type: other

text:
POROČILO o spremenjenem predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine - A6-0073/2007
 Postopek : 2005/0127(COD)Potek postopka na zasedanjuPotek postopka za dokument :
 A6-0073/2007Predložena besedila :
 337k 375k
 23. marec 2007PE 378.855v02-00 A6-0073/2007
 o spremenjenem predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine
 Poročevalec: Nicola Zingaretti
 o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine
 – ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (KOM(2006)0168)(1),
 – ob upoštevanju člena 251(2) in člena 95 Pogodbe o ES, na podlagi katerih je Komisija Parlamentu podala predlog (C6-0233/2005),
 (5) Direktiva 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine določa civilne in upravne ukrepe, postopke in pravna sredstva. Določbe te direktive je treba dopolniti z dovolj odvračilnimi kazenskimi določbami, ki bi se uporabljale na celotnem ozemlju Skupnosti. Približevanje nekaterih kazenskih določb je nujno potrebno za uspešen boj proti ponarejanju in piratstvu na notranjem trgu. Zakonodajalec Skupnosti je pristojen za sprejetje kazenskih ukrepov, potrebnih za zagotovitev popolne učinkovitosti standardov, ki jih sprejme na področju varstva intelektualne lastnine.
 (5) Direktiva 2004/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine določa civilne in upravne ukrepe, postopke in pravna sredstva. Določbe te direktive je treba dopolniti z dovolj odvračilnimi kazenskimi določbami, ki bi se uporabljale na celotnem ozemlju Skupnosti. Približevanje nekaterih kazenskih določb je nujno potrebno za uspešen boj proti ponarejanju in piratstvu na notranjem trgu. Zakonodajalec Skupnosti je pristojen za sprejetje kazenskih ukrepov, potrebnih za zagotovitev popolne učinkovitosti standardov, ki jih sprejme na področju varstva intelektualne lastnine, kakor je opredeljena s to direktivo, razen patentov.
 Ta predlog spremembe je potreben, da se zagotovi doslednost s predlogi sprememb, ki sledijo, in da se od samega začetka opredeli področje delovanja direktive. Predlog spremembe 2
 (6a) Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 7. septembra 2006 o ponarejanju medicinskih proizvodov izrazil stališče, da mora Evropska skupnosti nujno vzpostaviti potrebne instrumente za učinkovit boj proti nezakonitim dejavnostim na področju piratstva in ponarejanja medicinskih proizvodov.
 Zadnji carinski statistični podatki iz leta 2005 o zaplembi ponarejenega blaga na mejah Evropske unije kažejo, da so se zaplembe ponarejenih medicinskih proizvodov v letu 2005 povečale za 100% v primerjavi z letom 2004.
 (8) Predvideti je treba določbe, namenjene olajšanju kazenskih preiskav. Države članice morajo predvideti, da lahko zadevni imetniki pravic intelektualne lastnine ali njihovi predstavniki ter strokovnjaki prispevajo k preiskavam, ki jih opravljajo skupne preiskovalne enote.
 (8) Predvideti je treba določbe, namenjene olajšanju kazenskih preiskav. Države članice morajo predvideti, da lahko zadevni imetniki pravic intelektualne lastnine ali njihovi predstavniki ter strokovnjaki prispevajo k preiskavam, ki jih opravljajo skupne preiskovalne enote. Sodelovanje zainteresiranega imetnika pravic intelektualne lastnine pomeni pomoč brez poseganja v nepristranskost državne preiskave.
 Treba je pojasniti, da sodelovanje žrtev pri preiskavah, ki jih vodita policija ali državni tožilec, ne sme posegati v nepristranskost državnih preiskovalnih organov. Jamstvo objektivnosti in nepristranskosti je eno izmed načel pravne države.
 (9a) Pri opredeljevanju kaznivih dejanj in sankcij ter med preiskavo in sodnim postopkom je treba v celoti spoštovati pravice, določene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.
 (10) To ne vpliva na sisteme odgovornosti ponudnikov internetnih storitev, predvidenih v členih 12 do 15 Direktive 2000/31/ES o elektronskem poslovanju.
 (10) To ne vpliva na sisteme odgovornosti ponudnikov internetnih storitev, predvidenih v Direktivi 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o določenih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu1.
 1 UL L 178, 17.7.2000, str. 1.
 (10a) Ta direktiva ne vpliva na sisteme odgovornosti ponudnikov internetnih storitev, predvidene v Direktiva 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi1.
 1 UL L 167, 22.6.2001, str. 10.
 (12a) Treba je zagotoviti ustrezno zaščito pravic intelektualne lastnine na audio-vizualnem področju, na kar napotuje direktiva 98/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali ga vključujejo, z dne 20. novembra 19981._________________________1 UL L 320, 28.11.1998, str. 54.
 Direktiva 98/84/ES je trenutno edina zaščita, ki je vzpostavljena na evropski ravni za varovanje audio-vizualnih pravic pred rastočo nevarnostjo piratstva in ponarejanja. Tako zaščito nudi zlasti pogojni dostop, ali drugače, s tehnični ukrepi za nadzorovanje uporabe audio-vizualnih vsebin, ki so predvajane v kodirani obliki. Prenos kršitev pogojnega dostopa v področje uporabe te direktive (z vključitvijo sklicevanja na direktivo 98/84/ES), bil imelo pomembne odvračilne učinke za kriminalne združbe, ki se trenutno zanašajo na razlike med predpisi, ki veljajo v različnih državah članicah, in ki jim omogočajo, da nekaznovano kršijo audio-vizualne pravice.
 Ta direktiva določa kazenske ukrepe, potrebne za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine.
 Ta direktiva določa kazenske ukrepe, potrebne za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine kot so opredeljene v nadaljevanju, v zvezi s ponarejanjem in piratstvom.
 Najboljši način, da se doseže cilje iz predloga je, da se obravnavana direktiva osredotoča izrecno na ponarejanje in piratstvo. Sedanja formulacija bi namreč lahko kriminalizirala spore o pravicah intelektualne lastnine, ki so večinoma civilne narave in ki nastanejo med zakonitimi gospodarskimi družbami. Namen tega predloga spremembe je natančneje določiti področje uporabe direktive, s sklicevanjem na opredelitve v prihodnjem predlogu spremembe. Predlog spremembe 9
 Ti ukrepi se uporabljajo za pravice intelektualne lastnine, predvidene v pravu Skupnosti in/ali nacionalnem pravu držav članic.
 Ti ukrepi se uporabljajo za pravice intelektualne lastnine, predvidene v pravu Skupnosti, razen za patente.
 Cilj predloga spremembe je že od začetka omejiti področje uporabe direktive.
 Člen 1, odstavek 2 a (novo)
 Določbe te direktive se ne uporabljajo za pravice intelektualne lastnine, ki izhajajo iz patentov.
 Za boljšo, preglednejšo in lažje razumljivo zakonodajo, je treba natančneje opredeliti materialno področje uporabe direktive.
 Glede na zapletenost večine raziskovalnih projektov, izumitelji pri svojem delu stalno tvegajo, da kršijo patentne pravice. Predvideti kazenske sankcije za kršitev patentne pravice bi lahko odvrnilo izumitelje in univerzitetne raziskovalce od sprejemanja inovativnih odločitev.
 Člen 1, odstavek 2 b (novo)
 Še posebej se ta direktiva ne uporablja za morebitne kršitve pravic intelektualne lastnine, ki so povezane:
 - s patenti, uporabnimi modeli in dodatnimi varstvenimi certifikati;
 - z vzporednim uvozom izvirnega blaga, ki se trži s privolitvijo imetnika pravice v tretji državi.
 Področje uporabe te direktive je treba omejiti.
 Člen 2, naslov
 Treba je opredeliti pojem ponarejanja, ki je temeljnega pomena za ta predlog direktive. Izvajanje sankcij je možno le, če obstaja jasna opredelitev pojma ponarejanja, ki mora vsebovati vse oblike kršitev prava intelektualne lastnine, vključno s posedovanjem ponarejenega blaga.
 Za namene te direktive „pravna oseba“ pomeni kateri koli pravni subjekt, ki ima tak status po veljavnem nacionalnem pravu, razen držav in drugih javnih organov, ki imajo javna pooblastila, ter javnih mednarodnih organizacij.
 - avtorska pravica,
 - avtorski sorodne pravice,
 - pravica sui generis ustvarjalca podatkovne baze,
 - pravice ustvarjalca topografije polprevodnega proizvoda,
 - pravice blagovnih znamk, kolikor razširitev kazenskopravne zaščite nanje ni v nasprotju s pravili prostega trga in raziskovalnimi dejavnostmi,
 - pravice modela,
 - geografske označbe,
 - trgovska imena, kolikor jih zadevna nacionalna zakonodaja ščiti kot izključne pravice lastnine,
 - v vsakem primeru pravice, če so določene na ravni Skupnosti, ki zadevajo dobrine iz člena 2(1)(a) in (b) uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003, ki se nanaša na carinske ukrepe proti blagu, za katerega se sumi, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in na ukrepe proti blagu, za katerega se izkaže, da je kršilo te pravice1, v nobenem primeru pa ne patentne pravice;
 (b) "kršitve v trgovinsko pomembnem obsegu" pomeni vsako kršitev pravice intelektualne lastnine, storjeno za pridobitev komercialne koristi; to bi izključevalo dejanja, ki jih storijo zasebni uporabniki za osebne in neprofitne namene;
 (c) "namerne kršitve pravice intelektualne lastnine" pomeni premišljeno in namerno kršenje zadevne pravice za pridobitev ekonomske koristi v trgovinsko pomembnem obsegu;
 (d) „pravna oseba“ pomeni kateri koli pravni subjekt, ki ima tak status po veljavnem nacionalnem pravu, razen držav in drugih javnih organov, ki imajo javna pooblastila, ter javnih mednarodnih organizacij.
 1 UL L 196, 2.8.2003, str. 7.
 Države članice zagotovijo, da opredelijo kot kaznivo dejanje katero koli namerno kršitev pravice intelektualne lastnine, storjeno na področju trgovine, pa tudi poskus take kršitve, pomoč oziroma podporo in spodbujanje k taki kršitvi.
 Države članice zagotovijo, da opredelijo kot kaznivo dejanje katero koli namerno kršitev pravice intelektualne lastnine, storjeno na področju trgovine, pa tudi pomoč oziroma podporo in spodbujanje same kršitve.
 Ni piratstva v primerih vzporednega uvoza izvirnega blaga, ki se trži s privolitvijo imetnika pravice v tretji državi.
 Člen 3, odstavek 1 b (novo)
 Države članice zagotovijo, da ustrezna uporaba zaščitenega dela, vključno s ponovno proizvodnjo v več izvodih ali v zvočni obliki ali na kakršen koli drug način, za namene kritike, recenzije, informiranja, poučevanja (vključno s ponovno proizvodnjo v več izvodih za predvajanje v učilnicah), preučevanja ali raziskovanja, ni kaznivo dejanje.
 Svoboda tiska mora biti zaščitena s kazenskimi ukrepi. Strokovnjaki, kot so novinarji, znanstveniki in učitelji, niso zločinci, in časopisi, raziskovalni zavodi in šole niso hudodelske organizacije. Ta ukrep pa ne posega v varovanje pravic, v kolikor je mogoče povračilo civilne škode.
 Člen 4, odstavek 2, točka a)
 a) uničenje premoženja, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine;
 a) uničenje premoženja, vključno z materialom in opremo, ki so bili uporabljeni za kršitev pravice intelektualne lastnine;
 Namen predloga spremembe je uslkaditi člen 4, 2. odstavek, točko a) predloga direktive s členom 10 direktive o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine.
