text:
 |
 52011PC0625
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės /* KOM/2011/0625 galutinis - 2011/0280 (COD) */
 AIŠKINAMASIS
 MEMORANDUMAS
 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 Komisijos 2014–2020 m. daugiametės
 finansinės programos (DFP) pasiūlyme (DFP pasiūlyme)[1] nustatoma
 biudžeto sistema ir pagrindinės bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) kryptys. Ja
 remdamasi, Komisija pateikia reglamentų, kuriais nustatoma 2014–2020 m.
 BŽŪP teisinė sistema, rinkinį kartu su politikos raidos scenarijų poveikio
 vertinimu.
 Dabartiniai reformos pasiūlymai pagrįsti
 komunikatu „BŽŪP artėjant 2020 m.“[2],
 kuriame bendrais bruožais aprašytos pagrindinės politikos galimybės įveikti
 sunkumus, ateityje kilsiančius žemės ūkiui ir kaimo vietovėms, bei siekti BŽŪP
 nustatytų uždavinių, t. y. 1) gyvybingos maisto produktų gamybos; 2)
 tausaus gamtos išteklių valdymo ir klimato politikos; 3) darnaus teritorinio
 vystymosi. Komunikate nurodytoms reformos kryptims labai pritariama tiek
 tarpinstituciniuose debatuose[3],
 tiek konsultacijose su suinteresuotaisiais asmenimis, vykusiose rengiant
 poveikio vertinimą.
 Vykstant šiam procesui, išryškėjo bendras
 poreikis skatinti veiksmingą išteklių naudojimą, siekiant strategijoje „Europa
 2020“ užsibrėžto pažangaus, tvaraus ir integracinio ES žemės ūkio ir kaimo
 vietovių augimo bei išlaikant dviejų ramsčių, kurių bendriems tikslams
 įgyvendinti naudojamos viena kitą papildančios priemonės, BŽŪP struktūrą. I
 ramstis apima tiesiogines išmokas ir rinkos priemones, kuriomis remiamos ES
 ūkininkų pagrindinės metinės pajamos ir teikiama parama konkrečių rinkos
 sutrikimų atvejais, o II ramstis apima kaimo plėtrą, kuriai vykdyti valstybės
 narės parengia ir bendrai finansuoja daugiametes programas pagal bendrą sistemą[4].
 Nuosekliomis BŽŪP reformomis žemės ūkis labiau
 orientuojamas į rinką, kartu remiant gamintojų pajamas, tobulinamas
 aplinkosaugos reikalavimų integravimas ir stiprinama parama kaimo plėtrai,
 visoje ES taikant integruotą kaimo vietovių plėtros politiką. Tačiau dėl to
 paties reformų proceso atsirado poreikis geriau skirstyti paramą valstybėms
 narėms ir jose pačiose, taip pat tikslingiau naudoti priemones, kuriomis
 sprendžiami aplinkosaugos uždaviniai, ir geriau atsižvelgti į didėjantį rinkos
 nepastovumą.
 Anksčiau reformomis daugiausiai būdavo
 sprendžiami vidaus uždaviniai nuo didžiulio pertekliaus iki maisto saugos
 krizių; jos teikdavo naudą ES tiek vidaus, tiek tarptautiniu lygmeniu. Tačiau
 daugelį šiandienos uždavinių lemia veiksniai, kurie nepriklauso žemės ūkio
 sričiai ir todėl reikalauja platesnio politinio atsako.
 Manoma, kad pajamoms iš žemės ūkio tenkantis
 spaudimas augs, nes ūkininkai susiduria su daugiau pavojų, sumažėjusiu našumu
 ir sumenkusia dėl kylančių sąnaudų marža; todėl kyla būtinybė toliau remti
 pajamas ir stiprinti priemones, siekiant geriau valdyti riziką ir reaguoti į
 krizes. Stiprus žemės ūkis būtinas ES maisto pramonei ir pasaulio aprūpinimui
 maistu.
 Kartu žemės ūkio sektorius ir kaimo vietovės
 raginami labiau stengtis įgyvendinti strategijoje „Europa 2020“ numatytus
 plataus užmojo klimato srities ir energetikos tikslus ir biologinės įvairovės
 strategiją. Ūkininkus, kurie drauge su miškininkais yra pagrindiniai žemės
 valdytojai, reikės remti, kad jie pradėtų taikyti ir išlaikytų tokias
 ūkininkavimo sistemas ir praktiką, kuriais ypač tausojama aplinka ir padedama
 siekti klimato srities tikslų, nes rinkos kainos neatitinka tokių viešųjų
 gėrybių tiekimo sąnaudų. Be to, labai svarbu kiek įmanoma geriau išnaudoti
 įvairiausias kaimo vietovių galimybes ir taip prisidėti prie integracinio
 augimo ir sanglaudos.
 Ši reforma paspartina aplinkosaugos
 reikalavimų integravimą. Ja pirmasis BŽŪP ramstis pirmą kartą glaudžiai
 susiejamas su ekologija ir taip užtikrinama, kad visi paramą gaunantys ES
 ūkininkai viršytų kompleksinės paramos reikalavimus ir vykdydami kasdienę
 veiklą teiktų naudą aplinkai ir klimatui. Dabar trisdešimt procentų tiesioginių
 išmokų bus susietos su ekologija ir padės užtikrinti, kad visi ūkiai vykdytų
 aplinkai ir klimatui naudingą veiklą: saugotų dirvožemyje esančią anglį ir su
 daugiametėmis ganyklomis susijusias pievų buveines, nustatytose ekologiniu
 požiūriu svarbiose vietovėse užtikrintų vandens ir buveinių apsaugą, o
 taikydami pasėlių įvairinimo praktiką gerintų dirvožemio ir ekosistemų
 atsparumą. Taip jie sustiprins žemės ir natūralių ekosistemų gebėjimą prisidėti
 įgyvendinant pagrindinius ES biologinės įvairovės ir prisitaikymo prie klimato
 kaitos tikslus. Tiesioginės išmokos vis dar bus grindžiamos kompleksine parama,
 kurios didžioji dalis ir toliau bus naudojama siekiant užtikrinti pelkių ir
 didelėmis anglies sankaupomis pasižyminčių dirvožemių apsaugą, ir ši parama
 kartu bus racionalizuojama, siekiant sumažinti administracinę naštą. Komisija
 įsipareigojusi Vandens pagrindų direktyvas įtraukti į kompleksinės paramos
 sritį po to, kai visos valstybės narės bus įgyvendinusios visas šių direktyvų
 nuostatas ir visų pirma nustačiusios aiškius įpareigojimus ūkininkams. Kaimo
 plėtros srityje taip pat pirmenybė teikiama tausaus gamtos išteklių valdymo ir
 klimato politikos tikslams, kurių siekiama atkuriant, išsaugant bei stiprinant
 ekosistemas ir skatinant tausų išteklių naudojimą, anglies dioksido kiekio mažinimu
 grindžiamą ir klimato kaitai atsparų žemės ūkį. Kaimo plėtra labai prisidės
 baigiant įgyvendinti „Natura 2000“ ir Vandens pagrindų direktyvas ir siekiant
 2020 m. ES biologinės įvairovės strategijos tikslų.
 Todėl būsima BŽŪP – tai ne vien mažos, nors ir
 esminės, ES ekonomikos dalies poreikius tenkinanti politika, bet ir strateginės
 svarbos aprūpinimo maistu, aplinkos ir teritorinės pusiausvyros politika. Štai
 čia yra išties bendros ES politikos pridėtinė vertė, kylanti iš veiksmingiausio
 ribotų biudžeto išteklių panaudojimo tvariam žemės ūkiui palaikyti visoje ES,
 kartu sprendžiant svarbias tarpvalstybines problemas, kaip kad klimato kaita,
 ir stiprinant valstybių narių solidarumą, bet nepamirštant ir lanksčiai
 įgyvendinti politiką atsižvelgiant į vietos poreikius.
 DFP pasiūlyme nustatyta sistema numatoma
 išlaikyti dviejų ramsčių BŽŪP struktūrą, nekeičiant numatyto abiejų ramsčių
 2013 m. biudžeto nominaliojo dydžio ir aiškiai nukreipiant pastangas į
 pagrindinių ES prioritetų įgyvendinimo rezultatus. Tiesioginėmis išmokomis
 reikėtų skatinti tvarią gamybą, skiriant 30 % viso šių išmokų biudžeto
 privalomoms priemonėms, kuriomis mažinama klimato kaita ir tausojama aplinka.
 Išmokų lygiai turėtų būti palaipsniui suvienodinti, o išmokoms stambiems paramos
 gavėjams turi būti taikomas laipsniškas išmokų ribojimas. Kaimo plėtrą reikėtų
 įtraukti į bendrą strateginę programą su kitomis pagal pasidalijamojo valdymo
 principą valdomomis ES lėšomis, sustiprinant į rezultatus orientuotą požiūrį ir
 taikant aiškesnes, patobulintas išankstines sąlygas. Galiausiai rinkos
 priemonių finansavimą pagal BŽŪP turėtų sustiprinti dvi į DFP neįtrauktos
 priemonės: 1) neatidėliotinos pagalbos rezervas, skirtas reaguoti į krizes, ir
 2) Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo veiklos išplėtimas.
 Tuo remiantis, pagrindinės 2014–2020 m.
 laikotarpio BŽŪP teisės aktų sistemos nuostatos yra išdėstytos šiuose
 reglamentuose:
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
 nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams
 skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, (tiesioginių išmokų reglamento)
 pasiūlymas;
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo
 nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas (Vieno BRO
 reglamento) pasiūlymas;
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
 paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai
 (EŽŪFKP) lėšomis (kaimo plėtros reglamento) pasiūlymas;
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl
 bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos (horizontaliojo
 reglamento) pasiūlymas.
 –
 Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos su bendru
 žemės ūkio produktų rinkų organizavimu susijusios tam tikros pagalbos ir
 grąžinamųjų išmokų nustatymo priemonės, pasiūlymas;
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš
 dalies keičiamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 nuostatos dėl tiesioginių
 išmokų ūkininkams 2013 m., pasiūlymas;
 –
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš
 dalies keičiamos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 nuostatos, susijusios su
 bendrosios išmokos schema ir parama vynmedžių augintojams, pasiūlymas.
 Kaimo plėtros reglamentas grįstas 2011 m.
 spalio 6 d. Komisijos pasiūlymu, kuriame nustatytos visų fondų, veikiančių
 pagal Bendrąją strateginę programą, bendrosios taisyklės[5]. Netrukus
 bus patvirtintas reglamentas dėl labiausiai nepasiturintiems asmenims skirtos
 programos, kurios finansavimas dabar priskirtas kitai DFP kategorijai.
 Be to, atsižvelgus į Europos Sąjungos
 Teisingumo Teismo pareikštus prieštaravimus, dabar taip pat rengiamos naujos
 taisyklės dėl informacijos apie paramos gavėjus skelbimo, stengiantis rasti
 tinkamiausią būdą suderinti paramos gavėjų teisę į asmens duomenų apsaugą su
 skaidrumo principu.
 2. KONSULTACIJŲ SU
 SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 Remiantis dabartinės politikos sistemos
 vertinimu ir būsimų uždavinių bei poreikių analize, poveikio vertinimu
 vertinamas ir lyginamas trijų politikos scenarijų poveikis. Tai dar
 2010 m. balandžio mėn. prasidėjusio ilgo proceso rezultatas; šiam procesui
 vadovavo tarpžinybinė grupė, atlikusi išsamią kiekybinę ir kokybinę analizę,
 kuriai, be kita ko, buvo nustatytas pradinis taškas, t. y. vidutinės
 trukmės laikotarpio žemės ūkio rinkos planai ir pajamos iki 2020 m., ir
 modeliuotas skirtingų politikos scenarijų poveikis sektoriaus ekonomikai.
 Atliekant poveikio vertinimą, išplėtoti trys
 scenarijai: 1) koregavimo scenarijus, pagal kurį toliau įgyvendinama dabartinė
 politinė sistema, siekiant ištaisyti pačius svarbiausius jos trūkumus, kaip kad
 tiesioginių išmokų paskirstymas; 2) integravimo scenarijus, apimantis didelius
 politikos pokyčius, tokius kaip tikslingesnės tiesioginės išmokos ir jų
 orientavimas į ekologiją, sustiprintą kaimo plėtros politikos strateginį
 planavimą, geriau šią politiką derinant su kitomis ES politikos sritimis, ir
 teisės aktų, kuriais numatomas platesnis gamintojų bendradarbiavimas, bazės
 plėtimą; 3) perorientavimo scenarijus, pagal kurį politika perorientuojama
 išskirtinai į aplinką, palaipsniui atsisakant tiesioginių išmokų ir laikantis
 požiūrio, jog gamybos pajėgumą galima palaikyti be paramos ir jog socialinius
 ir ekonominius kaimo vietovių poreikius gali tenkinti kitos politikos sritys.
 Atsižvelgiant į ekonomikos krizę ir valstybės
 finansams tenkantį spaudimą, kuriems įveikti ES priėmė strategiją „Europa 2020“
 ir DFP pasiūlymą, visuose trijuose scenarijuose skirtingai vertinami trys
 būsimos BŽŪP, kuria siekiama konkurencingesnio ir tvaresnio žemės ūkio
 gyvybingose kaimo vietovėse, politikos uždaviniai. Siekiant veiksmingiau
 įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus, visų pirma veiksmingo išteklių
 naudojimo siekį, vis svarbiau bus gerinti žemės ūkio našumą, pasitelkus
 mokslinius tyrimus, žinių perdavimą ir skatinant bendradarbiavimą ir inovacijas
 (taip pat įgyvendinant Europos žemės ūkio našumo ir tvarumo inovacijų
 partnerystę). Kadangi ES žemės ūkio politika jau nebevykdoma prekybą
 iškreipiančios politikos aplinkybėmis, planuojama, jog sektoriui kils papildomų
 sunkumų dėl tolesnio liberalizavimo, ypač vykdant Dohos vystymosi darbotvarkę
 arba laisvosios prekybos susitarimą su MERCOSUR.
 Trys politikos scenarijai parengti
 atsižvelgiant į konsultacijose, vykusiose rengiant poveikio vertinimą, minėtus
 prioritetus. Suinteresuotosios šalys buvo paragintos teikti savo nuomonę
 2010 m. lapkričio 23 d.–2011 m. sausio 25 d., o patariamojo
 komiteto posėdis vyko 2011 m. sausio 12 d. Toliau apibendrinami
 svarbiausi klausimai[6]:
 –
 Suinteresuotosios šalys iš esmės sutaria dėl to,
 kad aprūpinimo maistu, tausaus gamtos išteklių valdymo ir teritorinio vystymosi
 uždaviniams įveikti reikalinga stipri dviem ramsčiais grįsta BŽŪP.
 –
 Dauguma respondentų mano, kad BŽŪP turėtų padėti
 stabilizuoti rinkas ir kainas.
 –
 Suinteresuotųjų šalių nuomonės dėl tikslingo
 paramos skyrimo (ypač tiesioginės pagalbos perskirstymo ir išmokų apribojimo)
 skiriasi.
 –
 Sutariama, kad abu ramsčiai gali atlikti svarbų
 vaidmenį spartinant klimato politikos veiksmus ir gerinant aplinkosaugos
 veiklos rezultatus ES visuomenės labui. Nors daugelis ūkininkų mano, kad šis procesas
 jau vyksta, plačioji visuomenė teigia, kad I ramsčio išmokos galėtų būti
 naudojamos veiksmingiau.
 –
 Respondentai pageidauja, kad visiems ES regionams,
 įskaitant ir mažiau palankias ūkininkauti vietoves, ateityje būtų taikomi
 augimo ir vystymosi principai.
 –
 Daug respondentų pabrėžia BŽŪP integravimą į kitas
 politikos sritis, kaip kad aplinkosaugą, sveikatos apsaugą, prekybą ir plėtrą.
 –
 Siūlomi BŽŪP suderinimo su strategija „Europa 2020“
 būdai apima inovacijas, konkurencingų įmonių vystymą ir viešųjų gėrybių tiekimą
 ES piliečiams.
 Taigi, atliekant poveikio vertinimą, palyginti
 trys politikos scenarijai:
 Perorientavimo scenarijus paspartintų
 struktūrinį žemės ūkio sektoriaus prisitaikymą, perkeliant gamybą į sąnaudų
 atžvilgiu našiausias vietoves ir ekonomiškai naudingiausius sektorius. Nors
 pagal šį scenarijų smarkiai išaugtų aplinkai skirtas finansavimas, sektoriui
 grėstų didesnė rizika dėl ribotų intervencijos į rinką galimybių. Be to, šis
 scenarijus turėtų didelį neigiamą socialinį poveikį ir poveikį aplinkai,
 kadangi, pagal šią politiką nebenumatant su kompleksinės paramos reikalavimais
 derinamų tiesioginių išmokų atsvaros, mažiau konkurencingos vietovės prarastų
 didelę dalį pajamų, o jų aplinkos padėtis pablogėtų.
 Visiškai priešingas koregavimo scenarijus
 geriausiai užtikrintų politikos tęstinumą, pasiekiant ribotą, tačiau
 apčiuopiamą pažangą tiek žemės ūkio konkurencingumo, tiek aplinkosaugos veiklos
 rezultatų atžvilgiu. Tačiau kyla rimtų abejonių, ar įgyvendinant šią
 alternatyvą būtų galima deramai išspręsti svarbius būsimus klimato kaitos ir
 aplinkosaugos uždavinius, nuo kurių sprendimo taip pat priklauso ilgalaikis
 žemės ūkio tvarumas.
 Pagal integravimo scenarijų siūlomas
 inovatyvus tikslingesnio tiesioginių išmokų skirstymo ir jų orientavimo į ekologiją
 būdas. Analizės rezultatai rodo, kad išmokas orientuoti į ekologiją įmanoma
 ūkininkams priimtinomis sąnaudomis, tačiau neišvengiant tam tikros
 administracinės naštos. Taip pat įmanomas naujas kaimo plėtros postūmis, jeigu
 valstybės narės ir regionai veiksmingai naudosis naujomis galimybėmis, o bendra
 strateginė programa, apimanti ir kitas ES lėšas, išlaikys sinergiją su I
 ramsčiu ir nesumenkins kaimo plėtros išskirtinių stipriųjų pusių. Pasiekus
 tinkamą pusiausvyrą, šis scenarijus geriausiai padėtų siekti ilgalaikio žemės
 ūkio ir kaimo vietovių tvarumo.
 Tuo remiantis poveikio vertinime daroma
 išvada, kad, laikantis integravimo scenarijaus, sudaromos geriausios galimybės
 palaipsniui suderinti BŽŪP su ES strateginiais uždaviniais ir pasiekti
 pusiausvyrą, įgyvendinant įvairias teisės aktų pasiūlymų nuostatas. Taip pat
 svarbu parengti vertinimo sistemą BŽŪP rezultatams vertinti taikant vienodus
 rodiklius, susietus su politikos uždaviniais.
 Viso proceso metu daug dėmesio skirta
 supaprastinimui, nes daugelis sričių, pavyzdžiui, kompleksinė parama arba
 rinkos priemonės, taip pat smulkiųjų ūkininkų schema, turi būti įvairiais
 būdais labiau supaprastintos. Be to, tiesioginių išmokų orientavimas į
 ekologiją turėtų būti sutvarkytas taip, kad kiek įmanoma mažėtų administracinė
 našta, įskaitant patikrinimų sąnaudas.
 3. TEISINIAI PASIŪLYMO
 ASPEKTAI
 Siūloma išlaikyti dabartinę dviem ramsčiais
 grįstą BŽŪP struktūrą, kai metines privalomas bendrojo pobūdžio I ramsčio
 priemones papildo savanoriškos priemonės, geriau pritaikytos nacionalinėms ir
 regionų ypatybėms pagal II ramsčio daugiametį programavimo metodą. Vis dėlto
 naujuoju tiesioginių išmokų modeliu siekiama geriau išnaudoti sąveiką su II
 ramsčiu, o šiuo pagal bendrą strateginę programą siekiama geriau koordinuoti veiklą
 su kitomis pagal pasidalijamojo valdymo principą valdomomis ES lėšomis.
 Tuo remiantis išlaikoma ir dabartinė keturių
 pagrindinių teisės aktų struktūra, nors finansavimo reglamento taikymo sritis
 išplečiama sutelkiant bendrąsias nuostatas vadinamajame horizontaliajame
 reglamente.
 Šie pasiūlymai atitinka subsidiarumo principą.
 BŽŪP yra iš esmės bendra politika: tai ES ir valstybių narių pasidalijamosios
 kompetencijos sritis, tvarkoma ES lygmeniu, siekiant palaikyti tvarų ir įvairų
 žemės ūkį visoje ES, spręsti svarbias tarpvalstybines problemas, tokias kaip
 klimato kaita, ir stiprinti valstybių narių solidarumą. Atsižvelgiant į būsimus
 aprūpinimo maistu, aplinkos ir teritorinės pusiausvyros uždavinius, BŽŪP
 išlieka strateginės svarbos politika, kuria siekiama užtikrinti efektyviausią
 atsaką į politikos uždavinius ir veiksmingiausią biudžeto išteklių naudojimą.
 Be to, siūloma išlaikyti dabartinę dviem ramsčiais grįstą priemonių struktūrą,
 kuria valstybėms narėms suteikiama daugiau veikimo laisvės pritaikyti
 sprendimus prie specifinių vietos poreikių ir bendrai finansuoti II ramsčio
 priemones. Į II ramstį taip pat įtraukiama naujoji Europos inovacijų
 partnerystė ir rizikos valdymo priemonių rinkinys. Kartu politika bus
 patobulinta, supaprastinta ir geriau suderinta su strategija „Europa 2020“
 (įskaitant bendrą programą, apimančią ir kitas ES lėšas). Galų gale poveikio
 vertinimui atlikta analizė aiškiai rodo neveiklumo kainą – neigiamas
 ekonomines, aplinkos ir socialines pasekmes.
 Tiesioginių išmokų reglamente nustatomos
 bazinės išmokos schemai ir susijusioms išmokoms taikomos bendrosios taisyklės.
 Remiantis 2003 m. reforma ir 2008 m. BŽŪP padėties patikrinimu, per
 kuriuos tiesioginės išmokos buvo atsietos nuo gamybos ir joms pradėti taikyti
 kompleksinės paramos reikalavimai, dabartiniu reglamentu siekiama tikslingiau
 teikti paramą už tam tikrą veiklą, plotus ar tam tikriems paramos gavėjams ir
 pasirengti vienodinti paramos dydį toje pačioje valstybėje narėje ir
 skirtingose valstybėse narėse. Be to, į reglamentą įtrauktas susietajai paramai
 skirtas skyrius.
 Nuo 2014 m. visai ES taikoma bendra
 schema – bazinės išmokos schema – pakeis bendrosios išmokos schemą ir
 vienkartinės išmokos už plotus schemą. Schema bus įgyvendinama remiantis
 visiems ūkininkams nacionaliniu arba regionų lygmeniu skiriamomis teisėmis į
 išmokas, atsižvelgiant į jų pirmaisiais paraiškos teikimo metais turimais
 reikalavimus atitinkančiais hektarais. Todėl anksčiau pasirinktinai taikytas
 regioninis modelis šiuo metu yra apibendrinamas, o visa žemės ūkio paskirties
 žemė kartu veiksmingai prijungiama prie sistemos. Teisių į išmokas valdymui ir
 nacionaliniam rezervui taikomos taisyklės iš esmės atitinka dabartines
 taisykles.
 Kad parama būtų paskirstoma teisingiau,
 reikėtų nacionaliniu ar regionų lygmeniu siekti vienodinti teisių į išmokas
 vertę. Kad būtų išvengta didesnių sutrikimų, šis tikslas įgyvendinamas
 palaipsniui.
 Svarbus žingsnis – didinti bendrą BŽŪP
 aplinkosauginį veiksmingumą tiesiogines išmokas susiejant su ekologija, pagal
 kurį visi ūkininkai turės vykdyti tam tikrą klimatui ir aplinkai naudingą žemės
 ūkio veiklą, kuri nėra privaloma pagal kompleksinės paramos taisykles, bet
 kuria atitinkamai būtų grindžiamos II ramsčio priemonės.
 Nustačius aktyvaus ūkininko sąvokos apibrėžtį
 dar daugiau dėmesio skiriama žemės ūkio veiklą tikrai vykdantiems ūkininkams, o
 tai padeda įteisinti paramą. Be to, numatoma palaipsniui mažinti ir apriboti
 paramą stambiems paramos gavėjams, kartu tinkamai atsižvelgiant į užimtumo
 aspektą.
 Be to, numatomos šios išmokos:
 –
 išmoka (30 % metinės nacionalinės viršutinės
 ribos) ūkininkams, vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
 pasėlių įvairinimo, daugiamečių ganyklų ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių
 išlaikymo srityse. Ekologinio ūkininkavimo veiklą vykdantys ūkininkai šią
 išmoką gauna savaime, o „Natura 2000“ vietovėse veiklą vykdantys ūkininkai
 turės laikytis atitinkamų, su „Natura 2000“ reglamentuojančiais teisės aktais
 suderintų reikalavimų;
 –
 savanoriška išmoka (iki 5 % metinės nacionalinės
 viršutinės ribos) ūkininkams, vykdantiems veiklą vietovėse, kuriose esama
 specifinių gamtinių kliūčių (šių vietovių ribos atitinka kaimo plėtros tikslais
 nustatytas vietovių ribas); skiriant šią išmoką pripažįstamas poreikis remti
 pajamas, kad būtų išsaugota ūkininkų veikla vietovėse, kuriose esama gamtinių
 kliūčių, ir ja papildoma pagal kaimo plėtros programas teikiama parama;
 –
 išmoka (iki 2 % metinės nacionalinės
 viršutinės ribos) jauniesiems besikuriantiems ūkininkams, kuri gali būti
 padidinta nustatant pagalbą pagal kaimo plėtros programas, ir
 Be to, reglamente nustatoma smulkiesiems
 ūkininkams skirta supaprastinta schema (iki 10 % metinės nacionalinės
 viršutinės ribos), pagal kurią ūkininkai gali gauti visas tiesiogines išmokas
 pakeičiančią vienkartinę išmoką ir kurią taikant supaprastėtų administracinės
 procedūros, nes sumažėtų tokių ūkininkų įpareigojimai, susiję su ekologija,
 kompleksine parama ir kontrole.
 Savanoriškos susietosios paramos schema
 numatoma konkretiems ūkininkavimo būdams arba konkrečioms žemės ūkio sistemoms,
 kuriuos taikant patiriama tam tikrų sunkumų ir kurie yra itin svarbūs dėl
 ekonominių ir (arba) socialinių priežasčių; parama teikiama tiek, kiek tai yra
 būtina norint išlaikyti dabartinį gamybos lygį (iki 5 % metinės nacionalinės
 viršutinės ribos, numatant galimybę konkrečiais atvejais šią ribą viršyti).
 Be to, reglamente ir toliau numatoma galimybė
 Bulgarijoje ir Rumunijoje teikti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas,
 ir į jį įtraukiama specialioji išmoka už medvilnę.
 Siekiant supaprastinimo, naujoji tiesioginių
 išmokų sistema bus grindžiama vienos rūšies teisėmis į išmokas ir padės
 racionalizuoti perdavimo taisykles, todėl supaprastės sistemos valdymas;
 susietosioms išmokoms taikomas nuostatas priskyrus vienai išlaidų kategorijai
 yra lengviau taikyti teisinę sistemą, o pagal smulkiesiems ūkininkams skirtą
 schemą nustatyti supaprastinti reikalavimai ir procedūros padės sumažinti
 biurokratizmą, su kuriuos susiduria smulkieji ūkininkai, ir padidės jų
 konkurencingumas.
 4. POVEIKIS BIUDŽETUI
 DFP pasiūlyme numatyta toliau skirti didelę
 dalį ES biudžeto žemės ūkiui, nes tai strateginės svarbos bendra politika.
 Taigi, remiantis dabartinėmis kainomis, 2014–2020 m. laikotarpiui BŽŪP
 pagrindinėms veiklos sritims siūloma skirti 317,2 mlrd. EUR I ramsčio
 priemonėms ir 101,2 mlrd. EUR II ramsčio priemonėms.
 I ir II ramsčiui skirtų lėšų pridedamas
 papildomas finansavimas: 17,1 mlrd. EUR, iš kurių 5,1 mlrd. EUR
 skirti moksliniams tyrimams ir inovacijoms, 2,5 mlrd. EUR maisto saugai ir
 2,8 mlrd. EUR paramai maistu labiausiai nepasiturintiems asmenims
 pagal kitas DFP kategorijas, taip pat 3,9 mlrd. EUR naujajam rezervui žemės
 ūkio krizėms įveikti ir iki 2,8 mlrd. EUR Europos prisitaikymo prie
 globalizacijos padarinių fondo veiklai, neįtrauktai į DFP; iš viso 2014–2020 m.
 laikotarpio biudžetas siekia 435,6 mlrd. EUR.
 Kalbant apie paramos paskirstymą valstybėms
 narėms, visoms valstybėms narėms, kurių tiesioginės išmokos nesiekia 90 %
 ES vidurkio, siūloma šią spragą sumažinti trečdaliu. Šiuo pagrindu tiesioginių
 išmokų reglamente apskaičiuojamos nacionalinės viršutinės ribos.
