the obligation of the Secretary to provide for the payment of amounts provided under this paragraph.(4)Uses of enrollment and retention performance bonusesNothing in this subsection shall prohibit a State from establishing criteria which would permit the State to distribute a portion of the proceeds of any bonus payments received pursuant to this subsection to financially support providers and managed care entities participating under the State plan or under a waiver of such plan who have contributed to improved enrollment and retention activities..


text:
 Avis juridique important
 |
 51998PC0367(01)
 Förslag till rådets förordning (EG) om införandet av en agromonetär ordning för euron /* KOM/98/0367 slutlig - CNS 98/0214 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 224 , 17/07/1998 s. 0015
 Förslag till rådets förordning (EG) om införandet av en agromonetär ordning för euron (98/C 224/06) KOM(1998) 367 slutlig - 98/0214(CNS)(Framlagdt av kommissionen den 11 juni 1998)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS UNION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,med beaktande av Monetära kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:I rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (1) föreskrivs att valutan för de medlemsstater som ingår i Europeiska unionen från och med den 1 januari 1999 skall vara euron och att den agromonetära ordningen, som baserar sig på följande- rådets förordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den beräkningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas inom den gemensamma jordbrukspolitiken (2),- rådets förordning (EG) nr 724/97 av den 22 april 1997 om fastställande av åtgärder och kompensation i samband med betydande uppskrivning som påverkar jordbruksinkomsterna (3),huvudsakligen utgörs av ett system med särskilda jordbruksomräkningskurser som skiljer sig från de faktiska omräkningskurserna och att ett sådant system är oförenligt med införandet av euron. Därför är det lämpligt att införa en ny agromonetär ordning som är anpassad till den nya situationen.Den nuvarande monetära situationen som präglas av måttliga klyftor mellan valutakurserna och deras jordbruksomräkningskurser möjliggör införandet av en förenklad agromonetär ordning som ligger närmare den monetära verkligheten. Därför kan de priser och belopp som i jordbrukspolitikens rättsakter uttrycks i euro omräknas till de icke-deltagande medlemsstaternas nationella valuta med hjälp av den kurs som gäller för omräkning av euron till den berörda nationella valutan. En sådan bestämmelse ger dessutom den fördelen att förvaltningen av jordbrukspolitiken förenklas väsentligt.Kursen för omräkning av euron i nationell valuta kan komma att ändras under en transaktion. Den kurs som skall tillämpas på de berörda beloppen måste fastställas. I allmänhet måste hänsyn tas till den faktor genom vilken det ekonomiska målet med transaktionen uppnås. Den växelkurs som skall användas måste därför vara den växelkurs som gällde den dag då faktorn gjorde sig gällande. Det kan vara nödvändigt att precisera denna avgörande faktor eller att avvika från den, dock med beaktande av vissa kriterier och då särskilt hur snabbt valutafluktuationerna ger återverkningarVid betydande uppskrivningar som kan påverka priser och belopp andra än direkta stöd kan jordbruksinkomsterna under vissa omständigheter sjunka. Det är därför berättigat att införa en möjlighet att bevilja ett tillfälligt och avtagande kompensationsstöd som skall åtfölja anpassningen av jordbrukspriserna på ett sätt som är förenligt med reglerna för ekonomin i allmänhet.Den effekt som betydande uppskrivningar får på den i nationell valuta uttryckta nivån för vissa direkta stöd, bör kunna kompenseras enligt särskilda regler som anpassats till de nämnda stödens särskilda art.Det bör i bestämmelserna rörande finansieringen av kompensationsstöden föreskrivas en princip om ekonomiskt deltagande från Europeiska unionens och medlemsstatens sida.Slutligen måste jordbrukssektorn liksom andra ekonomiska sektorer anpassa sig till den monetära verkligheten. Därför är det lämpligt att fastställa en tidsfrist för detta kompensationssystem. En sådan tidsfrist bidrar till iakttagandet av budgetdisciplinen.Det är rimligt att införa särskilda bestämmelser som gör det möjligt att klara av de exceptionella situationer som kan uppstå såväl inom Europeiska unionen som på världsmarknaden och som kräver omedelbara åtgärder för att säkerställa att de ordningar som upprättats inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken fungerar väl.De medlemsstater som inte deltar i den Ekonomiska och monetära unionen måste ges möjlighet att i euro och inte i nationell valuta betala utgifter som följer av rättsakter rörande den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är därför lämpligt att garantera att denna möjlighet inte skapar oberättigade fördelar för förmånstagare och betalningsskyldiga.Det bör vara möjligt att föreskriva övergångsåtgärder för att underlätta genomförandet av den nya agromonetära ordningen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I denna förordning används följande beteckningar med