 Člen 4, odstavek 2, točka b)
 b) celotno ali delno, trajno ali začasno zaprtje obrata, s katerim je bila pretežno storjena zadevna kršitev;
 b) celotno ali delno, trajno ali začasno zaprtje obrata, s katerim je bila storjena zadevna kršitev;
 Vsi obrati, s katerimi je bila storjena kršitev, morajo biti predmet enakih sankcij.
 Člen 4, odstavek 2, točka ga (novo)
 ga) nalog, s katerim se od kršitelja se zahteva plačilo stroškov za hrambo zaplenjenega blaga.
 Treba je poskrbeti tudi za dodatno sankcijo in sicer, da je ponarejevalec lahko obsojen na povračilo stroškov skladiščenja blaga za potrebe preiskave, toliko bolj, ker so ti stroški lahko visoki, tudi ko gre za majhne količine, če so proizvodi prostorninsko obsežni, preiskave pa dolgotrajne.
 1. 1. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotovitev, da se fizične osebe, ki so odgovorne za kazniva dejanja iz člena 3, kaznujejo z najvišjo kaznijo najmanj 4 let zapora, če so ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, pa tudi če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi.
 1. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotovitev, da se fizične osebe, ki so odgovorne za kazniva dejanja iz člena 3, kaznujejo z najvišjo kaznijo najmanj 4 let zapora, če gre za huda kazniva dejanja v smislu člena 3, točke 5 direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma1, ali če so ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, ali če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi.
 1 UL L 309, 25.11.2005, str. 15.
 Ta predlog spremembe upravičuje dejstvo, da številni nacionalni pravni sistemu že sedaj uporabljajo precej stroga merila za zaščito pravic intelektualne lastnine, ne glede na to, ali so zadevna kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe. Vsiljevanje pogojevanja strožjih kazni z vključenostjo kriminalne združbe bi lahko preprečilo pravilno izvrševanje nacionalnih zaščitnih ukrepov.
 Člen 5, odstavek 2, točka a)
 a) znaša najvišja najmanj 100 000 EUR za primere, ki niso najhujši;
 a) znaša najvišja najmanj 100 000 EUR za primere, ki niso tisti iz odstavka 1;
 Namen tega predloga spremembe je pojasnitev besedila brez spreminjanja njegovega pomena.
 Člen 5, odstavek 2 a (novo)
 2a Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da se pri določanju kazni iz odstavkov 1 in 2 tega člena upoštevajo kazniva dejanja iz člena 3, ki so jih fizične in pravne osebe ponavljale v drugi državi članici.
 Da se zagotovi učinkovitost in odvračilni učinek kazni, je nujno, da nacionalni sodni organ upošteva kršitve intelektualne lastnine, da se določi višino kazni za kršitelja. Predlog spremembe 23
 Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, vsaj če so bila ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, pa tudi če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi.
 1. Države članice sprejmejo ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, če gre za huda kazniva dejanja v smislu člena 3, točke 5 direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma1, ali če so ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, ali če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi.
 Države članice sprejmejo kazenske, civilne in postopkovne ukrepe za zagotovitev prepovedi in kaznivosti zlorab grožnje s kazenskimi sankcijami.
 Države članice prepovedujejo zlorabe postopka, zlasti če se kazenske sankcije uporabi za izvršitev civilnih določb.
 Možnosti imetnika pravice, da odvrača morebitne kršitelje (tj. konkurente), se znatno povečajo, če so kršitelji seznanjeni z dejstvom, da ne bodo mogli ubežati kazenskim sankcijam. Preprečitev zlorab pravic intelektualne lastnine je določena tako v mednarodnem kot tudi v evropskem pravu. Tovrstne zlorabe škodujejo prosti konkurenci in so v nasprotju s členom 28 in naslednjimi ter s členom 81 in naslednjimi.
 Člen 6 b (novo)
 Člen 6 b
 Države članice zagotovijo ustrezno varstvo in jamstvo pravic obdolžencev.
 Sodelovanje s skupnimi preiskovalnimi enotami
 Države članice zagotovijo, da lahko zadevni imetniki pravic intelektualne lastnine ali njihovi predstavniki ter strokovnjaki prispevajo k preiskavam, ki jih opravljajo skupne preiskovalne enote v zvezi s kaznivimi dejanji iz člena 3.
 Države članice zagotovijo sodelovanje imetnikov pravic intelektualne lastnine s skupnimi preiskovalnimi enotami v skladu z ureditvijo, ki je predvidena v Okvirnem sklepu Sveta 2002/465/PNZ z dne 13. junija 2002 o skupnih preiskovalnih enotah1.
 1 UL L 162, 20.6.2002, str. 1.
 Države članice vzpostavijo ustrezne varovalne mehanizme, da zagotovijo, da ta prispevek ne poseže v pravice obdolženca, denimo s poseganjem v natančnost, neokrnjenost in nepristranskost dokazov.
 Vključitev imetnikov pravic intelektualne lastnine v skupne preiskovalne enote predstavlja tveganje s stališča nepristranskosti preiskave, zbranih dokazov in varovanja pravic obrambe. Države članice morajo poskrbeti, da so pravice obrambe ustrezno varovane ter da so ohranjene določbe o izvajanju dokazov na področju kazenskega prava.
 Člen 7, odstavek 1 b (novo)
 Med preiskavo in sodnim postopkom se v celoti spoštuje člen 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki zadeva varovanje osebnih podatkov, in direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in prostem pretoku takšnih podatkov1.
 Člen 8 listine določa, da ima "vsakdo [ima] pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj" in da se morajo "osebni podatki [se morajo] obdelovati pošteno, za natančno določene namene in na podlagi privolitve prizadete osebe ali na drugi legitimni podlagi, določeni z zakonom. Vsakdo ima pravico dostopa do podatkov, zbranih o njem, in pravico zahtevati, da se ti podatki popravijo." Namen direktive je zaščititi pravice in svoboščine ljudi, kar zadeva obdelavo osebnih podatkov, tako, da postavi smernice, ki bodo določale, kdaj je taka obdelava zakonita.
 Člen 7 a
 Države članice poskrbijo, da v primeru zaplembe blaga, ki krši avtorsko pravico ali če pridobi druge dokaze o kršitvah, policija predloži te dokaze v civilnih postopki, ki so ali še bodo v teku v breme domnevnega kršitelja, ki bo moral odgovarjati pred sodiščem, ki je pristojno na območju Evropske unije, in da, če je to primerno, policija imetnika pravice ali njegovega pooblaščenca obvesti, da ima v posesti tako zaplenjeno blago ali dokaz. Države članice imajo pravico, da odločijo, da so ti dokazi dani na razpolago imetniku pravic, ob nekaterih razumnih pogojih, ki zadevajo dostopnost, varnost ali kaj drugega, da se tak zagotovi njihovo neokrnjenost in da se ne ogroža kazenski postopek, ki lahko iz tega izhaja. Obrazložitev
 Treba bi bilo spodbujati sodelovanje med javnim in zasebnim sektorjem na ravni EU. Državni organi, vključno z organi pregona, bi morali imeti možnost, da s privatnim sektorjem delijo informacije in dokaze, da se zagotovi, da se proti ponarejevalcem in piratom učinkovito in sorazmerno vodi tako civilne kot tudi kazenske postopke, ki temeljijo na trdnih dokazih. To je popolnoma v skladu s predpisi o varstvu podatkov, zlasti z direktivo 95/46/ES o varstvu osebnih podatkov.
 Še neobjavljen v Uradnem listu.
 I. Uvod: predlog z dne 12. julija 2005
 1. 12. julija 2005 je Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu posredovala predlog direktive o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine (2005/0127(COD)); istočasno je Svetu posredovala predlog okvirnega sklepa Sveta o okrepitvi kazenskega okvira za preprečevanje kršitev intelektualne lastnine (2005/0128(CNS)).
 2. Predlog direktive je od držav članic zahteval, da zagotovijo, da opredelijo kot kaznivo dejanje katero koli namerno kršitev pravice intelektualne lastnine, storjeno v trgovinsko pomembnem obsegu, pa tudi poskus take kršitve, pomoč oziroma podporo in spodbujanje k taki kršitvi. Predvidel je vrsto kazni, v razponu od zaplembe ponarejenega blaga do kazni odvzema prostosti za storilce. Predvidel je tudi različne dodatne kazni, vključno z zaprtjem obratov, ki so bili uporabljeni za ponarejanje, prepovedjo opravljanja komercialne dejavnosti in objavo sodbe sodišča. Predlog direktive je od držav članic le zahteval, da preganjajo in kaznujejo nekatera dejanja, ne da bi podrobneje določala stopnjo kazni, ki naj bo izrečena(1).
 3. Namen predloga okvirnega sklepa pa je bil okrepitev kazenskih ukrepov, da se približa nacionalne zakonodaje o kršenju pravic intelektualne lastnine in da se olajša sodelovanje med državami članicami za preprečitev teh kaznivih dejanj. Namen predloga okvirnega sklepa je bil zlasti določiti najnižje kazni za zadevna kazniva dejanja (da se tako dopolni spremljajoči predlog direktive): najvišja kazen najmanj štirih let zapora, če so kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu bodočega okvirnega sklepa o boju proti organiziranemu kriminalu (2005/0003(CNS)), ali če taka kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi, skupaj z globo do največ 330.000 EUR.
 II. Sodba Sodišča Evropskih skupnosti z dne 13. septembra 2005 in stališče Komisije
 1. Medtem, ko je potekal postopek za sprejetje zgoraj omenjenih predlogov, je Sodišče Evropskih skupnosti 12. septembra 2005 izdalo sodbo v zadevi C-176/03, Komisija proti Svetu, v kateri, ob tem, da ugotavlja, da kazenska zakonodaja sicer načeloma ne sodi v pristojnost Skupnosti, navaja, da „ta zadnja ugotovitev kljub temu ne bi smela ovirati zakonodajalca Skupnosti, če učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazenske sankcije, ki jih uporabljajo pristojni nacionalni organi, pomenijo potreben ukrep za boj proti hudim okoljskim kršitvam, da sprejme ukrepe v povezavi s kazenskim pravom držav članic, za katere meni, da so potrebni za zagotavljanje polne učinkovitosti norm, ki jih določa na področju varstva okolja“ (točka 49). 2. Nadalje je Sodišče ocenilo, da je treba za ugotavljanje, ali je bila izbrana prava pravna podlaga za akt Skupnosti, upoštevati cilj in vsebino samega akta. Posledično, glede na to, da je bilo varovanje okolja glavni cilj in vsebina okvirnega sklepa v obravnavani zadevi(2), bi moral sklep temeljiti na členu 175 PES (prvi steber) in ne na naslovu VI PEU (tretji steber) (točka 51).
 3. Komisija je zato sprejela sporočilo(3), ki ugotovitve Sodišča privede do logičnega zaključka, in sicer, da ni omejitev pri sprejemanju predpisov v zvezi s kazenskimi zadevami v okviru prvega stebra, na katerem koli potencialno pomembnem področju, ki je v pristojnosti Skupnosti. 4. Po mnenju Komisije bi morale biti pristojnosti porazdeljene med prvim in tretjim stebrom, kot sledi: določbe kazenskega prava, ki so potrebne za učinkovito izvrševanje prava Skupnosti, spadajo v prvi steber, medtem ko horizontalne določbe kazenskega prava (policijsko in pravosodno sodelovanje, ukrepi v zvezi s harmonizacijo kazenskega prava v povezavi z območjem svobode, varnosti in pravice) pa spadajo v tretji steber.