 Kaimo plėtros paramos paskirstymas yra grįstas
 objektyviais kriterijais, susietais su politikos tikslais, atsižvelgiant į
 dabartinį paskirstymą. Kaip ir dabar, mažiau išsivysčiusiems regionams ir
 toliau turėtų būti taikoma didesnė bendro finansavimo norma, taip pat nustatyta
 tam tikroms priemonėms, kaip kad žinių perdavimui, gamintojų grupėms,
 bendradarbiavimui ir LEADER programai.
 Numatoma galimybė perkelti išmokas iš vieno
 ramsčio į kitą (iki 5 % tiesioginių išmokų): iš I ramsčio į II ramstį tam,
 kad valstybės narės galėtų stiprinti savo kaimo plėtros politiką, ir iš II
 ramsčio į I ramstį toms valstybėms narėms, kuriose tiesioginių išmokų lygis
 nesiekia 90 % ES vidurkio.
 Išsamūs BŽŪP reformos pasiūlymų finansinio
 poveikio duomenys nurodyti su pasiūlymais pateiktoje finansinėje pažymoje.
 2011/0280 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo nustatomos
 pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų
 tiesioginių išmokų taisyklės
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos
 veikimo, ypač į jos 42 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį,
 atsižvelgdami į 1979 m. Stojimo aktą,
 ypač į jo 4 protokolo dėl medvilnės 6 dalį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą[7],
 teisės akto projektą perdavę nacionaliniams
 parlamentams,
 atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
 socialinių reikalų komiteto nuomonę[8],
 atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę[9],
 pasikonsultavę su Europos duomenų apsaugos
 priežiūros pareigūnu[10],
 laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
 kadangi:
 (1)
 Komisijos komunikate Europos Parlamentui, Tarybai,
 Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „BŽŪP
 artėjant 2020 m. Su aprūpinimu maistu, gamtos ištekliais ir teritorine
 pusiausvyra susijusių būsimų uždavinių sprendimas“[11] išdėstomi
 galimi bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) uždaviniai, tikslai ir kryptys po
 2013 m. Atsižvelgiant į diskusijas dėl minėto komunikato, BŽŪP turėtų būti
 reformuota nuo 2014 m. sausio 1 d. Minėta reforma turėtų apimti
 visas pagrindines BŽŪP priemones, įskaitant 2009 m. sausio 19 d.
 Tarybos reglamentą (EB) Nr. 73/2009, nustatantį bendrąsias tiesioginės
 paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir
 nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantį
 reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB)
 Nr. 378/2007 ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003[12]. Atsižvelgiant į reformos taikymo sritį, tikslinga panaikinti
 Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 ir jį pakeisti nauju tekstu. Be to, reforma
 turėtų padėti kuo racionalizuoti ir supaprastinti nuostatas;
 (2)
 į šį reglamentą turėtų būti įtrauktos visos
 pagrindinės nuostatos, susijusios su Sąjungos paramos išmokėjimu ūkininkams, ir
 nustatyti su tomis pagrindinėmis nuostatomis glaudžiai susiję galimybių
 pasinaudoti tomis išmokomis kriterijai bei sąlygos;
 (3)
 reikėtų paaiškinti, kad [..] Europos Parlamento ir
 Tarybos reglamentas (ES) Nr. [...] dėl bendros žemės ūkio politikos
 finansavimo, valdymo ir stebėsenos[13]
 [horizontalusis BŽŪP reglamentas (HZR)] ir pagal jį priimtos nuostatos turėtų
 būti taikomi atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytas priemones. Siekiant
 derėjimo su kitomis teisinėmis priemonėmis, susijusiomis su BŽŪP, kai kurios
 šiuo metu Reglamente (EB) Nr. 73/2009 nustatytos taisyklės dabar
 išdėstomos Reglamente (ES) Nr. [...] [HZR], visų pirma taisyklės, kuriomis
 siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi tiesioginių išmokų nuostatose nustatytų
 įpareigojimų, įskaitant patikras ir administracinių priemonių bei
 administracinių nuobaudų taikymą įpareigojimų nevykdymo atveju, taisyklės,
 susijusios su kompleksine parama, pavyzdžiui, teisės aktais nustatyti valdymo
 ir geros agrarinės bei aplinkosauginės būklės reikalavimai, taip pat taisyklės,
 susijusios su atitinkamų priemonių stebėsena ir vertinimu ir su nepagrįstai
 išmokėtų sumų susigrąžinimu;
 (4)
 siekiant papildyti ar iš dalies pakeisti tam tikras
 neesmines šio reglamento nuostatas, Komisija turėtų būti įgaliota pagal
 Sutarties 290 straipsnį priimti deleguotuosius aktus. Ypač
 svarbu, kad Komisija, atlikdama parengiamąjį darbą, surengtų tinkamas
 konsultacijas, be kita ko, ekspertų lygmeniu. Komisija, atlikdama su
 deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama deleguotųjų aktų
 tekstus, turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų tuo pačiu metu laiku
 ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
 (5)
 siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento
 įgyvendinimo sąlygas ir išvengti nesąžiningos ūkininkų konkurencijos ar
 diskriminacijos, Komisijai turėtų būti suteikti šie įgyvendinimo įgaliojimai: nustatyti bazinės išmokos schemos metinę nacionalinę viršutinę ribą; priimti
 su paraiškomis skirti teises į išmokas susijusias taisykles; priimti priemones,
 susijusias su nepanaudotų teisių į išmokas grąžinimu į nacionalinį rezervą; priimti
 reikalavimus, susijusius su pranešimų apie teisių į išmokas perdavimu
 nacionalinėms valdžios institucijoms teikimu ir tokių pranešimų teikimo
 terminais; nustatyti išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
 metinę viršutinę ribą; nustatyti išmokos už vietoves, kuriose esama gamtinių
 kliūčių, metinę viršutinę ribą; nustatyti išmokos jauniesiems ūkininkams metinę
 viršutinę ribą; nustatyti savanoriškos susietosios paramos metinę viršutinę
 ribą; priimti su savanoriška susietąja parama susijusių sprendimų vertinimo ir
 tvirtinimo tvarkos taisykles; priimti žemės ir veislių tvirtinimo specialiosios
 išmokos už medvilnę skyrimo tikslais ir pranešimų teikimo su tuo tvirtinimu
 susijusiems gamintojams tvarkos taisykles; numatyti specialiosios išmokos už
 medvilnę sumos sumažinimo apskaičiavimo taisykles; priimti su bendraisiais
 pranešimų teikimo reikalavimais susijusias taisykles. Šiais įgaliojimais turėtų
 būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir
 Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių
 vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų
 taisyklės ir bendrieji principai[14];
 (6)
 kai tai būtina dėl neišvengiamų skubos priežasčių,
 tinkamai pagrįstais ypatingos skubos atvejais, susijusiais su išskirtinėmis
 valdymo priemonėmis, skirtomis skubioms ir nenumatytoms problemoms vienoje ar
 keliose valstybėse narėse spręsti, Komisija turėtų priimti nedelsiant taikomus
 įgyvendinimo aktus;
 (7)
 atsižvelgiant į šio reglamento ir kitų BŽŪP
 priemonių sąsajas, įvairių kaimo vietovių skirtumus ir ribotus išsiplėtusios
 Sąjungos valstybių narių finansinius išteklius, šio reglamento tikslų galima
 veiksmingiau siekti Sąjungos lygmeniu, pasinaudojant daugiametėmis Sąjungos
 finansavimo garantijomis ir pirmenybę teikiant aiškiai nustatytiems
 prioritetams. Todėl šis reglamentas dera su Europos
 Sąjungos sutarties 5 straipsnio 3 dalyje nustatytu subsidiarumo principu. Kadangi
 šis reglamentas taikomas tiek, kiek būtina jo tikslams pasiekti, jis dera ir su
 minėtos Sutarties 5 straipsnio 4 dalyje nustatytu proporcingumo principu;
 (8)
 siekiant atsižvelgti į paramos schemoms skirtus
 naujus teisės aktus, kurie gali būti priimti įsigaliojus šiam reglamentui,
 Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės
 aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas paramos schemų, kurioms taikomas šis
 reglamentas, sąrašas;
 (9)
 siekiant atsižvelgti į konkrečias naujas nuostatas
 ir užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą, Komisija turėtų būti įgaliota
 pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų kitas su
 galimybe pasinaudoti parama pagal šį reglamentą susijusias apibrėžtis; sistemą, pagal kurią valstybės narės apibrėžtų ganyti arba kultivuoti
 natūraliai tinkamoje žemėje vykdytiną minimalią veiklą; taip pat kriterijus,
 kuriuos atitinkantys ūkininkai būtų laikomi įvykdžiusiais įpareigojimą
 užtikrinti gamybai tinkamą žemės ūkio paskirties žemės būklę, ir kriterijus,
 kuriais remiantis būtų nustatomas daugiametėje pievoje augančios žolės ar kitų
 žolinių pašarų paplitimas;
 (10)
 siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą,
 Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės
 aktus, kuriuose nustatytų taisykles dėl pagrindo, kuriuo remiantis būtų
 apskaičiuojamas išmokų mažinimas, kurį valstybės narės pagal finansinės
 drausmės mechanizmą taikytų ūkininkams;
 (11)
 siekiant užtikrinti, kad BŽŪP finansavimo sumos
 atitiktų Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 16 straipsnio 1 dalyje nurodytą
 metinę viršutinę ribą, reikėtų ir toliau kiekvienais kalendoriniais metais
 patikslinti tiesioginės paramos dydį. Tiesioginių išmokų
 tikslinimas turėtų būti taikomas tik toms ūkininkams skirtinoms išmokoms,
 kurios atitinkamais kalendoriniais metais viršytų 5 000 EUR.
 Atsižvelgiant į Bulgarijos ir Rumunijos ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų
 dydį, nustatomą visoms tose valstybėse narėse skiriamoms tiesioginėms išmokoms
 taikant laipsniško išmokų didinimo mechanizmą, šis finansinės drausmės instrumentas
 tose valstybėse narėse turėtų būti taikomas tik nuo 2016 m. sausio
 1 d.;
 (12)
 siekiant atsižvelgti į pokyčius, susijusius su
 bendra didžiausia tiesioginių išmokų suma, kuri gali būti skirta, įskaitant
 pokyčius, kuriuos lemtų valstybių narių priimtini sprendimai dėl pervedimų tarp
 pirmojo ir antrojo ramsčių, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290
 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų peržiūrėtos šiame reglamente
 nustatytos nacionalinės ir grynosios viršutinės ribos;
 (13)
 remiantis patirtimi, įgyta taikant įvairias paramos
 ūkininkams schemas, kai kuriais atvejais parama buvo skirta paramos gavėjams,
 kurių verslo tikslas – ne žemės ūkio veikla arba tokia veikla sudarė tik
 nedidelę jų verslo dalį, pavyzdžiui, oro uostams, geležinkelių bendrovėms,
 nekilnojamojo turto bendrovėms ir sporto aikšteles valdančioms bendrovėms. Siekdamos, kad parama būtų teikiama tikslingiau, valstybės narės
 tokiems fiziniams ir juridiniams asmenims tiesioginių išmokų neturėtų skirti. Smulkesni,
 dalį savo laiko žemės ūkio veiklai skiriantys ūkininkai tiesiogiai prisideda
 prie kaimo vietovių gyvybingumo, todėl jiems tiesioginių išmokų neturėtų būti
 trukdoma skirti;
 (14)
 siekdamos išvengti pernelyg didelės administracinės
 naštos, atsirandančios dėl nedidelių išmokų valdymo, valstybės narės turėtų iš
 esmės neskirti tiesioginių išmokų tais atvejais, kai išmoka yra mažesnė nei
 100 EUR arba paraiškoje paramai gauti nurodytas reikalavimus atitinkantis
 valdos plotas yra mažesnis nei vienas hektaras. Vis dėlto
 valstybių narių žemės ūkio ekonomikos struktūros labai skiriasi ir gali žymiai
 skirtis nuo Sąjungos vidutinės ūkio struktūros, todėl valstybėms narėms turėtų
 būti suteiktos galimybės taikyti minimalias ribas, kurios atspindėtų realią
 padėtį valstybėse narėse. Dėl labai specifinės ūkininkavimo struktūros
 atokiausiuose regionuose ir mažosiose Egėjo jūros salose valstybėms narėms
 turėtų būti suteiktos galimybės nuspręsti, ar tuose regionuose turėtų būti
 taikomos minimalios ribos. Be to, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos
 taikyti vieną iš dviejų minimalių ribų tipų, atsižvelgiant į jų ūkininkavimo
 sektorių ypatumus. Kadangi išmoka galėtų būti skirta žemės neturintiems
 ūkininkams, būtų neveiksminga taikyti už hektarą nustatomą ribą. Todėl tokiems
 ūkininkams turėtų būti taikoma mažiausia mokama paramos suma. Siekiant
 užtikrinti vienodas sąlygas Bulgarijos ir Rumunijos ūkininkams, kuriems mokamos
 tiesioginės išmokos yra laipsniškai didinamos, minimali riba turėtų būti
 grindžiama galutine laipsniško išmokų didinimo proceso pabaigoje suteiktina
 suma;
 (15)
 skiriant tiesioginę paramą ūkininkų pajamoms
 neproporcingai didelės išmokų sumos tenka gana ribotam stambių paramos gavėjų
 skaičiui. Dėl masto ekonomijos tokio pat dydžio
 vienetinė parama stambesniems paramos gavėjams nebūtina, kad būtų veiksmingai
 įgyvendintas ūkininkų pajamų rėmimo tikslas. Be to, stambesniems paramos
 gavėjams lengviau prisitaikyti ir vykdyti veiklą gaunant mažesnę vienetinę
 paramą. Todėl, siekiant geriau paskirstyti išmokas ūkininkams, teisinga
 nustatyti stambiems paramos gavėjams taikomą sistemą, pagal kurią paramos dydis
 būtų laipsniškai mažinamas ir galiausiai parama būtų apribota. Tačiau taikant
 tokią sistemą reikėtų atsižvelgti į apmokamo darbo intensyvumą, kad būtų
 išvengta neproporcingo poveikio dideliems ūkiams, kuriuose sukuriama daug darbo
 vietų. Didžiausias paramos dydis neturėtų būti taikomas išmokoms, skiriamoms už
 klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą, kadangi dėl to galėtų sumažėti
 tokios veiklos teikiama nauda. Kad išmokos būtų ribojamos veiksmingai,
 valstybės narės turėtų nustatyti tam tikrus kriterijus, kad ūkininkai
 ,nebandytų neteisėtais veiksmais išvengti tokio apribojimo padarinių. Pajamos,
 gautos sumažinus ir apribojus išmokas stambiems paramos gavėjams, turėtų likti
 jas gavusiose valstybėse narėse ir turėtų būti naudojamos projektams, kuriais
 labai prisidedama prie inovacijų diegimo, finansuoti pagal [...] Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. [...] dėl paramos kaimo plėtrai,
 teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis[15] [RDR];
 (16)
 siekiant palengvinti išmokų ribojimo priemonės
 įgyvendinimą, visų pirma susijusį su tiesioginių išmokų ūkininkams skyrimo
 procedūromis ir atitinkamu lėšų pervedimu kaimo plėtros sektoriui, kiekvienai
 valstybei narei turėtų būti nustatyta grynoji viršutinė riba, pagal kurią būtų
 ribojamos pritaikius išmokų ribojimo priemonę ūkininkams mokėtinos išmokos. Siekiant atsižvelgti į BŽŪP paramos, teikiamos pagal 2006 m.
 sausio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 247/2006, nustatantį specialias
 žemės ūkio priemones atokiausiems Sąjungos regionams[16], ir 2006 m. rugsėjo
 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1405/2006, nustatantį konkrečias
 žemės ūkio priemones mažosioms Egėjo jūros saloms, ir iš dalies keičiantį
 Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003[17],
 ypatumus ir tai, kad šios tiesioginės išmokos nebus ribojamos, minėtoms
 tiesioginėms išmokoms neturėtų būti taikomos atitinkamoms valstybėms narėms
 nustatytos grynosios viršutinės ribos;
 (17)
 reikėtų patikslinti, kad šio reglamento nuostatos,
 kuriomis valstybė narė galėtų būti paskatinta skirti valstybės pagalbą, nėra
 susijusios su valstybės pagalbos taisyklių taikymu, atsižvelgiant į tai, kad
 susijusios nuostatos apima atitinkamas paramos teikimo sąlygas arba jose
 numatoma, kad tokias sąlygas nustatys Komisija, siekdama išvengti netinkamo
 konkurencijos iškraipymo;
 (18)
 siekiant įgyvendinti BŽŪP tikslus, paramos schemas
 gali reikėti pritaikyti prie nuolat vykstančių pokyčių, o prireikus – per
 trumpą laiką. Todėl būtina numatyti galimybę peržiūrėti
 schemas, visų pirma atsižvelgiant į ekonominius pokyčius arba biudžeto būklę, o
 tai reiškia, kad paramos gavėjai negali tikėtis, kad paramos sąlygos nesikeis;
 (19)
 valstybių narių, kurios įstojo į Europos Sąjungą
 2004 m. gegužės 1 d. ar vėliau, ūkininkai tiesiogines išmokas gavo taikant
 laipsniško išmokų didinimo mechanizmą, numatytą jų atitinkamuose stojimo
 aktuose. Bulgarijai ir Rumunijai toks mechanizmas bus
 taikomas ir 2014 bei 2015 m. Be to, toms valstybėms narėms buvo leista
 skirti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas. Bulgarijai ir Rumunijai
 galimybės skirti tokias išmokas turėtų būti suteiktos tol, kol bus visiškai
 įgyvendintas šis laipsniško išmokų didinimo mechanizmas;
 (20)
 siekiant Sąjungoje užtikrinti geresnį paramos už
 žemės ūkio paskirties žemę paskirstymą, įskaitant tose valstybėse narėse,
 kurios taikė pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 nustatytą vienkartinių
 išmokų už plotą schemą, 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentu (EB)
 Nr. 1782/2003, nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal
 bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas
 ūkininkams[18],
 nustatytą vienkartinių išmokų už plotą schemą, kuri toliau buvo taikoma pagal
 Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 ir pagal kurią anksčiau galioję paramos
 mechanizmai buvo sujungti į vieną atsietųjų tiesioginių išmokų schemą, turėtų
 pakeisti nauja bazinės išmokos schema. Dėl tokio perėjimo
 turėtų nustoti galiojusios pagal tuos reglamentus įgytos teisės į išmokas ir
 turėtų būti skirtos naujos teisės į išmokas, nors jos vis dar būtų grindžiamos
 ūkininko turimų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiumi pirmaisiais schemos
 įgyvendinimo metais;
 (21)
 dėl vėlesnio įvairių sektorių integravimo į
 bendrosios išmokos schemą ir ūkininkams skirto prisitaikymo laikotarpio vis
 sunkiau pagrįsti didelius paramos, skiriamos už hektarą remiantis istoriškai
 susiklosčiusiais referenciniais išmokų dydžiais, dydžio skirtumus. Todėl mažinant ryšį su istoriškai susiklosčiusiais referenciniais
 išmokų dydžiais ir atsižvelgiant į bendrą Sąjungos biudžetą, tiesioginė parama
 pajamoms valstybėse narėse turėtų būti paskirstoma teisingiau. Siekiant
 užtikrinti tolygesnį tiesioginės paramos paskirstymą ir kartu atsižvelgti į vis
 dar esamus atlyginimų ir žaliavų kainų skirtumus, turėtų būti palaipsniui
 tikslinami tiesioginės paramos už hektarą dydžiai. Valstybės narės, kurių
 tiesioginių išmokų dydis yra mažesnis nei 90 % vidutinio dydžio, turėtų
 pašalinti vieną trečdalį savo dabartinio dydžio ir šio dydžio skirtumo. Šį
 vienodinimą turėtų proporcingai finansuoti visos valstybės narės, kurių
 tiesioginių išmokų dydis viršija Sąjungos vidurkį. Be to, visų 2019 m.
 vienoje valstybėje narėje arba regione panaudotų teisių į išmokas vieneto vertė
 turėtų būti vienoda, nes ši vertė pereinamuoju laikotarpiu turėtų būti
 palaipsniui linijiniu būdu vienodinama. Tačiau siekiant išvengti neigiamų
 finansinių padarinių ūkininkams, bendrąją išmokos schemą, ir visų pirma
 istorinį modelį taikiusioms valstybėms narėms, pirmaisiais naujosios schemos
 taikymo metais apskaičiuojant teisių į išmokas vertę, turėtų būti leista iš
 dalies atsižvelgti į istoriškai susiklosčiusius veiksnius. Diskusijose dėl
 kitos daugiametės finansinės programos, skirtos laikotarpiui, kurio pradžia –
 2021 m., didelis dėmesys taip pat turėtų būti skiriamas tikslui visiškai
 suvienodinti teisių į išmokas vertę, per minėtą laikotarpį visoje Europos
 Sąjungoje tolygiai paskirstant tiesioginę paramą.
 (22)
 bendrosios išmokos schemos taikymo patirtis rodo,
 kad reikėtų išlaikyti kai kuriuos jos pagrindinius elementus, įskaitant
 nacionalinės viršutinės ribos nustatymą siekiant užtikrinti, kad bendras
 paramos dydis neviršytų esamų biudžeto apribojimų. Be to,
 valstybės narės turėtų ir toliau turėti nacionalinį rezervą, kuris turėtų būti
 naudojamas siekiant palengvinti naujų jaunųjų ūkininkų dalyvavimą schemoje arba
 galėtų būti naudojamas siekiant atsižvelgti į specifinius tam tikrų regionų
 poreikius. Turėtų būti išlaikytos, bet, jei įmanoma, supaprastintos teisių į
 išmokas perdavimo ir naudojimosi jomis taisyklės;
 (23)
 siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisų apsaugą ir
 išaiškinti konkrečius atvejus, kurie gali atsirasti taikant bazinės išmokos
 schemą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti
 teisės aktus, kuriuose nustatytų taisykles dėl ūkininkų atitikties pagal
 bazinės išmokos schemą taikomiems reikalavimams ir galimybių pasinaudoti
 bazinės išmokos schema paveldėjimo ir numatomo paveldėjimo, paveldėjimo pagal
 nuomos sutartį atvejais, pasikeitus juridiniam statusui arba pavadinimui ir
 valdos susijungimo ar jos padalijimo atvejais; nustatytų
 teisių į išmokas vertės ir skaičiaus apskaičiavimo arba teisių į išmokas vertės
 padidinimo (atsižvelgiant į teisių į išmokas paskirstymą) taisykles, įskaitant
 taisykles, susijusias su galimybe nustatyti preliminarią teisių į išmokas,
 paskirtų remiantis ūkininko paraiška, vertę ir skaičių arba jų preliminarų
 padidinimą, taip pat taisykles, susijusias su teisių į išmokas preliminarios ir
 galutinės vertės ir skaičiaus nustatymo sąlygomis, ir taisykles, taikomas tais
 atvejais, kai pardavimas arba nuomos sutartis galėtų turėti įtakos teisių į
 išmokas paskirstymui; nustatytų teisių į išmokas, gaunamų iš nacionalinio
 rezervo, vertės ir skaičiaus nustatymo ir apskaičiavimo taisykles; nustatytų
 teisių į išmokas vieneto vertės pakeitimo teisių į išmokas padalijimo atveju
 taisykles, taip pat teisių į išmokas skyrimo, atsižvelgiant į nacionalinio
 rezervo naudojimą, ir teisių į išmokas skyrimo ūkininkams, kurie 2011 m.
 nepateikė paraiškos gauti paramą, kriterijus;
 (24)
 siekiant užtikrinti tinkamą teisių į
 išmokas valdymą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį
 priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų teisų į išmokas deklaravimo ir
 panaudojimo taisykles;
 (25)
 kanapių sektoriuje reikėtų ir toliau taikyti
 konkrečias priemones, skirtas užtikrinti, kad tarp pasėlių, atitinkančių
 bazinės išmokos skyrimo reikalavimus, nebūtų galima paslėpti nelegalių pasėlių,
 nes tai turėtų neigiamą poveikį bendram kanapių rinkos organizavimui. Taigi išmokos turėtų būti ir toliau skiriamos tik už plotus, apsėtus
 tų veislių kanapėmis, dėl kuriose esančio psichotropinių medžiagų kiekio būtų
 pateikta tam tikrų įrodymų. Siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą, Komisija
 turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus,
 kuriuose nustatytų taisykles, pagal kurias išmokos būtų skiriamos tik kai
 naudojama tam tikrų kanapių veislių sertifikuota sėkla, ir kuriais nustatytų
 kanapių veislių nustatymo ir jose esančio tetrahidrokanabinolio kiekio
 tikrinimo tvarką;
 (26)
 vienas iš naujosios BŽŪP tikslų – aplinkosauginio
 veiksmingumo didinimas tiesiogines išmokas privalomai susiejus su ekologija; taip visoje Sąjungoje bus remiama klimatui ir aplinkai naudinga žemės
 ūkio veikla. Tuo tikslu valstybės narės dalį jų tiesioginėms išmokoms nustatytų
 nacionalinių viršutinių ribų turėtų panaudoti metinei išmokai, kuri kaip
 priedas prie bazinės išmokos būtų skiriama ūkininkams už privalomos veiklos,
 kuria visų pirma būtų siekiama klimato ir aplinkos politikos tikslų, vykdymą. Tokia
 veikla turėtų apimti paprastus, apibendrintus, be sutartinių įsipareigojimų
 kasmet atliekamus veiksmus, kurie nėra privalomi pagal kompleksinės paramos
 taisykles, bet yra susiję su žemės ūkiu, pavyzdžiui, sėjomaina, daugiamečių
 pievų ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių išlaikymas. Tokia veikla turėtų
 būti privaloma ir ūkininkams, kurių valdos dalis arba visa valda yra „Natura
 2000“ vietovėse, kurioms taikoma 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos
 direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros
 apsaugos[19] ir 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos
 direktyva 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos[20], jei
 tokia veikla dera su minėtų direktyvų tikslais. Atsižvelgiant
 į pripažintą ekologinio ūkininkavimo sistemų naudą aplinkai, ūkininkai, kurie
 tenkina 2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB)
 Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir
 panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91[21] sąlygas,
 turėtų pasinaudoti taikant ekologinį elementą teikiama nauda nebeturėdami
 vykdyti jokių kitų įpareigojimų. Remiantis Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 65 straipsniu,
 ekologinio elemento netaikymo atveju turėtų būti taikomos nuobaudos;
 (27)
 siekiant užtikrinti, kad su pasėlių įvairinimo
 priemonės taikymu susiję įpareigojimai būtų taikomi proporcingai bei
 nediskriminuojant ir padėtų stiprinti aplinkos apsaugą, Komisija turėtų būti
 įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų
 sąvokos „pasėlis“ apibrėžtį ir su priemonės taikymu susijusias taisykles;
 (28)
 siekiant užtikrinti, kad ūkininkai išlaikytų
 nepakeistą daugiametės pievos plotą, Komisija turėtų būti įgaliota pagal
 Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų priimamos su
 priemonės taikymu susijusios taisyklės;
 (29)
 siekiant užtikrinti, kad ekologiniu požiūriu
 svarbios vietovės priemonė būtų įgyvendinama veiksmingai ir nuosekliai ir kartu
 būtų atsižvelgiama į valstybių narių specifiką, Komisija turėtų būti įgaliota
 pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose būtų išsamiau
 apibrėžti pagal tą priemonę nurodyti ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipai
 ir nustatyti bei apibrėžti kiti ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipai, į
 kuriuos būtų galima atsižvelgti siekiant laikytis pagal tą priemonę nurodyto
 procentinio dydžio;
 (30)
 siekiant skatinti tvarų žemės ūkio vystymą
 vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių, valstybėms narėms reikėtų sudaryti
 sąlygas dalį jų tiesioginėms išmokoms taikomų nacionalinių viršutinių ribų
 panaudoti metinei išmokai už plotą, kuri kaip priedas prie bazinės išmokos būtų
 skiriama visiems tokiose vietovėse veiklą vykdantiems ūkininkams. Minėta išmoka neturėtų pakeisti pagal kaimo plėtros programas
 teikiamos paramos ir neturėtų būti skiriama ūkininkams, vykdantiems veiklą
 vietovėse, nustatytose pagal 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentą
 (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP)
 paramos kaimo plėtrai[22],
 tačiau nenustatytose pagal [...] Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES)
 Nr. [...]dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo
 plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis[23]
 [RDR] 46 straipsnio 1 dalį;
 (31)
 jaunųjų ūkininkų žemės ūkio sektoriuje kuriamai ir
 vystomai naujai ekonominei veiklai reikalingi finansiniai ištekliai; į tai reikėtų atsižvelgti paskirstant ir tikslingai teikiant
 tiesiogines išmokas. Šie pokyčiai yra būtini Sąjungos žemės ūkio sektoriaus
 konkurencingumui, todėl siekiant sudaryti palankesnes sąlygas jauniesiems
 ūkininkams pradžioje įsikurti, o įsikūrus struktūriškai pertvarkyti savo
 valdas, reikėtų numatyti paramą žemės ūkio veiklą pradedančių jaunųjų ūkininkų
 pajamoms. Valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos dalį jų tiesioginėms
 išmokoms taikomos nacionalinių viršutinių ribų panaudoti metinei išmokai už
 plotą, kuri kaip priedas prie bazinės išmokos būtų skiriama jauniesiems
 ūkininkams. Tokia išmoka turėtų būti teikiama ne ilgiau kaip penkerius metus,
 nes ji turėtų būti skiriama tik pradiniu veiklos vykdymo laikotarpiu ir netapti
 veiklos pagalba;
 (32)
 siekiant užtikrinti paramos gavėjų teisių apsaugą
 ir išvengti jų diskriminavimo, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties
 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriuose nustatytų sąlygas, kuriomis galėtų
 būti laikoma, kad juridinis asmuo atitinka išmokos jauniesiems ūkininkams
 gavimo sąlygas, visų pirma susijusias su amžiaus ribos taikymu vienam ar
 keliems juridinio asmens veikloje dalyvaujantiems fiziniams asmenims;
 (33)
 valstybėms narėms turėtų būti leista dalį jų
 tiesioginėms išmokoms taikomų nacionalinių viršutinių ribų aiškiai nustatytais
 atvejais panaudoti susietajai paramai tam tikruose sektoriuose skirti. Ištekliams, kuriuos galima naudoti bet kokiai susietajai paramai,
 turėtų būti nustatomos atitinkamos ribos, tačiau tokią paramą turėtų būti
 leidžiama teikti valstybėse narėse arba jų konkrečiuose regionuose susiklosčius
 tam tikroms aplinkybėms, kai tam tikri ūkininkavimo būdai arba konkretūs žemės
 ūkio sektoriai yra ypač svarbūs dėl ekonominių, aplinkosaugos ir (arba)
 socialinių priežasčių. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama šiai paramai
 panaudoti iki 5 % jų nacionalinių viršutinių ribų arba 10 % tuo
 atveju, jei jų susietosios paramos dydis bent vienerius 2010–2013 m.
 laikotarpio metus viršytų 5 % Tačiau tinkamai pagrįstais atvejais, jei
 įrodomi itin svarbūs regiono poreikiai ir gavus Komisijos pritarimą, valstybėms
 narėms turėtų būti leidžiama panaudoti daugiau kaip 10 % savo nacionalinės
 viršutinės ribos. Susietoji parama turėtų būti skiriama tiek, kiek reikia, kad
 tie regionai būtų paskatinti išlaikyti dabartinį gamybos lygį. Be to, šia
 parama turėtų būti suteiktos galimybės pasinaudoti ūkininkams, kurie turi pagal
 Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 ir Reglamentą (EB) Nr. 73/2009
 2013 m. gruodžio 31 d. jiems skirtas specialiąsias teises į išmokas,
 bet neturi reikalavimų atitinkančių hektarų, kad galėtų pasinaudoti teisėmis į
 išmokas. Siekiant patvirtinti savanorišką susietąją paramą, kuri viršija
 10 % metinės nacionalinės kiekvienai valstybei narei nustatytos ribos,
 Komisija taip pat turėtų būti įgaliota priimti įgyvendinimo aktus, netaikydama
 Reglamento (ES) Nr. 182/2011;
 (34)
 Siekiant užtikrinti veiksmingą ir tikslingą Sąjungos
 fondų panaudojimą ir išvengti dvigubo finansavimo pagal kitas panašias paramos
 priemones, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti
 teisės aktus, kuriais nustatomos taisyklės, susijusios su savanoriškos
 susietosios paramos teikimo sąlygomis, taip pat tokios paramos suderinamumu su
 kitomis Sąjungos priemonėmis ir paramos sumavimo taisyklės;
 (35)
 dėl paramos medvilnės sektoriui Reglamente (EB)
 Nr. 73/2009 nustatyta, kad dalį paramos ir toliau reikia sieti su
 medvilnės auginimu, skiriant specialiąją išmoką už reikalavimus atitinkantį
 hektarą, kad būtų išvengta gamybos trukdžių medvilnės auginimo regionuose, ir
 atsižvelgiant į visus šį pasirinkimą lemiančius veiksnius.