den betydelse som här anges:a) rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken:- rättsakter som direkt eller indirekt grundar sig på artikel 43 i fördraget, med undantag för Gemensamma tulltaxan och andra tullrättsliga rättsakter som är tillämpliga på både jordbruksprodukter och industriprodukter,- rättsakter angående sådana varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter och som omfattas av särskilda handelsordningar.b) deltagande medlemsstater: medlemsstater som har antagit den gemensamma valutan i enlighet med fördraget.c) icke deltagande medlemsstater: de medlemsstater som inte har antagit den gemensamma valutan.d) nationell valuta: den nationella valutan i icke deltagande medlemsstater samt i tredje länder.e) växelkurs: den växelkurs mellan euron och den nationella valutan som fastställs på valutamarknaden och som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.f) betydande uppskrivning: en situation då det årliga genomsnittet för växelkursen är lägre än den tröskel som utgörs av det lägsta värdet för de årliga genomsnitten för växelkursen de tre föregående åren och för växelkursen den 1 januari 1999.g) procentsats för en betydande uppskrivning: uppskrivningsprocentsats av det årliga genomsnittet i förhållande till den tröskel som avses under f.Artikel 2 1. De priser och belopp som fastställs i rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken skall vara uttryckta i euro.2. De skall beviljas eller uppbäras i euro i de deltagande medlemsstaterna. I de övriga medlemsstaterna skall de räknas om till deras nationella valuta med hjälp av växelkursen och utan att det påverkar artikel 8 beviljas eller uppbäras i nationell valuta.3. Vad beträffar belopp rörande import och exportavgifter, men som fastställts i euro genom en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken och som skall tillämpas av medlemsstaterna i nationell valuta, skall omräkningskursen för detta särskilda fall motsvara den kurs som tillämpas i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 2913/92 (4).Artikel 3 1. Den avgörande faktorn för växelkursen skall- i fråga om belopp som uppbärs eller beviljas i handeln med tredje land, vara fullbordandet av tullformaliteterna vid import eller export,- i alla övriga fall, den faktor genom vilken det ekonomiska målet för transaktionen uppnås.2. Om den avgörande faktor som avses i punkt 1 måste anges närmare eller om den inte kan beaktas på grund av särskilda skäl som har samband med organisationen av marknaden eller med beloppet i fråga, skall en särskild avgörande faktor fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 9. Därvid skall hänsyn tas till följande kriterier:a) Faktisk tillämpning snarast möjligt av variationerna i växelkursen.b) Likartade avgörande faktorer för likartade transaktioner inom organisationen av de olika marknaderna.c) Inbördes sammanhang mellan de avgörande faktorerna för olika priser och belopp inom en och samma organisation av marknaden.d) Praktisk och effektiv kontroll av användningen av lämpliga växelkurser.Artikel 4 1. Vad gäller priser och belopp andra än de som avses i artikel 5 får medlemsstaten bevilja ett kompensationsstöd till jordbrukarna om en betydande uppskrivning äger rum. Stödet skall betalas ut i tre på varandra följande delbetalningar om tolv månader med början i den på den betydande uppskrivningen följande månaden mars.Kompensationsstödet får ej beviljas i form av ett bidrag knutet till produktionen, om det inte rör sig om produktion under en viss bestämd tidigare period. Det får inte inriktas på en viss bestämd produktion eller beviljas på villkor att produktionen sker efter den bestämda tidsperioden.2. Maximibeloppet för den första delbetalningen av kompensationsstödet skall för hela den berörda medlemsstaten fastställas enligt det förfarande som anges i artikel 9, genom att uppskrivningsprocentsatsen i fråga multipliceras med den beräknade inkomstförlusten fastställd i enlighet med punkterna 1-3 i bilagan.3. Eventuellt skall detta maximibelopp minskas eller förfalla med hänsyn till den konstaterade marknadssituationen under det år vid vars slut den betydande uppskrivningen konstaterades.4. Stöd får ej beviljas för ett belopp beräknat i enlighet med punkt 2 som inte överstiger 2,6 % av den betydande uppskrivningen.5. Stödbeloppet för den andra och tredje delbetalningen skall minskas i förhållande till den föregående delbetalningsnivån med minst en tredjedel av det belopp som utbetalats genom den första delbetalningen.Beloppen för den andra och tredje delbetalningen av kompensationsstödet skall minskas eller förfalla med hänsyn till den inverkan på inkomsterna som blivit resultatet av den växelkursutveckling som konstaterats fram till och med början av månaden före den första delbetalningsmånaden, samt med hänsyn till den konstaterade marknadssituationen under samma period.6. Det beaktande av marknadssituationen som avses i punkt 3 och punkt 5 andra stycket, skal ske på grundval av följande kriterier.En eller flera sektorer kan ge upphov till en minskning av beloppet för en eller flera delbetalningar oma) det genomsnittliga marknadspriset för den berörda medlemsstaten det år då