 5. Glede na to je Komisija začela s potrebnimi spremembami vseh zakonodajnih predlogov še v postopku.
 III. Predlog z dne 26. aprila 2006
 1. Po razpravi o tej zadevi, in zlasti po sodbi Sodišča, se je Komisija odločila spremeniti predlog direktive in umakniti predlog okvirnega sklepa z dne 12. julija 2005(4). 2. Posledično je 26. aprila 2006 Komisija posredovala nov predlog direktive o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine, ki vključuje, posodablja in združuje določbe prejšnjih dveh pobud.
 3. Zlasti predlogi, ki zadevajo stopnjo kazni in obširne možnosti za zaseg, ki jih je prej vseboval predlog okvirnega sklepa, so bili vključeni v nov predlog direktive (glej zlasti člene 5 do 8). To je eden od prvih primerov, v katerem je Komisija uporabila svoj novi pristop h kazenskemu pravu.
 4. Če na kratko povzamemo, člen 1 določa predmet-zadevo in področje uporabe direktive; člen 2 opredeljuje pojem pravne osebe za namene direktive; člen 3 države članice obvezuje, da določene vrste ravnanja obravnavajo kot kazniva dejanja; člena 4 in 5 določata vrsto in strogost kazenskih sankcij; člen 6 obravnava pristojnost za zaplembo; člen 7 predvideva ustanovitev skupnih preiskovalnih enot za boj proti ponarejanju; člen 8 obvezuje države članice, da zagotovijo, da ni treba, da subjekti, ki so jim bile kršene pravice, dajo pobudo za preiskavo in pregon kaznivih dejanj, določenih v direktivi; končno, člena 9 in 10 obravnavata prenos in začetek veljavnosti. 5. Če primerjamo nov predlog in oba prejšnja, je jasno, da v nov predlog niso bile vključene le določbe, ki zadevajo pristojnost in usklajevanje postopkov. Komisija dejansko namerava na tem področju uporabiti horizontalni pristop v okviru svoje Zelene knjige o navzkrižju pristojnosti in načelu ne bis in idem v kazenskih postopkih, ki je bila sprejeta 23. decembra 2005(5). Komisiji se ne zdi nujno, da bi za varstvo intelektualne lastnine določila poseben sistem.
 VI. Sporna vprašanja in stališče poročevalca
 1. Iskanje podlage za predloge, ki zadevajo kazenske zadeve, v prvem stebru, je povsem skladno s široko razlago posledic sodbe Sodišča z dne 13. septembra 2005 s strani Komisije. Iz tega sledi, da če je ta široka razlaga sprejeta, je pristop Komisije brezhiben. Vseeno pa je še nekaj težavnih točk, ki jih spremenjeni predlog Komisije ni uspel rešiti.
 2. To zadeva zlasti področje uporabe direktive. Obrazložitveni memorandum navaja, da se predlog direktive, tako kot direktivo 2004/48/ES o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, uporablja za katero koli kršitev pravic intelektualne lastnine, predvideno v pravu Skupnosti in/ali nacionalnem pravu držav članic. 3. Izjava Komisije (2005/292/ES) o členu 2 direktive 2004/48/ES določa seznam zadevnih pravic, da se bolj natančno določi natančno področje uporabe direktive. Ta seznam vključuje "patentne pravice, vključno s pravicami, ki izhajajo iz dodatnih varstvenih certifikatov".
 4. Vseeno pa se uporaba kazenskih sankcij, določenih na ravni Skupnosti, za kršitve patentnih pravic, ne zdi posebno primerna ali skladna s pristopom, ki ga je zadnja leta imel zakonodajalec Skupnosti.
 5. Ni dokazov o kakšni nujni potrebi po posredovanju z vsiljevanjem kazenskih sankcij, saj številne države članice že zagotavljajo spoštovanje patentov s pomočjo kazenskih sankcij (to je z globami in s kaznimi odvzema prostosti). To velja denimo za nemško(6), avstrijsko(7), dansko(8), špansko(9), francosko(10), madžarsko(11), italijansko(12), nizozemsko(13) in portugalsko(14) zakonodajo. Posledično, kljub temu, da je treba opozoriti na pomanjkanje vsake zaščite v kazenskem pravu v drugih pravnih sistemih (na primer v angleškem, belgijskem in grškem pravu), bi uvedba tovrstnih določb na ravni Skupnosti podvojila obstoječe določbe, kar bi povzročilo, da bi bil sistem še bolj okoren, razen v primeru, če domnevamo, da bi pravo Skupnosti, bodisi z uvedbo (s pomočjo ustreznega predloga spremembe) izrecne določbe v direktivi s tem namenom, ali kot rezultat "avtomatske prednosti" prava Skupnosti(15), lahko popolnoma nadomestilo ustrezno nacionalno zakonodajo. 6. Poleg tega pa si prizadevati, da se uporabijo kazenske sankcije na področju patentnega prava, očitno krši stališče, ki ga je zavzel Evropski parlament, ko je na plenarnem zasedanju 6. julija 2005 zavrnil predlog direktive o patentabilnosti računalniško izvedenih izumov (2002/0047(COD)), ki ga je vložila Komisija. Glede na to, da je velika večina(16) v Evropskem parlamentu tedaj menila, da je zelo neprimerno, da se sprejme zakonodaja o tej zadevi, bi bil vsak poskus, da se za zaščito patentov (ki sedaj niso urejeni) predvidi kazenske sankcije, omejen in nevaren vdor na zelo zapleteno področje, ki ravno iz tega razloga zahteva ureditveni okvir, ki bo kar se da sistematičen in ki bo imel čim večjo podporo.
 7. Ob upoštevanju zgoraj omenjenega poročevalec predlaga spremembe k členom 1 in 2 predloga direktive, da se omeji njeno področje uporabe in da se določi ustrezne opredelitve. V praksi je učinek tak, da se s področja uporabe direktive izključi patente tako, da se določi, da do sprejetja izčrpnejših predpisov o patentih na ravni Skupnosti v prihodnosti (v obliki ustrezne direktive), se določbe te direktive ne uporabljajo za patente. To bi preprečilo, da se poseže v vsebino (vključno s kazenskimi vidiki) vsake bodoče zakonodaje o patentih. Poleg tega bi omejilo področje uporabe direktive na tiste pravice intelektualne lastnine, ki jih predpisuje zakonodaja Skupnosti.
 8. Končno, zaradi notranje doslednosti, poročevalec predlaga manjše spremembe k uvodni izjavi 5 in besedilu člena 2, ter jasnejšo in bolj racionalno ubeseditev členov 5, 6 in 7.
 VI. Bodoči razvoj 1. Poročevalec upa, da bo zakonodajalec Skupnosti, ko bo v prihodnje načrtoval strategije za boj proti piratstvu in ponarejanju, in glede na to, da se začenja čas večje harmonizacije na tem področju, preučil možnost, da najde način in sredstva, da se kaznuje tudi tiste, ki kupijo dobrine nezakonitega izvora. (1)
 Dejansko, Sodišče Evropskih skupnosti (glej sodbo z dne 21. septembra 1989, zadeva C-68/88, Komisija proti Republiki Grčiji) običajno dovoli le t. im. metodo vključitve: v skladu s katero lahko zakonodaja Skupnosti določi, da bi se morale nacionalne kazenske določbe, katerih namen je zaščita nekaterih nacionalnih interesov, uporabljati tudi za ustrezne interese Skupnosti, ter bi se tako kombiniralo dva sklopa določb v enem zakonodajnem aktu, ki bi opredeljeval kaznivo dejanje. To pomeni, da lahko pravo Skupnosti določa, da bi bilo treba nekatere vrste ravnanja obravnavati kot kazniva dejanja, vendar ne sme posegati v pristojnosti držav članic, da določajo in izvršujejo kazni v praksi. (2)
 Okvirni sklep Sveta 2003/80/PNZ z dne 27. januarja 2003 o kazenskopravnem varstvu okolja.
 Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o posledicah sodbe sodišča z dne 13. septembra 2005, KOM(2005)0583.
 Glej člen 250(2) Pogodbe EGS: "Dokler Svet ne ukrepa, lahko Komisija svoj predlog spremeni kadar koli med postopkom za sprejetje akta Skupnosti." Menimo, da pooblastilo spremeniti predlog vključuje tudi možnost umika predloga; glej poročilo Odbora za pravne zadeve z dne 22. marca 2006 o „rezultatih pregleda zakonodajnih predlogov v obravnavi pred zakonodajnim telesom“ (2005/ 2214(INI)). (5)
 KOM(2005) 0696. (6)
 glej člen 142 Bekanntmachung der Neufassung des Patentgesetzes (PatG) z dne 16. decembra 1980 (7)
 glej člena 147 in 149 Patentgesetz 1970, kakor je bil spremenjen z zveznim zakonom št. I 143 (8)
 glej razdelek 57 danskega zakona o patentih št. 479 z dne 20. decembra 1967 (9)
 glej člen 273 kazenskega zakonika, kakor je bil spremenjen s sistemskim zakonom z dne 23. novembra 1995
 glej člen L 615-14 zakonika o intelektualni lastnini z dne 26. januarja 1990, kakor je bil pozneje spremenjen (11)
 glej člen 329/D kazenskega zakonika (12)
 glej člena 473 in 474 kazenskega zakonika, ki kaznujeta dejanja ponarejanja, spreminjanja ali uporabe razločevalne znake ustvarjalnega dela ali industrijskega proizvoda, in uvoz v državo in trženje izdelkov s ponarejenimi znaki, ter člen 475, ki predvideva dodatno sankcijo objave sodbe ali sodne odločbe (13)
 glej člen 45 nizozemskega zakona o patentih (Rijksoctrooiwet) iz leta 1910 in člen 79(1) nizozemskega zakona o patentih (Rijksoctrooiwet) iz leta 1995
 glej člen 261 in 262 zakonika o industrijski lastnini (uredba z zakonsko močjo št. 16/95 z dne 24. januarja 1995, kakor je bil pozneje spremenjen) (15)
 Ta prednost seveda izhaja iz zahteve, da nacionalni sodniki v celoti uporabljajo pravo Skupnosti, in posledično spregledajo vsak nacionalni zakon, ki mu nasprotuje, ne glede na to, ali je bil sprejet pred ali po zadevnem aktu Skupnosti (glej Sodišče Evropskih skupnosti, sodba z dne 9. marca 1978, zadeva 106/77, Simmenthal, v Zborniku 1978, 629, točka 24). (16)
 648 glasov proti, 14 glasov za in 18 vzdržanih. MNENJE Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (29.11.2006)
 Pripravljavec mnenja: David Hammerstein Mintz
 Po nedavni sodbi Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi C-176/03 Komisija v skladu s členom 95 Pogodbe predlaga direktivo o kazenskih ukrepih in pravicah intelektualne lastnine (PIL). Brez poseganja v pristojnost Odbora za pravne zadeve je treba pripomniti, da obstajajo resni dvomi v široko razlago sodbe s strani Komisije, kakor je bila predstavljena v sporočilu KOM (2005)583; posledično pa tudi v pravni temelj predloga.
 Glede vprašanj, ki so v pristojnosti Odbora za industrijo, raziskave in energetiko, pa je treba upoštevati naslednje poglavitne dejavnike:
 a) namen direktive;
 b) opredelitev "trgovinsko pomembnega obsega";
 c) opredelitev "namerne kršitve PIL";
 d) kaznivost pomoči in napeljevanja;
 e) skupne preiskovalne enote;
 f) temeljne pravice.