 Toks pasirinkimas turėtų būti išlaikytas, remiantis 1979 m. Stojimo akto 4
 protokole dėl medvilnės nurodytais tikslais;
 (36)
 siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai taikyti
 specialiąją išmoką už medvilnę, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties
 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų priimamos su specialiąja išmoka
 už medvilnę susijusios žemės ir veislių tvirtinimo taisyklės ir sąlygos, taip
 pat taisyklės dėl tos konkrečios išmokos skyrimo sąlygų, dėl atitikties išmokos
 skyrimo reikalavimams ir agronominių metodų, dėl tarpšakinių organizacijų
 tvirtinimo kriterijų ir gamintojams taikomų įpareigojimų, taip pat taisyklės,
 taikomos tais atvejais, kai patvirtinta tarpšakinė organizacija minėtų
 kriterijų nesilaiko;
 (37)
 2008 m. birželio 23 d. Tarybos reglamento
 (EB) Nr. 637/2008, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003
 ir nustatančio medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo nacionalines programas[24], 2 skyriuje numatyta, kad
 kiekviena medvilnę gaminanti valstybė narė kas ketverius metus, o pirmą kartą –
 iki 2009 m. sausio 1 d., Komisijai turi pateikti ketverių metų restruktūrizavimo
 programos projektą arba iki 2009 m. gruodžio 31 d. – vieną bendros
 pakeistos aštuonerių metų trukmės restruktūrizavimo programos projektą. Įgyta
 patirtis rodo, kad pertvarkant medvilnės sektorių būtų geriau pasinaudoti
 kitomis priemonėmis, įskaitant pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [RDR]
 finansuojamose kaimo plėtros programose numatytas priemones, kuriomis, be kita
 ko, būtų sudarytos geresnės derinimo su kitų sektorių priemonėmis sąlygos.
 Tačiau reikėtų atsižvelgti į restruktūrizavimo programose jau dalyvaujančių
 įmonių įgytas teises ir teisėtus lūkesčius. Todėl reikėtų leisti tęsti ir
 baigti įgyvendinti šiuo metu vykdomas ketverių ar aštuonerių metų programas. Tačiau pasibaigus tam laikotarpiui programos turėtų būti baigtos. Tuomet
 ketverių metų programų lėšos nuo 2014 m. galėtų būti įtrauktos į turimus
 Sąjungos fondus, skirtus priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
 Atsižvelgiant į programavimo laikotarpį, 2018 m. pasibaigus aštuonerių
 metų trukmės programoms turimos lėšos nebūtų naudingos kaimo plėtros programoms
 ir todėl jas būtų naudingiau pervesti šiame reglamente nustatytoms paramos
 schemoms, kaip jau numatyta Reglamento (EB) Nr. 637/2008 5 straipsnio 2
 dalies antroje pastraipoje. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 637/2008 nuo 2014 m.
 sausio 1 d. arba nuo 2018 m. sausio 1 d. bus nebetaikomas
 valstybėse narėse, kurios atitinkamai įgyvendina ketverių arba aštuonerių metų
 trukmės programas. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 637/2008 turėtų būti panaikintas;
 (38)
 siekiant mažinti su tiesioginės paramos valdymu ir
 kontrole susijusias administracines sąnaudas, reikėtų sukurti paprastą ir
 konkrečiai smulkiems ūkininkams skirtą schemą. Todėl
 reikėtų nustatyti vienkartinę išmoką, kuri pakeistų visas tiesiogines išmokas. Reikėtų
 nustatyti taisykles, kuriomis būtų siekiama supaprastinti formalumus, be kita
 ko, mažinant smulkiems ūkininkams taikomus įpareigojimus, pavyzdžiui,
 susijusius su paraiškomis gauti paramą, klimatui ir aplinkai naudinga žemės
 ūkio veikla, kompleksine parama ir kontrole, kaip nustatyta Reglamente (ES)
 Nr. [...] [HZR], tačiau netrukdant siekti bendrų reformos tikslų,
 suprantant, kad Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] II priede nurodyti
 Sąjungos teisės aktai taikomi smulkiesiems ūkininkams. Tos schemos tikslas
 turėtų būti remti dabartinę Sąjungos mažų ūkių žemės ūkio struktūrą, netrukdant
 jiems vystytis formuojant konkurencingesnes struktūras. Todėl galimybės
 dalyvauti schemoje turėtų būti suteikiamos tik jau esančioms valdoms;
 (39)
 siekiant apsaugoti ūkininkų teises, Komisija turėtų
 būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus, kuriais būtų
 priimamos taisyklės, susijusios su dalyvavimu smulkių ūkininkų schemoje tuo
 atveju, kai pasikeičia schemoje dalyvaujančio ūkininko padėtis;
 (40)
 supaprastinimo tikslais ir siekiant atsižvelgti į
 konkrečią atokiausių regionų padėtį, tiesiogines išmokas tuose regionuose
 reikėtų valdyti pagal Reglamentu (EB) Nr. 247/2006 nustatytas paramos
 programas. Todėl tiems regionams neturėtų būti taikomos
 šio reglamento nuostatos, susijusios su bazinės išmokos schema bei pagal ją
 skiriamomis išmokomis ir su susietąja parama;
 (41)
 šio reglamento taikymo ir tiesioginių išmokų stebėsenos,
 analizės ir valdymo tikslais valstybės narės turi teikti pranešimus. Siekiant
 užtikrinti tinkamą šiame reglamente nustatytų taisyklių taikymą, Komisija
 turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį priimti teisės aktus,
 kuriais būtų priimamos reikiamos priemonės, susijusios su valstybių narių
 pranešimais, kurie būtini norint atlikti su tiesioginėmis išmokomis susijusias
 patikras, kontrolę, stebėseną, vertinimą ir auditą, įgyvendinti tarptautinius
 susitarimus, įskaitant tuose susitarimuose nustatytus pranešimo reikalavimus,
 taip pat kuriais būtų priimamos taisyklės dėl praneštinos informacijos pobūdžio
 bei tipo ir pranešimų teikimo būdų, taip pat taisyklės dėl prieigos prie
 informacijos arba informacijos sistemų teisių ir dėl informacijos skelbimo
 sąlygų ir priemonių;
 (42)
 yra taikytini Sąjungos teisės aktai,
 reglamentuojantys asmenų apsaugą tvarkant asmens duomenis ir laisvą tokių
 duomenų judėjimą, visų pirma 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir
 Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl
 laisvo tokių duomenų judėjimo[25]
 ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
 Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms
 tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo[26] ;
 (43)
 siekiant sustiprinti valstybių narių kaimo plėtros
 politiką, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė tiesioginėms išmokoms
 taikomai viršutinei ribai skirtas lėšas pervesti kaimo plėtrai skirtoms paramos
 priemonėms. Be to, valstybėms narėms, kurių tiesioginės
 paramos dydis išlieka žemesnis nei 90 % Sąjungos vidutinio paramos dydžio,
 turėtų būti suteikta galimybė jų kaimo plėtrai skiriamos paramos lėšas skirti
 tiesioginėms išmokoms taikomai viršutinei ribai. Tokia pasirinkimo galimybe,
 taikant tam tikrus apribojimus, turėtų būti galima pasinaudoti vieną kartą per
 visą šio reglamento taikymo laikotarpį;
 (44)
 siekiant užtikrinti sklandų perėjimą nuo Reglamente
 (EB) Nr. 73/2009 numatytos tvarkos prie šiame reglamente nustatytos
 tvarkos taikymo, Komisija turėtų būti įgaliota pagal Sutarties 290 straipsnį
 priimti teisės aktus, kuriais būtų priimtos būtinos priemonės įgytoms ūkininkų
 teisėms ir teisėtiems lūkesčiams apsaugoti,
 PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
 TURINYS
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS..................................................................................... 2
 1........... PASIŪLYMO APLINKYBĖS...................................................................................... 2
 2........... KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
 ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI...................................................................................................................................... 5
 3........... TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI......................................................................... 7
 4........... POVEIKIS BIUDŽETUI............................................................................................... 9
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo
 nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos schemas ūkininkams
 skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės............................................... 10
 I ANTRAŠTINĖ DALIS TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS.............................................. 21
 II ANTRAŠTINĖ DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL
 TIESIOGINIŲ IŠMOKŲ...... 26
 1 SKYRIUS Bendrosios tiesioginių išmokų
 taisyklės................................................................... 26
 2 SKYRIUS Bulgarijai ir Rumunijai taikomos
 nuostatos.............................................................. 31
 III ANTRAŠTINĖ DALIS BAZINĖS IŠMOKOS SCHEMA IR
 SUSIJUSIOS IŠMOKOS.... 32
 1 SKYRIUS Bazinės išmokos schema....................................................................................... 32
 1 Skirsnis Bazinės išmokos schemos sukūrimas........................................................................... 32
 2 Skirsnis Nacionalinis rezervas.................................................................................................. 35
 3 Skirsnis Bazinės išmokos schemos
 įgyvendinimas..................................................................... 37
 2 SKYRIUS Išmokos už klimatui ir aplinkai
 naudingą žemės ūkio veiklą...................................... 40
 3 SKYRIUS Išmoka už vietoves, kuriose esama
 gamtinių kliūčių................................................. 42
 4 SKYRIUS Išmokos jauniesiems ūkininkams............................................................................ 44
 IV ANTRAŠTINĖ DALIS SUSIETOJI PARAMA................................................................... 45
 1 SKYRIUS Savanoriška susietoji parama................................................................................. 45
 2 SKYRIUS Specialioji išmoka už medvilnę............................................................................... 48
 V ANTRAŠTINĖ DALIS Smulkiųjų ūkininkų schema................................................................ 51
 VI ANTRAŠTINĖ DALIS Nacionalinės medvilnės
 sektoriaus restruktūrizavimo programos........ 53
 VII ANTRAŠTINĖ DALIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS................................................. 54
 1 SKYRIUS Pranešimai ir ekstremalioji situacija........................................................................ 54
 2 SKYRIUS Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimo
 nuostatos....................................................... 55
 3 SKYRIUS Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios
 nuostatos.................................................. 56
 I PRIEDAS Paramos schemų sąrašas......................................................................................... 58
 II PRIEDAS 6 straipsnyje nurodytos nacionalinės
 viršutinės ribos................................................ 59
 III PRIEDAS 7 straipsnyje nurodytos grynosios
 viršutinės ribos.................................................. 60
 IV PRIEDAS Pagal 10 straipsnio 1 dalį taikytini
 koeficientai....................................................... 61
 V PRIEDAS Bulgarijai ir Rumunijai taikomos
 finansinės nuostatos, nurodytos 16 ir 17 straipsniuose 62
 VI PRIEDAS Vidutinis žemės ūkio valdos dydis,
 taikytinas pagal 36 straipsnio 5 dalį.................. 63
 VII PRIEDAS ATITIKMENŲ LENTELĖ................................................................................ 64
 FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA........................................................... 72
 I ANTRAŠTINĖ
 DALIS
 TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
 1 straipsnis
 Taikymo
 sritis
 Šiuo reglamentu nustatomos:
 a) bendrosios
 taisyklės dėl išmokų, kurios tiesiogiai skiriamos ūkininkams pagal I priede
 išvardytas paramos schemas (toliau – tiesioginės išmokos);
 b) specialios
 taisyklės, susijusios su:
 i) bazine išmoka
 ūkininkams (toliau – bazinės išmokos schema),
 ii) išmoka ūkininkams,
 vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą,
 iii) savanoriška išmoka
 ūkininkams vietovėse, kuriose esama gamtinių kliūčių,
 iv) išmoka žemės ūkio
 veiklą pradedantiems jauniesiems ūkininkams,
 v) savanoriškos
 susietosios paramos schema,
 vi) specialiąja išmoka
 už medvilnę,
 vii) smulkiems
 ūkininkams skirta supaprastinta schema;
 viii) sistema, pagal
 kurią Bulgarija ir Rumunija galėtų papildyti tiesiogines išmokas.
 2 straipsnis
 I
 priedo pakeitimas
 Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus,
 kuriais būtų iš dalies keičiamas I priede pateikiamas paramos schemų sąrašas.
 3 straipsnis
 Taikymas
 atokiausiems regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms
 11 straipsnis netaikomas Sutarties 349
 straipsnyje nurodytiems Sąjungos regionams (toliau – atokiausiems regionams) ir
 tiesioginėms išmokoms, kurios pagal Reglamentą (EB) Nr. 1405/2006
 teikiamos mažosiose Egėjo jūros salose.
 III, IV ir V antraštinės dalys atokiausiems regionams netaikomos.
 4 straipsnis
 Apibrėžtys
 1. Šiame reglamente vartojamų
 terminų apibrėžtys:
 a) ūkininkas –
 fizinis ar juridinis asmuo arba bet kokio juridinio statuso, kuris pagal
 nacionalinę teisę suteikiamas šiai grupei arba jos nariams, fizinių ar
 juridinių asmenų grupė, kurių valda yra Sąjungos teritorijoje, kaip apibrėžta
 Europos Sąjungos sutarties 52 straipsnyje kartu su Sutarties dėl Europos
 Sąjungos veikimo 349 ir 355 straipsniais, ir kurie verčiasi žemės ūkio veikla;
 b) valda – visi
 žemės ūkio veiklai naudojami ir ūkininko valdomi vienetai vienos valstybės
 narės teritorijoje;
 c) žemės ūkio
 veikla –
 –
 žemės ūkio produktų auginimas, įskaitant derliaus
 nuėmimą, melžimą, gyvulių veisimą ir laikymą ūkininkavimo tikslais,
 –
 žemės ūkio paskirties žemės laikymas tokios būklės,
 kad ji būtų tinkama ganyti arba kultivuoti be jokios konkrečios parengiamosios
 veiklos, kurią vykdant nebūtų apsiribota tradiciniais žemės ūkio metodais ir
 įrenginiais, arba
 –
 minimalios veiklos, kurią turi nustatyti valstybės
 narės, vykdymas ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje
 žemės ūkio paskirties žemėje;
 d) žemės ūkio
 produktai – Sutarties I priede išvardyti produktai, išskyrus žvejybos produktus,
 ir medvilnė;
 e) žemės ūkio
 paskirties žemė – bet koks žemės plotas, naudojamas kaip ariamoji žemė,
 daugiametė pieva arba daugiamečiams pasėliams auginti;
 f) ariamoji žemė
 – pasėliams auginti naudojama žemė arba žemės plotai, kuriuose gali būti auginami
 pasėliai, bet kurie palikti pūdymui, įskaitant pagal Reglamento (EB)
 Nr. 1257/1999 22, 23 ir 24 straipsnius, Reglamento (EB) Nr. 1698/2005
 39 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. [...] [RDR] 29 straipsnį atidėtus
 plotus, nepaisant to, ar ant tos žemės pastatyti šiltnamiai, ar ji uždengta
 pastovia arba nuimama danga;
 g) daugiamečiai
 pasėliai – ne sėjomainos būdu auginami pasėliai (išskyrus daugiametes pievas),
 kuriais žemė apsėta penkerius ar daugiau metų ir iš kurių gaunamas kartotinis
 derlius, įskaitant daigynus, ir trumpos rotacijos želdiniai;
 h) daugiametė
 pieva – žemė, kurioje natūraliai auga (t. y. nesėjama) arba specialiai auginama
 (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai ir kuri penkerius metus ar
 ilgiau neįtraukta į valdos sėjomainą; joje gali augti kitos ganykloms tinkamų
 augalų rūšys, tačiau joje ir toliau turi vyrauti žolės ir kiti žoliniai
 pašariniai augalai;
 i) žolė ar
 kitokie žoliniai pašarai – visi žoliniai augalai, kurie auga natūraliose
 ganyklose arba paprastai valstybėse narėse dedami į sėklų mišinius ganykloms ar
 lankoms (nepaisant to, ar jos skirtos gyvuliams ganyti);
 j) daigynai –
 toliau išvardyti jaunų atvirame lauke auginamų sumedėjusių augalų, skirtų
 vėliau persodinti, plotai:
 –
 vynmedžių ir šakniastiebių daigynai;
 –
 vaismedžių ir uogakrūmių daigynai;
 –
 dekoratyvinių augalų daigynai;
 –
 komerciniai miško medžių medelynai (išskyrus
 auginamus miškingoje vietovėje paties ūkio reikmėms);
 –
 medžiai ir krūmai, skirti sodinti soduose,
 parkuose, šalikelėse ir krantinėse (pvz., gyvatvorių augalai, rožių krūmai bei
 kiti dekoratyviniai krūmai ir spygliuočiai), visais atvejais įskaitant jų
 poskiepius ir jaunus sodinukus.
 k) trumpos
 rotacijos želdiniai – plotai, apsodinti tais KN kodu 06029041 žymimų ir
 valstybių narių nustatytinų rūšių medžiais, kuriems priskiriami sumedėję
 daugiamečiai augalai, šakniastiebiai arba atžalos, likusios žemėje po derliaus
 nuėmimo, ir kitą sezoną išdygstantys nauji daigai, ir kurie pasižymi ilgiausiu
 valstybių narių nustatytinu derliaus ciklu.
 2. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais:
 a) nustatytų kitas su
 galimybe pasinaudoti parama pagal šį reglamentą susijusias apibrėžtis;
 b) nustatytų sistemą,
 pagal kurią valstybės narės apibrėžtų minimalią veiklą, kuri turi būti vykdoma
 ganyti ir kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomoje žemėje;
 c) nustatytų
 kriterijus, kuriuos atitinkantys ūkininkai būtų laikomi įvykdžiusiais
 įpareigojimą užtikrinti 1 dalies c punkte nurodytą ganyti ir kultivuoti tinkamą
 žemės ūkio paskirties žemės būklę.
 (d) nustatytų
 kriterijus, kuriais remiantis 1 dalies h punkto tikslais būtų nustatomas žolės
 ir kitų žolinių pašarų vyravimas.
 II ANTRAŠTINĖ
 DALIS
 BENDROSIOS NUOSTATOS DĖL TIESIOGINIŲ IŠMOKŲ
 1 SKYRIUS
 Bendrosios tiesioginių išmokų taisyklės
 5 straipsnis
 Tiesioginių
 išmokų finansavimas
 Šio reglamento I priede išvardytos paramos
 schemos finansuojamos pagal Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 4 straipsnio 1
 dalies b punktą.
 6 straipsnis
 Nacionalinė
 viršutinė riba
 1. II priede nustatomos
 kiekvienai valstybei narei kiekvienais metais taikoma nacionalinė viršutinė
 riba, kurią sudaro bendra visų skirtų teisių į išmokas, nacionalinio rezervo ir
 pagal 33, 35, 37 ir 39 straipsnius nustatytų viršutinių ribų vertė.
 2. Siekiant atsižvelgti į
 pokyčius, susijusius su bendra didžiausia tiesioginių išmokų suma, kuri gali
 būti skirta, įskaitant pokyčius, kuriuos lemtų valstybių narių pagal 14
 straipsnį priimtini sprendimai, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
 deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrima II priede nustatyta nacionalinė
 viršutinė riba.
 7 straipsnis
 Grynoji
 viršutinė riba
 1. Nepažeidžiant 8 straipsnio,
 bendra tiesioginių išmokų suma, kuri pagal III, IV ir V antraštines dalis,
 pritaikius 11 straipsnį, gali būti skiriama valstybėje narėje konkrečiais kalendoriniais
 metais, neturi viršyti šio reglamento III priede nustatytos viršutinės ribos.
 Siekdamos, kad bendra tiesioginių išmokų suma
 neviršytų III priede nustatytų viršutinių ribų, valstybės narės visoms
 tiesioginių išmokų sumoms, išskyrus pagal reglamentus (EB) Nr. 247/2006 ir (EB)
 Nr. 1405/2006 skiriamas tiesiogines išmokas, taiko linijinį mažinimą.
 2. Apribojus paramą numatomos
 gauti lėšos, nurodytos 11 straipsnyje, kurių suma lygi II priede nustatytų
 nacionalinių viršutinių ribų, pridėjus pagal 44 straipsnį skiriamą sumą, ir III
 priede nustatytų grynųjų viršutinių ribų skirtumui, kiekvienais metais
 skiriamos kiekvienai valstybei narei kaip Sąjungos parama priemonėms pagal
 kaimo plėtros programas, finansuojamas iš EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES)
 Nr. [...] [RDR].
 3. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų peržiūrimos III priede
 nustatytos viršutinės ribos.
 8 straipsnis
 Finansinė
 drausmė
 1. Pagal Reglamento (ES)
 Nr. [...] [HZR] 25 straipsnį nustatytas korekcijos koeficientas taikomas
 tik atitinkamais kalendoriniais metais ūkininkams išmokėtinoms tiesioginėms
 išmokoms, kurių suma viršija 5 000 EUR.
 2. Pagal 16 straipsnyje numatytą
 laipsniško tiesioginių išmokų įvedimo sistemą, šio straipsnio 1 dalis Bulgarijai
 ir Rumunijai taikoma nuo 2016 m. sausio 1 d.
 3. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su taisyklėmis dėl pagrindo,
 kuriuo remiantis būtų apskaičiuojamas išmokų mažinimas, kurį valstybės narės,
 vadovaudamosi šio straipsnio 1 ir 2 dalimis, taikytų ūkininkams.
 9 straipsnis
 Aktyvus
 ūkininkas
 1. Tiesioginės išmokos neskiriamos fiziniams ar juridiniams
 asmenims arba fizinių ar juridinių asmenų grupėms, jei:
 a) metinė tiesioginių išmokų suma sudaro mažiau nei 5 % jų
 bendrų per paskutinius finansinius metus vykdant ne žemės ūkio veiklą gautų
 pajamų arba
 b) jų žemės ūkio paskirties žemę sudaro daugiausia ganyti ar
 kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žemė ir toje žemėje jie nevykdo
 minimalios valstybių narių pagal 4 straipsnio 1 punkto c dalį nustatytos
 veiklos.
 2. 1 dalis netaikoma ūkininkams, kurie už ankstesnius metus
 gavo mažesnę kaip 5 000 EUR tiesioginių išmokų sumą.
 3. Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
 deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų:
 a) kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatoma su 1 ir 2 dalių
 taikymu susijusi tiesioginių išmokų suma, visų pirma taikoma pirmaisiais teisių
 į išmokas skyrimo metais, kuriais dar nėra galutinai nustatyta teisių į išmokas
 vertė, taip pat taikoma ir naujiesiems ūkininkams;
 b) taisyklės, pagal kurią turi būti atsižvelgiama į paskutiniais
 finansiniais metais gautas pajamas, išimtis, jei tokių duomenų neturima, ir
 c) kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatomi atvejai, kai
 ūkininko turima žemės ūkio paskirties žemė turi būti laikoma daugiausia ganyti
 ar kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikoma žeme.
 10 straipsnis
 Būtiniausi
 reikalavimai tiesioginėms išmokoms gauti
 1. Valstybės narės nusprendžia
 tiesioginių išmokų ūkininkui neteikti, jei:
 a) bendra prašoma ar
 skirtina tiesioginių išmokų suma, prieš pritaikant Reglamento (ES)
 Nr. [...] [HZR] 65 straipsnyje numatytą sumažinimą ir neskyrimą,
 atitinkamais kalendoriniais metais yra mažesnė kaip 100 EUR;
 b) reikalavimus
 atitinkantis valdos plotas, už kurį prašomos arba skirtinos tiesioginės išmokos
 prieš pritaikant Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 65 straipsnyje numatytą
 sumažinimą ir neskyrimą, yra mažesnis už vieną hektarą.
 Siekdamos atsižvelgti į savo žemės ūkio ekonomikos
 struktūrą, valstybės narės gali patikslinti a ir b punktuose nurodytas ribines
 vertes laikydamosi IV priede nustatytų ribų.
 2. Jei ūkininkų, gaunančių IV
 antraštinėje dalyje nurodytą su gyvuliais susijusią susietąją paramą, turimų
 hektarų skaičius yra mažesnis už valstybės narės taikant 1 dalies b punktą
 pasirinktą ribą, ta valstybė narė taiko 1 dalies a punktą.
 3. Susijusios valstybės narės
 gali nuspręsti 1 dalies netaikyti atokiausiuose regionuose ir mažosiose Egėjo
 jūros salose.
 4. 2014 ir 2015 m.
 Bulgarijoje ir Rumunijoje prašoma arba skirtina suma, nurodyta 1 dalyje,
 apskaičiuojama remiantis V priedo A dalyje atitinkamiems metams nustatyta suma.
 11 straipsnis
 Laipsniškas
 išmokų mažinimas ir ribojimas
 1. Konkrečiais kalendoriniais
 metais pagal šį reglamentą ūkininkui skirtinų tiesioginių išmokų suma
 sumažinama taip:
 –
 20 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
 150 000 EUR, bet ne didesnė kaip 200 000 EUR;
 –
 40 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
 200 000 EUR, bet ne didesnė kaip 250 000 EUR;
 –
 70 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
 250 000 EUR, bet ne didesnė kaip 300 000 EUR;
 –
 100 %, jei išmokų dalis yra didesnė kaip
 300 000 EUR.