en betydande uppskrivning konstateras, eller mellan början av den föregående delbetalningsperioden och början av den månad som föregår den första månaden av den berörda delbetalningsperioden, konstateras vara minst lika högt som det genomsnittliga marknadspriset i de medlemsstater där under samma period ingen betydande uppskrivning har ägt rum. Jämförelsen av marknadspriserna skall utföras på grundval av ett index på 100 för priset uttryckt i den nationella valutan eller i euro,ellerb) läget vid tidpunkten för den betydande uppskrivningen i förhållande till de avgörande faktorerna för den berörda sektorn gör det omöjligt att dra slutsatsen att den nämnda uppskrivningen har haft en inverkan på hela den period som avses.Om punkt b tillämpas skall den minskning med minst en tredjedel som avses i artikel 4.5 beräknas på grundval av beloppet för den första delbetalning som skulle ha beviljats om punkt b inte hade tillämpats.Dessa kriterier får med stöd av gjorda erfarenheter ändras enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 9.Artikel 5 1. Om den växelkurs som gäller dagen för den avgörande faktorn för- schablonmässiga stödbelopp fastställda per hektar eller per djurenhet eller- ett kompensationsbidrag per tacka eller get eller- ett belopp av strukturell eller miljömässig karaktärär lägre än den som tidigare tillämpades, får den berörda medlemsstaten bevilja jordbrukarna ett kompensationsstöd i tre på varandra följande delbetalningar om tolv månader med början dagen för den avgörande faktorn.Kompensationsstödet bör beviljas i form av ett komplement till de stöd, bidrag och belopp som avses i första stycket.2. Maximibeloppet för den första delbetalningen av kompensationsstödet skall för hela den berörda medlemsstaten fastställas enligt det förfarande som anges i artikel 9, i enlighet med punkt 4 i bilagan till denna förordning. Stöd får emellertid ej beviljas om detta belopp är lägre än 0,5 % av uppskrivningen.3. Stödbeloppet för den andra och tredje delbetalningen skall minskas i förhållande till den föregående delbetalningsnivån med minst en tredjedel av det belopp som utbetalats genom den första delbetalningen.4. Eventuellt skall de belopp som avses i punkt 3 minskas eller förfalla med hänsyn till den inverkan på inkomsterna som blivit resultatet av den växelkursutveckling som konstaterats den första dagen för den andra och tredje delbetalningen.5. Denna artikel skall inte tillämpas på belopp för vilka man under tjugofyra månader före det att en ny kurs börjar gälla har tillämpat en kurs som är lägre än denna nya kurs.Artikel 6 1. Gemenskapens bidrag till finansieringen skall vara- 50 % av de belopp som faktiskt beviljats för det kompensationsstöd som avses i artikel 4,- 50 % av de belopp som får beviljas för det kompensationsstöd som avses i artikel 5. Medlemsstaten kan dock avstå från att ge nationellt bidrag till finansieringen av stödet.2. När det gäller finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken skall detta bidrag betraktas som en del av åtgärderna för att reglera jordbruksmarknaderna.Artikel 7 1. Om exceptionella monetära förfaringssätt riskerar att äventyra tillämpningen av rättsakterna angående den gemensamma jordbrukspolitiken, skall kommissionen besluta om lämpliga skyddsåtgärder som om så krävs får avvika från gällande rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken.Rådet och medlemsstaterna skall genast underrättas om åtgärder enligt första stycket.Medlemsstaterna får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då medlemsstaten underrättades om skyddsåtgärderna.Rådet kan med kvalificerad majoritet fatta ett annat beslut inom en månad efter underrättelsen om åtgärderna.2. Om exceptionella monetära förfaringssätt riskerar att äventyra tillämpningen av rättsakterna angående den gemensamma jordbrukspolitiken, kan kommissionen på grundval av de befogenheter som tilldelats den genom dessa rättsakter, i varje enskilt fall vidta åtgärder som avviker från denna förordning, särskilt i följande fall:- Om ett land tillämpar onormala växelkursförfaranden, såsom flera växelkurser eller avtal om byteshandel.- Om et lands valuta inte noteras på de officiella valutamarknaderna eller om utvecklingen för denna kan leda till snedvridning av handeln.Artikel 8 1. Om en medlemsstat som inte deltar beslutar att betala utgifter som följer av rättsakter angående den gemensamma jordbrukspolitiken i euro och inte nationell valuta skall denna medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att garantera- att inget belopp som beviljas i euro omräknat i nationell valuta till den kurs som gäller dagen för utbetalning överstiger det belopp som skulle ha betalats ut i nationell valuta i enlighet med artiklarna 2 och 3.