 Namen tega zakonodajnega akta je boj proti ponarejanju in piratstvu, zlasti na področju glasbe, luksuznih dobrin, tekstilne industrije in povezanih področjih. Obstajajo pa resne težave v zvezi z možnimi učinki te direktive, če so ukrepi za boj proti ponarejanju in piratstvu posplošeni in jih je možno uporabiti za vse oblike PIL. Treba je poudariti, da se kršitve nekaterih PIL razlikujejo po naravi in vrsti, kar pomeni, da se morajo razlikovati tudi ukrepi za boj proti kršitvam teh PIL. Razlika je med kršitvami patentov med običajno trgovsko dejavnostjo, kot je legitimno razvijanje izdelkov, in ponarejanjem ter piratstvom z goljufivim naklepom. Obstajajo ukrepi civilnega prava za kršitve patentov in domnevne kršitelje patentov se ne bi smelo enačiti z zločinci, kot so pirati in ponarejevalci. Včasih mora gospodarska družba namenoma prekršiti patentno pravico, da dokaže, da sporni patent ni veljaven, to pa prispeva k inovaciji. S tem v zvezi bi kršitev morala ostati stvar civilnega prava, kot je to sedaj, razen v primeru, da kršitev resno ogroža javno zdravje ali varnost.
 Trgovinsko pomembni obseg
 Sklicevanje na trgovinsko pomembni obseg je bilo uvedeno v sporazumu TRIPS, vendar tam ni bil opredeljen. Vseeno pa jezik sporazuma TRIPS, uporaba te besedne zveze v celotnem besedilu sporazuma in umeščenost v besedilo pomagajo pri razumevanju pojma. Nanaša se le na kršitve iz koristoljubja, ki imetniku PIL povzročijo znatno neposredno izgubo; neprofitna izmenjava zakonito pridobljenih vsebin med posamezniki mora biti izključena iz uporabe direktive.
 Glede na to, da je namen zakonodajnega predloga kaznovanje le kršitev, ki je storjena v trgovinsko pomembnem obsegu, je nujno imeti jasno opredelitev tega pojma, da se izognemo pravni negotovosti. Ne moremo se zanašati na prakso držav članic na tem področju, saj je praksa od države do države razlikuje.
 Namerne kršitve PIL
 Le zavestne kršitve, storjene z namenom, je možno kaznovati s kazenskimi sankcijami: to vključuje le primere, ko se storilec zaveda, da krši PIL, in to počne zavestno, s premišljenim naklepom. Treba je razlikovati med kršitvami, saj kršitve ni mogoče razumeti kot namerne izključno zato, ker je del druge zavestne dejavnosti, kot sta denimo. poslušanje glasbe ali gledanje filma. Pomoč in napeljevanje
 Pomembno je ločevati med kršitvami patentov med običajno trgovsko dejavnostjo (legitimno razvijanje izdelkov), in ponarejanjem ter piratstvom z goljufivim naklepom, ki jih pogosto izvršujejo hudodelske združbe. Kazenske sankcije za napeljevanje h kaznivim dejanjem in za pomoč je treba hraniti za najhujša kazniva dejanja; kaznovati napeljevanje h kršitvi pravic intelektualne lastnine in pomoč pri tem je nesorazmerno. Treba je v celoti spoštovati Listino o človekovih pravicah, zlasti odstavek 3 člena 49, ki določa, da "kazen ne sme biti nesorazmerna s kaznivim dejanjem".
 Člen 7 predloga dovoljuje strokovnjakom in predstavnikom imetnika PIL, da sodeluje pri preiskavi. Kljub temu, da je imetnik PIL tisti, ki lahko nedvomno prepozna svoje blago in izdelke, je treba biti pri tem posebno previdni. Prvič, glede na to, da je imetnik PIL tisti, ki dovoli ali prepove uporabo svoje intelektualne lastnine, in tudi zaradi zaščite imetnika PIL, lahko pri preiskavi sodelujejo le predstavniki z ustreznim dovoljenjem in pooblastilom. Drugič, pomoč, ki jo nudita imetnik PIL ali njegov predstavnik, mora biti omejena, da se kazenski postopek ne "privatizira"; obsežnejša in aktivnejša vključitev imetnikov PIL bi lahko ogrozila poštenost in nepristranskost preiskave in kazenskega postopka.
 Pri opredeljevanju kaznivih dejanj in sankcij ter tekom preiskave in sodnega postopka je treba v celoti spoštovati Listino o temeljnih pravicah. Zlasti je treba biti pozorni na naslednje člene Listine: člen 8 o varovanju podatkov; člen 47 o poštenem sojenju; in člen 49 o zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni.
 Odbor za industrijo, raziskave in energetiko poziva Odbor za pravne zadeve kot pristojni odbor, da v svoje poročilo vključi naslednje predloge sprememb:
 (9) Zaradi olajšanja kazenskih preiskav ali postopkov v zvezi s kaznivimi dejanji glede kršitev na področju intelektualne lastnine, le-ti ne smejo temeljiti na izjavi ali obtožbi osebe, ki je žrtev kaznivega dejanja.
 Organi kazenskega pregona ne bi smeli imeti možnosti, da delujejo na lastno pobudo, brez predhodne pritožbe imetnika pravic, saj se licenčni sporazumi ne objavljajo, temeljna pravica imetnika pravic pa je, da z njimi razpolaga po lastni presoji.
 (9a) Pri opredeljevanju kaznivih dejanj in sankcij ter tekom preiskave in sodnega postopka je treba v celoti spoštovati pravice, določene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.
 Ta direktiva določa kazenske ukrepe, potrebne za boj proti namernim kršitvam pravic intelektualne lastnine v trgovinsko pomembnem obsegu in za njihovo preprečevanje.
 Ta predlog sprememb ponovno vzpostavlja jezik, ki ga uporablja sporazum TRIPS (člen 61), na katerem temelji predlog. Predlog spremembe 4
 Harmonizira te kazenske ukrepe na ravni EU, ko je to potrebno za boj proti namerni kršitvi pravic intelektualne lastnine, storjeni v okviru hudodelske združbe ali ko kršitev ogroža zdravje in varnost.
 Ta predlog sprememb ponovno vzpostavlja jezik, ki ga uporablja sporazum TRIPS (člen 61), na katerem temelji predlog. Predlog spremembe 5
 Brez poseganja v ukrepe, ki že obstajajo v državah članicah, se ukrepi iz te direktive uporabljajo le za naklepne kršitve blagovne znamke, vključno s ponarejanjem, ali za piratstvo avtorskih pravic.
 Razlika je med kršitvami patentov med običajno trgovsko dejavnostjo, kot je legitimno razvijanje izdelkov, in ponarejanjem ter piratstvom z goljufivim naklepom. Obstajajo ukrepi civilnega prava za kršitve patentov in domnevne kršitelje patentov se ne bi smelo enačiti z zločinci, kot so pirati in ponarejevalci. V primerih kršitev patentov bi to posegalo v civilnopravne sisteme držav članic.
 Neprofitna izmenjava zakonito pridobljenih vsebin med posamezniki je izključena iz področja uporabe te direktive.
 Namen predloga je kaznovanje le kršitev, ki so storjene v trgovinsko pomembnem obsegu (čl. 3).
 Člen 2, odstavek 1 a (novo)
 Za namene te direktive pomeni "kršitev v trgovinsko pomembnem obsegu"kršitev pravice intelektualne lastnine iz koristoljubja, ki povzroči imetniku te pravice znatno neposredno izgubo. Obrazložitev
 Kljub temu, da je namen predloga je kaznovanje le kršitev, ki so storjene v trgovinsko pomembnem obsegu (čl. 3), ta pojem ni opredeljen; uvesti je treba jasno opredelitev, da se prepreči pravna negotovost. Kljub temu, da sporazum TRIPS ne opredeljuje "trgovinsko pomembnega obsega", umeščenost v besedilo TRIPS-a, uporaba tega izraza čez celotno besedilo in analiza pogajalskega procesa sporazuma povsem pojasnijo opredelitev.
 Člen 2, odstavek 1 b (novo)
 Za namene te direktive pomeni "namerna kršitev pravice intelektualne lastnine" premišljeno in zavestno kršitev te pravice.
 Člen 2, odstavek 1 c (novo)
 Za namene te direktive "ponarejanje" vključuje:
 (a) posedovanje brez utemeljenega razloga, uvažanje (ne glede na carinski režim) ali izvažanje blaga pod ponarejeno blagovno znamko;
 (b) ponujanje ali prodaja blaga pod ponarejeno blagovno znamko;
 (c) ponovna proizvodnja, posnemanje, uporaba, nameščanje, odstranjevanje, spreminjanje blagovne znamke, skupinske blagovne znamke ali certificirane skupinske blagovne znamke, kar pomeni kršenje pravic, pridobljenih z registracijo , in prepovedi, ki iz tega sledijo;
 (d) zavestno dostavljanje proizvodov ali nudenje storitev, ki imajo drugačno blagovno znamko od tistih proizvodov in storitev, ki so bile zahtevane.
 Države članice zagotovijo, da opredelijo kot kaznivo dejanje namerno kršitev pravice intelektualne lastnine, storjeno v trgovinsko pomembnem obsegu. Obrazložitev
 Kazenske sankcije za pomoč in napeljevanje k kaznivim dejanjem je treba hraniti za najhujša kazniva dejanja; kaznovati pomoč in napeljevanje h kršitvi pravic intelektualne lastnine bi lahko bilo nesorazmerno.
 Nadalje države članice zagotovijo, da se poskus, pomoč, napeljevanje in spodbujanje storitve takih kršitev obravnavajo kot kazniva dejanja, če poskus, pomoč, napeljevanje in spodbujanje: (a) nudijo pomoč organizirani kriminaliteti, ali b) povzročijo resno grožnjo zdravju ali varnosti.
 Pomembno je ločevati med kršitvami patentov med običajno trgovsko dejavnostjo (legitimno razvijanje izdelkov), kar lahko privede do kršitve neveljavnih patentov, in ponarejanjem ter piratstvom z goljufivim naklepom, ki jih pogosto izvršujejo hudodelske združbe. Kazenske sankcije za pomoč in napeljevanje k kaznivim dejanjem je treba hraniti za najhujša kazniva dejanja; kaznovati pomoč in napeljevanje h kršitvi pravic intelektualne lastnine bi lahko bilo nesorazmerno.
 Kazenskih sankcij se ne sme uporabiti v primerih vzporednega uvoza izvirnega blaga, ki se trži s privolitvijo imetnika pravice intelektualne lastnine v tretji državi.
 Člen 4, odstavek 2, uvodni stavek
 2. Za kazniva dejanja iz člena 3 države članice določijo, da se v ustreznih primerih uporabijo tudi naslednje kazni, v kolikor je to v javnem interesu:
 Gre za pomembne kršitve temeljnih pravic, zato mora splošni interes to upravičevati.
 Člen 4, odstavek 2, točka (a)
 (a) uničenje premoženja, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine;
 (a) takojšnje popolno uničenje vsega blaga, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine, z ohranitvijo dokaznih vzorcev, brez kavcije;
 Zaradi varnosti je predlagano popolno in hitro uničenje premoženja, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine, razen elementov, ki so potrebni za preiskavo. S takim ukrepom se je tudi možno izogniti pretirano velikim stroškom skladiščenja. Vizualni pregled nad zalogami je možen s pomočjo fotografskih posnetkov v trenutku odkritja. Če je potrebno, se uničenje zalog lahko izvede z dovoljenjem ali brez nasprotovanja kršitelja, če je ugotovljena njegova identiteta, ne da bi to pomenilo priznavanje krivde.
 Člen 4, odstavek 2, točka (f a) (novo)
 (fa) nalog, s katerim se od kršitelja se zahteva plačilo stroškov za hrambo zaplenjenega blaga.