 2. 1 dalyje nurodyta suma
 apskaičiuojama iš bendros pradinės ūkininkui skirtinos tiesioginių išmokų
 sumos, neatsižvelgiant į išmokas, teiktinas pagal šio reglamento III antraštinės
 dalies 2 skyrių, atimant ankstesniais metais ūkininko faktiškai išmokėtus ir
 deklaruotus atlyginimus, įskaitant su darbu susijusius mokesčius ir socialines
 įmokas.
 3. Valstybės narės užtikrina,
 kad išmokos nebūtų skiriamos ūkininkams, jei nustatoma, kad nuo Komisijos
 pateikto šio reglamento pasiūlymo paskelbimo dienos jie dirbtinai sukūrė
 sąlygas, kad išvengtų šio straipsnio taikymo padarinių.
 12 straipsnis
 Paraiškos
 dėl kelių rūšių paramos
 Plotas, atitinkantis reikalavimus atitinkančių
 hektarų skaičių, dėl kurio ūkininkas pagal III antraštinės dalies 1 skyrių
 pateikė paraišką bazinei išmokai gauti, gali būti nurodomas paraiškoje kitai
 tiesioginei išmokai ir kitai pagalbai, kuriai netaikomas šis reglamentas,
 gauti, jei šiame reglamente aiškiai nenumatyta kitaip.
 13 straipsnis
 Valstybės
 pagalba
 Nukrypstant nuo Reglamento [BRO] 146
 straipsnio 1 dalies, Sutarties 107, 108 ir 109 straipsniai netaikomi valstybių
 narių išmokoms, kurios skiriamos pagal šį reglamentą ir laikantis jo nuostatų.
 14 straipsnis
 Lankstus
 lėšų pervedimas tarp ramsčių
 1. Iki
 2013 m. rugpjūčio 1 d. valstybės narės gali nuspręsti skirti
 papildomą paramą priemonėms pagal kaimo plėtros programas, finansuojamas iš
 EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. [...] [RDR], kuri 2014–2019 kalendoriniais
 metais sudarytų iki 10 % šio reglamento II priede nustatytų valstybių
 narių metinių nacionalinių viršutinių ribų. Todėl atitinkama suma nebegali būti
 naudojama tiesioginėms išmokoms skirti.
 Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą Komisijai pranešama iki
 toje pastraipoje nurodytos datos.
 Pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis dydis, apie kurį
 pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
 2. Iki
 2013 m. rugpjūčio 1 d. Bulgarija, Estija, Ispanija, Jungtinė
 Karalystė, Latvija, Lenkija, Lietuva, Portugalija, Rumunija, Slovakija, Suomija
 ir Švedija gali nuspręsti pagal šį reglamentą tiesioginėms išmokoms skirti iki
 5 % paramos priemonėms pagal kaimo plėtros programas, 2015–2020 m.
 finansuojamas iš EŽŪFKP, kaip nurodyta Reglamente (ES) Nr. [...] [RDR],
 skiriamos sumos. Todėl atitinkama suma nebegali būti naudojama paramos
 priemonėms pagal kaimo plėtros programas.
 Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą Komisijai pranešama iki
 toje pastraipoje nurodytos datos.
 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytais metais procentinis dydis, apie
 kurį pranešama pagal antrą pastraipą, yra tas pats.
 15 straipsnis
 Peržiūra
 I priede išvardytos paramos schemos taikomos
 neapribojant galimybės bet kuriuo metu jas peržiūrėti atsižvelgiant į
 ekonominius pokyčius ir biudžeto būklę.
 2 SKYRIUS
 Bulgarijai ir Rumunijai taikomos nuostatos
 16 straipsnis
 Laipsniškas
 tiesioginių išmokų įvedimas
 Bulgarijoje ir Rumunijoje išmokoms taikomos
 nacionalinės viršutinės ribos, nurodytos 33, 35, 37, 39 ir 51 straipsniuose,
 2014 ir 2015 m. nustatomos remiantis V priedo A dalyje nustatytomis
 sumomis.
 17 straipsnis
 Papildomos
 nacionalinės tiesioginės išmokos ir tiesioginės išmokos
 1. 2014
 ir 2015 m. Bulgarija ir Rumunija, norėdamos papildyti pagal III
 antraštinės dalies 1 skyriuje nurodytą bazinės išmokos schemą skiriamas
 išmokas, o Bulgarijos atveju – ir IV antraštinės dalies 2 skyriuje nurodytą
 specialiąją išmoką už medvilnę, gali pasinaudoti nacionalinėmis tiesioginėmis
 išmokomis.
 2. Bendra nacionalinių
 tiesioginių išmokų, kuriomis papildomos pagal bazinės išmokos schemą skiriamos
 išmokos, suma, kuri gali būti skiriama už 2014 ir 2015 m., neturi viršyti
 V priedo B dalyje kiekvieniems minėtiems metams nustatytų sumų.
 3. Bulgarijos atveju, bendra
 nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis papildoma specialioji išmoka už
 medvilnę, suma neturi viršyti V priedo C dalyje kiekvieniems iš tame priede
 nurodytų metų nustatytų sumų.
 4. Papildomos
 nacionalinės tiesioginės išmokos skiriamos vadovaujantis objektyviais
 kriterijais, siekiant užtikrinti vienodas sąlygas ūkininkams ir išvengti rinkos
 bei konkurencijos iškraipymo.
 III ANTRAŠTINĖ
 DALIS
 BAZINĖS IŠMOKOS SCHEMA IR SUSIJUSIOS IŠMOKOS
 1 SKYRIUS
 Bazinės išmokos schema
 1 Skirsnis
 Bazinės išmokos schemos sukūrimas
 18 straipsnis
 Teisės
 į išmokas
 1. Ūkininkai gali pasinaudoti
 pagal bazinės išmokos schemą teikiama parama, jei jie įgyja teises į išmokas
 pagal šį reglamentą, pasinaudodami pirmuoju teisių į išmokas skyrimu pagal 21
 straipsnį, iš nacionalinio rezervo pagal 23 straipsnį arba taikant 27 straipsnyje
 nurodytą perdavimą.
 2. Pagal Reglamentą (EB)
 Nr. 1782/2003 ir Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 taikant bendrosios
 išmokos schemą įgytos teisės į išmokas baigia galioti 2013 m. gruodžio
 31 d.
 19 straipsnis
 Bazinės
 išmokos schemos viršutinė riba
 1. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato bazinės išmokos schemos metinę nacionalinę viršutinę ribą, iš II priede
 nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos atimdama pagal 33, 35, 37 ir
 39 straipsnius nustatytinas metines sumas. Minėti įgyvendinimo aktai priimami
 pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 2. Kiekvienais metais kiekvienos
 valstybės narės bendra visų skirtų teisių į išmokas ir nacionalinio rezervo
 vertė turi būti lygi Komisijos pagal 1 dalį nustatytai atitinkamai nacionalinei
 viršutinei ribai.
 3. Jei Komisijos pagal 1 dalį
 nustatyta viršutinė riba pakinta, palyginti su ankstesniais metais, valstybės
 narės sumažina linijiniu būdu arba padidina visų teisių į išmokas vertę, kad
 užtikrintų 2 dalies laikymąsi.
 20 straipsnis
 Nacionalinės
 viršutinės ribos paskirstymas regionų lygmeniu
 1. Iki 2013 m. rugpjūčio 1
 d. valstybės narės gali nuspręsti bazinės išmokos schemą taikyti regionų
 lygmeniu. Tuo atveju jos nustato regionus remdamosi tokiais objektyviais ir
 nediskriminaciniais kriterijais kaip jų agronominės bei ekonominės savybės,
 regioninis žemės ūkio potencialas arba jų institucinė ar administracinė
 struktūra.
 2. Valstybės narės 19 straipsnio
 1 dalyje nurodytą nacionalinę viršutinę ribą paskirsto regionams remdamosi
 objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais.
 3. Valstybės narės gali
 nuspręsti, kad regioninės viršutinės ribos būtų kasmet laipsniškai keičiamos iš
 anksto nustatytais metiniais etapais ir remiantis tokiais objektyviais bei
 nediskriminaciniais kriterijais kaip žemės ūkio potencialas arba aplinkosaugos
 kriterijai.
 4. Valstybės narės kiekvieno
 savo regiono teisių į išmokas vertę linijiniu būdu sumažina arba padidina tiek,
 kiek būtina, kad būtų laikomasi pagal 2 arba 3 dalį nustatytų regionams taikomų
 viršutinių ribų.
 5. Iki 2013 m. rugpjūčio
 1 d. valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytą sprendimą ir
 priemones, kurių imtasi taikant 2 ir 3 dalis.
 21 straipsnis
 Pirmasis
 teisių į išmokas skyrimas
 1. Atsižvelgiant į 2 dalį,
 teisės į išmokas ūkininkams skiriamos, jei jie paraišką skirti teises į išmokas
 pagal bazinės išmokos schemą pateikia iki 2014 m. gegužės 15 d.,
 išskyrus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes.
 2. Ūkininkai, kurie pagal
 bendrosios išmokos schemą 2011 m. pasinaudojo bent viena teise į išmokas
 arba pagal bendrosios išmokos schemą prašė paramos, abiem atvejais
 vadovaudamiesi Reglamentu (EB) Nr. 73/2009, teises į išmokas gauna
 pirmaisiais bazinės išmokos schemos taikymo metais su sąlyga, kad pagal 9
 straipsnį jie turi teisę gauti tiesiogines išmokas.
 Nukrypstant nuo
 pirmos pastraipos, ūkininkai gauna teises į išmokas pirmaisiais bazinės išmokos
 schemos taikymo metais su sąlyga, kad jie pagal 9 straipsnį turi teisę gauti
 tiesiogines išmokas ir 2011 m.:
 a) jie nepasinaudojo jokia teise į išmokas pagal bendrosios
 išmokos schemą, bet išskirtinai augino vaisius, daržoves ir (arba) veisė
 vynuogynus;
 b) jie neprašė jokios paramos pagal
 vienkartinės išmokos už plotus schemą ir turėjo tik žemės ūkio paskirties žemę,
 kuri 2003 m. birželio 30 d. nebuvo geros agrarinės būklės, kaip
 numatyta Reglamento (EB) Nr. 73/2009 124 straipsnio 1 dalyje.
 Išskyrus force
 majeure atvejus ar išskirtines aplinkybes, vienam ūkininkui skiriamų teisių
 į išmokas skaičius yra lygus reikalavimus atitinkančių hektarų, apibrėžtų 25
 straipsnio 2 dalyje, skaičiui, kurį ūkininkas pagal 26 straipsnio 1 dalį
 deklaruoja už 2014 metus.
 3. Jei fiziniai ar juridiniai
 asmenys, kurie atitinka 2 dalies reikalavimus, pagal sutartį, pasirašytą iki
 2014 m. gegužės 15 d., parduoda ar išnuomoja savo valdą arba jos dalį, jie
 teisę gauti 1 dalyje nurodytas teises į išmokas perduoda tik vienam ūkininkui,
 su sąlyga, kad pastarasis atitinka 9 straipsnyje nustatytas sąlygas.
 4. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima taisykles dėl paraiškų skirti teises į išmokas, pateiktų teisių į
 išmokas skyrimo metais, kai tos teisės į išmokas dar negali būti galutinai
 nustatytos ir kai tam skyrimui turi įtakos specifinės aplinkybės. Minėti
 įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 nagrinėjimo procedūrą.
 22 straipsnis
 Teisių
 į išmokas vertė ir jos vienodinimas
 1. Kiekvienais atitinkamais
 metais teisių į išmokas vieneto vertė apskaičiuojama, pagal 19 ar 20 straipsnį
 nustatytą nacionalinę ar regionų lygmens viršutinę ribą, kuriai prieš tai
 pritaikomas 23 straipsnio 1 dalyje numatytas linijinis mažinimas, padalijant iš
 teisių į išmokas, kurios 2014 m. pagal 21 straipsnio 2 dalį skiriamos
 nacionaliniu ar regionų lygmeniu, skaičiaus.
 2. Valstybės narės, kurios taikė
 Reglamente (EB) Nr. 73/2009 numatytą bendrosios išmokos schemą,
 apskaičiuodamos 1 dalyje numatytą teisių į išmokas vieneto vertę gali
 apsiriboti nustatydamos sumą, kuri sudarytų ne mažiau kaip 40 %
 nacionalinės ar regionams taikomos viršutinės ribos, kuri nustatyta pagal 19 ar
 20 straipsnius ir kuriai prieš tai pritaikomas 23 straipsnio 1 dalyje numatytas
 linijinis mažinimas.
 3. Valstybės narės,
 besinaudojančios 2 dalyje numatyta galimybe, dalį viršutinės ribos, likusios
 pritaikius minėtą straipsnio dalį, naudoja teisių į išmokas vertei padidinti
 tais atvejais, kai bendra pagal bazinės išmokos schemą ūkininko turimų teisių į
 išmokas vertė, apskaičiuota pagal 2 dalį, yra mažesnė už bendrą 2013 m.
 gruodžio 31 d., pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 taikant bendrosios
 išmokos schemą, jo turimų teisių į išmokas, įskaitant specialiąsias teises į
 išmokas, vertę. Todėl kiekvienų susijusio ūkininko teisių į išmokas vieneto
 vertė nacionaliniu ar regionų lygmeniu padidinama bendros teisių į išmokas
 pagal bazinės išmokos schemą vertės, apskaičiuotos pagal 2 dalį, ir bendros
 2013 m. gruodžio 31 d. ūkininko, pagal Reglamentą (EB) Nr. 73/2009
 taikant bendrosios išmokos schemą, turimų teisių į išmokas, įskaitant
 specialiąsias teises į išmokas, vertės skirtumo dalimi.
 Valstybė narė, apskaičiuodama padidinimą, taip pat
 gali atsižvelgti į 2013 kalendoriniais metais pagal Reglamento (EB)
 Nr. 73/2009 52 straipsnį, 53 straipsnio 1 dalį ir 68 straipsnio 1 dalies b
 punktą skirtą paramą, jei valstybė narė pagal šio reglamento IV antraštinę dalį
 atitinkamiems sektoriams nusprendžia netaikyti savanoriškos susietosios
 paramos.
 Taikant pirmą pastraipą, 2013 m. gruodžio
 31 d. teises į išmokas turintis ūkininkas – tai ūkininkas, kuriam iki tos
 datos teisės į išmokas buvo skirtos arba galutinai perduotos.
 4. Taikydama 3 dalį valstybė
 narė, remdamasi objektyviais kriterijais, gali numatyti, kad tais atvejais, kai
 visa žemės ūkio paskirties žemės nuomos sutartis ar jos dalis parduodama ar
 perduodama, arba jos galiojimo terminas pasibaigia po dienos, nustatytos pagal
 Reglamento (EB) Nr. 73/2009 35 straipsnį, ir iki dienos, nustatytos pagal
 šio reglamento 26 straipsnį, teisių į išmokas, kurios būtų suteiktos
 atitinkamam ūkininkui, padidinta vertė arba jos dalis grąžinama į nacionalinį
 rezervą, jei dėl padidinimo atitinkamas ūkininkas gautų nenumatytą pelną.
 Tie objektyvūs kriterijai nustatomi siekiant
 užtikrinti ūkininkams vienodas sąlygas ir išvengti rinkos ir konkurencijos
 iškraipymo, ir jie apima bent:
 a) trumpiausią nuomos
 sutarties laikotarpį,
 b) į nacionalinį
 rezervą grąžinamą gautų išmokų dalį.
 5. Ne vėliau kaip 2019 paraiškų
 teikimo metais visų valstybės narės arba, jei taikomas 20 straipsnis, regiono
 teisių į išmokas vieneto vertė turi būti vienoda.
 6. Taikydamos 2 ir 3 dalis ir
 vadovaudamosi bendraisiais Sąjungos teisės principais, valstybės narės siekia
 nacionaliniu arba regionų lygmeniu apytikriai sulyginti teisių į išmokas vertę.
 Todėl iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. valstybės narės nustato veiksmus,
 kurių turi imtis. Tie veiksmai turi apimti vadovaujantis objektyviais ir
 nediskriminaciniais kriterijais atliekamus metinius laipsniškus su teisėmis į
 išmokas susijusius pakeitimus.
 Apie pirmoje pastraipoje nurodytus veiksmus
 Komisija informuojama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
 2 Skirsnis
 Nacionalinis rezervas
 23 straipsnis
 Nacionalinio
 rezervo sudarymas ir naudojimas
 1. Kiekviena valstybė narė
 sudaro nacionalinį rezervą. Tuo tikslu valstybės narės, siekdamos sudaryti
 nacionalinį rezervą, pirmaisiais bazinės išmokos schemos taikymo metais bazinės
 išmokos schemos viršutinei ribai nacionaliniu lygmeniu taiko linijinį
 procentinio dydžio mažinimą. Šis mažinimas neturi viršyti 3 %, išskyrus
 atvejus, jei reikia patenkinti 4 dalyje nustatytus 2014 m. išmokų skyrimo
 poreikius.
 2. Valstybės narės nacionalinį
 rezervą gali administruoti regionų lygmeniu.
 3. Valstybės narės teises į
 išmokas iš nacionalinio rezervo nustato vadovaudamosi objektyviais kriterijais
 ir siekdamos užtikrinti vienodas sąlygas ūkininkams ir išvengti rinkos bei
 konkurencijos iškraipymo.
 4. Valstybės narės nacionalinį rezervą
 naudoja siekdamos teises į išmokas pirmiausia skirti žemės ūkio veiklą
 pradedantiems jauniesiems ūkininkams.
 Taikant pirmą
 pastraipą, „žemės ūkio veiklą pradedantys jaunieji ūkininkai“ – ūkininkai,
 atitinkantys 36 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas, savo vardu ir savo
 paties rizika nevykdę jokios žemės ūkio veiklos arba penkerius metus iki naujos
 žemės ūkio veiklos pradžios nekontroliavę žemės ūkio veiklą vykdančio juridinio
 asmens. Juridinį asmenį kontroliuojantis (-ys) fizinis
 (-iai) asmuo (-enys) savo vardu ir savo paties (-čių) rizika negali būti vykdęs
 (-ę) jokios žemės ūkio veiklos arba penkerius metus iki juridinio asmens
 vykdomos žemės ūkio veiklos pradžios negali būti kontroliavęs (-ę) žemės ūkio
 veiklą vykdančio juridinio asmens.
 5. Valstybės narės nacionalinį
 rezervą gali naudoti siekdamos:
 a) teises į išmokas
 skirti ūkininkams vietovėse, kuriose vykdomos restruktūrizavimo ir (arba)
 plėtros programos, susijusios su tam tikromis valstybės intervencinėmis
 priemonėmis, taip siekdamos užtikrinti, kad žemė nebūtų apleista, ir (arba)
 kompensuoti ūkininkams nuostolius dėl specifinių sunkumų tose vietovėse,
 b) linijiniu būdu
 padidinti teisių į išmokas pagal bazinės išmokos schemą vertę nacionaliniu ar
 regionų lygmeniu, jei konkrečiais metais nacionalinis rezervas yra didesnis
 kaip 3 %, su sąlyga, kad liktų pakankama suma, kurią būtų galima panaudoti
 teisėms į išmokas skirti pagal 4 dalį, šios dalies a punktą ir 7 dalį.
 6. Taikydamos 4 dalį ir 5 dalies
 a punktą, valstybės narės ūkininkams skiriamų teisių į išmokas vertę nustato
 remdamosi nacionalinio arba regionų lygmens vidutine teisių į išmokas verte
 teisių į išmokas skyrimo metais.
 7. Jeigu pagal galutinį teismo
 sprendimą arba pagal galutinį valstybės narės kompetentingos institucijos
 administracinį aktą ūkininkas turi teisę gauti teises į išmokas arba teisę į
 tai, kad būtų padidinta jau jo turimų teisių į išmokas vertė, ūkininkas gauna
 tiek ir tokios vertės teisių į išmokas, kaip nustatyta tame sprendime ar teisės
 akte valstybės narės nustatytą datą. Tačiau ši data turi būti ne vėlesnė nei
 paskutinė paraiškos pagal bazinės išmokos schemą pateikimo data po teismo
 sprendimo ar administracinio akto paskelbimo dienos, atsižvelgiant į 25 ir 26
 straipsnių taikymą.
 24 straipsnis
 Nacionalinio
 rezervo papildymas
 1. Nacionalinis rezervas
 papildomas sumomis, kurias sudaro:
 a) teisės į išmokas,
 pagal kurias dvejus metus iš eilės nesuteikiamos teisės gauti išmokas, taikant:
 i) 9 straipsnį,
 ii) 10 straipsnio 1
 dalį;
 b) bet kokia teisė į
 išmokas, kuria pagal 25 straipsnį nepasinaudota per dvejų metų laikotarpį,
 išskyrus force majeure atvejus arba išskirtines aplinkybes;
 c) savanoriškai
 ūkininkų grąžintos teisės į išmokas;
 d) taikant 22
 straipsnio 4 dalį gautos sumos.
 2. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima reikiamas priemones, susijusias su nepanaudotų teisių į išmokas
 grąžinimu į nacionalinį rezervą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 3 Skirsnis
 Bazinės išmokos schemos įgyvendinimas
 25 straipsnis
 Naudojimasis
 teisėmis į išmokas
 1. Parama pagal bazinės išmokos
 schemą teikiama ūkininkams, kai jie, pateikdami deklaraciją pagal 26 straipsnio
 1 dalį, pasinaudoja teise į išmoką už reikalavimus atitinkantį hektarą toje
 valstybėje narėje, kurioje ji jiems skiriama. Pasinaudojus teisėmis į išmokas,
 įgyjama teisė kasmet gauti jose nustatytas sumas, nepažeidžiant pagal 7
 straipsnį, 37 straipsnio 2 dalį ir 51 straipsnio 1 dalį taikomos finansinės
 drausmės, laipsniško mažinimo bei apribojimo ir linijinio mažinimo, taip pat
 bet kokio pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [HZR] nustatyto išmokų mažinimo
 ir neskyrimo.
 2. Šioje antraštinėje dalyje
 reikalavimus atitinkantis hektaras – tai:
 a) bet kokia valdos
 žemės ūkio paskirties žemė, naudojama žemės ūkio veiklai arba (jei žemė
 naudojama ir ne žemės ūkio veiklai) daugiausia naudojama žemės ūkio veiklai,
 arba
 b) bet koks plotas, už
 kurį 2008 m. suteiktos teisės į išmokas pagal bendrosios išmokos schemą
 arba vienkartinės išmokos už plotus schemą, atitinkamai nustatytas Reglamento
 (EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje ir V antraštinės dalies 2
 skyriuje, ir kuris:
 i) po to, kai buvo įgyvendinta Direktyva 92/43/EEB, 2000 m.
 spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB,
 nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus[27], ir
 Direktyva 2009/147/EB, nebeatitinka a punkte pateiktos „reikalavimus
 atitinkančio hektaro“ sąvokos apibrėžties, arba
 ii) tam tikro ūkininko
 atitinkamo įsipareigojimo galiojimo laikotarpiu yra apželdinamas mišku pagal
 Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 31 straipsnį ar Reglamento (EB)
 Nr. 1698/2005 43 straipsnį, ar nacionalinę schemą, kurios sąlygos atitinka
 Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 43 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių ir Reglamento
 (ES) Nr. [...] [RDR] 23 straipsnio nuostatas, arba
 iii) tam tikro ūkininko
 atitinkamo įsipareigojimo galiojimo laikotarpiu yra atidedamas pagal Reglamento
 (EB) Nr. 1257/1999 22, 23 ir 24 straipsnius arba Reglamento (EB)
 Nr. 1698/2005 39 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. [...] [RDR] 29
 straipsnį.
 Taikant pirmos pastraipos a punktą, jei valdos
 žemės ūkio paskirties žemė yra naudojama ir ne žemės ūkio veiklai, laikoma, kad
 ta žemė daugiausia naudojama žemės ūkio veiklai, jei ne žemės ūkio veiklos
 intensyvumas, pobūdis, trukmė ir pasirinktas laikas labai netrukdo vykdyti
 minėtos žemės ūkio veiklos. Valstybės narės nustato šios
 pastraipos taikymo jų teritorijoje kriterijus.
 Kad plotai atitiktų reikalavimus, jie visus
 kalendorinius metus, išskyrus force majeure atvejus ir
 išskirtines aplinkybes, turi atitikti „reikalavimus atitinkančio hektaro“
 sąvokos apibrėžtį.
 3. Plotai, naudojami kanapėms
 auginti, laikomi reikalavimus atitinkančiais hektarais tik tuo atveju, jei
 auginamų veislių kanapėse tetrahidrokanabinolio kiekis sudaro ne daugiau kaip
 0,2 %
 26 straipsnis
 Reikalavimus
 atitinkančių hektarų deklaravimas
 1. Taikant 25 straipsnio 1 dalį,
 ūkininkas deklaruoja sklypus, kurie atitinka reikalavimus atitinkančius
 hektarus, susietus su teise į išmokas. Išskyrus force majeure atvejus ar
 išskirtines aplinkybes, tais sklypais ūkininkas turi naudotis valstybės narės
 nustatytą dieną, kuri turi būti ne vėlesnė kaip tos valstybės narės nustatyta
 diena, iki kurios gali būti keičiama pagalbos paraiška, kaip nurodyta
 Reglamento (ES) Nr. [...] [HZR] 73 straipsnio 1 dalyje.
 2. Tinkamai pagrįstomis
 aplinkybėmis valstybės narės gali leisti ūkininkui keisti savo deklaraciją, jei
 jis išlaiko bent jo turimas teises į išmokas atitinkančių hektarų skaičių ir
 laikosi bazinės išmokos skyrimo už atitinkamą plotą reikalavimų.
 27 straipsnis
 Teisių
 į išmokas perdavimas
 1. Teisės į išmokas gali būti
 perduodamos tik toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusiam ūkininkui,
 išskyrus perdavimą faktinio ar numatyto paveldėjimo atveju.
 Tačiau net faktinio ar numatyto
 paveldėjimo atveju teisėmis į išmokas gali būti naudojamasi tik toje valstybėje
 narėje, kurioje buvo nustatytos teisės į išmokas.
 2. Teisės į išmokas gali būti
 perduodamos tik tame pačiame regione arba iš vieno valstybės narės regiono į
 kitą, jei, pritaikius 22 straipsnio 1 dalį arba 22 straipsnio 2 dalį, teisių į
 išmokas už hektarą vertė yra ta pati.
 3. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima būtinus reikalavimus, susijusius su pranešimų apie teisių į išmokas
 perdavimu nacionalinėms valdžios institucijoms teikimu ir tokių pranešimų
 teikimo terminais. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 28 straipsnis
 Deleguotieji
 įgaliojimai
 Komisija
 įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
 a) taisyklėmis dėl
 ūkininkų atitikties pagal bazinės išmokos schemą taikomiems reikalavimams ir
 galimybių pasinaudoti bazinės išmokos schema paveldėjimo ar numatomo
 paveldėjimo, paveldėjimo pagal nuomos sutartį atvejais, pasikeitus juridiniam
 statusui arba pavadinimui ir valdos susijungimo ar jos padalijimo atvejais;
 b) teisių į išmokas
 vertės apskaičiavimo ir skaičiaus nustatymo arba teisių į išmokas vertės
 padidinimo ar sumažinimo taisyklėmis, atsižvelgiant į teisių į išmokas
 paskirstymą pagal bet kurią šios antraštinės dalies nuostatą, įskaitant
 taisykles:
 i) susijusias su
 galimybe nustatyti preliminarią teisų į išmokas, paskirtų remiantis ūkininko
 paraiška, vertę ir skaičių arba teisių į išmokas padidinimą,
 ii) susijusias su
 teisių į išmokas preliminarios ir galutinės vertės ir skaičiaus nustatymo
 sąlygomis,
 iii) taikomas tais
 atvejais, kai pardavimas arba nuomos sutartis turėtų įtakos teisių į išmokas
 paskirstymui;
 c) teisių į išmokas,
 gaunamų iš nacionalinio rezervo, vertės bei skaičiaus nustatymo ir
 apskaičiavimo taisyklėmis;
 d) teisių į išmokas
 vieneto vertės pakeitimo teisių į išmokas padalijimo atveju taisyklėmis;
 e) kriterijais, kuriuos
 turi taikyti valstybės narės, skirdamos teises į išmokas ūkininkams, kurie
 2011 m. nepasinaudojo jokia teise į išmokas arba 2011 m. neprašė paramos
 pagal vienkartinės išmokos už plotus schemą, kaip numatyta 21 straipsnio 2
 dalyje, ir skirdamos teises į išmokas, kai taikoma 21 straipsnio 3 dalyje
 nurodyta sutarties sąlyga;
 f) teisių į išmokas
 skyrimo pagal 23 straipsnio 4 ir 5 dalis kriterijais;
 g) teisių į išmokas
 deklaravimo ir pasinaudojimo jomis taisyklėmis;
 h) taisyklėmis, pagal
 kurias išmokos būtų skiriamos tik kai naudojama tam tikrų kanapių veislių
 sertifikuota sėkla ir pagal kurias būtų nustatoma kanapių veislių ir 25
 straipsnio 3 dalyje nurodyto tetrahidrokanabinolio kiekio tų veislių kanapėse
 nustatymo tvarka.