- att inget belopp som uppburits i euro omräknat i nationell valuta till den kurs som gäller dagen för utbetalningen understiger det belopp som skulle ha uppburits i nationell valuta i enlighet med artiklarna 2 och 3.2. Medlemsstaten skall innan åtgärderna träder i kraft underrätta kommissionen om dessa. Den får inte genomföra dem innan den fått kommissionens tillåtelse.Artikel 9 Tillämpningsföreskrifterna för denna förordning skall fastställas i enlighet med förfarandet som anges ia) artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 (5) av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål, ellerb) motsvarande artiklar i de övriga förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruks- och fiskeprodukter, ellerc) motsvarande artiklar i andra gemenskapsbestämmelser om införande av ett liknande förfarande.Artikel 10 1. Om övergångsåtgärder visar sig nödvändiga för att underlätta den första tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skall kommissionen besluta om sådana åtgärder i enlighet med förfarandet i artikel 9. Tillämpningen av dessa åtgärder skall vara begränsad till den tid som är absolut nödvändig för att underlätta införandet av den nya ordningen.2. Förordningen (EEG) nr 3813/92 och (EG) nr 724/97 upphör att gälla.3. Om en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken hänvisar till jordbruksomräkningskursen skall den kurs som från och med den 1 januari 1999 skall beaktas för nationella monetära enheter vara den oåterkalleligen låsta omräkningskurs som beslutats av rådet i enlighet med artikel 109l.4 i fördraget, samt för nationella valutor den kurs som avses i artikel 2.2 och eventuellt 2.3 i denna förordning.Om en rättsakt angående den gemensamma jordbrukspolitiken hänvisar till den representativa marknadskursen för ecun skall den kurs som från och med den 1 januari 1999 skall beaktas vara växelkursen för euron.Hänvisningarna till kompensationsstöd i förordningarna (EEG) nr 3813/92 och (EG) nr 724/97 skall betraktas som hänvisningar till artiklarna 4, 5 och 6 i denna förordning.Hänvisningarna till avgörande faktorer i artikel 6 i förordning (EEG) nr 3813/92 skall motsvaras av hänvisningarna i artikel 3 i denna förordning.Artikel 11 Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1999.Artiklarna 4, 5 och 6 skall endast tillämpas för uppskrivningar som inträffat före den 1 januari 2002.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.(1) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.(2) EGT L 387, 31.12.1992, s. 1, senast ändrad genom förordning (EG) nr 150/95 (EGT L 22, 31.1.1995, s. 1).(3) EGT L 108, 25.4.1997, s. 9. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 942/98 (EGT nr L 132, 6.5.1998, s. 1).(4) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.(5) EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.BILAGA 1. Den beräknade inkomstförlust som avses i artikel 4.2 skall motsvaraa) summan av 1 %- av en jordbruksslutproduktion från sektorerna för spannmål inklusive ris, sockerbetor, mjölk och mjölkprodukter samt nötkött, och- av värdet av den kvantitet produkter som levereras inom ramen för ett kontrakt som med hänsyn till gemenskapsbestämmelserna innebär att ett minimipris till producenten iakttas, inom de sektorer som avses i första strecksatsen, och- av de stöd eller bidrag som uppbärs av jordbrukarna, med undantag för dem som avses i artikel 5b) minskad med- 0,5 % av värdet av förbrukningen i produktionen för foder, och- den inverkan som en minskning av bruttoförädlingsvärdet uttryckt i marknadspriser har på avgifterna och vilka är ett resultat av åtgärder beträffande punkterna a och b första strecksatsen, och- en nedsättning motsvarande 1 % av de beräknade utgifterna för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för:- de sammanlagda schablonmässiga hektarstöden,- hälften av struktur- och miljöstöden,- 130 % af får- och getbidragen.2. De belopp som avses i punkt 1 a andra och tredje strecksatsen skall inte beaktas om för den berörda sektorn summan av dessa belopp understiger 0,01 % av slutproduktionen för jordbruket i medlemsstaten i fråga.För denna förordning anges nedan de produktionssektorer som motsvarar de statistiska aggregat eller grupper av dessa som konstaterats inom ramen för de ekonomiska räkenskaperna för jordbruket och som fastställts av Eurostat:1. Spannmål och ris2. Sockerbetor3. Mjölk och mjölkprodukter4. Nötkött5. Oljeväxtfrö och olivolja6. Färsk frukt och färska grönsaker7. Potatis8. Vin och druvmust9. Blommor och plantskoleväxter10. Griskött11. Får- och getkött12. Ägg och fjäderfä13. Annat3. Den beräknade inkomstförlusten skall fastställas i förhållande till uppgifter rörandea) de hos Eurostat tillgängliga ekonomiska räkenskaperna för jordbruket för det senaste kalenderår som avslutas före dagen för den betydande uppskrivningen, vad beträffar punkt 1 a första strecksatsen och punkt 1 b första och andra strecksatsen,b) genomförandet av budgeten eller, om detta är omöjligt, budgetar eller budgetförslag eller preliminära budgetförslag rörande- inkomsterna det år som avses under a i denna punkt, vad beträffar punkt 1 a andra och tredje strecksatsen,- det budgetår som inleds det saluföringsår för spannmål under vilket den betydande uppskrivningen sker, vad beträffar punkt 1 b tredje strecksatsen.För tillämpning av punkt 2 skall de under a i denna punkt avsedda uppgifterna i gränsfall beaktas med hänsyn till uppgifter av samma art som konstaterats under de två föregående åren.4. Det stöd som avses i artikel 5.1 skall beräknas på grundval av de uppgifter som avses i punkt 3 b första strecksatsen i denna bilaga.