 Člen 5, odstavek 2, točki (a) in (b)
 a) znaša najvišja najmanj 100 000 EUR za primere, ki niso najhujši; (b) znaša najvišja najmanj 300 000 EUR za primere iz odstavka 1.
 V primeru denarnih kazni sodniki ali sodišča vsake države članice določijo znesek kazni, upoštevajoč povzročeno škodo, vrednost blaga, ki povzroča kršitev, ali pridobljeno korist, v vseh primerih pa je kot glavni kriterij upoštevano finančno stanje kršitelja, ki ga lahko ugotovimo glede na njegovo premoženje, dohodke, družinske obveznosti in bremena ter druge osebne okoliščine. Obrazložitev
 Določitev fiksnih vsot za kazni v primeru kršenja pravic intelektualne lastnine, ki jo ta člen določa, je preveč toga in se verjetno težko sklada z načelom subsidiarnosti. Predlog spremembe to načelo usklajuje s ciljem harmonizacije, ki je namen tega predloga. Predlog spremembe 18
 Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, vsaj če so bila ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, pa tudi če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi. Države članice, ne da bi kršile temeljne pravice, sprejmejo potrebne ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, vsaj če so bila to huda kazniva dejanja, pa tudi če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi.
 Skrb povzroča, da je člen 6 omejen na kazniva dejanja, storjena zgolj v okvirih „organiziranega kriminala“. Ta člen bo koristen le, če se uporablja za vsa kazniva dejanja, ki imetnikom pravic povzročajo resno poslovno škodo, ne glede na to, ali se te kršitve zagrešijo v zvezi z organiziranim kriminalom. V členu 6 predloga okvirne direktive bi bilo zato treba črtati omembo „organiziranega kriminala“ in jo nadomestiti z izrazom „huda kazniva dejanja“.
 Države članice zagotovijo, da zadevni imetniki pravic intelektualne lastnine ali njihovi ustrezno pooblaščeni predstavniki ter strokovnjaki nudijo informacije skupnim preiskovalnim enotam, ki preiskujejo kazniva dejanja iz člena 3.
 Besedilo tega člena je premalo jasno: da sodišče dovoli vsaki stranki, da ima svoje strokovnjake, je legitimno. Vseeno pa je treba omejiti neposredno vključevanje imetnikov PIL v preiskavo; sicer bi lahko imetniki pravic ogrozili kazenski postopek tako, da bi ogrozili nepristransko in pravično preiskavo. Besedilo, ki ga predlaga Komisija, ni sorazmerno; saj bi morala o tem odločati sodišča.
 Države članice zagotovijo, da vsaj v primeru storitve dejanj na ozemlju države članice možnost uvedbe kazenskih preiskav ali postopkov v zvezi s kaznivimi dejanji iz člena 3 je možno le-te sprožiti tudi brez izjave ali obtožbe osebe, ki je žrtev kaznivega
 Čeprav določa pogoje za sprožitev kazenskega postopka, ta predlog spremembe ohranja prilagodljivost predlaganega postopka. Zelo je pomembno, zlasti v primerih, ko je ogroženo javno zdravje, kjer je imetnik pravice nedoločen, da se kazenski postopek lahko sproži, tudi ko žrtev prekrška ne poda izjave.
 Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine
 MNENJE Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (12.12.2006)
 o spremenjenem predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine (KOM(2006)0168 – C6-0233/2005 – 2005/0127(COD))
 Pripravljavec mnenja: Rainer Wieland
 Po sodbi Evropskega sodišča z dne 13. septembra 2005 (zadeva C 176/03 Komisija proti Svetu) je Evropska komisija spremenila predlog direktive o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine. Vprašanje varstva intelektualne lastnine je velikega pomena za evropska podjetja, saj morajo le-ta imeti zagotovila, da bodo njihove naložbe donosne. Brez varstva intelektualne lastnine pa se naložbe – in posledično inovacije – v Evropi lahko zaustavijo.
 Na evropski ravni je treba opredeliti določena skupna merila, ki bodo omogočala učinkovitejši boj proti ponarejanju in piratstvu: s tem namenom predlog vzpostavlja skupne opredelitve in skupne višine kazni. Namen predloga je tudi ta, da se olajšajo kazenske preiskave v zvezi s kršitvami pravic intelektualne lastnine.
 Pripravljavec mnenja podpira predlagano direktivo, a vseeno želi izpostaviti potrebo po natančni opredelitvi pomembnih izrazov, zlasti kadar so osrednja komponenta opredelitve kaznivega dejanja.
 Zaradi splošne pravne politike je treba zavrniti vse, kar bi se lahko zdelo kot privatizacija kazenskega pregona v korist zainteresiranih posameznikov. V demokratičnih družbah, ki jih zavezuje pravna država, ima država pravni monopol nad uporabo sile. Zasebniki niso upravičeni do uporabe ukrepov kazenskega pregona, da bi se borili proti kršitvam zakonov, ki jih zagrešijo njihovi sodržavljani.
 Člen 4, odstavek 2, točka (b)
 Ti ukrepi se uporabljajo za pravice intelektualne lastnine, predvidene v pravu Skupnosti in/ali nacionalnem pravu držav članic. V področje uporabe direktive so zajete vsaj naslednje pravice intelektualne lastnine: a) avtorske pravice;
 b) avtorski sorodne pravice;
 c) pravica sui generis ustvarjalca podatkovne baze;
 d) pravice ustvarjalca topografije polprevodniškega proizvoda;
 e) pravice blagovne znamke;
 f) pravice modela;
 g) pravice uporabnih modelov;
 Ni naloga Komisije, da bi pri opredeljevanju, kako naj se tolmačijo direktive – namreč z objavljanjem mnenj –, obšla zakonodajo, saj imajo daljnosežne posledice.
 Poleg tega bo seznam, ki temelji na členu 2 Direktive 2004/48/ES, pristojnemu odboru olajšal izključitev posebnih področij zakonodaje iz področja uporabe določb, z ločenim glasovanjem, če bo menil, da je to potrebno.
 Člen 5, odstavek 2 (a) (novo)
 Člen 2, odstavek 1 (a) (novo)
 „Kršitev v trgovinsko pomembnem obsegu“ pomeni dejanja, storjena z namenom ustvarjanja neposrednega gospodarskega ali trgovskega dobička, ali dejanja, storjena v tako velikem obsegu, da lahko imetniku te pravice povzročijo znatno neposredno izgubo. Obrazložitev
 Izraz „trgovinsko pomemben obseg“ je bistven za opredelitev kaznivega dejanja in mora biti natančno opredeljen. Ne sme vključevati le dejanj, ki imajo gospodarsko ali tržno namero, temveč tudi resno piratstvo v velikem obsegu, torej takšno, ki presega posamezno ali osebno uporabo, in četudi storilcu ne prinaša gospodarske koristi, lahko povzroči zelo veliko škodo imetniku pravic.
 Člen 3, odstavek 1 (a) (novo)
 Države članice zagotovijo, da se kot kaznivo dejanje obravnavajo vse namerne kršitve blagovnih znamk, če se te zagrešijo v trgovinsko pomembnem obsegu in z uporabo oznake, ki je enaka oznaki blagovne znamke, v povezavi z blagom ali storitvami, ki so enake kot tiste, za katere je registrirana blagovna znamka. Obrazložitev
 2. Za kazniva dejanja iz člena 3 države članice v ustreznih primerih določijo tudi ukrepe, s katerimi poskrbijo, da je odgovorne fizične ali pravne osebe mogoče kaznovati z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi, kot na primer:
 (a) izvzetje iz upravičenosti do javnih subvencij ali pomoči;
 (b) celotno ali delno, trajno ali začasno zaprtje obrata, s katerim je bila pretežno storjena zadevna kršitev; (b) začasna ali trajna prepoved trgovinske dejavnosti;
 (c) trajna ali začasna prepoved opravljanja gospodarskih dejavnosti;
 (d) uvedba sodnega nadzora;
 (e) sodna likvidacija;
 (e) začasno ali trajno zaprtje obratov, ki so bili uporabljeni pri kršitvi;
 (f) izvzetje iz upravičenosti do pomoči in javnih subvencij;
 (f) objava sodnih odločb;
 (g) objava sodnih odločb.
 (g) uničenje premoženja, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine.
 Glej obrazložitev k prvemu predlogu spremembe. Poleg tega ne bi smeli „znova izumljati“ vsebine in oblike zadevnega seznama kazni za vsako zakonodajno besedilo posebej. Kazni, predlagane v točkah od (a) do (e), so zato povzete po besedilu predloga Sveta za Okvirni sklep Sveta o boju proti organiziranemu kriminalu, 8496/1/06 (2005/003(CNS)), in dopolnjene s posebnimi predlogi iz izvirnega besedila, ki se nanašajo na tekoče zadeve.
 Člen 4, odstavek 2, točka(a)
 (a) uničenje blaga, ki je povzročilo kršitev pravice intelektualne lastnine in, v ustreznih primerih, zaplemba ali uničenje gradiva ali elementov, ki so bili pretežno uporabljeni za oblikovanje ali izdelavo tega blaga;
 Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji, vsaj če so bila ta kazniva dejanja storjena v okviru kriminalne združbe v smislu Okvirnega sklepa ... o boju proti organiziranemu kriminalu, pa tudi če ta kazniva dejanja pomenijo tveganje za zdravje ali varnost ljudi. V primerih, ki so predvideni v členu 5 te direktive, države članice sprejmejo potrebne ukrepe, ki jim omogočijo celotno ali delno zaplembo premoženja fizične ali pravne osebe, ki je obsojena v skladu z določbami iz člena 3 Okvirnega sklepa 2005/212/PNZ z dne 24. februarja 2005 o zaplembi premoženjske koristi, pripomočkov in premoženja, ki so povezani s kaznivimi dejanji.
 Te razširjene pristojnosti za zaplembo bi se morale nanašati na kršitve in kazniva dejanja, za katera velja direktiva.
 Države članice zagotovijo, da se zloraba groženj s kazenskimi sankcijami lahko prepove in kaznuje s kazenskimi, civilnimi in postopkovnimi ukrepi.
 Države članice prepovejo postopkovne zlorabe, še posebej, ker se kazenski ukrepi uporabljajo za zagotavljanje izvrševanja zahtev civilnega prava.
 Možnosti imetnika pravice, da odvrača morebitne kršitelje (tj. konkurente), se znatno povečajo, če jim lahko grozi s kazenskimi sankcijami. Mednarodno in evropsko pravo zahtevata preprečevanje zlorab pravic intelektualne lastnine. Zlorabe izkrivljajo prosto konkurenco, kar je v nasprotju s členi 28 in nasl. ter členi 57 in nasl. ES.
 Pravice tožencev
 Države članice zagotovijo ustrezno varstvo in jamstvo pravic tožencev.
 Zaradi splošne pravne politike je treba zavrniti vse, kar bi se lahko zdelo kot privatizacija kazenskega pregona v korist zainteresiranih posameznikov. V demokratičnih družbah, ki jih zavezuje pravna država, ima država pravni monopol nad uporabo sile. Zasebniki niso upravičeni do uporabe ukrepov kazenskega pregona, da bi se borili proti kršitvam zakonov, ki jih zagrešijo njihovi sodržavljani. Predlog spremembe 13
 Med preiskavo in sodnim postopkom se v celoti spoštuje člen 8 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, ki zadeva varstvo osebnih podatkov, in Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in prostem pretoku takih podatkov1.