 2 SKYRIUS
 Išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą
 29 straipsnis
 Bendrosios
 taisyklės
 1. Ūkininkai,
 turintys teisę į išmokas pagal 1 skyriuje nurodytą bazinės išmokos schemą, savo
 reikalavimus atitinkančiuose hektaruose, apibrėžtuose 25 straipsnio 2 dalyje,
 vykdo šią klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą:
 a) jų ariamoje žemėje auginami bent trys skirtingi pasėliai, jei
 ūkininko ariama žemė užima daugiau kaip 3 hektarus ir nenaudojama vien tik
 žolei auginti (sėjamai ar augančiai natūraliai), nepaliekama vien tik pūdymui
 arba ji didžiąją metų dalį nenaudojama vien tik pasėliams vandenyje auginti;
 b) jų valdoje išlaikoma esama daugiametė pieva ir
 c) jų žemės ūkio paskirties žemėje yra ekologiniu požiūriu svarbi
 vietovė.
 2. Nepažeidžiant
 3 ir 4 dalių, taikomos finansinės drausmės, pagal 7 straipsnį taikomo linijinio
 mažinimo, bet kokių pagal Reglamentą (ES) Nr. [...] [HZR] taikomų mažinimų
 ir nuobaudų, valstybės narės šiame skyriuje nurodytą išmoką skiria ūkininkams,
 kurie iš trijų 1 dalyje nurodytų veiklos rūšių vykdo jiems aktualią veiklą,
 laikydamiesi 30, 31 ir 32 straipsnių.
 3. Ūkininkai, kurių visa valda
 arba jos dalis yra vietovėje, kuriai taikoma Direktyva 92/43/EEB arba Direktyva
 2009/147/EB, turi teisę gauti šiame skyriuje nurodytą išmoką, jei vykdo šiame
 skyriuje nurodytą veiklą taip, kad toje valdoje vykdoma minėta veikla atitiktų
 tų direktyvų tikslus.
 4. Ūkininkai, kurie laikosi
 Reglamento (EB) Nr. 834/2007 29 straipsnio 1 dalyje nustatytų ekologinio
 ūkininkavimo reikalavimų, turi teisę ipso facto gauti šiame skyriuje
 nurodytą išmoką.
 Pirma pastraipa
 taikoma tik valdos vienetams, kuriuose pagal Reglamento (EB) Nr. 834/2007
 11 straipsnį vykdoma ekologinė gamyba.
 5. 1 dalyje nurodyta išmoka
 skiriama kaip metinė išmoka už reikalavimus atitinkantį ir pagal 26 straipsnio
 1 dalį deklaruotą hektarą, o išmokai kasmet apskaičiuoti suma, gauta pritaikius
 33 straipsnio 1 dalį, padalijama iš bendro atitinkamoje valstybėje narėje pagal
 26 straipsnį deklaruotų reikalavimus atitinkančių hektarų skaičiaus.
 30 straipsnis
 Pasėlių
 įvairinimas
 1. Jei ūkininko ariama žemė
 užima daugiau kaip 3 hektarus ir nenaudojama vien tik žolei auginti (sėjamai ar
 augančiai natūraliai), nepaliekama vien tik pūdymui arba ji didžiąją metų dalį
 nenaudojama vien tik pasėliams vandenyje auginti, tokioje ariamoje žemėje
 auginami bent trys skirtingi pasėliai. Nė vienam iš minėtų trijų pasėlių neturi
 būti skiriama mažiau kaip 5 % ariamos žemės, o pagrindiniam pasėliui
 neturi būti skirta daugiau kaip 70 % ariamos žemės.
 2. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų sąvokos „pasėlis“
 apibrėžtį ir tikslaus skirtingų pasėlių dalių apskaičiavimo taikymo taisykles.
 31 straipsnis
 Daugiametės
 pievos
 1. Ūkininkai savo valdų plotuose
 išlaiko daugiametes pievas, jei 2014 paraiškų teikimo metais paraiškoje,
 teikiamoje pagal Reglamento (ES) Nr. XXX (HZ) 74 straipsnio 1 dalį,
 nurodo, kad tie plotai naudojami kaip daugiametės pievos (toliau – daugiametės
 pievos referenciniai plotai).
 Daugiametės pievos referenciniai plotai
 padidinami, jei 2014 ir (arba) 2015 m. ūkininkas yra įpareigotas žemės
 plotus pertvarkyti į daugiametes pievas, kaip nurodyta Reglamento (ES)
 Nr. [...] [HZR] 93 straipsnyje.
 2. Ūkininkams leidžiama
 pertvarkyti ne daugiau kaip 5 % savo daugiametės pievos referencinių
 plotų. Ši riba netaikoma force majeure atvejais arba išskirtinėmis
 aplinkybėmis.
 3. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nustatytų taisykles,
 susijusias su 1 dalies antroje pastraipoje nurodytų daugiametės pievos
 referencinių plotų didinimu, daugiamečių pievų atnaujinimu, žemės ūkio
 paskirties žemės pertvarkymu į daugiametę pievą, jei plotas sumažinamas daugiau
 nei leidžiama pagal 2 dalį ir daugiametės pievos referencinių plotų pakeitimu
 žemės perdavimo atveju.
 32 straipsnis
 Ekologiniu požiūriu svarbi vietovė
 1. Ūkininkai užtikrina, kad bent
 7 % jų reikalavimus atitinkančių hektarų, apibrėžtų 25 straipsnio 2
 dalyje, pavyzdžiui, pūdymui palikta žemė, terasos, kraštovaizdžio elementai,
 apsauginės juostos ir 25 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktyje nurodyti
 miškais apželdinti plotai, išskyrus daugiamečių pievų plotus, būtų priskirti
 ekologiniu požiūriu svarbiai vietovei.
 2. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išsamiau apibrėžtų šio
 straipsnio 1 dalyje nurodytus ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipus ir
 nustatytų bei apibrėžtų kitus ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipus, į
 kuriuos būtų galima atsižvelgti siekiant laikytis toje dalyje nurodyto
 procentinio dydžio.
 33 straipsnis
 Finansinės
 nuostatos
 1. Šiame skyriuje nurodytai
 išmokai finansuoti valstybės narės naudoja 30 % II priede nustatytos metinės
 nacionalinės viršutinės ribos.
 2. Valstybės narės šiame
 skyriuje nurodytą išmoką taiko nacionaliniu arba, jei taikomas 20 straipsnis,
 regionų lygmeniu. Jei išmoka taikoma regionų lygmeniu, valstybės narės
 kiekvienam regionui naudoja pagal 3 dalį nustatytos viršutinės ribos dalį. Ši
 kiekvienam regionui tenkanti viršutinės ribos dalis apskaičiuojama atitinkamą
 regioninę viršutinę ribą, nustatytą pagal 20 straipsnio 2 dalį, padalijant iš
 viršutinės ribos, nustatytos pagal 19 straipsnio 1 dalį.
 3. Komisija įgyvendinimo aktais
 kasmet nustato atitinkamą šiame skyriuje nurodytos išmokos viršutinę ribą. Minėti
 įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 nagrinėjimo procedūrą.
 3 SKYRIUS
 Išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių
 34 straipsnis
 Bendrosios
 taisyklės
 1. Valstybės narės gali skirti
 išmoką ūkininkams, kurie turi teisę į išmoką pagal 1 skyriuje nurodytą bazinės
 išmokos schemą ir kurių visa valda arba jos dalis yra vietovėse, kuriose esama
 gamtinių kliūčių ir kurias valstybės narės nustatė pagal Reglamento (ES)
 Nr. [...] [RDR] 33 straipsnio 1 dalį.
 2. Valstybės narės gali
 nuspręsti 1 dalyje nurodytą išmoką skirti už visas vietoves, kurioms taikoma
 minėta dalis, arba, taip pat vadovaudamosi objektyviais ir nediskriminaciniais
 kriterijais, išmoką skirti tik už kai kurias Reglamento (ES) Nr. [...]
 [RDR] 33 straipsnio 1 dalyje nurodytas vietoves.
 3. Nepažeidžiant 2 dalies ir
 taikomos finansinės drausmės, laipsniško išmokų mažinimo ir ribojimo, 7
 straipsnyje nurodyto linijinio mažinimo ir bet kokio pagal Reglamento (ES)
 Nr. [...] HZR 65 straipsnį taikomo išmokų mažinimo ir neskyrimo, 1 dalyje
 nurodyta išmoka skiriama kasmet už vietovėse, už kurias valstybės narės pagal
 šio straipsnio 2 dalį nusprendė skirti išmoką, esantį reikalavimus atitinkantį
 hektarą ir išmokama, kai tuos hektarus turintis atitinkamas ūkininkas
 pasinaudoja teisėmis į išmokas.
 4. 1 dalyje nurodytai išmokai už
 hektarą apskaičiuoti suma, gauta pritaikius 35 straipsnį, padalijama iš
 reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnio 1 dalį ir
 esančių vietovėse, už kurias valstybės narės pagal šio straipsnio 2 dalį
 nusprendė skirti išmoką, skaičiaus.
 5. Valstybės narės šioje dalyje
 nustatytomis sąlygomis šiame skyriuje nurodytą išmoką gali taikyti regionų
 lygmeniu.
 Tuo atveju valstybės narės regionus nustato
 vadovaudamosi objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, pavyzdžiui, su
 jų gamtinėmis kliūtimis susiję ypatumai ir agronominės sąlygos.
 35 straipsnio 1 dalyje nurodytą nacionalinę
 viršutinę ribą valstybė narė regionams paskirsto vadovaudamasi objektyviais ir
 nediskriminaciniais kriterijais.
 Išmokai regionų lygmeniu apskaičiuoti regioninė
 viršutinė riba, apskaičiuota pagal trečią pastraipą, padalijama iš reikalavimus
 atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnio 1 dalį ir esančių
 vietovėse, už kurias valstybės narės pagal šio straipsnio 2 dalį nusprendė
 skirti išmoką, skaičiaus.
 35 straipsnis
 Finansinės
 nuostatos
 1. 34 straipsnyje nurodytai
 išmokai finansuoti valstybės narės iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. gali
 nuspręsti panaudoti iki 5 % II priede nustatytos metinės nacionalinės
 viršutinės ribos.
 Apie pirmoje pastraipoje nurodytą sprendimą
 Komisijai pranešama iki toje pastraipoje nurodytos datos.
 Valstybės narės savo sprendimą, kuris įsigalios
 2017 m. sausio 1 d., gali peržiūrėti iki 2016 m. rugpjūčio
 1 d.
 2. Atsižvelgdama į valstybių
 narių pagal 1 dalį naudotiną nacionalinės viršutinės ribos procentinę dalį,
 Komisija įgyvendinimo aktais kasmet nustato tos išmokos atitinkamą viršutinę
 ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje
 nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 4 SKYRIUS
 Išmokos jauniesiems ūkininkams
 36 straipsnis
 Bendrosios
 taisyklės
 1. Valstybės narės skiria metinę
 išmoką jauniesiems ūkininkams, kurie turi teisę gauti išmoką pagal 1 skyriuje
 nurodytą bazinės išmokos schemą.
 2. Šiame skyriuje „jaunieji
 ūkininkai“:
 a) fiziniai asmenys,
 kurie žemės ūkio valdą kaip valdos vadovai kuria pirmą kartą arba kurie tokią
 valdą jau įkūrė per penkerius metus iki pirmosios paraiškos pagal bazinės
 išmokos schemą pateikimo dienos, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. [...]
 [HZR] 73 straipsnio 1 dalyje, ir
 b) kurie a punkte nurodytos paraiškos teikimo
 dieną yra jaunesni nei 40 metų.
 3. Nepažeidžiant taikomos
 finansinės drausmės, laipsniško išmokų mažinimo ir ribojimo, 7 straipsnyje
 nurodyto linijinio mažinimo ir bet kokio pagal Reglamento (ES) Nr. [...]
 [HZR] 65 straipsnį taikomo išmokų mažinimo ir neskyrimo, šio straipsnio 1
 dalyje nurodyta išmoka skiriama kasmet, kai ūkininkas pasinaudoja teisėmis į
 išmokas.
 4. 1 dalyje nurodyta išmoka
 kiekvienam ūkininkui skiriama ne ilgiau kaip penkerius metus. Tas laikotarpis
 sumažinamas metų, praėjusių nuo įsikūrimo iki 2 dalies a punkte nurodytos
 pirmosios paraiškos pateikimo, skaičiumi.
 5. 1 dalyje nurodytos išmokos
 sumą valstybės narės kiekvienais metais apskaičiuoja, skaitmenį, atitinkantį
 25 % vidutinės ūkininko turimų teisių į išmokas vertės, padaugindamos iš
 teisių į išmokas, kuriomis jis pasinaudojo pagal 26 straipsnio 1 dalį, skaičiaus.
 Taikydamos pirmą pastraipą valstybės narės
 atsižvelgia į šias didžiausias panaudotų teisių į išmokas skaičiui taikomas
 ribas:
 a) valstybėse narėse,
 kuriose vidutinis žemės ūkio valdų dydis, nustatytas VI priede, yra 25 hektarai
 arba mažesnis, – ne daugiau kaip 25;
 b) valstybėse narėse,
 kuriose vidutinis žemės ūkio valdų dydis, nustatytas VI priede, yra didesnis
 kaip 25 hektarai, – ne mažiau kaip 25 ir ne daugiau kaip minėtas vidutinis
 dydis.
 6. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su sąlygomis, kuriomis gali
 būti laikoma, kad juridinis asmuo atitinka 1 dalyje nurodytos išmokos gavimo
 sąlygas, visų pirma susijusias su 2 dalies b punkte nustatytos amžiaus ribos
 taikymu vienam ar keliems juridinio asmens veikloje dalyvaujantiems fiziniams
 asmenims.
 37 straipsnis
 Finansinės
 nuostatos
 1. 36
 straipsnyje nurodytai išmokai finansuoti valstybės narės naudoja II priede
 nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos procentinę dalį, kuri yra ne
 didesnė kaip 2 % Iki 2013 m. rugpjūčio 1 d. jos praneša Komisijai
 apie numatomą minėtai išmokai finansuoti reikalingą procentinę dalį.
 Iki 2016 m.
 rugpjūčio 1 d. valstybės narės gali persvarstyti savo numatomą procentinę
 dalį, kuri pradedama taikyti nuo 2017 m. sausio 1 d. Apie persvarstytą
 procentinę dalį jos praneša Komisijai iki 2016 m. rugpjūčio 1 d.
 2. Nepažeisdamos pagal 1 dalį nustatytos didžiausios 2 %
 ribos, jei bendra konkrečiais metais valstybėje narėje prašoma išmokos suma
 viršija pagal 4 dalį nustatytą viršutinę ribą ir jei ta viršutinė riba sudaro
 mažiau kaip 2 % II priede nustatytos metinės nacionalinės viršutinės
 ribos, valstybės narės visoms išmokoms, kurios pagal 25 straipsnį turi būti
 skiriamos visiems ūkininkams, taiko linijinį mažinimą.
 3. Jei
 bendra konkrečiais metais valstybėje narėje prašoma išmokos suma viršija pagal
 4 dalį nustatytą viršutinę ribą ir jei ta viršutinė riba sudaro 2 % II
 priede nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos, valstybės narės,
 siekdamos laikytis minėtos viršutinės ribos, pagal 36 straipsnį mokėtinoms
 sumoms taiko linijinį mažinimą.
 4. Remdamasi numatoma procentine
 dalimi, apie kurią valstybės narės praneša pagal 1 dalį, Komisija įgyvendinimo
 aktais kasmet nustato atitinkamą 36 straipsnyje nurodytą išmokai taikomą
 viršutinę ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 IV ANTRAŠTINĖ
 DALIS
 SUSIETOJI PARAMA
 1 SKYRIUS
 Savanoriška susietoji parama
 38 straipsnis
 Bendrosios
 taisyklės
 1. Valstybės narės susietąją
 paramą ūkininkams gali teikti šiame skyriuje nustatytomis sąlygomis.
 Susietoji parama gali būti teikiama šiems
 sektoriams ir gamybai: grūdų, aliejinių kultūrų sėklų,
 baltyminių augalų, ankštinių javų, linų, kanapių, ryžių, riešutų, krakmolinių
 bulvių, pieno ir pieno produktų, sėklų, avienos ir ožkienos, galvijienos,
 alyvuogių aliejaus, šilkaverpių, sausųjų pašarų, apynių, cukrinių runkelių,
 cukranendrių ir cikorijų, vaisių ir daržovių, trumpos rotacijos želdinių.
 2. Susietoji parama gali būti
 teikiama tik tiems valstybės narės sektoriams arba regionams, kuriuose taikant
 konkrečius ūkininkavimo būdus arba kurių konkrečiuose žemės ūkio sektoriuose,
 ypač svarbiuose dėl ekonominių ir (arba) socialinių, ir (arba) aplinkosaugos
 priežasčių, patiriama tam tikrų sunkumų.
 3. Nukrypstant nuo 2 dalies,
 susietoji parama taip pat gali būti teikiama ūkininkams, kurie 2013 m.
 gruodžio 31 d. turi teises į išmokas, jiems suteiktas pagal Reglamento
 (EB) Nr. 1782/2003 III antraštinės dalies 3 skyriaus 2 skirsnį bei 71m
 straipsnį ir pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 60 straipsnį ir 65
 straipsnio ketvirtą pastraipą, ir kurie neturi reikalavimus atitinkančių
 hektarų, kad galėtų pasinaudoti teisėmis į išmokas pagal bazinės išmokos
 schemą, kaip nurodyta šio reglamento III antraštinės dalies 1 skyriuje.
 4. Susietoji parama gali būti
 skiriama tiek, kiek reikia siekiant atitinkamuose regionuose paskatinti
 išlaikyti dabartinį gamybos lygį.
 5. Susietoji parama išmokama
 kasmet, laikantis nustatytų kiekybinių apribojimų ir atsižvelgiant į nustatytus
 plotus ir derlių arba į nustatytą gyvulių skaičių.
 6. Bet kokia pagal šį straipsnį
 teikiama susietoji parama turi derėti su kitomis Sąjungos priemonėmis ir
 politikos sritimis.
 7. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
 a) šiame skyriuje
 nurodytos paramos teikimo sąlygomis,
 b) suderinamumo su
 kitomis Sąjungos priemonėmis ir paramos sumavimo taisyklėmis.
 39 straipsnis
 Finansinės nuostatos
 1. Savanoriškai susietajai
 paramai finansuoti valstybės narės iki metų, einančių prieš pirmuosius tokios
 paramos įgyvendinimo metus, rugpjūčio 1 d. gali nuspręsti panaudoti iki
 5 % II priede nustatytos savo metinės nacionalinės viršutinės ribos.
 2. Nukrypdamos nuo 1 dalies,
 valstybės narės gali nuspręsti panaudoti iki 10 % II priede nustatytos metinės
 nacionalinės viršutinės ribos, jei:
 a) iki 2013 m. gruodžio 31 d. jos
 taikė vienkartinės išmokos už plotus schemą, nustatytą Reglamento (EB)
 Nr. 73/2009 V antraštinėje dalyje, arba finansavo priemones pagal to
 reglamento 111 straipsnį, arba joms taikoma nukrypti leidžianti nuostata,
 numatyta 69 straipsnio 5 dalyje arba Maltos atveju– to reglamento 69
 straipsnio 1 dalyje, ir (arba)
 b) jos bent vienerius 2010–2013 m.
 laikotarpio metus Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinės dalies 2
 skyriaus 2 skirsnyje nustatytoms priemonėms, to reglamento 68 straipsnio 1
 dalies a punkto i–iv papunkčiuose ir 1 dalies b ir e punktuose numatytai
 paramai arba to reglamento IV antraštinės dalies 1 skyriaus, išskyrus 6
 skirsnį, priemonėms finansuoti skyrė daugiau kaip 5 % tiesioginėms
 išmokoms, numatytoms Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse
 dalyse, išskyrus IV antraštinės dalies 1 skyriaus 6 skirsnį, turimų lėšų sumos.
 3. Nukrypdamos nuo 2 dalies,
 valstybės narės, kurios bent vienerius 2010–2013 m. laikotarpio metus
 Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinės dalies 2 skyriaus 2 skirsnyje
 nustatytoms priemonėms, to reglamento 68 straipsnio 1 dalies a punkto i–iv
 papunkčiuose ir 1 dalies b ir e punktuose numatytai paramai arba to reglamento
 IV antraštinės dalies 1 skyriaus, išskyrus 6 skirsnį, priemonėms finansuoti
 skyrė daugiau kaip 10 % tiesioginėms išmokoms, numatytoms Reglamento (EB)
 Nr. 73/2009 III, IV ir V antraštinėse dalyse, išskyrus IV antraštinės
 dalies 1 skyriaus 6 skirsnį, turimų lėšų sumos, gavusios Komisijos patvirtinimą
 pagal 41 straipsnį, gali nuspręsti panaudoti daugiau kaip 10 % II priede
 nustatytos metinės nacionalinės viršutinės ribos.
 4. Iki 2016 m. rugpjūčio
 1 d. valstybės narės, vadovaudamosi 1, 2 ir 3 dalimis, gali peržiūrėti
 savo sprendimą ir nuspręsti nuo 2017 m.:
 a) padidinti pagal 1 ir
 2 dalis nustatytą procentinį dydį, atsižvelgdamos, jei taikoma, į tose dalyse
 nustatytas ribas ir, jei reikia, pakeisti paramos teikimo sąlygas;
 b) sumažinti susietajai
 paramai finansuoti naudojamą procentinę dalį ir, jei reikia, pakeisti tos
 paramos teikimo sąlygas;
 c) nustoti teikti
 paramą pagal šį skyrių.
 5. Remdamasi kiekvienos
 valstybės narės pagal 1–4 dalis priimtu sprendimu dėl naudotinos nacionalinių
 viršutinių ribų dalies, Komisija įgyvendinimo aktais kasmet nustato atitinkamą
 paramos viršutinę ribą. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 40 straipsnis
 Pranešimas
 1. Apie 39 straipsnyje nurodytus
 sprendimus Komisijai pranešama iki tame straipsnyje nurodytos datos; išskyrus
 39 straipsnio 4 dalies c punkte nurodytą sprendimą, pranešime pateikiama
 informacija apie regionus, kuriems skiriama parama, pasirinktus ūkininkavimo
 būdus arba sektorius ir teiktinos paramos dydį.
 2. Be to, pranešime apie 39
 straipsnio 2 ir 3 dalyse arba, jei taikoma, 39 straipsnio 4 dalies a punkte
 nurodytus sprendimus išsamiai aprašoma konkreti regiono, kuriam skiriama
 parama, padėtis ir konkretūs ūkininkavimo būdų ypatumai arba konkretūs žemės
 ūkio sektoriai, dėl kurių 39 straipsnio 1 dalyje nurodyto procentinio dydžio
 neužtenka, kad būtų pašalinti 38 straipsnio 2 dalyje nurodyti sunkumai, ir
 kuriais grindžiama didesnė parama.
 41 straipsnis
 Komisijos
 patvirtinimas
 1. Komisija įgyvendinimo aktais
 tvirtina 39 straipsnio 3 dalyje arba, jei taikoma, 39 straipsnio 4 dalies a
 punkte nurodytą sprendimą, jei įrodomas vienas iš šių regiono arba sektoriaus
 poreikių:
 a) dėl pasirinkimo
 galimybių stygiaus atsiradęs poreikis užtikrinti tam tikrą konkrečios
 produkcijos lygį ir sumažinti gamybos atsisakymo ir dėl to kylančių socialinių
 ir (arba) aplinkos problemų pavojų,
 b) poreikis užtikrinti
 pastovų tiekimą vietos gamybos pramonei ir taip išvengti neigiamų socialinių ir
 ekonominių bet kokio su tuo susijusio restruktūrizavimo pasekmių,
 c) poreikis kompensuoti
 konkretaus sektoriaus ūkininkams kylančius sunkumus, kuriuos lemia nuolatiniai
 susijusios rinkos sutrikimai;
 d) poreikis įsikišti,
 jei laikoma, kad bet kokios kitos paramos, kuria būtų galima pasinaudoti pagal
 šį reglamentą, Reglamentą (ES) Nr. [...] [RDR] arba bet kokią patvirtintą
 valstybės pagalbos schemą, neužtenka a, b ir a punktuose nurodytiems poreikiams
 patenkinti.
 2. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima 1 dalyje nurodytų sprendimų vertinimo ir tvirtinimo tvarkos taisykles. Minėti
 įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 nagrinėjimo procedūrą.
 2 SKYRIUS
 Specialioji išmoka už medvilnę
 42 straipsnis
 Taikymo sritis
 Pagalba ūkininkams,
 auginantiems medvilnę, kurios KN kodas 5201 00, teikiama šiame skyriuje
 nustatytomis sąlygomis („specialioji išmoka už medvilnę“).
 43 straipsnis
 Atitiktis išmokos skyrimo reikalavimams
 1. Specialioji išmoka už
 medvilnę skiriama už reikalavimus atitinkančio medvilnės ploto hektarą. Reikalavimus
 atitinkantis plotas turi būti žemės ūkio paskirties žemėje, kurioje valstybė
 narė leidžia auginti medvilnę, turi būti apsėtas leidžiamų rūšių medvilne, o
 derlius jame turi būti faktiškai nuimamas įprastomis auginimo sąlygomis.
 Specialioji išmoka už medvilnę išmokama už geros
 ir tinkamos prekinės kokybės medvilnę.
 2. Valstybės narės tvirtina 1
 dalyje nurodytą žemę ir medvilnės rūšis laikydamosi pagal 3 dalį patvirtintinų
 taisyklių ir sąlygų.
 3. Siekiant užtikrinti
 veiksmingą specialiosios išmokos už medvilnę valdymą, Komisija įgaliojama pagal
 55 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su žemės ir medvilnės
 rūšių tvirtinimo, susijusio su specialiosios išmokos už medvilnę skyrimu,
 taisyklėmis ir sąlygomis.
 4. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima leidimų suteikimo ir gamintojų, susijusių su šiuo leidimu, informavimo
 tvarkos taisykles. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 44 straipsnis
 Baziniai plotai, derlingumo nustatytieji dydžiai ir referencinės sumos
 1. Nustatomi tokie nacionaliniai
 baziniai plotai:
 –
 Bulgarija – 3 342 ha,
 –
 Graikija – 250 000 ha,
 –
 Ispanija – 48 000 ha,
 –
 Portugalija – 360 ha.
 2. Nustatomi tokie ataskaitinio
 laikotarpio derlingumo nustatytieji dydžiai:
 –
 Bulgarija – 1,2 tonos vienam hektarui,
 –
 Graikija – 3,2 tonos vienam hektarui,
 –
 Ispanija – 3,5 tonos vienam hektarui,
 –
 Portugalija – 2,2 tonos vienam hektarui.
 3. Specialiosios išmokos už
 reikalavimus atitinkančio ploto hektarą suma nustatoma 2 dalyje nustatytą
 derlingumo dydį padauginant iš šių referencinių sumų:
 –
 Bulgarija – 523,02 EUR – 2014 m.,
 588,06 EUR – 2015 m. ir 661,79 EUR – 2016 m. ir vėliau,
 –
 Graikija – 238,86 EUR,
 –
 Ispanija – 369,33 EUR,
 –
 Portugalija – 232,57 EUR.
 4. Jei atitinkamoje valstybėje
 narėje reikalavimus atitinkantis medvilnės plotas atitinkamais metais viršija 1
 dalyje nustatytą bazinį plotą, tai valstybei narei 3 dalyje nustatyta suma
 sumažinama proporcingai bazinio ploto perviršiui.
 5. Siekiant sudaryti sąlygas
 taikyti specialiąją išmoką už medvilnę, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
 deleguotuosius aktus, susijusius su taisyklėmis dėl specialiosios išmokos už
 medvilnę skyrimo sąlygų, atitikties išmokos skyrimo reikalavimais ir
 agronominiais metodais.
 6. Komisija įgyvendinimo aktais
 gali numatyti 4 dalyje numatyto mažinimo apskaičiavimo taisykles. Minėti
 įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 nagrinėjimo procedūrą.
 45 straipsnis
 Patvirtintos tarpšakinės organizacijos
 1. Šiame skyriuje „patvirtinta
 tarpšakinė organizacija“ – juridinis asmuo, kurį sudaro medvilnę auginantys
 ūkininkai ir bent viena medvilnės valymo įmonė ir kuris vykdo tokią veiklą:
 a) padeda geriau
 koordinuoti medvilnės pateikimą rinkai, visų pirma moksliniais ir rinkos
 tyrimais,
 b) rengia Sąjungos
 taisykles atitinkančias tipines sutarčių formas,
 c) orientuoja gamybą į
 tokius produktus, kurie geriau pritaikyti prie rinkos ir poreikių vartotojų,
 visų pirma kokybės ir vartotojų apsaugos požiūriu,
 d) atnaujina produktų
 kokybės gerinimo metodus ir priemones,
 e) pasinaudodamas
 kokybės sertifikavimo schemomis kuria rinkodaros strategijas medvilnės
 naudojimui skatinti.
 2. Valstybė narė, kurios
 teritorijoje įsisteigusios medvilnės valymo įmonės, tvirtina tarpšakines
 organizacijas, kurios atitinka pagal 3 dalį nustatytinus kriterijus.