text:
 2020.12.23.
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 434/52
 A BIZOTTSÁG (EU) 2020/2198 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2020. december 22.)
 az üzemanyagcélú, megújuló etanol behozatalára vonatkozó visszamenőleges uniós felügyelet bevezetéséről szóló (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelet helyesbítéséről
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2015. március 11-i (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 10. cikkére,
 tekintettel az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2015. április 29-i (EU) 2015/755 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 7. cikkére,
 a védintézkedésekkel és a kivitelre vonatkozó közös szabályokkal foglalkozó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
 mivel:
 (1)
 Az (EU) 2020/1628 bizottsági végrehajtási rendelet (3) bevezette az üzemanyagcélú, megújuló etanol behozatalára vonatkozó visszamenőleges uniós felügyeletet.
 (2)
 Az (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelet mellékletében az érintett termék kiterjed az etil-terc-butil-éterben (ETBE) található mezőgazdasági termékekből előállított etil-alkoholra, de a megfelelő KN-kódja hiányzik az (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelet mellékletében foglalt táblázatban található KN-kódok jegyzékéből. Az (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelet mellékletében foglalt táblázat módosításával ezért a táblázathoz hozzá kell adni az ex 2909 19 10 KN-kódot.
 (3)
 A Bizottság úgy véli, hogy a hiba nem vet fel aggályokat, mivel az (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelet az „üzemanyagcélú, megújuló etanolt” utólagos uniós felügyelet alá tartozó termékként említi, és a KN- és TARIC-kódokat csak tájékoztató jelleggel adták meg,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az (EU) 2020/1628 bizottsági végrehajtási rendelet mellékletében foglalt táblázat helyébe a következő szöveg lép:
 „KN-KÓDOK
 KIEGÉSZÍTŐ TARIC-KÓD
 ex 2207 10 00
 11
 ex 2207 20 00
 11
 ex 2208 90 99
 11
 ex 2710 12 21
 10
 ex 2710 12 25
 10
 ex 2710 12 31
 10
 ex 2710 12 41
 10
 ex 2710 12 45
 10
 ex 2710 12 49
 10
 ex 2710 12 50
 10
 ex 2710 12 70
 10
 ex 2710 12 90
 10
 ex 2909 19 10
 10
 ex 3814 00 10
 10
 ex 3814 00 90
 70
 ex 3820 00 00
 10
 ex 3824 99 92
 66”
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2020. december 22-én.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) HL L 83., 2015.3.27., 16. o.
 (2) HL L 123., 2015.5.19., 33. o.
 (3) A Bizottság (EU) 2020/1628 végrehajtási rendelete (2020. november 3.) az üzemanyagcélú, megújuló etanol behozatalára vonatkozó visszamenőleges uniós felügyelet bevezetéséről (HL L 366., 2020.11.4., 12. o.).


text:
Azione legale attivata dall'ex amministratore del condominio e mediazione obbligatoria
 Mettiamo che, come spesso accade, l'incarico dell'amministratore di condominio cessi prima che egli sia riuscito a percepire il credito che vanta nei confronti del condominio.
 In primis può trattarsi naturalmente del compenso e poi eventualmente delle spese sostenute per il condominio e non ancora rimborsate. Qui ci occupiamo in particolare del recupero del credito rappresentato dal solo compenso.
 Per rispondere alla domanda dobbiamo chiarire alcuni passaggi che qui indichiamo in sintesi.
 Primo, la materia condominiale rientra tra quelle per le quali è prevista la mediazione civile obbligatoria.
 Secondo, possiamo affermare che il rapporto tra amministratore di condominio e condominio rientra nelle materie soggette a mediazione civile obbligatoria.
 Terzo, solitamente l'azione legale consisterà nella richiesta di decreto ingiuntivo.