 1 UL L 281, 23.11.1995, str. 31. Obrazložitev
 Člen 8 listine določa, da ima „vsakdo [ima] pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj“ in da se morajo „osebni podatki [se morajo] obdelovati pošteno, za natančno določene namene in na podlagi privolitve prizadete osebe ali na drugi legitimni podlagi, določeni z zakonom. Vsakdo ima pravico dostopa do podatkov, zbranih o njem, in pravico zahtevati, da se ti podatki popravijo.“ Namen direktive je, da z določanjem smernic glede obdelave osebnih podatkov, ki opredeljujejo, kdaj je taka obdelava zakonita, zaščiti pravice in svoboščine ljudi.
 Spremenjeni predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskih ukrepih za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine
 Kazenski ukrepi za zagotavljanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine
 KOM(2006)0168 - COM(2005)0276 - C6-0233/2005 - 2005/0127(COD)
 Zadnja posodobitev: 13. april 2007Pravno obvestilo


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.4.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 98/11
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 329/2014
 z dne 31. marca 2014
 o dvestoenajsti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z mrežo Al-Kaida
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z mrežo Al-Kaida (1), ter zlasti členov 7(1)(a), 7a(1) in 7a(5) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 881/2002 navaja osebe, skupine in subjekte, ki jih zadeva zamrznitev sredstev in gospodarskih virov iz navedene uredbe.
 (2)
 Odbor za sankcije Varnostnega sveta Združenih narodov je 14. februarja 2014 sklenil spremeniti en vnos na seznamu oseb, skupin in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov. Poleg tega je Odbor za sankcije VSZN 14. marca 2014 sklenil črtati eno fizično osebo s seznama oseb, skupin in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov, ter dodati eno fizično osebo na navedeni seznam.
 (3)
 Prilogo I k Uredbi (ES) št. 881/2002 bi bilo zato treba ustrezno posodobiti.
 (4)
 Da se zagotovi učinkovitost ukrepov iz te uredbe, bi morala ta uredba začeti veljati takoj –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 881/2002 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 31. marca 2014
 Za Komisijo
 V imenu predsednika
 Vodja Službe za instrumente zunanje politike
 (1) UL L 139, 29.5.2002, str. 9.
 PRILOGA
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 881/2002 se spremeni:
 1.
 pod naslovom „Pravne osebe, skupine in entitete“ se besedilo „Global Relief Foundation (GRF). Naslov: (a) 9935 South 76th Avenue, Unit 1, Bridgeview, Illinois 60455, ZDA; (b) PO Box 1406, Bridgeview, Illinois 60455, ZDA. Drugi podatki: (a) druge lokacije: Afganistan, Bangladeš, Eritreja, Etiopija, Gruzija, Indija, Irak, Zahodni breg in Gaza, Somalija in Sirija; (b) številka davčnega zavezanca v ZDA: 36-3804626; (c) identifikacijska številka za DDV: BE 454419759. Datum uvrstitve na seznam iz člena 2a(4)(b): 22.10.2002.“ nadomesti z naslednjim:
 „Global Relief Foundation (GRF). Naslov: (a) 9935 South 76th Avenue, Unit 1, Bridgeview, Illinois 60455, ZDA; (b) PO Box 1406, Bridgeview, Illinois 60455, ZDA. Drugi podatki: (a) druge lokacije: Afganistan, Bangladeš, Eritreja, Etiopija, Gruzija, Indija, Irak, Zahodni breg in Gaza, Somalija in Sirija; (b) številka davčnega zavezanca v ZDA: 36-3804626. Datum uvrstitve na seznam iz člena 2a(4)(b): 22.10.2002.“;
 2.
 pod naslov „Fizične osebe“ se doda naslednji vnos:
 „Malik Muhammad Ishaq (tudi: Malik Ishaq). Naslov: Pakistan. Datum rojstva: približno leta 1959. Kraj rojstva: Rahim Yar Khan, provinca Pandžab, Pakistan. Državljanstvo: pakistansko. Drugi podatki: (a) fizični opis: močne postave s črnimi očmi, črnimi lasmi in srednje rjavo poltjo ter gosto črno brado. (b) fotografija je na voljo za vključitev v posebno obvestilo Varnostnega sveta Združenih narodov in Interpola. Datum uvrstitve iz člena 2a(4)(b): 14.3.2014.“;
 3.
 pod naslovom „Fizične osebe“ se črta naslednji vnos:
 „Yacine Ahmed Nacer (tudi (a) Yacine di Annaba, (b) Il Lungo, (c) Naslano). Naslov: 6 rue Mohamed Khemisti, Annaba, Alžirija. Datum rojstva: 2.12.1967. Kraj rojstva: Annaba, Alžirija. Državljanstvo: alžirsko. Drugi podatki: (a) leta 2009 naj bi domnevno prebival v Alžiriji; (b) ime očeta: Ahmed Nacer Abderrahmane, ime matere: Hafsi Mabtouka. Datum uvrstitve iz člena 2a(4)(b): 17.3.2004.“


type: caselaw

text:
 12.11.2005
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 281/4
 SODBA SODIŠČA
 (peti senat)
 z dne 8. septembra 2005
 v zadevi C-303/04 (predlog za sprejem predhodne odločbe Tribunale di Voghera): Lidl Italia Srl proti Comune di Stradella (1)
 (Tehnični standardi in tehnični predpisi - Direktiva 98/34/ES - Izraz „tehnični predpis“ - Bionerazgradljive vatirane palčke)
 (2005/C 281/08)
 Jezik postopka: italijanščina
 V zadevi C-303/04, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Tribunale de Voghera (Italija) z odločbo z dne 1. julija 2004, ki je prispela na Sodišče 16. julija 2004, v postopku Lidl Italia Srl proti Comune di Stradella, je Sodišče (peti senat), v sestavi R. Silva de Lapuerta, predsednica senata, C. Gulmann (poročevalec) in J. Klučka, sodnika, generalna pravobranilka: J. Kokott, sodni tajnik: R. Grass, dne 8. septembra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
 1.
 Člen 1, točka 11, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/34/ES z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kot je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/48/ES z dne 20. julija 1998, je treba razlagati v tem smislu, da nacionalna zakonodajna določba, kot je člen 19 Zakona št. 93/2001 z dne 23. marca 2001 o okolju, kolikor obsega prepoved trženja vatiranih palčk, ki niso proizvedene iz biorazgradljivih snovi po nacionalnem standardu, pomeni tehnični predpis.
 2.
 Člen 8(1), prvi pododstavek, Direktive 98/34, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48, je treba razlagati v tem smislu, da se mora Komisijo Evropskih skupnosti obvestiti o nacionalni določbi, ki pomeni tehnični predpis, kot je člen 19 Zakona št. 93 z dne 23. marca 2001, pred njenim sprejetjem.
 3.
 Člen 8(1), prvi pododstavek, Direktive 98/34, kot je bila spremenjena z Direktivo 98/48, je treba razlagati v tem smislu, da lahko nacionalni sodnik odloči, da ne uporabi določbe notranjega prava, ki pomeni tehnični predpis, kot je člen 19 Zakona št. 93/2001 z dne 23. marca 2001, če Komisija o njej ni bila obveščena pred njenim sprejetjem.
 (1) UL C 228, 11.9.2004.


jurisdiction: US

text:
 116 S3811 IS: Restoration of Essential Conveyance Act
 U.S. Senate
 2020-05-21
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 II116th CONGRESS2d SessionS. 3811IN THE SENATE OF THE UNITED STATESMay 21, 2020Mrs. Feinstein introduced the following bill; which was read twice and referred to the Committee on Energy and Natural ResourcesA BILLTo provide financial assistance for projects to address certain subsidence impacts in the State of California, and for other purposes. 1.Short titleThis Act may be cited as the Restoration of Essential Conveyance Act.2.PurposesThe purposes of this Act are—(1)to address severe subsidence impacts that have substantially reduced the carrying capacity of the water delivery system of the State; and(2)to provide additional water supply in the State at a relatively low cost per acre-foot to increase—(A)resiliency to increasingly severe droughts in the State; and(B)groundwater recharge needed to assist in meeting groundwater sustainability goals established under State law. 3.DefinitionsIn this Act:(1)Federal poolThe term Federal pool means each of pools 13 through 21 of the San Luis Canal/California Aqueduct, which are owned by the United States and operated by the California Department of Water Resources under the agreement entitled Agreement Between the United States of America and the Department of Water Resources of the State of California for the Construction and Operation of the Joint-Use Facilities of the San Luis Unit and dated December 30, 1961.(2)Non-federal poolThe term non-Federal pool means each of pools 22 through 40 of the California Aqueduct, which are owned by the State of California and operated by the California Department of Water Resources.(3)SecretaryThe term Secretary means the Secretary of the Interior, acting through the Commissioner of Reclamation.(4)StateThe term State means the State of California. 4.Friant-kern canal and delta-mendota canal subsidence mitigation projects(a)In generalThe Secretary may provide financial assistance for the design, planning, and construction of—(1)a project to restore conveyance capacity at, and to mitigate subsidence-related impacts on, the Friant-Kern Canal, through a partnership with a public water agency that, as of the date of enactment of this Act, is under contract with the United States for the operation and maintenance of the Friant-Kern Canal; and(2)a project to restore conveyance capacity at, and to mitigate subsidence-related impacts on, the Delta-Mendota Canal, through a partnership with—(A)a public water agency that contracts for the delivery of Central Valley Project water; or(B)a local joint powers authority formed under State law by public water agencies that contract for the delivery of Central Valley Project water.(b)Cost-Sharing requirement(1)Federal ShareThe Federal share of the cost of carrying out a project under subsection (a) shall be—(A)not more than 50 percent; and(B) nonreimbursable.(2)Form of non-Federal shareThe non-Federal share of the cost of carrying out a project under subsection (a) may be provided in the form of cash or in-kind contributions.(c)Required determination by SecretaryThe Secretary shall not make Federal funds available for a project under subsection (a) until the date on which the Secretary determines that the project is designed in a manner—(1) to satisfy the purposes described in section 2, after taking into account anticipated future subsidence; and(2) to comply with all applicable requirements of Federal and State law, including part 2.74 of division 6 of the California Water Code (commonly known as the California Sustainable Groundwater Management Act). 5.California aqueduct subsidence mitigation project(a)In generalThe Secretary may provide financial assistance for the design, planning, and construction of projects to restore conveyance capacity at, and to mitigate subsidence-related impacts on, the Federal pool and non-Federal pool.(b)Non-Federal partnersTo carry out this section, the Secretary may enter into partnerships with—(1)the State; or(2)a local joint powers authority formed under State law by public water agencies that contract for delivery of water from the Central Valley Project or the State Water Project.(c)Cost-Sharing requirement(1)Federal poolsThe Federal share of the cost of a project for a Federal pool under subsection (a) shall—(A)be not more than 50 percent;(B)be nonreimbursable; and(C)apply to any costs incurred by a project beneficiary under this section.(2)Non-federal poolsThe Federal share of the cost of a project for a non-Federal pool under subsection (a) shall be—(A)not more than 25 percent; and(B)nonreimbursable.(3)Form of non-Federal shareThe non-Federal share of the cost of a project provided financial assistance under subsection (a) may be in the form of cash or in-kind contributions.(d)Required determination by SecretaryFederal funds shall not be made available for a project under subsection (a) until the date on which the Secretary determines, with the concurrence of the Governor of the State, that the project is designed in a manner—(1)to satisfy the purposes described in section 2, after taking into account anticipated future subsidence; and(2)to comply with all applicable requirements of Federal and State law, including part 2.74 of division 6 of the California Water Code (commonly known as the California Sustainable Groundwater Management Act). 6.Environmental complianceIn carrying out a project under this Act, the Secretary shall comply with applicable environmental laws, including—(1)the National Environmental Policy Act of 1969 (42 U.S.C. 4321 et seq.); (2)the Endangered Species Act of 1973 (16 U.S.C. 1531 et seq.); and(3)applicable State law.7.Authorization of appropriations(a)In generalThere are authorized to be appropriated to the Secretary—(1)$200,000,000 to carry out section 4(a)(1);(2)$200,000,000 to carry out section 4(a)(2);(3)$100,000,000 to pay the Federal share under section 5(c)(1);(4)$100,000,000 to pay the Federal share under section 5(c)(2); and(5)$200,000,000 (at February 2020 price levels) to implement the Restoration Goal of the settlement described in section 10004 of the San Joaquin River Restoration Settlement Act (Public Law 111–11; 123 Stat. 1350), in addition to the funding authorized in section 10009 of that Act.(b)LimitationsAmounts made available under subsection (a) may not be used—(1)to build new surface storage;(2)to raise existing reservoirs; or(3)to enlarge the carrying capacity of a canal constructed by the Bureau of Reclamation, except for a temporary increase in carrying capacity that is intended—(A)to mitigate anticipated future subsidence; and(B)to avoid an increase in carrying capacity that would otherwise be required on the occurrence of anticipated future subsidence.(c)Additional amountsAmounts made available under subsection (a) shall be—(1)in addition to any other amounts made available for the purposes described in that subsection; and (2)nonreimbursable.