 3. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
 a) tarpšakinių
 organizacijų tvirtinimo kriterijais,
 b) įpareigojimais
 gamintojams,
 c) taisyklėmis,
 taikomomis tais atvejais, kai patvirtinta tarpšakinė organizacija nesilaiko
 minėtų kriterijų.
 46 straipsnis
 Išmokos skyrimas
 1. Specialioji išmoka už
 medvilnę ūkininkams skiriama 44 straipsnyje nustatytomis sąlygomis už
 reikalavimus atitinkantį hektarą.
 2. Ūkininkams, kurie yra
 patvirtintos tarpšakinės organizacijos nariai, specialioji išmoka už medvilnę
 skiriama už reikalavimus atitinkantį hektarą, esantį 44 straipsnio 1 dalyje
 nustatytame baziniame plote, išmokos sumą padidinant 2 EUR.
 V ANTRAŠTINĖ DALIS
 Smulkiųjų ūkininkų schema
 47 straipsnis
 Bendrosios
 taisyklės
 1. Ūkininkai, turintys
 2014 m. jiems pagal 21 straipsnį skirtas teises į išmokas ir tenkinantys
 būtiniausius 10 straipsnio 1 dalyje numatytus reikalavimus, gali pasirinkti
 šioje antraštinėje dalyje nustatytomis sąlygomis dalyvauti supaprastintoje
 schemoje (toliau – smulkiųjų ūkininkų schema).
 2. Pagal smulkiųjų ūkininkų
 schemą skiriamos išmokos pakeičia pagal III ir IV antraštines dalis teiktinas
 išmokas.
 3. Smulkiųjų ūkininkų schemoje
 dalyvaujantys ūkininkai atleidžiami nuo reikalavimo vykdyti III antraštinės
 dalies 2 skyriuje numatytą žemės ūkio veiklą.
 4. Valstybės
 narės užtikrina, kad išmokos nebūtų skiriamos ūkininkams, jei nustatoma, kad
 nuo Komisijos pateikto šio reglamento pasiūlymo paskelbimo dienos jie padalija
 savo valdą vien tik siekdami pasinaudoti smulkiųjų ūkininkų schema. Tai taikoma
 ir ūkininkams, kurių valda yra šio padalijimo pasekmė.
 48 straipsnis
 Dalyvavimas
 Smulkiųjų
 ūkininkų schemoje norintys dalyvauti ūkininkai paraišką pateikia iki
 2014 m. spalio 15 d.
 Ūkininkai,
 nepateikę paraiškos dalyvauti smulkiųjų ūkininkų schemoje iki 2014 m.
 spalio 15 d., nusprendę joje nebedalyvauti po minėtos datos arba atrinkti
 paramai gauti pagal Reglamento (ES) Nr. [...] [RDR] 20 straipsnio 1 dalies
 c punktą, nebetenka teisės dalyvauti toje schemoje.
 49 straipsnis
 Išmokos suma
 1.
 Valstybės narės, atsižvelgdamos į 2 ir 3 dalis,
 nustato vieną iš šių metinės išmokos pagal smulkiųjų ūkininkų schemą sumų:
 a) sumą, neviršijančią
 15 % nacionalinio vienam paramos gavėjui tenkančios išmokos vidurkio,
 b) sumą, kuri gaunama
 nacionalinį išmokos už hektarą vidurkį padauginus iš skaitmens, kuris atitinka
 hektarų skaičių, tačiau yra ne didesnis kaip trys.
 Pirmos pastraipos a punkte nurodytą nacionalinį
 vidurkį valstybės narės nustato vadovaudamosi II priede
 2019 kalendoriniams metams nustatyta nacionaline viršutine riba ir
 ūkininkų, įgijusių teises į išmokas pagal 21 straipsnio 1 dalį, skaičiumi.
 Pirmos pastraipos b punkte nurodytą nacionalinį
 vidurkį valstybės narės nustato vadovaudamosi II priede
 2019 kalendoriniams metams nustatyta nacionaline viršutine riba ir
 reikalavimus atitinkančių hektarų, deklaruotų pagal 26 straipsnį 2014 m.,
 skaičių.
 2.
 1 dalyje nurodyta suma neturi būti mažesnė kaip
 500 EUR ir ne didesnė kaip 1 000 EUR. Nepažeidžiant 51
 straipsnio 1 dalies, jei taikant 1 dalį gaunama mažesnė kaip 500 EUR arba
 didesnė kaip 1 000 EUR suma, ji padidinama suapvalinant iki
 mažiausios sumos arba atitinkamai sumažinama suapvalinant iki didžiausios
 sumos.
 3.
 Nukrypstant nuo 2 dalies, Kipre ir Maltoje gali
 būti nustatyta mažesnė kaip 500 EUR, bet ne mažesnė kaip 200 EUR 1
 dalyje nurodytos sumos vertė.
 50 straipsnis
 Specialiosios
 sąlygos
 1.
 Smulkiųjų ūkininkų schemoje dalyvaujantys
 ūkininkai:
 a) išlaiko bent turimų teisių į išmokas
 skaičių atitinkantį hektarų skaičių,
 b) tenkina 10 straipsnio 1 dalies b punkte
 numatytus būtiniausius reikalavimus.
 2.
 Teisės į išmokas, kuriomis smulkiųjų ūkininkų
 schemoje dalyvaujantis ūkininkas pagal 25 ir 26 straipsnius pasinaudoja
 2014 m., ūkininko dalyvavimo toje schemoje laikotarpiu laikomos
 panaudotomis teisėmis į išmokas.
 Toje schemoje dalyvaujančio ūkininko turimos
 teisės į išmokas nelaikomos nepanaudotomis teisėmis į išmokas, kurias reikėtų
 grąžinti į nacionalinį rezervą, kaip numatyta 24 straipsnio 1 dalies b punkte.
 3.
 Nukrypstant nuo 27 straipsnio, smulkiųjų ūkininkų
 schemoje dalyvaujančių ūkininkų turimos teisės į išmokas nėra perduodamos,
 išskyrus paveldėjimo ar numatomo paveldėjimo atveju.
 Ūkininkai, kurie teises į išmokas paveldėjimo arba
 numatomo paveldėjimo būdu gauna iš smulkiųjų ūkininkų schemoje dalyvaujančio
 ūkininko, turi teisę dalyvauti toje schemoje, jei jie atitinka naudojimosi
 bazinės išmokos schema reikalavimus ir paveldi visas ūkininko, iš kurio jie
 gauna teises į išmokas, turimas teises į išmokas.
 4.
 Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti
 deleguotuosius aktus, susijusius su dalyvavimo schemoje sąlygomis tuo atveju,
 kai pasikeičia dalyvaujančio ūkininko situacija.
 51 straipsnis
 Finansinės
 nuostatos
 1.
 Siekdamos finansuoti šioje antraštinėje dalyje
 nurodytą išmoką, valstybės narės iš bendros atitinkamoms išmokoms turimos sumos
 atima sumą, atitinkančią sumą, kurią smulkieji ūkininkai turėtų teisę gauti
 kaip III antraštinės dalis 1 skyriuje nurodytą bazinę išmoką, kaip III
 antraštinės dalies 2 skyriuje nurodytą išmoką už klimatui ir aplikai naudingą žemės
 ūkio veiklą, ir, jei taikoma, kaip III antraštinės dalies 3 skyriuje nurodytą
 išmoką už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, III antraštinės dalies 4
 skyriuje nurodytą išmoką jauniesiems ūkininkams ir IV antraštinėje dalyje
 nurodytą susietąją paramą.
 Visų išmokų, kurios turi būti skiriamos pagal
 smulkiųjų ūkininkų schemą, sumos ir bendros pagal pirmą pastraipą finansuojamos
 sumos skirtumas padengiamas visoms pagal 25 straipsnį skirtinoms išmokoms
 taikant linijinį mažinimą.
 Veiksniai, kuriais
 remiantis nustatomos pirmoje pastraipoje nurodytos sumos, turi išlikti nepakitę
 visą ūkininko dalyvavimo schemoje laikotarpį.
 2.
 Jei bendra pagal smulkiųjų ūkininkų schemą skirtinų
 išmokų suma sudaro daugiau kaip 10 % II priede nustatytos metinės
 nacionalinės viršutinės ribos, valstybės narės, siekdamos laikytis to
 procentinio dydžio, pagal šią antraštinę dalį mokėtinoms sumoms taiko linijinį
 mažinimą.
 VI
 ANTRAŠTINĖ DALIS
 Nacionalinės medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos
 52 straipsnis
 Metinio
 biudžeto naudojimas restruktūrizavimo programoms
 1. Valstybėms narėms, kurios
 taiko Reglamento (EB) Nr. 637/2008 4 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą,
 pagal to reglamento 5 straipsnio 1 dalį turimas atitinkamas metinis biudžetas
 nuo 2014 m. sausio 1 d. pervedamas kaip papildomos Sąjungos lėšos
 priemonėms pagal kaimo plėtros programas, kurios finansuojamos pagal Reglamentą
 (ES) Nr. [...] [RDR].
 2. Valstybių narių, kurios taiko
 Reglamento (EB) Nr. 637/2008 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą,
 metinis biudžetas, nurodytas to reglamento 5 straipsnio 1 dalyje, nuo
 2017 m. sausio 1 d. įtraukiamas į šio reglamento II priede nustatytą
 nacionalinę viršutinę ribą.
 VII ANTRAŠTINĖ DALIS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 1 SKYRIUS
 Pranešimai ir ekstremalioji situacija
 53 straipsnis
 Pranešimo
 reikalavimai
 1. Komisija įgaliojama pagal 55
 straipsnį priimti deleguotuosius aktus dėl būtinų priemonių, susijusių su
 valstybių narių pranešimais, kurie būtini norint taikyti šį reglamentą arba
 atlikti su tiesioginėmis išmokomis susijusias patikras, kontrolę, stebėseną,
 vertinimą ir auditą , taip pat įgyvendinti tarptautinius susitarimus, įskaitant
 tuose susitarimuose nustatytus pranešimo reikalavimus. Šiuo
 atveju ji atsižvelgia į duomenų poreikius ir galimų duomenų šaltinių sinergiją.
 Gauta informacija prireikus gali būti perduodama
 tarptautinėms organizacijoms ir trečiųjų valstybių kompetentingoms
 institucijoms arba joms gali būti suteiktos galimybės su ta informacija
 susipažinti, taip pat informacija gali būti viešai skelbiama su sąlyga, kad bus
 užtikrinta asmens duomenų apsauga ir teisėtas įmonių interesas apsaugoti savo
 verslo paslaptis.
 2. Atsižvelgiant į poreikį 1
 dalyje nurodytus pranešimus teikti greitai, veiksmingai, tiksliai ir
 ekonomiškai, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius
 aktus, kuriuose nustatytų:
 a) praneštinos informacijos pobūdį ir rūšį,
 b) pranešimo būdus,
 c) taisykles, susijusias su prieigos prie
 informacijos arba informacijos sistemų, kuriomis leidžiama naudotis, teisėmis,
 d) informacijos skelbimo sąlygas ir būdus.
 3. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima:
 a) informacijos, kuri būtina šiam
 straipsniui taikyti, teikimo taisykles,
 b) praneštinos informacijos tvarkymo tvarką
 ir su pranešimų turiniu, forma, pateikimo laiku, dažnumu ir galutiniais
 terminais susijusias taisykles,
 c) informacijos ir dokumentų perdavimo ar
 galimybių su jais susipažinti suteikimo valstybėms narėms, tarptautinėms
 organizacijoms, trečiųjų valstybių kompetentingoms institucijoms arba
 visuomenei tvarką, jei užtikrinama asmens duomenų ir teisėto ūkininkų ir įmonių
 intereso apsaugoti savo verslo paslaptis apsauga.
 Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal
 56 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 54 straipsnis
 Konkrečioms
 problemoms spręsti skirtos priemonės
 1. Komisija įgyvendinimo aktais
 priima priemones, kurios yra būtinos ir pateisinamos ekstremaliosios situacijos
 atveju siekiant išspręsti konkrečias problemas. Tokiomis priemonėmis galima
 nukrypti nuo šio reglamento nuostatų, tačiau tik tiek ir tokiam laikui, kiek
 tikrai būtina. Minėti įgyvendinimo aktai priimami pagal 56 straipsnio
 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.
 2. Kai
 tai būtina dėl tinkamai pagrįstų neišvengiamų skubos priežasčių, susijusių su 1
 dalyje nurodytomis priemonėmis, Komisija pagal 56 straipsnio 3 dalyje nurodytą
 procedūrą priima nedelsiant taikomus įgyvendinimo aktus.
 2 SKYRIUS
 Įgaliojimų suteikimas ir įgyvendinimo nuostatos
 55 straipsnis
 Įgaliojimų vykdymas
 1. Įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami laikantis šiame straipsnyje nustatytų
 sąlygų.
 2. Šiame reglamente nurodyti
 deleguotieji įgaliojimai suteikiami Komisijai neribotam laikui nuo šio
 reglamento įsigaliojimo dienos.
 3. Europos Parlamentas arba
 Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti šiame reglamente nurodytus deleguotuosius įgaliojimus.
 Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti
 deleguotieji įgaliojimai. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę sprendime nurodytą dieną. Jis
 neturi poveikio jau įsigaliojusių deleguotųjų aktų galiojimui.
 4. Priėmusi deleguotąjį aktą,
 Komisija apie jį vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
 5. Pagal šį reglamentą priimtas
 deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei Europos Parlamentas arba
 Taryba per 2 mėnesius nuo pranešimo apie tą aktą Europos Parlamentui ir Tarybai
 nepareiškia prieštaravimo arba jei nesibaigus tam laikotarpiui ir Europos
 Parlamentas, ir Taryba informavo Komisiją apie neprieštaravimą. Europos
 Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas 2 mėnesiais.
 56 straipsnis
 Komiteto
 procedūra
 1. Komisijai padeda komitetas,
 vadinamas Tiesioginių išmokų komitetu. Tas komitetas yra komitetas, kaip
 apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
 2. Jei daroma nuoroda į šią dalį,
 taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
 3. Jei
 daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8
 straipsnis kartu su to reglamento 5 straipsniu.
 3 SKYRIUS
 Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
 57 straipsnis
 Panaikinimas
 1. Reglamentas (EB) Nr. 637/2008
 panaikinamas.
 Tačiau valstybėse narėse, kurios pasirinko to
 reglamento 4 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatytą galimybę, jis ir
 toliau taikomas iki 2017 m. gruodžio 31 d.
 2. Reglamentas
 (EB) Nr. 73/2009 panaikinamas.
 Nepažeidžiant 3 dalies,
 nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir
 skaitomos pagal VII priede pateiktą atitikmenų lentelę.
 3. Šiame reglamente daromos nuorodos į
 reglamentus (EB) Nr. 73/2009 ir (EB) Nr. 1782/2003 laikomos
 nuorodomis į tuos reglamentus – tokios redakcijos, kokia buvo iki jų
 panaikinimo.
 58 straipsnis
 Pereinamojo laikotarpio taisyklės
 Siekiant užtikrinti sklandų perėjimą nuo
 Reglamente (EB) Nr. 73/2009 numatytos tvarkos prie šiame reglamente nustatytos
 tvarkos taikymo, Komisija įgaliojama pagal 55 straipsnį priimti deleguotuosius
 aktus, susijusius su būtinomis priemonėmis įgytoms ūkininkų teisėms ir
 teisėtiems lūkesčiams apsaugoti.
 59 straipsnis
 Įsigaliojimas
 ir taikymas
 Šis reglamentas įsigalioja [septintą] dieną po
 jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
 Tačiau 14 straipsnis, 20 straipsnio 5 dalis,
 22 straipsnio 6 dalis, 35 straipsnio 1 dalis, 37 straipsnio 1 dalis ir 39
 straipsnis taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
 Šis reglamentas yra privalomas visas
 ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 Pirmininkas Pirmininkas
 I PRIEDAS
 Paramos schemų sąrašas
 Sektorius || Teisinis pagrindas || Pastabos
 Bazinė išmoka || Šio reglamento III antraštinės dalies 1 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka ūkininkams, vykdantiems klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą || Šio reglamento III antraštinės dalies 2 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka ūkininkams, vykdantiems veiklą vietovėse, kuriose esama specifinių gamtinių kliūčių || Šio reglamento III antraštinės dalies 3 skyrius || Atsietoji išmoka
 Išmoka jauniesiems ūkininkams || Šio reglamento III antraštinės dalies 4 skyrius || Atsietoji išmoka
 Savanoriška susietoji parama || Šio reglamento IV antraštinės dalies 1 skyrius ||
 Medvilnė || Šio reglamento IV antraštinės dalies 2 skyrius || Išmoka už plotus
 Išmoka smulkiesiems ūkininkams || Šio reglamento V antraštinė dalis || Atsietoji išmoka
 POSEI || Reglamento (EB) Nr. 247/2006 III antraštinė dalis || Tiesioginės išmokos pagal programose nustatytas priemones
 Egėjo jūros salos || Reglamento (EB) Nr. 1405/2006 III skyrius || Tiesioginės išmokos pagal programose nustatytas priemones
 II PRIEDAS
 6 straipsnyje nurodytos nacionalinės viršutinės ribos
 || || || || || || (tūkst. EUR)
 Kalendoriniai metai || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. ir vėlesni metai
 Belgija || 553 521 || 544 065 || 534 632 || 525 205 || 525 205 || 525 205
 Bulgarija || 655 661 || 737 164 || 810 525 || 812 106 || 812 106 || 812 106
 Čekija || 892 698 || 891 875 || 891 059 || 890 229 || 890 229 || 890 229
 Danija || 942 931 || 931 719 || 920 534 || 909 353 || 909 353 || 909 353
 Vokietija || 5 275 876 || 5 236 176 || 5 196 585 || 5 156 970 || 5 156 970 || 5 156 970
 Estija || 108 781 || 117 453 || 126 110 || 134 749 || 134 749 || 134 749
 Airija || 1 240 652 || 1 239 027 || 1 237 413 || 1 235 779 || 1 235 779 || 1 235 779
 Graikija || 2 099 920 || 2 071 481 || 2 043 111 || 2 014 751 || 2 014 751 || 2 014 751
 Ispanija || 4 934 910 || 4 950 726 || 4 966 546 || 4 988 380 || 4 988 380 || 4 988 380
 Prancūzija || 7 732 611 || 7 694 854 || 7 657 219 || 7 619 511 || 7 619 511 || 7 619 511
 Italija || 4 023 865 || 3 963 007 || 3 902 289 || 3 841 609 || 3 841 609 || 3 841 609
 Kipras || 52 273 || 51 611 || 50 950 || 50 290 || 50 290 || 50 290
 Latvija || 163 261 || 181 594 || 199 895 || 218 159 || 218 159 || 218 159
 Lietuva || 396 499 || 417 127 || 437 720 || 458 267 || 458 267 || 458 267
 Liuksemburgas || 34 313 || 34 250 || 34 187 || 34 123 || 34 123 || 34 123
 Vengrija || 1 298 104 || 1 296 907 || 1 295 721 || 1 294 513 || 1 294 513 || 1 294 513
 Malta || 5 316 || 5 183 || 5 050 || 4 917 || 4 917 || 4 917
 Nyderlandai || 806 975 || 792 131 || 777 320 || 762 521 || 762 521 || 762 521
 Austrija || 707 503 || 706 850 || 706 204 || 705 546 || 705 546 || 705 546
 Lenkija || 3 038 969 || 3 066 519 || 3 094 039 || 3 121 451 || 3 121 451 || 3 121 451
 Portugalija || 573 046 || 585 655 || 598 245 || 610 800 || 610 800 || 610 800
 Rumunija || 1 472 005 || 1 692 450 || 1 895 075 || 1 939 357 || 1 939 357 || 1 939 357
 Slovėnija || 141 585 || 140 420 || 139 258 || 138 096 || 138 096 || 138 096
 Slovakija || 386 744 || 391 862 || 396 973 || 402 067 || 402 067 || 402 067
 Suomija || 533 932 || 534 315 || 534 700 || 535 075 || 535 075 || 535 075
 Švedija || 710 853 || 711 798 || 712 747 || 713 681 || 713 681 || 713 681
 Jungtinė Karalystė || 3 624 384 || 3 637 210 || 3 650 038 || 3 662 774 || 3 662 774 || 3 662 774
 III PRIEDAS
 7 straipsnyje nurodytos grynosios viršutinės ribos
 || || || || || || (mln. EUR)
 Kalendoriniai metai || 2014 m. || 2015 m. || 2016 m. || 2017 m. || 2018 m. || 2019 m. ir vėlesni metai
 Belgija || 553,5 || 544,1 || 534,6 || 525,2 || 525,2 || 525,2
 Bulgarija || 656,2 || 733,6 || 799,7 || 801,2 || 801,2 || 801,2
 Čekija || 892,5 || 891,7 || 890,9 || 890,0 || 890,0 || 890,0
 Danija || 942,8 || 931,6 || 920,4 || 909,3 || 909,3 || 909,3
 Vokietija || 5 275,3 || 5 235,6 || 5 196,1 || 5 156,5 || 5 156,5 || 5 156,5
 Estija || 108,8 || 117,5 || 126,1 || 134,7 || 134,7 || 134,7
 Airija || 1 240,7 || 1 239,0 || 1 237,4 || 1 235,8 || 1 235,8 || 1 235,8
 Graikija || 2 253,2 || 2 226,5 || 2 199,8 || 2 173,1 || 2 173,1 || 2 173,1
 Ispanija || 4 978,9 || 4 994,4 || 5 010,0 || 5 031,4 || 5 031,4 || 5 031,4
 Prancūzija || 7 732,6 || 7 694,9 || 7 657,2 || 7 619,5 || 7 619,5 || 7 619,5
 Italija || 4 023,6 || 3 962,8 || 3 902,1 || 3 841,4 || 3 841,4 || 3 841,4
 Kipras || 52,3 || 51,6 || 51,0 || 50,3 || 50,3 || 50,3
 Latvija || 163,3 || 181,6 || 199,9 || 218,2 || 218,2 || 218,2
 Lietuva || 396,5 || 417,0 || 437,6 || 458,1 || 458,1 || 458,1
 Liuksemburgas || 34,3 || 34,2 || 34,2 || 34,1 || 34,1 || 34,1
 Vengrija || 1 289,2 || 1 288,0 || 1 286,8 || 1 285,7 || 1 285,7 || 1 285,7
 Malta || 5,3 || 5,2 || 5,0 || 4,9 || 4,9 || 4,9
 Nyderlandai || 807,0 || 792,1 || 777,3 || 762,5 || 762,5 || 762,5
 Austrija || 707,5 || 706,9 || 706,2 || 705,5 || 705,5 || 705,5
 Lenkija || 3 038,9 || 3 066,4 || 3 093,9 || 3 121,4 || 3 121,4 || 3 121,4
 Portugalija || 573,2 || 585,8 || 598,4 || 611,0 || 611,0 || 611,0
 Rumunija || 1 468,0 || 1 684,0 || 1 880,9 || 1 924,0 || 1 924,0 || 1 924,0
 Slovėnija || 141,6 || 140,4 || 139,3 || 138,1 || 138,1 || 138,1
 Slovakija || 384,4 || 389,5 || 394,5 || 399,4 || 399,4 || 399,4
 Suomija || 533,9 || 534,3 || 534,7 || 535,1 || 535,1 || 535,1
 Švedija || 710,9 || 711,8 || 712,7 || 713,7 || 713,7 || 713,7
 Jungtinė Karalystė || 3 534,9 || 3 547,1 || 3 559,2 || 3 571,3 || 3 571,3 || 3 571,3
 IV PRIEDAS
 Pagal 10 straipsnio 1
 dalį taikytini koeficientai
 Valstybė narė || Ribinės vertės, išreikštos eurais, ribos (10 straipsnio 1 dalies a punktas) || Ribinės vertės, išreikštos hektarais, ribos (10 straipsnio 1 dalies b punktas)
 Belgija || 400 || 2
 Bulgarija || 200 || 0,5
 Čekija || 200 || 5
 Danija || 300 || 5
 Vokietija || 300 || 4
 Estija || 100 || 3
 Airija || 200 || 3
 Graikija || 400 || 0,4
 Ispanija || 300 || 2
 Prancūzija || 300 || 4
 Italija || 400 || 0,5
 Kipras || 300 || 0,3
 Latvija || 100 || 1
 Lietuva || 100 || 1
 Liuksemburgas || 300 || 4
 Vengrija || 200 || 0,3
 Malta || 500 || 0,1
 Nyderlandai || 500 || 2
 Austrija || 200 || 2
 Lenkija || 200 || 0,5
 Portugalija || 200 || 0,3
 Rumunija || 200 || 0,3
 Slovėnija || 300 || 0,3
 Slovakija || 200 || 2
 Suomija || 200 || 3
 Švedija || 200 || 4
 Jungtinė Karalystė || 200 || 5
 V PRIEDAS
 Bulgarijai ir Rumunijai
 taikomos finansinės nuostatos, nurodytos 16 ir 17 straipsniuose
 A. Sumos,
 kuriomis remiantis būtų apskaičiuojamos 16 straipsnyje nurodytos išmokoms
 taikomos nacionalinės viršutinės ribos:
 (tūkst.
 EUR)
 || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 805 847 || 808 188
 Rumunija || 1 802 977 || 1 849 068
 B. Bendra 17
 straipsnio 2 dalyje nurodytų nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis
 papildoma pagal bazinės išmokos schemą skiriama išmoka, suma:
 (tūkst.
 EUR)
 || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 150 186 || 71 024
 Rumunija || 330 971 || 156 618
 C. Bendra 17
 straipsnio 3 dalyje nurodytų nacionalinių tiesioginių išmokų, kuriomis
 papildoma specialioji išmoka už medvilnę, suma:
 (EUR)
 || 2014 m. || 2015 m.