 Come noto, la mediazione civile obbligatoria è disciplinata dal D.Lgs. n. 28 del 4 marzo 2010 che, all'art. 5, co.1-bis include, per quanto a noi interessa, le controversie di condominio tra quelle soggette a mediazione obbligatoria: si tratta cioè di controversie per le quali non si può ricorrere al giudice civile senza avere esperito il tentativo di mediazione obbligatoria: l'esperimento del procedimento di mediazione è cioè condizione di procedibilità della domanda giudiziale.
 Il difetto di tentativo di mediazione, alla prima udienza può essere eccepito dal convenuto o rilevato di ufficio dal giudice.
 L'art. 5 cit. Prevede, poi, che "il giudice ove rilevi che la mediazione e' gia' iniziata, ma non si e' conclusa, fissa la successiva udienza dopo la scadenza del termine" (di cui al successivo art. 6), di tre mesi dalla proposizione dell'istanza.
 Inoltre, è previsto che il giudice provvede allo stesso modo "quando la mediazione non e' stata esperita, assegnando contestualmente alle parti il termine di quindici giorni per la presentazione della domanda di mediazione".
 Per completezza aggiungiamo che il giudice "valutata la natura della causa, lo stato dell'istruzione e il comportamento delle parti," potrà disporre il tentativo di mediazione anche in appello (ed in tal caso l'esperimento del procedimento di mediazione sarà condizione di procedibilità della domanda giudiziale per l'appello) purchè il relativo provvedimento sia "adottato prima dell'udienza di precisazione delle conclusioni ovvero, quando tale udienza non e' prevista, prima della discussione della causa" e, ove rilevi che la mediazione è in corso, fisserà la successiva udienza oltre la scadenza del termine (di cui al successivo art. 6) di tre mesi dalla proposizione dell'istanza e, se la mediazione non è stata esperita, assegnerà alle parti il termine di quindici giorni per la presentazione della domanda di mediazione (v. art., 5, co.2, D.Lgs. cit.).
 Controversie condominiali tra quelle soggette a mediazione obbligatoria
 L'art. 5, D.Lgs. 28/2010 cit. include, per quanto a noi interessa, le "controversie in materia di condominio" tra quelle soggette a mediazione obbligatoria.
 L'art. 71-quater, Disp. att. e trans. c.c., introdotto dalla riforma del condominio (L. 220/2012) specifica che per "controversie in materia di condominio" dobbiamo intendere "quelle derivanti dalla violazione o dall'errata applicazione delle disposizioni del libro III, titolo VII, capo II, del codice e degli articoli da 61 a 72 delle presenti disposizioni per l'attuazione del codice".
 Se tale è la delimitazione dell'ambito delle controversie condominiali, allora dobbiamo concludere anche quelle attinenti ai crediti dell'amministratore nei confronti del condominio per l'attività svolta vi rientrino.
 In particolare, per quanto attiene al compenso dell'amministratore, l'art. 1135, co.1, n.1) indica tra le competenze dell'assemblea quella di confermare la retribuzione dell'amministratore, mentre l'art. 1129, co.14, c.c. prevede che "l'amministratore, all'atto dell'accettazione della nomina e del suo rinnovo, deve specificare analiticamente, a pena di nullità della nomina stessa, l'importo dovuto a titolo di compenso per l'attività svolta".
 Tale tesi è anche stata adottata il 26 maggio del 2014 da un'ordinanza del Tribunale di Bari, con la motivazione che l'oggetto della domanda attorea era attinente all'adempimento delle obbligazioni tra amministratore e condominio, rientrante dunque nella materia del condominio.
 Per quanto si possa supporre dalla sola lettura dell'ordinanza, chi scrive conclude che il detto provvedimento in realtà si riferiva ad un caso particolare, dato dalla proposizione di un atto di citazione e non, come solitamente accade, di un ricorso per decreto ingiuntivo.
 Recupero del compenso dell'amministratore e decreto ingiuntivo
 Nella generalità dei casi, l'azione legale per il recupero del compenso dell'amministratore consisterà infatti nella proposizione del ricorso per decreto ingiuntivo (regolato dagli artt. 633 e ss., c.p.c.), il quale, lo ricordiamo, presuppone l'allegazione di prova scritta del credito preteso (il quale dev'essere certo, liquido ed esigibile).
 Certamente, non sarà possibile chiedere il decreto immediatamente esecutivo ex art. 63, Disp. att. e trans. c.c., strumento, questo, previsto solo per lo specifico caso della riscossione dei contributi in base allo stato di ripartizione approvato dall'assemblea, da parte dell'amministratore nei confronti dei condòmini morosi.