text:
C 226/44 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 7.8.1999
 Klage der HORTIPLANT, SAT gegen die Kommission der Die Klägerin stützt ihre Anträge auf
 Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 12. Juni
 1999 — eine fehlerhafte Anwendung des Artikels 24 Absatz 2 der
 Verordnung (EWG) Nr. 4253/88 (2) auf die Tätigkeiten
 der Klägerin; erstens lägen die von der Kommission
 (Rechtssache T-143/99) behaupteten Unregelmäßigkeiten hier nicht vor, und zwei-
 tens stelle die genannte Rechtsvorschrift keine ausreichen-
 (1999/C 226/77) de Rechtsgrundlage für eine Streichungsmaßnahme wie
 die angefochtene Maßnahme dar, da sie sich ihrem Wort-
 laut nach nur auf die Kürzung oder Aussetzung der
 Beteiligung beziehe;
 (Verfahrenssprache: Spanisch)
 — einen Verstoß gegen die Verteidigungsrechte, da während
 Die HORTIPLANT, SAT, mit Sitz in Amposta, Tarragona des Verfahrens einige Mindestgarantien für das Verfahren
 (Spanien), hat am 12. Juni 1999 eine Klage gegen die Kommis- nicht eingehalten worden seien, inbesondere wenn man
 sion der Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster die strafrechtlichen Folgen berücksichtige, die sich hieraus
 Instanz der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeß- ergeben könnten. Erstens habe dem Schreiben der Kom-
 bevollmächtigte der Klägerin sind Rechtsanwältinnen Concep- mission vom 3. April 1988, das nach Auffassung der
 ción Fernández Vicién und Eva Contreras Ynzenga; Zustel- Klägerin als Mitteilung von Beschwerdepunkten angesehen
 lungsanschrift: Anwaltskanzlei Cuatrecasas Abogados, Av. werden könnte, die erforderliche Klarheit im Hinblick
 d’Auderghem 78, 1040 Brüssel. darauf, wer für die angeblichen Unregelmäßigkeiten haft-
 bar gemacht werde, gefehlt. Zum anderen habe die Kom-
 mission bestimmte Unterlagen berücksichtigt, die ihr
 Die Klägerin beantragt, irrtümlich übermittelt worden seien, und sie habe nicht
 klargestellt, daß sie die zur Rechtfertigung der Personal-
 — die Entscheidung der Kommission vom 4. März 1999, kosten angeführten Gründe für unzureichend gehalten
 durch die die der HORTIPLANT, SAT gewährte Beihilfe habe. Drittens sei nicht ersichtlich, daß die Kommission
 gestrichen wurde, für nichtig zu erklären, das in Artikel 24 Absatz 1 der Verordnung Nr. 4253/88 für
 die Aussetzung oder Kürzung der gewährten Beteiligung
 — hilfsweise die Entscheidung teilweise für nichtig zu erklären vorgesehene Verfahren zu Ende geführt habe
 und die Beihilfe, die Gegenstand der Entscheidung
 K(92)3125 der Kommission vom 3. Dezember 1992 ist, Schließlich macht die Klägerin einen Verstoß gegen den
 herabzusetzen, Verhältnismäßigkeitsgrundsatz sowie gegen die Pflicht zur
 Begründung der Rechtsakte geltend.
 — der Kommission sämtliche Kosten aufzuerlegen.
 (1) Verordnung (EWG) Nr. 4256/88 des Rates vom 19. Dezember
 1988 zur Durchführung der Verordnung (EWG) Nr. 2052/88
 Klagegründe und wesentliche Argumente hinsichtlich des EAGFL, Abteilung Ausrichtung (ABL. L 374 vom
 31. 12. 1988, S. 25).
 (2) Verordnung (EWG) Nr. 4253/88 des Rates vom 19. Dezember
 Mit der vorliegenden Klage wird die Entscheidung der Kommis- 1988 zur Durchführung der Verordnung (EWG) Nr. 2052/88
 sion vom 4. März 1999, durch die die der Klägerin aufgrund der hinsichtlich der Koordinierung der Interventionen der verschiede-
 Entscheidung K(92) 3125 der Kommission vom 3. Dezember nen Strukturfonds einerseits und zwischen diesen und den
 1992 betreffend die Gewährung einer Beihilfe der Abteilung Interventionen der Europäischen Investitionsbank und der sonsti-
 Ausrichtung des EAGFL entsprechend der Verordnung gen vorhandenen Finanzinstrumente andererseits (ABL. L 374
 Nr. 4256/88 (1)gewährte Beihilfe für das Projekt Nr. 92 vom 31. 12. 1998, S. 1).
 ES.06.022: „Initiative in Form eines Pilotprojekts eines neuen,
 sehr effizienten Systems für Baumschulen: Anwendung auf
 Zier- und Waldgewächse“ gestrichen wurde.
 Diesem Projekt lagen Untersuchungen der Klägerin zugrunde,
 die zeigten, daß Pflanzen, die in einer neuen Art von Behälter,
 der den Namen „FIFTON PLANT“ erhielt und anscheinend Klage des Rui Teixeira Neves gegen den Gerichtshof der
 leicht auf die Erzeugung von Zier- und Waldbaum- und Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 15. Juni
 -straucharten mit besonderen Anforderungen an die Bodentiefe 1999
 zwecks richtiger Wurzelbildung und Entwicklung umzustellen
 war, ein besseren Wuchs- und Produktivverhalten aufwiesen.
 (Rechtssache T-146/99)
 Der Grund für die angefochtene Entscheidung liegt in bestimm-
 (1999/C 226/78)
 ten finanziellen und buchhalterischen Unregelmäßigkeiten, die
 nach Auffassung der Beklagten während der Durchführung
 des genannten Projekts eintraten; diese Unregelmäßigkeiten
 betreffen insbesondere die Mitfinanzierung des Projekts durch (Verfahrenssprache: Portugiesisch)
 das Unternehmen RESTEYA sowie auf die Rechtfertigung
 bestimmter Personalkosten und der an die Unternehmen Rui Teixeira Neves, wohnhaft 10, Am Gronn, L-5222 Sandwei-
 GENFORSA und CEDARCLIFF gezahlten Rechnungen. ler, hat am 15. Juni 1999 eine Klage gegen den Gerichtshof
 ---pagebreak--- 7.8.1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 226/45
 der Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz 2. Verstoß gegen die Grundsätze der Gleichbehandlung und
 der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeßbe- der Auswahl nach objektiven Kriterien. Keine Vergabe von
 vollmächtigter des Klägers ist Rechtsanwalt Adriano Encar- Punkten. Die für die mündliche Prüfung festgelegten Kriterien
 nação, Porto; Zustellungsanschrift: Anschrift des Klägers. und Modalitäten verstießen auch gegen den Grundsatz der
 Gleichbehandlung der Bewerber und den Grundsatz der objek-
 Der Kläger beantragt, tiven Auswahl durch den Prüfungsausschuß, da die gestellten
 fragen — weil allzu leicht, allgemein, deskriptiv und praktisch
 — die besser qualifizierten Bewerber diskriminiert hätten,
 1. die Entscheidung des Prüfungsausschusses für das Aus- indem sie so nicht im geringsten eine objektive und effektive
 wahlverfahren CJ 41/98 vom 15. März 1999 über die Abwägung der Verdienste der Bewerber erlaubt hätten; diese
 Nichtaufnahme des Klägers in die Eignungsliste aufzuhe- Unmöglichkeit sei noch dadurch verstärkt worden, daß keine
 ben; Punkte vergeben worden seien.
 2. alle nachfolgenden Handlungen dieses Auswahlverfahrens 3. Unzureichende, fehlerhafte und unpassende Begründung.
 einschließlich der Ernennung des ausgewählten Bewerbers Einer der entscheidenden Gründe für den Ausschluß des
 auf die Stelle des Juristischen Beraters für Verwaltungsange- Klägers sei seine beschränkte Erfahrung im Vertragsbereich
 legenheiten aufzuheben; gewesen; dies stehe im Widerspruch zur Entscheidung eben
 dieses Prüfungsausschusses, ihn zur mündlichen Prüfung zuzu-
 3. dem Beklagten die Kosten des Verfahrens einschließlich lassen, weil er alle in der Ausschreibung aufgestellten Zulas-
 der Kosten des Klägers aufzuerlegen. sungsvoraussetzungen erfülle, zu denen die eingehende Berufs-
 erfahrung in Funktionen gehört habe, die zu den Funktionen
 der zu besetzenden Stelle in Beziehung stünden. Die Nichtver-
 Klagegründe und wesentliche Argumente gabe von Gesamt- oder Einzelpunkten an die Bewerber, die in
 der Begründung eingeräumt werde, verletze nicht nur den
 Grundsatz der objektiven Auswahl durch den Prüfungsaus-
 1. Verstoß gegen die Ausschreibung des Auswahlverfah- schuß; der Umstand, daß die Begründung keinerlei Quantifizie-
 rens. Der Kläger trägt vor, der Inhalt der mündlichen Prüfung rung der Ergebnisse der Bewerber enthalte, stelle außerdem
 gehe über den in der Ausschreibung angegebenen Rahmen einen unheilbaren Mangel dar.
 hinaus und entspreche nicht den Zielsetzungen der Prüfung
 und des Auswahlverfahrens. Dem fakultativen Gebiet (Ver- 4. Ermessensmißbrauch. Die Absicht der Anstellungsbehör-
 trags- und öffentliches Vergaberecht) sei nämlich die gleiche de sei es von Anfang an nicht gewesen, ein richtiges Auswahl-
 relative Bedeutung beigemessen und die gleiche Zeit gewidmet verfahren durchzuführen, um zu bestimmen, welches der
 worden wie dem nicht fakultativen Hauptgebiet (Gemein- geeignetste Bewerber sei, sondern die Ernennung desjenigen
 schaftsrecht und Recht des öffentlichen Dienstes), was gegen Bewerbers vorzubereiten, der zuvor aufgrund von Kriterien
 die Bestimmung der Ausschreibung verstoße, wonach die ausgewählt worden sei, die nichts mit der Befähiging zu
 Kenntnis des Rechts der öffentlichen Verträge nur erwünscht tun hätten, und qualifiziertere Bewerber präventiv dadurch
 und keine unerläßliche Voraussetzung für die Zulassung zur auszuschließen, daß der Inhalt der mündlichen Prüfung vom
 mündlichen Prüfung (und erst recht für die anschließende Prüfungsausschuß so gestaltet worden sei, daß sich die besseren
 Aufnahme in die Eignungsliste) gewesen sei. Juristen nicht hätten auszeichnen können.