 Bulgarija || 556 523 || 295 687
 VI PRIEDAS
 Vidutinis žemės ūkio
 valdos dydis, taikytinas pagal 36 straipsnio 5 dalį
 Valstybė narė || Vidutinis žemės ūkio valdos dydis (hektarais)
 Belgija || 29
 Bulgarija || 6
 Čekija || 89
 Danija || 60
 Vokietija || 46
 Estija || 39
 Airija || 32
 Graikija || 5
 Ispanija || 24
 Prancūzija || 52
 Italija || 8
 Kipras || 4
 Latvija || 16
 Lietuva || 12
 Liuksemburgas || 57
 Vengrija || 7
 Malta || 1
 Nyderlandai || 25
 Austrija || 19
 Lenkija || 6
 Portugalija || 13
 Rumunija || 3
 Slovėnija || 6
 Slovakija || 28
 Suomija || 34
 Švedija || 43
 Jungtinė Karalystė || 54
 VII PRIEDAS
 ATITIKMENŲ LENTELĖ
 Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. [...] [HZR]
 1 straipsnis || 1 straipsnis || –
 – || 2 straipsnis || –
 2 straipsnis || 4 straipsnis || –
 – || 5 straipsnio 2 dalis || –
 3 straipsnis || 5 straipsnis || –
 4 straipsnio 1 dalis || – || 91 straipsnis
 4 straipsnio 2 dalis || – || 95 straipsnis
 5 straipsnis || – || 93 straipsnis
 6 straipsnio 1 dalis || – || 94 straipsnis
 6 straipsnio 2 dalis || – || –
 7 straipsnis || – || –
 8 straipsnio 1 ir 2 dalys || 7 straipsnio 1 ir 3 dalys || –
 – || 7 straipsnio 2 dalis || –
 9 straipsnis || – || –
 10 straipsnis || – || –
 11 straipsnio 1 ir 2 dalys || – || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys
 – || 8 straipsnis || –
 12 straipsnio 1 ir 2 dalys || – || 12 straipsnis
 12 straipsnio 3 dalis || – || 14 straipsnis
 12 straipsnio 4 dalis || – || –
 13 straipsnis || – || 13 straipsnio 2 dalis
 14 straipsnis || – || 68 straipsnis
 15 straipsnis || – || 69 straipsnis
 16 straipsnis || – || 70 straipsnis
 17 straipsnis || – || 71 straipsnis
 18 straipsnis || – || 72 straipsnis
 19 straipsnis || – || 73 straipsnis
 20 straipsnis || – || 75 straipsnis
 21 straipsnis || – || 75 straipsnio 4 dalis
 22 straipsnis || – || 96 straipsnis
 23 straipsnis || – || 97 straipsnis
 24 straipsnis || – || 99 straipsnis
 25 straipsnis || – || 100 straipsnis
 26 straipsnis || – || 63 straipsnis
 27 straipsnio 1 dalis || – || 102 straipsnio 3 dalis
 27 straipsnio 2 dalis || – || 49 straipsnis
 27 straipsnio 3 dalis || – || 69 straipsnio 3 dalis
 – || 9 straipsnis || –
 28 straipsnio 1 ir 2 dalys || 10 straipsnio 1, 3 ir 4 dalys || –
 – || 10 straipsnio 2 dalis || –
 28 straipsnio 3 dalis || 23 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktis || –
 – || 23 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis, c ir d punktai || –
 – || 11 straipsnis || –
 29 straipsnis || – || 76 straipsnis
 30 straipsnis || – || 62 straipsnis
 31 straipsnis || – || 2 straipsnio 2 dalis
 32 straipsnis || 15 straipsnis || –
 33 straipsnio 1 dalis || 18 straipsnio 1 dalis || –
 – || 18 straipsnio 2 dalis || –
 34 straipsnio 1 ir 2 dalys || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 35 straipsnis || 26 straipsnis || –
 36 straipsnis || – || –
 37 straipsnis || 12 straipsnis || –
 – || 14 straipsnis || –
 38 straipsnis || – || –
 39 straipsnio 1 dalis || 25 straipsnio 3 dalis || –
 40 straipsnio 1 dalis || 6 straipsnio 1 dalis || –
 40 straipsnio 2 dalis || 19 straipsnio 3 dalis || –
 41 straipsnio 1 dalis || 23 straipsnio 1 dalis || –
 41 straipsnio 2 dalis || 23 straipsnio 3 ir 4 dalys || –
 41 straipsnio 3 dalis || 23 straipsnio 5 dalies a punktas || –
 41 straipsnio 5 dalis || 23 straipsnio 5 dalies b punktas || –
 – || 23 straipsnio 2, 6 ir 7 dalys || –
 41 straipsnio 6 dalis || 22 straipsnio 4 dalis || –
 42 straipsnis || 24 straipsnio 1 dalies b punktas || –
 43 straipsnio 1 ir 2 dalys || 25 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 43 straipsnio 3 dalis || – || –
 44 straipsnis || – || –
 45 straipsnis || – || –
 – || – || –
 – || 19 straipsnio 1 ir 2 dalys || –
 46 straipsnio 1–4 dalys || 20 straipsnio 1–4 dalys || –
 46 straipsnio 5 dalis || – || –
 – || 21 straipsnis ||
 47 straipsnio 1 dalis || – || –
 47 straipsnio 2 dalis || 22 straipsnio 1 dalis, taikymas regionų lygmeniu || –
 – || 22 straipsnio 1 dalis, taikymas nacionaliniu lygmeniu || –
 – || 22 straipsnio 2, 3, 5, 6 ir 7 dalys || –
 48 straipsnis || – || –
 49 straipsnis || – || –
 50 straipsnis || – || –
 51 straipsnis || – || –
 52 straipsnis || – || –
 53 straipsnis || – || –
 54 straipsnis || – || –
 55 straipsnis || – || –
 56 straipsnis || – || –
 57 straipsnis || – || –
 58 straipsnis || – || –
 59 straipsnis || – || –
 60 straipsnis || – || –
 61 straipsnis || – || –
 62 straipsnis || – || –
 63 straipsnis || – || –
 64 straipsnis || – || –
 65 straipsnis || – || –
 66 straipsnis || – || –
 67 straipsnis || – || –
 68 straipsnis || – || –
 69 straipsnis || – || –
 70 straipsnis || – || –
 71 straipsnis || – || –
 72 straipsnis || – || –
 73 straipsnis || – || –
 74 straipsnis || – || –
 75 straipsnis || – || –
 76 straipsnis || – || –
 77 straipsnis || – || –
 78 straipsnis || – || –
 79 straipsnis || – || –
 80 straipsnis || – || –
 81 straipsnis || – || –
 82 straipsnis || – || –
 83 straipsnis || – || –
 84 straipsnis || – || –
 85 straipsnis || – || –
 86 straipsnis || – || –
 87 straipsnis || – || –
 88 straipsnis || 42 straipsnis || –
 89 straipsnis || 43 straipsnis || –
 90 straipsnis || 44 straipsnis || –
 91 straipsnis || 45 straipsnis || –
 92 straipsnis || 46 straipsnis || –
 93 straipsnis || – || –
 94 straipsnis || – || –
 95 straipsnis || – || –
 96 straipsnis || – || –
 97 straipsnis || – || –
 98 straipsnis || – || –
 99 straipsnis || – || –
 100 straipsnis || – || –
 101 straipsnis || – || –
 102 straipsnis || – || –
 103 straipsnis || – || –
 104 straipsnis || – || –
 105 straipsnis || – || –
 106 straipsnis || – || –
 107 straipsnis || – || –
 108 straipsnis || – || –
 109 straipsnis || – || –
 110 straipsnis || – || –
 111 straipsnis || – || –
 112 straipsnis || – || –
 113 straipsnis || – || –
 114 straipsnis || – || –
 115 straipsnis || – || –
 116 straipsnis || – || –
 117 straipsnis || – || –
 118 straipsnis || – || –
 119 straipsnis || – || –
 120 straipsnis || – || –
 121 straipsnis || 16 straipsnis || –
 122 straipsnis || – || –
 123 straipsnis || – || –
 124 straipsnis || – || –
 124 straipsnio 6 dalis || – || 98 straipsnis
 125 straipsnis || – || –
 126 straipsnis || – || –
 127 straipsnis || – || –
 128 straipsnis || – || –
 129 straipsnis || – || –
 130 straipsnis || – || –
 131 straipsnis || – || –
 132 straipsnis || 17 straipsnis || –
 133 straipsnis || – || –
 – || 28 straipsnis || –
 – || 29 straipsnis || –
 – || 20 straipsnis || –
 – || 31 straipsnis || –
 – || 32 straipsnis || –
 – || 33 straipsnis || –
 – || 34 straipsnis || –
 – || 35 straipsnis || –
 – || 36 straipsnis || –
 – || 37 straipsnis || –
 – || 47 straipsnis || –
 – || 48 straipsnis || –
 – || 49 straipsnis || –
 – || 50 straipsnis || –
 – || 51 straipsnis || –
 134 straipsnis || – || –
 135 straipsnis || – || –
 136 straipsnis || – || –
 – || 52 straipsnis || –
 137 straipsnis || – || –
 138 straipsnis || 3 straipsnis || –
 139 straipsnis || 13 straipsnis || –
 140 straipsnis || 53 straipsnis || –
 141 straipsnis || 56 straipsnis || –
 142 straipsnis || 55 straipsnis || –
 142 straipsnio r punktas || 54 straipsnis || –
 143 straipsnis || – || –
 144 straipsnis || – || –
 145 straipsnis || – || –
 146 straipsnis || 55 straipsnis || –
 146a straipsnis || – || –
 147 straipsnis || 56 straipsnis || –
 148 straipsnis || – || –
 149 straipsnis || 57 straipsnis || –
 FINANSINĖ TEISĖS AKTO
 PASIŪLYMO PAŽYMA
 1.
 PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
 1.1.
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio
 politikos paramos schemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės, pasiūlymas;
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų
 rinkų organizavimas, (Vieno BRO reglamento) pasiūlymas;
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos
 žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, pasiūlymas;
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo,
 valdymo ir stebėsenos pasiūlymas;
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamento
 (EB) Nr. 73/2009 nuostatos dėl tiesioginių išmokų ūkininkams 2013 m.,
 pasiūlymas;
 - Tarybos
 reglamento, kuriuo nustatomos su bendru žemės ūkio produktų rinkų organizavimu
 susijusios tam tikros pagalbos ir grąžinamųjų išmokų nustatymo priemonės, pasiūlymas;
 - Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos reglamento
 (EB) Nr. 1234/2007 nuostatos, susijusios su bendrosios išmokos schema ir parama
 vynmedžių augintojams, pasiūlymas.
 1.2.
 Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB
 sistemoje[28]
 Politikos
 sritis – 2 išlaidų kategorijos 05 antraštinė dalis
 1.3.
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis (BŽŪP teisės aktų
 sistema po 2013 m.)
 x Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
 ̈ Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus
 bandomąjį projektą ir (arba) atlikus parengiamuosius veiksmus[29]
 x Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos priemonės galiojimo pratęsimu
 x Pasiūlymas
 (iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į naują
 priemonę
 1.4.
 Tikslai
 1.4.1.
 Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai)
 tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)
 Skatinant
 veiksmingą išteklių naudojimą, siekiant strategijoje „Europa 2020“ užsibrėžto
 pažangaus, tvaraus ir integracinio ES žemės ūkio ir kaimo vietovių augimo, BŽŪP
 tikslai:
 -
 gyvybinga maisto produktų gamyba;
 -
 tausus gamtos išteklių ir klimato politikos valdymas;
 -
 darnus teritorinis vystymasis.
 1.4.2.
 Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV /
 VGB veikla
 Konkretūs 05 politikos srities tikslai:
 1 konkretus tikslas –
 teikti
 aplinkos viešąsias gėrybes
 2 konkretus tikslas –
 kompensuoti
 gamybos sunkumus regionuose, kuriuose esama specifinių gamtinių kliūčių
 3 konkretus tikslas –
 vykdyti
 veiksmus klimato kaitai sušvelninti ir prie jos prisitaikyti
 4 konkretus tikslas –
 tvarkyti
 (BŽŪP) ES biudžetą, laikantis aukšto lygio finansų valdymo standartų
 Konkretus VGB 05 02 tikslas – intervencijos žemės ūkio rinkose:
 5 konkretus tikslas –
 didinti
 žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir jo dalies maisto grandinėje vertę
 Konkretus VGB 05 03 tikslas – tiesioginė pagalba
 6 konkretus tikslas –
 remti
 ūkių pajamas ir apriboti jų kintamumą
 Konkretūs VGB 05 04 tikslai – kaimo plėtra:
 7 konkretus tikslas –
 skatinti
 ekologišką augimą diegiant inovacijas
 8 konkretus tikslas –
 remti
 užimtumą kaimo vietovėse ir išlaikyti kaimo vietovių socialinę struktūrą
 9 konkretus tikslas –
 gerinti
 kaimo ekonomiką ir skatinti įvairinimą
 10 konkretus tikslas –
 atsižvelgti
 į ūkininkavimo sistemų struktūrinę įvairovę
 1.4.3.
 Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis
 Šiame
 etape neįmanoma nustatyti kiekybinių poveikio rodiklių tikslų. Nors vykdoma
 politika galima pakreipti vystymąsi kuria nors linkme, pagal šiuos rodiklius
 vertinami svarbiausi ekonominiai, aplinkos ir socialiniai rezultatai galiausiai
 priklausys ir nuo įvairių išorinių veiksnių poveikio, o šie veiksniai,
 remiantis pastarųjų metų patirtimi, įgyja vis daugiau svarbos ir yra
 neprognozuojami. Toliau vykdoma analizė bus parengta laikotarpiui po
 2013 m.
 Tiesioginių
 išmokų atžvilgiu valstybės narės turės galimybę priimti kai kuriuos sprendimus
 dėl tam tikrų tiesioginių išmokų schemų elementų.
 Kaimo
 plėtros srityje šie planuojami rezultatai ir poveikis priklausys nuo valstybių
 narių kaimo plėtros programų, pateiktų Komisijai. Valstybės narės bus
 paprašytos savo programose nustatyti tikslus.
 1.4.4.
 Rezultatų ir poveikio rodikliai
 Pasiūlymuose
 numatoma sukurti bendrą stebėjimo ir vertinimo sistemą bendros žemės ūkio
 politikos rezultatams vertinti. Į ją įtraukiamos visos priemonės, susijusios su
 BŽŪP priemonių, visų pirma tiesioginių išmokų, rinkos priemonių, kaimo plėtros
 priemonių ir kompleksinės paramos susiejimo, stebėjimu ir vertinimu.
 Šių
 BŽŪP priemonių poveikis vertinamas pagal šiuos tikslus:
 a) perspektyvią maisto gamybą, daugiausia
 dėmesio skiriant žemės ūkio pajamoms, žemės ūkio produktyvumui ir kainų
 stabilumui;
 b) tvarų gamtos išteklių valdymą ir klimato
 kaitos prevenciją, daugiausia dėmesio skiriant šiltnamio efektą sukeliančių
 išmetamųjų dujų kiekio mažinimui, biologinei įvairovei, dirvožemiui ir
 vandeniui;
 c) darnų teritorinį vystymąsi, daugiausia
 dėmesio skiriant kaimo užimtumo didinimui, augimo skatinimui ir skurdo
 mažinimui kaimo vietovėse.
 Komisija
 įgyvendinimo aktais apibrėžia specifinius tikslų ir sričių rodiklius.
 Be
 to, kaimo plėtrai siūloma sustiprinta bendra stebėjimo ir vertinimo sistema.
 Šia sistema siekiama a) parodyti kaimo plėtros politikos pažangą ir laimėjimus,
 įvertinti kaimo plėtros politikos intervencijos poveikį, veiksmingumą, našumą
 ir aktualumą, b) padėti tiksliau nukreipti paramą kaimo plėtrai, c)
 remti bendrą mokymosi procesą, susijusį su stebėjimu ir vertinimu. Komisija
 įgyvendinimo aktu nustatys bendrų rodiklių, susietų su politikos prioritetais,
 sąrašą.
 1.5.
 Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
 1.5.1.
 Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai
 Siekiant
 įgyvendinti daugiamečius strateginius BŽŪP tikslus, kuriais kaimo vietovėse
 tiesiogiai įgyvendinama strategija „Europa 2020“, ir įvykdyti atitinkamus
 Sutarties reikalavimus, pasiūlymais siekta nustatyti bendros žemės ūkio
 politikos po 2013 m. teisės aktų sistemą.
 1.5.2.
 Papildoma ES dalyvavimo nauda
 Būsima
 BŽŪP – tai ne vien mažos, nors ir esminės, ES ekonomikos dalies poreikius
 tenkinanti politika, bet ir strateginės svarbos aprūpinimo maistu, aplinkos ir
 teritorinės pusiausvyros politika. Taigi vykdant BŽŪP – šią išties bendrą ES
 politiką – veiksmingiausiai panaudojami riboti biudžeto ištekliai tvariam žemės
 ūkiui palaikyti visoje ES, sprendžiant svarbias tarpvalstybines problemas, kaip
 kad klimato kaita, ir stiprinant valstybių narių solidarumą.
 Kaip
 nurodoma Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“[30], BŽŪP
 yra tikroji Europos politika. Valstybės narės nevykdo 27 nacionalinių žemės
 ūkio politikų ir nevaldo 27 biudžetų, bet sutelkusios išteklius vykdo vieną
 Europos lygmens politiką ir valdo vieną Europos biudžetą. Natūralu, kad BŽŪP
 sudaro didelę ES biudžeto dalį. Vis dėlto vykdyti bendrą politiką yra
 veiksmingiau ir ekonomiškiau nei vykdyti nekoordinuotą nacionalinę politiką.
 1.5.3.
 Panašios patirties išvados
 Remiantis
 dabartinės politikos sistemos vertinimu, išsamiomis konsultacijomis su
 suinteresuotaisiais asmenimis ir būsimų uždavinių bei poreikių analize,
 atliktas nuodugnus poveikio vertinimas. Daugiau informacijos galima rasti
 teisės aktų pasiūlymuose pateikiamuose poveikio vertinime ir aiškinamajame
 memorandume.
 1.5.4.
 Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis
 atitinkamomis priemonėmis
 Teisės
 aktų pasiūlymai, apžvelgiami šioje finansinėje pažymoje, turėtų būti vertinami
 platesniame kontekste, t. y. atsižvelgiant į suvestinio pagrindų
 reglamento pasiūlymą, kuriame nustatytos bendros strateginės programos fondų
 (EŽŪFKP, ERPF, ESF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF) bendrosios nuostatos. Šiuo
 pagrindų reglamentu bus iš esmės padedama mažinti administracinę naštą, leisti
 ES lėšas veiksmingai ir supaprastinti politikos įgyvendinimą. Juo taip pat
 grindžiamos bendroje strateginėje programoje nustatytos naujos koncepcijos,
 taikomos visiems šiems fondams ir būsimoms partnerystės sutartims, kuriomis šie
 fondai bus irgi reguliuojami.
 Sukurtoje
 bendroje strateginėje programoje strategijos „Europa 2020“ tikslai ir
 prioritetai paverčiami EŽŪFKP, taip pat ERPF, ESF, Sanglaudos fondo ir EJRŽF
 prioritetais, užtikrinsiančiais integruotą lėšų naudojimą bendriems tikslams
 įgyvendinti.
 Bendroje
 strateginėje programoje taip pat bus nustatyti koordinavimo su kitomis Sąjungos
 politikos sritimis ir priemonėmis mechanizmai.
 Be
 to, derinant ir vienodinant pirmo (EŽŪGF) ir antro (EŽŪFKP) BŽŪP ramsčio
 valdymo ir kontrolės taisykles, bus pasiektas reikšmingas BŽŪP sinergijos ir
 supaprastinimo poveikis. Stiprų EŽŪGF ir EŽŪFKP ryšį reikia išlaikyti, o
 valstybėse narėse jau veikiančias struktūras toliau stiprinti.
 1.6.
 Trukmė ir finansinis poveikis
 x Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota (taikoma
 tiesioginių išmokų schemos reglamento, kaimo plėtros ir pereinamojo
 laikotarpio reglamentų projektams)
 –
 x Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo
 2014 01 01 iki 2020 12 31
 –
 x Finansinis poveikis tolesniu daugiametės
 finansinės programos laikotarpiu. Kaimo plėtros atžvilgiu – poveikis išmokoms
 iki 2023 m.
 x Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
 (taikoma vieno BRO reglamento ir horizontaliojo reglamento projektams)
 –
 Įgyvendinimas nuo 2014 m.
 1.7.
 Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)[31]
 x Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas
 valdymas
 ̈ Netiesioginis centralizuotas valdymas, vykdymo užduotis perduodant:
 –
 ̈ vykdomosioms įstaigoms
 –
 ̈ Bendrijų įsteigtoms įstaigoms[32]
 –
 ̈ nacionalinėms viešojo sektoriaus arba viešąsias paslaugas
 teikiančioms įstaigoms
 –
 ̈ asmenims, atsakingiems už konkrečių veiksmų vykdymą pagal Europos
 Sąjungos sutarties V antraštinę dalį ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame
 teisės akte, apibrėžtame Finansinio reglamento 49 straipsnyje
 x Pasidalijamasis valdymas kartu su
 valstybėmis narėmis
 ̈ Decentralizuotas valdymas kartu su trečiosiomis šalimis
 ̈ Jungtinis valdymas
 kartu su tarptautinėmis organizacijomis (nurodyti)
 Pastabos
 Be didelių
 pokyčių lyginant su dabartine padėtimi, t. y. valstybės narės
 pasidalijamuoju būdu valdys dalį išlaidų, susijusių su teisės aktų pasiūlymais
 dėl BŽŪP reformos. Vis dėlto labai nedidelei daliai išlaidų toliau bus taikomas
 Komisijos vykdomas tiesioginis centralizuotas valdymas.
 2.
 VALDYMO PRIEMONĖS
 2.1.
 Priežiūros ir atskaitomybės taisyklės
 Kas
 4 metus Komisija teiks BŽŪP stebėjimo ir vertinimo ataskaitą Europos
 Parlamentui ir Tarybai; pirmoji ataskaita pateikiama vėliausiai 2017 m.
 pabaigoje.
 Šią
 ataskaitą papildo pagal konkrečias visoms BŽŪP sritims taikomas nuostatas
 vykdomi išsamūs ataskaitų teikimo ir pranešimų reikalavimai, kurie bus
 apibrėžti įgyvendinimo taisyklėse.
 Kaimo
 plėtros srityje numatytos programos lygmens stebėjimo taisyklės, kurios bus
 suvienodintos su kitų fondų taisyklėmis ir susietos su ex ante, pažangos
 ir ex post vertinimais.
 2.2.
 Valdymo ir kontrolės sistema
 2.2.1.
 Nustatyta rizika
 Esama
 daugiau nei septynių milijonų BŽŪP gavėjų, gaunančių paramą pagal pačias
 įvairiausias pagalbos schemas, kurių atrankai taikomi išsamūs ir kartais
 sudėtingi atitikties kriterijai.
 Ryškėja
 tendencija bendros žemės ūkio politikos srityje mažinti klaidų dažnį. Taigi
 dabartinis šiek tiek didesnis nei 2 proc. klaidų dažnis leidžia teigiamai
 vertinti ankstesnių metų vertinimus. Ketinama toliau siekti mažinti klaidų
 dažnį, kad jis nesiektų 2 proc.
 2.2.2.
 Numatomas (-i) kontrolės metodas (-ai)
 Teisės
 aktų paketu, visų pirma reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos
 finansavimo, valdymo ir stebėjimo pasiūlymu, numatoma išlaikyti ir stiprinti
 dabartinę sistemą, nustatytą Reglamentu (EB) Nr. 1290/2005. Šiuose teisės
 aktuose numatoma privaloma valstybių narių lygmens administracinė struktūra,
 kurios pagrindą sudaro akredituotos mokėjimo agentūros, atsakingos už galutinių
 paramos gavėjų kontroliavimą pagal 2.3 skirsnyje nustatytus principus. Kasmet
 kiekvienos mokėjimo agentūros vadovas privalo pateikti patikinimo pareiškimą,
 kuriuo užtikrinamas mokėjimo agentūros ataskaitų išsamumas, tikslumas ir
 teisingumas, tinkamas jos vidaus kontrolės sistemų veikimas, pagrindinių jos
 sandorių teisėtumas ir tvarkingumas. Nepriklausoma audito institucija turi
 pateikti šių trijų sričių vertinimo išvadas.
 Komisija
 ir toliau tikrins žemės ūkio išlaidas, taikydama rizikos vertinimo metodiką ir
 siekdama sutelkti didžiausią auditorių dėmesį į didžiausios rizikos sritis. Kai
 šiais auditais nustatoma, kad išlaidos patirtos, pažeidus Sąjungos taisykles,
 Komisija pagal atitikties patikrinimo sistemą nefinansuos susijusių sumų
 Sąjungos lėšomis.
 Išsami
 kontrolės sąnaudų analizė pateikiama poveikio vertinimo, įtraukto į teisės aktų
 pasiūlymus, 8 priede.
 2.3.
 Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės
 Teisės
 aktų paketu, visų pirma reglamento dėl bendros žemės ūkio politikos
 finansavimo, valdymo ir stebėjimo pasiūlymu, numatoma išlaikyti ir stiprinti
 dabartinę išsamią kontrolės ir baudų, skiriamų mokėjimo agentūrų, sistemą,
 pritaikant bendrąsias pagrindines savybes ir specifines taisykles kiekvienos
 pagalbos programos ypatybėms. Apskritai sistemoje numatyta atlikti nuodugnų
 100 proc. paramos paraiškų administracinį patikrinimą, prireikus kryžminę
 patikrą su kitomis duomenų bazėmis, išankstinių mokėjimų patikrinimus vietoje,
 tikrinant mažiausią sandorių skaičių, priklausomai nuo konkrečiai programai
 priskiriamo rizikos laipsnio. Jei vykdant šiuos patikrinimus vietoje
 išaiškinama daug pažeidimų, turi būti vykdomas papildomas patikrinimas. Šiame
 kontekste pati svarbiausia – Integruota administravimo ir kontrolės sistema
 (IACS), kuri per 2010 finansinius metus patikrinto apie 80 proc. visų
 išlaidų pagal EŽŪGF ir EŽŪFKP. Komisijai bus suteikti įgaliojimai sumažinti patikrinimų
 vietoje skaičių valstybėse narėse, kuriose veikia tinkamos kontrolės sistemos
 ir randama mažai klaidų.
 Be
 to, teisės aktų paketu numatoma, kad valstybės narės vykdys pažeidimų ir
 sukčiavimo prevenciją, juos aiškinsis ir taisys, taikys veiksmingas,
 atgrasančias ir proporcingas sankcijas, kaip nustatyta Sąjungos teisės aktuose
 ir nacionaliniuose įstatymuose, ir išieškos visas neteisėtai išmokėtas sumas su
 palūkanomis. Jame nustatytas automatinis neteisėtai išmokėtų sumų neišieškojimo
 patvirtinimo mechanizmas, pagal kurį atvejais, kai išieškojimas neatliekamas
 per ketverius metus nuo išieškojimo prašymo arba per aštuonerius metus teismo
 proceso atveju, neišieškotas sumas apmoka atitinkama valstybė narė. Šis
 mechanizmas taps stipria paskata valstybėms narėms kuo greičiau išieškoti
 neteisėtai išmokėtas sumas.
 3.
 NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
 Šioje finansinėje pažymoje nurodomos sumos,
 išreikštos dabartinėmis kainomis ir įsipareigojimais.
 Be toliau pateikiamose lentelėse nurodytų pokyčių,
 teisės aktų pasiūlymuose nustatoma ir daugiau pakeitimų, neturinčių finansinio
 poveikio.
 Nė vieneriems metams 2014–2020 m. laikotarpiu
 nedaroma išimtis finansinės drausmės taikymo atžvilgiu. Tačiau tą lemia ne
 patys reformos pasiūlymai, o kiti veiksniai, pavyzdžiui, tiesioginės pagalbos
 vykdymas arba žemės ūkio rinkų vystymasis ateityje.
 Tiesioginės pagalbos srityje padidintos
 2014 m. (2013 kalendorinių metų) grynosios viršutinės ribos,
 nurodytos pasiūlyme dėl pereinamojo laikotarpio, viršija sumas, skirtas
 tiesioginei pagalbai ir pateiktas tolesnėse lentelėse. Šiuo ribų padidinimu
 siekta užtikrinti dabartinių teisės aktų vykdymo tęstinumą, jei visi kiti
 elementai liktų nepakitę, nedarant poveikio galimybei prireikus taikyti
 finansinės drausmės mechanizmą.
 Reformos pasiūlymuose nustatytos nuostatos,
 kuriomis valstybėms narėms suteikiamas tam tikras lankstumas skirstant
 tiesioginę pagalbą kaimo plėtrai. Jei valstybės narės nutars pasinaudoti šiuo
 lankstumu, tai turės finansinių pasekmių nustatytoms lėšų sumoms, kurių šiuo
 metu įvertinti neįmanoma.
 Šioje finansinėje pažymoje neatsižvelgta į galimą
 rezervo krizėms įveikti panaudojimą. Reikėtų pabrėžti, kad sumos, į kurias
 atsižvelgta nustatant su rinka susijusias išlaidas, yra apskaičiuotos,
 neatsižvelgiant į valstybės intervencinį supirkimą ir kitas su krizės sąlygomis
 susijusias priemones bet kuriame sektoriuje.
 3.1.
 Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos
 išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
 1 lentelė. BŽŪP sumos, įskaitant
 papildomas DFP pasiūlymuose ir BŽŪP reformos pasiūlymuose numatytas sumas
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 || || || || || || || || || ||
 Įtraukta į DFP || || || || || || || || || ||
 2 išlaidų kategorija || || || || || || || || || ||
 Tiesioginė pagalba ir su rinka susijusios išlaidos (2) (3) (4) || 44 939 || 45 304 || 44 830 || 45 054 || 45 299 || 45 519 || 45 508 || 45 497 || 45 485 || 317 193
 Numatomos asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 4 704
 P1. Tiesioginė pagalba ir su rinka susijusios išlaidos (įskaitant asignuotas įplaukas) || 45 611 || 45 976 || 45 502 || 45 726 || 45 971 || 46 191 || 46 180 || 46 169 || 46 157 || 321 897
 P2. Kaimo plėtra (4) || 14 817 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 101 157
 Iš viso || 60 428 || 60 428 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
 1 išlaidų kategorija || || || || || || || || || ||
 Bendrijos paramos sistemos. Moksliniai tyrimai ir inovacijos žemės ūkio srityje || Netaikoma || Netaikoma || 682 || 696 || 710 || 724 || 738 || 753 || 768 || 5 072
 Labiausiai nepasiturintys asmenys || Netaikoma || Netaikoma || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
 Iš viso || Netaikoma || Netaikoma || 1 061 || 1 082 || 1 104 || 1 126 || 1 149 || 1 172 || 1 195 || 7 889
 3 išlaidų kategorija || || || || || || || || || ||
 Maisto sauga || Netaikoma || Netaikoma || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 2 450
 || || || || || || || || || ||
 Neįtraukta į DFP || || || || || || || || || ||
 Žemės ūkio sektoriaus krizių rezervas || Netaikoma || Netaikoma || 531 || 541 || 552 || 563 || 574 || 586 || 598 || 3 945
 Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas || || || || || || || || || ||
 Iš kurio didžiausia žemės ūkiui skiriama suma: (5) || Netaikoma || Netaikoma || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
 || || || || || || || || || ||
 IŠ VISO || || || || || || || || || ||
 IŠ VISO: Komisijos pasiūlymai (DFP + neįtraukta į DFP) + asignuotos įplaukos || 60 428 || 60 428 || 62 274 || 62 537 || 62 823 || 63 084 || 63 114 || 63 146 || 63 177 || 440 156
 IŠ VISO: DFP pasiūlymai (t. y. išskyrus rezervą ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą) + asignuotos įplaukos || 60 428 || 60 428 || 61 364 || 61 609 || 61 877 || 62 119 || 62 130 || 62 141 || 62 153 || 433 393
 Pastabos.
 (1) Atsižvelgiant į jau suderintus teisės
 aktų pakeitimus, t. y. savanorišką moduliavimą Jungtinėje Karalystėje ir
 136 straipsnį, pasibaigus 2013 m. bus nebetaikomos „nepanaudotos lėšos“.
 (2) Sumos susijusios su
 pirmajam ramsčiui siūlomomis metinėmis viršutinėmis ribomis. Tačiau taip pat
 reikėtų pažymėti, kad neigiamas išlaidas iš sąskaitų patvirtinimo eilutės (šiuo
 metu įrašytos į biudžeto punktą 05 07 01 06) siūloma perkelti į asignuotų
 įplaukų eilutę (įrašytą į biudžeto punktą 67 03). Daugiau informacijos galima
 rasti tolesniame puslapyje pateiktoje numatomų įplaukų lentelėje.