 Sarà, però, comunque possibile (ove ritenuto opportuno dal legale) chiedere la provvisoria esecuzione ove concorrano le condizioni prescritte in generale dall'art. 642 c.p.c.; in particolare, nel caso di specie potrebbe prodursi, quale "documentazione sottoscritta dal debitore, comprovante il diritto fatto valere", la delibera di assemblea con la quale si approva il rendiconto contenente anche la voce "compenso dell'amministratore".
 => Mediazione obbligatoria e decreto ingiuntivo
 Nel caso di decreto ingiuntivo sappiamo che la mediazione obbligatoria non va esperita prima del deposito del ricorso, ma dopo la successiva ed eventuale fase dell'opposizione a decreto ingiuntivo (precisamente "fino alla pronuncia sulle istanze di concessione e sospensione della provvisoria esecuzione", ex art. 5, co.4, lett. a), D.Lgs. 28/2010.
 In tale fase dovrà dunque dovrà essere attivata l'istanza di mediazione; come ormai sembra uniformemente affermato in giurisprudenza, tale onere incombe sull'opponente (v. Cass. 24629/2015).
 Cerca: amministratore mediazione recupero compenso


text:
L 90/2 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2012 3 28
 Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės Europos ir Viduržemio jūros regiono
 šalių susitarimo
 PROTOKOLAS
 dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės pagrindų susitarimo, kuriuo nustatomi Maroko
 Karalystės dalyvavimo Sąjungos programose bendrieji principai
 EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga)
 ir
 MAROKO KARALYSTĖ (toliau – Marokas),
 Toliau
 kartu vadinamos šalimis,
 KADANGI:
 (1) 1996 m. vasario 26 d. Marokas sudarė Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimą, steigiantį Europos
 Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją (1) (toliau – susitarimas);
 (2) 2004 m. birželio 17 ir 18 d. Briuselio Europos Vadovų Taryba pritarė Komisijos pasiūlymams dėl Europos
 kaimynystės politikos (EKP) ir patvirtino 2004 m. birželio 14 d. Tarybos išvadas;
 (3) Taryba vėliau ne kartą priėmė šiai politikai palankias išvadas;
 (4) 2007 m. kovo 5 d. Taryba išreiškė paramą bendram ir visuotiniam nusistatymui, pateiktam 2006 m. gruodžio
 4 d. Komisijos komunikate, sudaryti galimybes EKP šalims partnerėms dalyvauti Bendrijos agentūrų veikloje ir
 Bendrijos programose, atsižvelgiant į jų vertę ir kai tai leidžia teisiniai pagrindai;
 (5) Marokas išreiškė norą dalyvauti keliose Sąjungos programose;
 (6) su Maroko dalyvavimu kiekvienoje konkrečioje programoje susijusios tam tikros sąlygos, įskaitant finansinį įnašą,
 ataskaitas ir įvertinimo procedūras, turi būti nustatytos Komisijos ir Maroko kompetentingų institucijų susitarimo
 protokole,
 SUSITARĖ:
 1 straipsnis 5 straipsnis
 Marokui leidžiama dalyvauti visose dabartinėse ir būsimose Su Maroko dalyvavimu kiekvienoje konkrečioje programoje
 Sąjungos programose, atvirose Marokui, pagal atitinkamas tų susijusios tam tikros sąlygos, ypač dėl finansinio įnašo mokė
 programų priėmimo nuostatas. jimo, ataskaitų ir įvertinimo procedūrų, nustatomos Komisijos ir
 Maroko kompetentingų institucijų susitarimu (susitarimo
 memorandumu), remiantis atitinkamų programų nustatytais
 kriterijais.
 2 straipsnis
 Marokas finansiškai prie Sąjungos bendrojo biudžeto prisideda Jeigu Marokas kreipiasi dėl Sąjungos išorės paramos dalyvauti
 pagal konkrečias programas, kuriose jis dalyvauja. konkrečioje Sąjungos programoje pagal 2006 m. spalio 24 d.
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1638/2006,
 išdėstančio bendrąsias nuostatas, kurios nustato Europos kaimy
 nystės ir partnerystės priemonę (2), 3 straipsnį arba pagal bet
 3 straipsnis kurį panašų Sąjungos išorės paramą Marokui numatantį regla
 mentą, kuris gali būti priimtas ateityje, sąlygos, kuriomis
 Svarstant su Maroku susijusius klausimus Maroko atstovams Marokas gali naudotis Sąjungos parama, nustatomos finansa
 leidžiama stebėtojų teisėmis dalyvauti valdymo komitetuose, vimo sutartyje, ypač atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr.
 atsakinguose už programų, prie kurių Marokas prisideda finan 1638/2006 20 straipsnį.
 siškai, stebėseną.