 (3) 2013 m. duomenys apima
 veterinarijos ir fitosanitarijos priemonėms, taip pat žuvininkystės sektoriuje
 taikomoms rinkos priemonėms skiriamas sumas.
 (4) Pirmiau pateiktoje
 lentelėje nurodytos sumos atitinka Komisijos komunikate „Strategijos „Europa
 2020“ biudžetas“ (COM(2011) 500 final, 2011 06 29) nustatytas
 sumas. Tačiau dar reikia nuspręsti, ar DFP turi atsispindėti pasiūlymas nuo
 2014 m. vienos valstybės narės nacionalinės medvilnės sektoriaus
 restruktūrizavimo programos finansinį paketą pervesti kaimo plėtrai, nes tai
 reikštų, kad turi būti atitinkamai pakoreguotos EŽŪGF tarpinės viršutinės ribos
 ir 2 ramsčio sumos (4 mln. EUR per metus). Tolesniuose skirsniuose
 pateiktose lentelėse nurodytos pervestos sumos nepriklausomai nuo to, ar jos atsispindės
 DFP.
 (5) Pagal Komisijos
 komunikatą „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ (COM(2011) 500 final),
 siekiant suteikti papildomą paramą nuo globalizacijos padarinių nukentėjusiems
 ūkininkams, bus galima pasinaudoti iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos
 padarinių fondo skiriama suma, kuri 2011 m. kainomis iš viso sudaro iki
 2,5 mlrd. EUR. Pirmiau pateiktoje lentelėje dabartinėmis kainomis
 išreikštų lėšų paskirstymas pagal metus yra tik orientacinis. Europos
 Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl
 bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo pasiūlyme
 (COM(2011) 403 final, 2011 06 29) bendra didžiausia metinė Europos
 prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondui 2011 m. kainomis
 nustatyta suma – 429 mln. EUR.
 3.2.
 Numatomas poveikis išlaidoms
 3.2.1.
 Numatomo poveikio išlaidoms suvestinė
 2 lentelė. 2 išlaidų kategorijos 05
 politikos srityje numatomos įplaukos ir išlaidos
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 ĮPLAUKOS || || || || || || || || || ||
 123 – Cukraus gamybos mokestis (nuosavi ištekliai) || 123 || 123 || 123 || 123 || || || || || || 246
 || || || || || || || || || ||
 67 03 – Asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 187
 iš jų: ex 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 795 || 795 || 864 || 864 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 433
 IŠLAIDOS || || || || || || || || || ||
 05 02 – Rinkos (1) || 3 311 || 3 311 || 2 622 || 2 641 || 2 670 || 2 699 || 2 722 || 2 710 || 2 699 || 18 764
 05 03 – Tiesioginė pagalba (prieš pritaikant apribojimą) (2) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 43 081 || 43 297 || 43 488 || 43 454 || 43 454 || 43 454 || 303 105
 05 03 – Tiesioginė pagalba (pritaikius apribojimą) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 42 917 || 43 125 || 43 303 || 43 269 || 43 269 || 43 269 || 302 027
 || || || || || || || || || ||
 05 04 – Kaimo plėtra (prieš pritaikant apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 101 185
 05 04 – Kaimo plėtra (pritaikius apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 619 || 14 627 || 14 640 || 14 641 || 14 641 || 14 641 || 102 263
 || || || || || || || || || ||
 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || -69 || -69 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Iš viso || 60 229 || 60 229 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
 GRYNASIS BIUDŽETAS, atėmus asignuotas įplaukas || || || 59 212 || 59 436 || 59 682 || 59 901 || 59 890 || 59 879 || 59 867 || 417 867
 Pastabos.
 (1) 2013 m. preliminari sąmata
 grindžiama 2012 m. biudžeto projektu, atsižvelgiant į jau suderintus,
 2013 m. nustatytus teisinius patikslinimus (pvz., viršutinių ribų
 nustatymą vyno sektoriuje, priemokos už bulvių krakmolą panaikinimą,
 patikslinimą sausųjų pašarų sektoriuje) ir kai kuriuos numatomus pokyčius.
 Sudarant visų metų sąmatas daroma prielaida, kad papildomo finansavimo paramos
 priemonėms nereikės dėl rinkos sutrikimų ar krizių.
 (2) Į
 2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
 2012 m.
 3 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
 finansinio poveikio, susijusio su įplaukomis ir BŽŪP išlaidomis, apskaičiavimas
 pagal biudžeto skyrius
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || 2013 || 2013 m. (patikslinta) || || IŠ VISO 2014–2020 m.
 || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
 ĮPLAUKOS || || || || || || || || || ||
 123 – Cukraus gamybos mokestis (nuosavi ištekliai) || 123 || 123 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || || || || || || || || || ||
 67 03 – Asignuotos įplaukos || 672 || 672 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 iš jų: ex 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 795 || 795 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 IŠLAIDOS || || || || || || || || || ||
 05 02 – Rinkos (1) || 3 311 || 3 311 || -689 || -670 || -641 || -612 || -589 || -601 || -612 || -4 413
 05 03 – Tiesioginė pagalba (prieš pritaikant apribojimą) (2) || 42 170 || 42 535 || -460 || -492 || -534 || -577 || -617 || -617 || -617 || -3 913
 05 03 – Tiesioginė pagalba – Apribojus paramą numatomos gauti lėšos, pervestinos kaimo plėtrai || || || 0 || -164 || -172 || -185 || -186 || -186 || -186 || -1 078
 05 04 – Kaimo plėtra (prieš pritaikant apribojimą) || 14 817 || 14 451 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 28
 05 04 – Kaimo plėtra – Apribojus paramą numatomos gauti lėšos, pervestinos iš tiesioginės pagalbos priemonių || || || 0 || 164 || 172 || 185 || 186 || 186 || 186 || 1 078
 05 07 01 06 – Sąskaitų patvirtinimas || -69 || -69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Iš viso || 60 229 || 60 229 || -1 076 || -1 089 || -1 102 || -1 115 || -1 133 || -1 144 || -1 156 || -7 815
 GRYNASIS BIUDŽETAS, atėmus asignuotas įplaukas || || || -1 145 || -1 158 || -1 171 || -1 184 || -1 202 || -1 213 || -1 225 || -8 298
 Pastabos.
 (1) 2013 m. preliminari sąmata
 grindžiama 2012 m. biudžeto projektu, atsižvelgiant į jau suderintus,
 2013 m. nustatytus teisinius patikslinimus (pvz., viršutinių ribų
 nustatymą vyno sektoriuje, priemokos už bulvių krakmolą panaikinimą,
 patikslinimą sausųjų pašarų sektoriuje) ir kai kuriuos numatomus pokyčius.
 Sudarant visų metų sąmatas daroma prielaida, kad papildomo finansavimo paramos
 priemonėms nereikės dėl rinkos sutrikimų ar krizių.
 (2) Į
 2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
 2012 m.
 4 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
 finansinio poveikio su rinka susijusioms BŽŪP išlaidoms apskaičiavimas
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
 || || || 2013 (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 Išskirtinės priemonės. Teisinio pagrindo taikymo srities supaprastinimas ir praplėtimas || || 154, 155, 156 straipsniai || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Intervencijos kietiesiems kviečiams ir sorgui panaikinimas || || ex 10 straipsnis || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Maisto programos labiausiai nepasiturintiems asmenims || (2) || Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 ex 27 straipsnis || 500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -3 500.0
 Privatus sandėliavimas (pluoštiniai linai) || || 16 straipsnis || Netaikoma || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || Pm
 Pagalba už medvilnę. Restruktūrizavimas || (3) || Reglamento (EB) Nr. 637/2008 ex 5 straipsnis || 10.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -28.0
 Įsikūrimo pagalba vaisių ir daržovių augintojų grupėms || || ex 117 straipsnis || 30.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || -15.0 || -15.0 || -30.0 || -30.0 || -90.0
 Vaisių vartojimo skatinimo mokyklose programa || || 21 straipsnis || 90.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 420.0
 Pagalbos apynių augintojų organizacijoms panaikinimas || || ex 111 straipsnis || 2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -15.9
 Neprivalomas privatus nugriebto pieno miltelių sandėliavimas || || 16 straipsnis || Netaikoma || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Pagalbos už nugriebto pieno ir (arba) nugriebto pieno miltelių naudojimą pašarams ir (arba) pagalbos už kazeiną ir už kazeino naudojimą panaikinimas || || ex 101, 102 straipsniai || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Neprivalomas privatus sviesto sandėliavimas || (4) || 16 straipsnis || 14.0 || [-1.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-85.0]
 Pieno skatinamojo mokesčio panaikinimas || || ex 309 straipsnis || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 IŠ VISO 05 02 || || || || || || || || || || ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis (5) || || || || -446.3 || -446.3 || -446.3 || -461.3 || -461.3 || -476.3 || -476.3 || -3 213.9
 Pastabos.
 (1) 2013 m. poreikiai
 apskaičiuojami remiantis 2012 m. Komisijos biudžeto projektu, išskyrus a)
 vaisų ir daržovių sektorius, kurių poreikiai grindžiami atitinkamų reformų
 finansinėmis pažymomis ir b) visais jau suderintais teisiniais pakeitimais.
 (2) 2013 m.
 suma atitinka Komisijos pasiūlymą COM(2010) 486. Nuo 2014 m. priemonė
 bus finansuojama pagal 1 išlaidų kategoriją.
 (3) Nuo 2014 m. Graikijai
 skirtos medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos finansinis paketas
 (4 mln. EUR per metus) bus pervestas kaimo plėtrai. Nuo 2018 m.
 Ispanijai skirtas finansinis paketas (6,1 mln. EUR per metus) bus
 pervestas bendrosios išmokos schemai (jau priimtas sprendimas).
 (4) Numatomas
 poveikis priemonės netaikymo atveju.
 (5) Numatoma, kad be skyriuose 05 02
 ir 05 03 numatytų išlaidų skyriuose 05 01, 05 07 ir 05 08 numatytos tiesioginės
 išlaidos bus padengiamos įplaukomis, asignuotomis EŽŪGF.
 5 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
 finansinio poveikio, susijusio su tiesiogine pagalba, apskaičiavimas
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
 || || 2013 (1) || 2013 m. (patikslinta) (2) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 || || || || || || || || || || || ||
 Tiesioginė pagalba || || || 42 169.9 || 42 535.4 || 341.0 || 381.1 || 589.6 || 768.0 || 733.2 || 733.2 || 733.2 || 4 279.3
 - Pakeitimai, dėl kurių jau priimtas sprendimas: || || || || || || || || || || || ||
 Laipsniškas išmokų didinimas ES 12 || || || || || 875.0 || 1 133.9 || 1 392.8 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 10 008.1
 Medvilnės sektoriaus restruktūrizavimas || || || || || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 6.1 || 6.1 || 6.1 || 18.4
 BŽŪP padėties patikrinimas || || || || || -64.3 || -64.3 || -64.3 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -552.8
 Ankstesnės reformos || || || || || -9.9 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -204.2
 || || || || || || || || || || || ||
 - Pakeitimai, susiję su naujais BŽŪP reformos pasiūlymais || || || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 iš jų: paramos apribojimas || || || || || 0.0 || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
 || || || || || || || || || || || ||
 IŠ VISO 05 03 || || || || || || || || || || || ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis || || || || || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || || || 42 169.9 || 42 535.4 || 42 876.4 || 42 916.5 || 43 125.0 || 43 303.4 || 43 268.7 || 43 268.7 || 43 268.7 || 302 027.3
 Pastabos.
 (1) Į
 2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
 2012 m.
 (2) Atsižvelgiant
 į jau suderintus teisės aktų pakeitimus, t. y. savanorišką moduliavimą
 Jungtinėje Karalystėje ir 136 straipsnį, pasibaigus 2013 m. bus
 nebetaikomos „nepanaudotos lėšos“.
 6 lentelė. Tiesioginės pagalbos
 sudėtinės dalys
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || || || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 II priedas || || || || || 42 407.2 || 42 623.4 || 42 814.2 || 42 780.3 || 42 780.3 || 42 780.3 || 256 185.7
 Išmoka už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio veiklą (30 %) || || || || || 12 866.5 || 12 855.3 || 12 844.3 || 12 834.1 || 12 834.1 || 12 834.1 || 77 068.4
 Didžiausia išmokai jauniesiems ūkininkams galima skirti suma (2 %) || || || || || 857.8 || 857.0 || 856.3 || 855.6 || 855.6 || 855.6 || 5 137.9
 Bazinės išmokos schema, išmoka už vietoves, kuriose esama gamtinių kliūčių, savanoriška susietoji parama || || || || || 28 682.9 || 28 911.1 || 29 113.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 173 979.4
 Didžiausia smulkiųjų ūkininkų schemai finansuoti skirtina suma, kuri gali būti paimta iš pirmiau nurodytų eilučių (10 %) || || || || || 4 288.8 || 4 285.1 || 4 281.4 || 4 278.0 || 4 278.0 || 4 278.0 || 25 689.3
 Parama vynmedžių augintojams, įtraukta į II priedą[33] || || || || || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 959.1
 Pagalbos apribojimas || || || || || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
 Medvilnė || || || || || 256.0 || 256.3 || 256.5 || 256.6 || 256.6 || 256.6 || 1 538.6
 POSEI ir (arba) Mažosios Egėjo jūros salos || || || || || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 2 504.4
 7 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų
 finansinio poveikio, susijusio su tiesioginės pagalbos teikimo 2014 m.
 pereinamojo laikotarpio priemonėmis, apskaičiavimas
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || || Teisinis pagrindas || Numatomi poreikiai || Pokyčiai, palyginti su 2013 m.
 || || || 2013 (1) || 2013 m. (patikslinta) || 2014 (2)
 Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV priedas || || || 40 165.0 || 40 530.5 || 541.9
 Laipsniškas išmokų didinimas ES 10 || || || || || 616.1
 BŽŪP padėties patikrinimas || || || || || -64.3
 Ankstesnės reformos || || || || || -9.9
 IŠ VISO 05 03 || || || || ||
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || || || 40 165.0 || 40 530.5 || 41 072.4
 Pastabos.
 (1) Į
 2013 m. sumą įtraukta suma, kurią numatoma skirti už vynmedžių išnaikinimą
 2012 m.
 (2) Į praplėstas grynąsias
 viršutines ribas įtraukta paramos vynmedžių augintojams suma, numatoma pervesti
 bendrosios išmokos schemos priemonėms, remiantis valstybių narių priimtais,
 2013 m. skirtais sprendimais.
 8 lentelė. BŽŪP reformos pasiūlymų finansinio
 poveikio, susijusio su kaimo plėtra, apskaičiavimas
 Mln. EUR (dabartinėmis kainomis)
 Biudžetiniai metai || || Teisinis pagrindas || Kaimo plėtrai skiriamos lėšos || Pokyčiai, palyginti su 2013 m. ||
 || || || 2013 || 2013 m. (patikslinta) (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || IŠ VISO 2014–2020 m.
 Kaimo plėtros programos || || || 14 788.9 || 14 423.4 || || || || || || || ||
 Pagalba už medvilnę. Restruktūrizavimas || (2) || || || || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 28.0
 Apribojus tiesioginę pagalbą gautos lėšos || || || || || || 164.1 || 172.1 || 184.7 || 185.6 || 185.6 || 185.6 || 1 077.7
 Kaimo plėtros finansinis paketas, išskyrus techninę pagalbą || (3) || || || || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -59.4
 Techninė pagalba || (3) || || 27.6 || 27.6 || 8.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 29.4
 Premija už vietos inovacinius bendradarbiavimo projektus || (4) || || Netaikoma || Netaikoma || 0.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 30.0
 IŠ VISO 05 04 || || || || || || || || || || || ||
 Grynasis reformos pasiūlymų poveikis || || || || || 4.0 || 168.1 || 176.1 || 188.7 || 189.6 || 189.6 || 189.6 || 1 105.7
 IŠ VISO IŠLAIDŲ (prieš pritaikant apribojimą) || || || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 101 185.5
 IŠ VISO IŠLAIDŲ (pritaikius apribojimą) || || || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 619.2 || 14 627.2 || 14 639.8 || 14 640.7 || 14 640.7 || 14 640.7 || 102 263.2
 Pastabos.
 (1) Patikslinimai
 atlikti atsižvelgiant į galiojančius teisės aktus ir taikomi tik iki 2013
 finansinių metų pabaigos.
 (2) 1 lentelėje (3.1 skirsnyje)
 nurodytos sumos atitinka Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“
 biudžetas“ (COM(2011) 500 final) nustatytas sumas. Tačiau dar
 reikia nuspręsti, ar DFP turi atsispindėti pasiūlymas nuo 2014 m. vienos
 valstybės narės nacionalinės medvilnės sektoriaus restruktūrizavimo programos
 finansinį paketą pervesti kaimo plėtrai, nes tai reikštų, kad turi būti
 atitinkamai pakoreguotos EŽŪGF tarpinės viršutinės ribos ir 2 ramsčio sumos (4 mln. EUR
 per metus). Pirmiau pateiktoje 8 lentelėje nurodytos pervestos sumos
 nepriklausomai nuo to, ar jos atsispindės DFP.
 (3) 2013 m.
 techninei pagalbai skiriama suma nustatyta remiantis pradiniu kaimo plėtros
 finansiniu paketu (į ją neįtrauktos iš 1 ramsčio pervestos lėšos).
 2014–2020 m. techninei pagalbai nustatytos sumos dydis sudaro
 0,25 % bendro kaimo plėtros finansinio paketo.
 (4) Padengiama
 techninei pagalbai skiriamomis lėšomis.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija: || 5 || „Administracinės išlaidos“
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Pastaba. Apskaičiuota, kad teisės
 aktų pasiūlymai neturės jokio poveikio administracinio pobūdžio asignavimams,
 t. y. teisinę sistemą ketinama įgyvendinti su dabartiniais žmogiškaisiais
 ištekliais ir administracinėmis išlaidomis.
 || || || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 AGRI GD ||
  Žmogiškieji ištekliai || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
  Kitos administracinės išlaidos || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 IŠ VISO AGRI GD || Asignavimai || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų) || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 || || || N metai[34] || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą metų skaičių (žr. 1.6 skirsnį) || IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų pagal daugiametės finansinės programos 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS || Įsipareigojimai || || || || || || || ||
 Mokėjimai || || || || || || || ||
 3.2.2.
 Numatomas poveikis veiklos asignavimams
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudojami
 –
 x Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos
 asignavimai naudojami taip:
 Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų
 tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus ò || || || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 REZULTATAI
 Rezultato rūšis || Vidutinės rezultato išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Rezultatų skaičius || Išlaidos || Bendras rezultatų skaičius || Iš viso išlaidų
 5 KONKRETUS TIKSLAS: didinti žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir jo dalies maisto grandinėje vertę || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Vaisiai ir daržovės: Pardavimas per gamintojų organizacijas (GO)[35] || Produkcijos, parduodamos per GO, vertės dalis procentais lyginant su visos produkcijos verte || || || 830.0 || || 830.0 || || 830.0 || || 830.0 || || 830.0 || || 830.0 || || 830.0 || || 5 810.0
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Restruktūrizavimas35 || Hektarų skaičius || || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || || 3 326.0
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Investicijos35 || || || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || || 1 252.6
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Šalutinių produktų distiliavimas35 || Hektolitrai || || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || || 686.4
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Geriamasis alkoholis35 || Hektarų skaičius || || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || || 14.2
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Koncentruotos misos naudojimas35 || Hektolitrai || || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || || 261.8
 - Vynas: Nacionalinis finansinis paketas – Reklama35 || || || || 267.9 || || 267.9 || || 267.9 || || 267.9 || || 267.9 || || 267.9 || || 267.9 || || 1 875.3
 - Kita || || || || 720.2 || || 739.6 || || 768.7 || || 797.7 || || 820.3 || || 808.8 || || 797.1 || || 5 452.3
 5 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 2 621.8 || || 2 641.2 || || 2 670.3 || || 2 699.3 || || 2 721.9 || || 2 710.4 || || 2 698.7 || || 18 763.5
 6 KONKRETUS TIKSLAS: remti ūkių pajamas ir apriboti jų kintamumą || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Parama tiesioginėms pajamoms[36] || Hektarų, už kuriuos sumokėta, skaičius (mln.) || || 161.014 || 42 876.4 || 161.014 || 43 080.6 || 161.014 || 43 297.1 || 161.014 || 43 488.1 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 303 105.0
 6 konkretaus tikslo tarpinė suma || || 42 876.4 || || 43 080.6 || || 43 297.1 || || 43 488.1 || || 43 454.3 || || 43 454.3 || || 43 454.3 || || 303 105.0
 IŠ VISO IŠLAIDŲ || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Pastaba. 1–4 ir 7–10 konkrečių tikslų
 rezultatai dar turi būti nustatyti (žr. skirsnį 1.4.2).
 3.2.3.
 Numatomas poveikis administracinio pobūdžio
 asignavimams
 3.2.3.1.
 Suvestinė
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administraciniai asignavimai
 nenaudojami
 –
 x Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
 administraciniai asignavimai naudojami taip:
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA || || || || || || || ||
 Žmogiškieji ištekliai[37] || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
 Kitos administracinės išlaidos || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || || || || || || || ||
 Neįtraukta į daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ || || || || || || || ||
 Žmogiškieji ištekliai || || || || || || || ||
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos || || || || || || || ||
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS tarpinė suma || || || || || || || ||
 IŠ VISO || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
 3.2.3.2.
 Numatomi žmogiškųjų
 išteklių poreikiai
 –
 ̈ Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai
 nenaudojami
 –
 x Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti
 žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
 Pastaba. Apskaičiuota, kad teisės aktų
 pasiūlymai neturės jokio poveikio administracinio pobūdžio asignavimams,
 t. y. teisinę sistemą ketinama įgyvendinti su dabartiniais žmogiškaisiais
 ištekliais ir administracinėmis išlaidomis. 2014–2020 m. laikotarpio sumos
 grįstos 2011 m. duomenimis.
 Sąmatą nurodyti sveikaisiais skaičiais (arba
 ne smulkiau nei dešimtųjų tikslumu)
 || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai
  Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai) ||
 XX 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės) || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034
 XX 01 01 02 (Delegacijos) || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3
 XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
  Išorės personalas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais (FTE))[38] ||
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE finansuojami iš bendrojo biudžeto) || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA ir SNE delegacijose) || || || || || || ||
 XX 01 04 mm || - būstinėje || || || || || || ||
 - delegacijose || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - netiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - tiesioginiai moksliniai tyrimai) || || || || || || ||
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti) || || || || || || ||
 IŠ VISO[39] || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115
 XX yra
 atitinkama politikos sritis arba biudžeto antraštinė dalis.
 Žmogiškųjų išteklių
 poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei
 valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus
 finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal
 metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
 Vykdytinų užduočių
 aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai ||
 Išorės personalas ||
 3.2.4.
 Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine
 programa
 –
 x Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka 2014–2020 m.
 daugiametės finansinės programos pasiūlymus
 –
 ̈ Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą), reikės pakeisti daugiametės
 finansinės programos atitinkamos išlaidų kategorijos programavimą
 –
 ̈ Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina taikyti lankstumo priemonę
 arba patikslinti daugiametę finansinę programą
 3.2.5.
 Trečiųjų šalių įnašai
 –
 Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatytas bendras su
 trečiosiomis šalimis finansavimas
 –
 X Kaimo plėtros (EŽŪFKP) pasiūlyme (iniciatyvoje)
 numatytas bendras finansavimas apskaičiuojamas taip:
 Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 || 2014 metai || 2015 metai || 2016 metai || 2017 metai || 2018 metai || 2019 metai || 2020 metai || Iš viso
 Nurodyti bendrą finansavimą teikiančią įstaigą || VN || VN || VN || VN || VN || VN || VN || VN
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų[40] || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta || Turi būti nustatyta
 3.3.
 Numatomas poveikis įplaukoms
 –
 x Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio
 poveikio įplaukoms
 –
 ̈ Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
 –
 x nuosaviems ištekliams
 –
 x įvairioms įplaukoms
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė || Asignavimai, skirti einamųjų metų biudžetui || Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis[41]
 N metai || N+1 metai || N+2 metai || N+3 metai || ... atsižvelgiant į poveikio trukmę įterpti reikiamą stulpelių skaičių (žr. 1.6 skirsnį)
 || || || || || || || ||
 Įvairių asignuotųjų
 įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es), kuriai (-oms) daromas
 poveikis.
 Žr.
 3.2.1 skirsnio 2 ir 3 lenteles
 [1] Komisijos
 komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
 reikalų komitetui ir Regionų komitetui „2020 m. Europos biudžetas“,
 COM(2011) 500 final, 2011 6 29.
 [2] Komisijos
 komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių
 reikalų komitetui ir Regionų komitetui „BŽŪP artėjant 2020 m. Su
 aprūpinimu maistu, gamtos ištekliais ir teritorine pusiausvyra susijusių būsimų
 uždavinių sprendimas“, COM(2010) 672 final, 2010 11 18.
 [3] Visų
 pirma žr. 2011 m. birželio 23 d. Europos Parlamento rezoliuciją
 2011/2015(INI) ir 2011 m. kovo 18 d. pirmininkaujančios valstybės
 narės išvadas.
 [4] Dabartinę
 teisės aktų sistemą sudaro Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009
 (tiesioginės išmokos), Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 (rinkos
 priemonės), Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (kaimo plėtra) ir
 Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 (finansavimas).
 [5] Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros
 fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio
 fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui, kurių
 veiklos gairės pateiktos Bendroje strateginėje programoje, bendros nuostatos ir
 Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos
 fondui taikytinos bendrosios nuostatos, ir panaikinamas Reglamentas (EB)
 Nr. 1083/2006, pasiūlymas.
 [6] 517 gautų
 nuomonių apžvelgiama poveikio vertinimo 9 priede.
 [7] OL C
 [...], [...], p. [...].
 [8] OL C
 [...], [...], p. [...].
 [9] OL C
 [...], [...], p. [...].
 [10] OL C [...], [...], p. [...].
 [11] COM(2010) 672 galutinis, 2010 11 18.
 [12] OL L 30,
 2009 1 31, p. 16.
 [13] OL L .....
 [14] OL L 55,
 2011 2 28, p. 13.
 [15] OL L [...],
 [...], p. [...].
 [16] OL L 42,
 2006 2 14, p. 1.
 [17] OL L 265,
 2006 9 26, p. 1.
 [18] OL L 270,
 2003 10 21, p. 1. Reglamentas panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB)
 Nr. 73/2009.
 [19] OL L 206, 1992 7 22, p. 7.
 [20] OL L 20, 2010 1 26, p. 7.
 [21] OL L 189,
 2007 7 20, p. 1.
 [22] OL L 277,
 2005 10 21, p. 1. Reglamentas panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES)
 Nr. [...] [RDR].
 [23] OL L ... ...
 [24] OL L 178,
 2008 7 5, p. 1.
 [25] OL L 281,
 1995 11 23, p. 31.
 [26] OL L 8,
 2001 1 12, p. 1.
 [27] OL L 327,
 2000 12 22, p. 1.
 [28] VGV –
 veikla grindžiamas valdymas, VGB – veikla grindžiamas biudžeto sudarymas.
 [29] Kaip
 nurodyta Finansinio reglamento 49 straipsnio 6 dalies a arba b punkte.
 [30] COM(2011) 500
 final, 2011 6 29.
 [31] Informacija
 apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje
 „BudgWeb“ http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
 [32] Kaip
 nurodyta Finansinio reglamento 185 straipsnyje.
 [33] 2014–2020 m.
 laikotarpio tiesioginė pagalba apima paramos vynmedžių augintojams sumą,
 numatomą pervesti bendrosios išmokos schemos priemonėms, remiantis valstybių
 narių priimtais, 2013 m. skirtais sprendimais.
 [34] N metai
 yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios metai.
 [35] Remiantis
 ankstesniais rezultatais ir apskaičiavimais iš 2012 m. biudžeto projekto.
 Vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijų sumos atitinka to
 sektoriaus reformą ir, kaip jau nurodyta 2012 m. biudžeto projekto veiklos
 ataskaitose, rezultatai bus žinomi tik 2011 m. pabaigoje.
 [36] Remiantis
 2009 m. reikalavimus galinčiais atitikti regionais.
 [37] Remiantis
 pareigūnų ir laikinųjų darbuotojų etatų plano pareigybių įsteigimo
 127 000 EUR vidutine suma.
 [38] CA – sutartininkas
 („Contract Agent“); INT – per agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“);
 JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“); LA –
 vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas
 („Seconded National Expert“).
 [39] Į šią sumą
 neįtrauktos 05.010404 biudžeto eilutėje nurodytos tarpinės viršutinės ribos.
 [40] Šios sumos
 bus nustatytos valstybių narių pateiktinose kaimo plėtros programose.
 [41] Tradiciniai
 nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis
 sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 % surinkimo išlaidų.