 6 straipsnis
 4 straipsnis Pagal 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Eurato
 mas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui
 Kiek tai įmanoma, dalyvių iš Maroko pateiktiems projektams ir taikomo finansinio reglamento (3) kiekviename pagal 5 straipsnį
 iniciatyvoms taikomos tos pačios programoms numatytos sąly sudarytame susitarimo memorandume turi būti nustatoma, kad
 gos, taisyklės ir procedūros, kaip ir valstybėms narėms.
 (2) OL L 310, 2006 11 9, p. 1.
 (1) OL L 70, 2000 3 18, p. 2. (3) OL L 248, 2002 9 16, p. 1.
 ---pagebreak--- 2012 3 28 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 90/3
 finansinę kontrolę arba auditą ar kitus patikrinimus, įskaitant 8 straipsnis
 administracinius tyrimus, vykdys Komisija, Europos kovos su
 sukčiavimu tarnyba ir Audito Rūmai arba kad tokia kontrolė Ne vėliau kaip per trejus metus nuo šio protokolo įsigaliojimo
 ir auditas bus vykdomi jiems vadovaujant. dienos ir paskui kas trejus metus abi šalys, atsižvelgdamos į
 Maroko Karalystės faktinį dalyvavimą Sąjungos programose,
 gali patikrinti, kaip šis protokolas yra įgyvendinamas.
 Reikėtų parengti išsamias finansinės kontrolės ir audito, admi
 nistracinių priemonių, nuobaudų ir išieškojimo nuostatas, pagal 9 straipsnis
 kurias Komisijai, Europos kovos su sukčiavimu tarnybai ir
 Audito Rūmams būtų suteikti įgaliojimai, atitinkantys jų įgalio Šis protokolas taikomas teritorijoms, kuriose taikoma Sutartis
 jimus Sąjungoje įsikūrusių paramos gavėjų ir rangovų atžvilgiu. dėl Europos Sąjungos veikimo, toje sutartyje numatytomis sąly
 gomis ir Maroko Karalystės teritorijai.
 7 straipsnis 10 straipsnis
 Šis protokolas taikomas tol, kol galioja susitarimas. Šis protokolas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną, šalims diplo
 matiniais kanalais pranešus viena kitai, kad protokolui įsigalioti
 būtinos procedūros užbaigtos.
 Šį protokolą pasirašo bei patvirtina šalys, taikydamos savo
 procedūras.
 11 straipsnis
 Šis protokolas yra neatskiriama susitarimo dalis.
 Kiekviena šalis gali denonsuoti šį protokolą, raštu apie tai prane
 šusi kitai šaliai. Šis protokolas baigia galioti praėjus šešiems
 mėnesiams nuo tokio pranešimo dienos. 12 straipsnis
 Šis protokolas sudarytas dviem egzemplioriais vokiečių, anglų,
 bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų,
 Protokolo bet kurios iš šalių denonsavimas neturi jokios įtakos lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų,
 patikrinimams ir kontrolei, kurie atitinkamais atvejais atliekami slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir arabų kalbomis, ir
 pagal 5 ar 6 straipsniuose išdėstytas nuostatas. visi šie tekstai yra autentiški.
 ---pagebreak--- L 90/4 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2012 3 28
 Съставено в Брюксел на тринадесети декември две хиляди и десета година.
 Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diez.
 V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset
 Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og ti.
 Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendzehn.
 Kahe tuhande kümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες στις δεκατρείς Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
 Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and ten.
 Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix.
 Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladieci.
 Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év december tizenharmadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u għaxra.
 Gedaan te Brussel, de dertiende december tweeduizend tien.
 Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące dziesiątego.
 Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de dois mil e dez.
 Întocmit la Bruxelles, la treisprezece decembrie două mii zece.
 V Bruseli dňa trinásteho decembra dvetisícdesať.
 V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč deset.
 Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
 Som skedde i Bryssel den trettonde december tjugohundratio.
 ---pagebreak--- 2012 3 28 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 90/5
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Кралство Мароко
 Por el Reino de Marruecos
 Za Marocké království
 For Kongeriget Marokko
 Für das Königreich Marokko
 Maroko Kuningriigi nimel
 Για το Βασίλειο του Μαρόκου
 For the Kingdom of Morocco
 Pour le Royaume du Maroc
 Per il Regno del Marocco
 Marokas Karalistes vārdā –
 Maroko Karalystės vardu,
 A Marokkói Királyság részéről
 Għar-Renju tal-Marokk
 Voor het Koninkrijk Marokko
 W imieniu Królestwa Maroka
 Pelo Reino de Marrocos
 Pentru Regatul Maroc
 Za Marocké kráľovstvo
 Za Kraljevino Maroko
 Marokon kuningaskunnan puolesta
 För Konungariket Marocko