text:
 26.1.2008
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 22/38
 Klage, eingereicht am 30. November 2007 — Kommission der Europäischen Gemeinschaften/Hellenische Republik
 (Rechtssache C-541/07)
 (2008/C 22/67)
 Verfahrenssprache: Griechisch
 Parteien
 Klägerin: Kommission der Europäischen Gemeinschaften (Prozessbevollmächtigte: M. Patakia)
 Beklagte: Hellenische Republik
 Anträge
 Die Klägerin beantragt,
 —
 festzustellen, dass die Hellenische Republik dadurch gegen ihre Verpflichtungen aus den Art. 28 und 30 des EG-Vertrags verstoßen hat, dass sie in der Entscheidung Nr. 12078/1343 vom 3. März 2004 des Verkehrsministers, so wie diese nach dem von der Direktion für Straßenverkehrssicherheit und Umwelt herausgegebenen Rundschreiben Nr. 45007/4795 vom 28. Juni 2004 ausgelegt worden ist, verbietet, auf den Scheiben von Lastkraftwagen generell Glasfolien anzubringen, die in anderen Mitgliedstaaten der Union rechtmäßig hergestellt oder/und vermarktet werden;
 —
 der Hellenischen Republik die Kosten aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 1.
 Auf eine Beschwerde hin prüfte die Kommission die griechischen Rechtsvorschriften, die die Anbringung von Glasfolien auf den Windschutzscheiben und generell auf den Scheiben von Lastkraftwagen verbieten.
 2.
 Die Kommission ist der Ansicht, dass dieses Verbot nicht in den Anwendungsbereich der Richtlinie 92/22/EWG in der durch die Richtlinie 2001/92/EG geänderten Fassung falle und mangels einer Harmonisierung auf Gemeinschaftsebene im Rahmen der Art. 28 EG und 30 EG zu prüfen sei.
 3.
 Dieses Verbot stelle eine Maßnahme mit gleicher Wirkung wie eine mengenmäßige Beschränkung des freien Warenverkehrs dar, die gegen Art. 28 EG verstoße, da es in der Praxis ein Hindernis für den Handel in Griechenland mit solchen Folien darstelle, die in anderen Mitgliedstaaten rechtmäßig hergestellt würden und im Verkehr seien.
 4.
 Die Kommission merkt außerdem an, dass es den griechischen Behörden nicht gelungen sei, ausreichende Beweise in Bezug auf die Begründung der Maßnahme und die gleichzeitige Einhaltung der Verhältnismäßigkeit vorzulegen.
 5.
 Insbesondere sei nicht nachgewiesen worden, dass es Kriterien dafür gebe, um bei der Durchführung von Kontrollen festzustellen, ob diese Folien bestimmte Mindestvoraussetzungen erfüllten, wie die griechischen Behörden behaupteten.
 6.
 Infolgedessen ist die Kommission der Ansicht, dass die in Rede stehende gesetzliche Regelung einen Verstoß gegen Art. 28 EG darstelle, der weder aufgrund von Art. 30 EG noch durch zwingende Erfordernisse des öffentlichen Interesses im Sinne der Rechtsprechung des Gerichtshofs der Europäischen Gemeinschaften gerechtfertigt werden könne.


text:
 14.12.2015
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 414/27
 Urteil des Gerichts vom 23. Oktober 2015 — TrekStor/HABM (SmartTV Station)
 (Rechtssache T-649/13) (1)
 ((Gemeinschaftsmarke - Anmeldung der Gemeinschaftswortmarke SmartTV Station - Absolute Eintragungshindernisse - Fehlende Unterscheidungskraft - Beschreibender Charakter - Art. 7 Abs. 1 Buchst. b und c der Verordnung [EG] Nr. 207/2009 - Art. 7 Abs. 3 der Verordnung Nr. 207/2009))
 (2015/C 414/34)
 Verfahrenssprache: Deutsch
 Parteien
 Klägerin: TrekStor Ltd (Hongkong, China) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte O. Spieker und M. Alber)
 Beklagter: Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) (Prozessbevollmächtigte: zunächst M. Fischer, dann G. Schneider und A. Schifko)
 Gegenstand
 Klage gegen die Entscheidung der Vierten Beschwerdekammer des HABM vom 1. Oktober 2013 (Sache R 128/2013-4) über die Anmeldung des Wortzeichens Smart TV Station als Gemeinschaftsmarke
 Tenor
 1.
 Die Klage wird abgewiesen.
 2.
 Die TrekStor Ltd trägt neben ihren eigenen Kosten die Kosten des Harmonisierungsamts für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) (HABM).
 (1) ABl. C 39 vom 8.2.2014.


text:
ARCHIVES HISTORIQUES
 DE LA COMMISSION
 COLLECTION RELIEE DES
 DOCUMENTS "COM"
 COM (87) 531
 Vol. 1987/0266
 ---pagebreak--- Disclaimer
 Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 concernant
 l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique européenne et de
 la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, p. 1) modifié en dernier
 lieu par le règlement (UE) 2015/496 du Conseil du 17 mars 2015 (JO L79 du 25. 3.2015, p. 1), ce
 dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents classifiés présents dans ce dossier
 ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit règlement ou sont considérés déclassifiés
 conformément aux articles 26(3) et 59(2) de la décision (UE, Euratom) 2015/444 de la
 Commission du 13 mars 2015 concernant les règles de sécurité aux fins de la protection des
 informations classifiées de l'Union européenne.
 In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning
 the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the
 European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as last amended by Council
 Regulation (EU) 2015/496 of 17 March 2015 (OJ L 79, 27.3.2015, p. 1), this file is open to the
 public. Where necessary, classified documents in this file have been declassified in conformity
 with Article 5 of the aforementioned regulation or are considered declassified in conformity with
 Articles (26.3) and 59(2) of the Commission Decision (EU, Euratom) 2015/444 of 13 March 2015
 on the security rules for protecting EU classified information.
 In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. Februar
 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und
 der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983, S. 1), zuletzt geändert durch die
 Verordnung (EU) Nr. 2015/496 vom 17. März 2015 (ABI. L 79 vom 25.3.2015, S. 1), ist dieser Akt
 der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit erforderlich, wurden die Verschlusssachen in diesem Akt in
 Übereinstimmung mit Artikel 5 der genannten Verordnung freigegeben; beziehungsweise werden
 sie auf Grundlage von Artikel 26(3) und 59(2) der Entscheidung der Kommission (EU, Euratom)
 2015/444 vom 13. März 2015 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-
 Verschlusssachen als herabgestuft angesehen.
 ---pagebreak--- COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS
 COM(87 ) 531 final
 Bruxelas , 5 de novembro de 1987
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 que determina as orientações gerais para 1988
 em matéria de ajuda financeira e técnica
 em favor dos países em desenvolvimento da Ásia e da América Latina
 ( apresentada pela Comissão )
 C0M(87 ) 531 final
 ---pagebreak--- г
 EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS
 1• Contexto geral de ajuda em favor dos pafses em desenvolvimento da Asia e da
 América Latina .
 Do relatório de execução de 1986 consta uma síntese das caracterfsticas ge ¬
 rais relativas à ajuda financeira e técnica em favor dos pafses em desenvol ¬
 vimento não associados . 0 relatório descreve as origens do programa em 1976
 e a sua evolução até ao presente , os objectivos de base e as condições prin¬
 cipais que determinam essa ajuda , os aspectos de procedimento essenciais e
 nomeadamente a necessidade de estabelecer orientações anuais específicas para
 o programa do ano seguinte .
 Além disso , o Conselho pronunciou-se de modo positivo sobre as recomendações
 apresentadas pela Comissão relativamente a outras formas de cooperação com
 os países em desenvolvimento da Âsia , da América Latina e do Sul do Meditei–
 râneo , que têm como objectivo principal o apoio a dar aos sectores não rurais
 e nomeadamente à cooperação entre operadores dos países parceiros e a Comuni_
 dade .
 2. Experiência adquirida
 0 relatório de execução de 1986 estabelece igualmente um balanço da experiên^
 cia adquirida aquando da aplicação da ajuda em favor dos países em desenvol ¬
 vimento não associados , procede ao exame do conjunto dos projectos realizar
 dos até 31 de Dezembro de 1986 e dedica uma atenção especial aos projectos
 regionais .
 Em suma , tal como todos os anos e em conformidade com o regulamento e as
 orientações anuais , a ajuda beneficiou essencialmente as regiões rurais mais
 pobres e as categorias populacionais mais desfavorecidas dessas regiões . To^
 davia , devido a dificuldades objectivas , entre as quais se conta a capacida_
 de de absorção dos PVD em questão , os PMA não puderam beneficiar pLenamente
 dos esforços desenvolvidos em seu favor . Foi o que se verificou no caso dos
 co^inanciamentos cuja importância relativa no âmbito do programa diminuiu i -
 gualmente .
 As grandes linhas das Orientações Gerais anuais foram respeitadas em termos
 de repartição geográfica , dotações de números gerais ( reserva para catástro¬
 fes , investigação agrícola internacional e despesas de gestão ).
 ---pagebreak--- -3-
 3. Orientações propostas para 1988
 Tendo em conta o que precede , a Comissão considera que é conveniente manter
 no essencial , em 1988 , as orientações dos dois anos anteriores .
 Assim , é conveniente continuar a ter em conta :
 - a Declaração anexa ao Acordo de Cooperação CEE / América Central , assinado
 no Luxemburgo em 12 de Novembro de 1985 , pelo qual a Comunidade se compro_
 meteu "a agir de modo a que a ajuda global concedida sob todas as formas
 á região centro-americana seja substancialmente aumentada durante o perío_
 do incial do Acordo ";
 - a oportunidade de prosseguir e de intensificar , nas mesmas condições que
 nos últimos anos , a cooperação com a República Popular da China ;
 - a sugestão do Parlamento Europeu no sentido de apoiar os pafses da Ásia e
 da América Latina na preparação e aplicação das políticas agrícolas análo_
 gas às estratégias alimentares aplicadas em certos países ACP;
 - o interesse ( igualmente sublinhado pelo P.E. ) em acentuar os aspectos
 "formação " no quadro das acções financiadas no âmbito da cooperação finan_
 ceira e técnica ;
 _ Para além disso , serão tidas em conta nas PMÔ , as necessidades em matéria
 de i nf raestrutura que devem preceder a um desenvolvimento rural durável .
 A repartição geográfica inicial deveria , pois , continuar a ser de 75% para a
 Asia e de 25% para a América Latina .
 Todavia , antes de se proceder a essa repartição , é conveniente prever a cons_
 tituição de várias reservas :
 - 6% para fazer face a circunstâncias excepcionais e a catástrofes ;
 - um apoio equivalente ao aplicado no passado , para promover a investigação
 agrícola internacional através dos institutos do GCIAI ;
 - cerca de 3% para o recurso à peritagem externa para a definição e acompa ¬
 nhamento dos projectos e programas ;
 10% a fim de permitir uma certa flexibilidade em favor de acções
 adequadas nos diferentes países .
 ---pagebreak--- t
 DECISÃO DO CONSELHO
 que determina as orientações gerais para 1988
 em matéria de ajuda financeira e técnica
 em favor dos pafses em desenvolvimento da Ásia e da América Latina
 0 CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS ,
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia ,
 Tendo em conta o Regulamento ( CEE ) nQ 442 /81 do Conselho , de 1 7 de Fevereiro de
 1981 , relativo à ajuda financeira e técnica em favor dos pafses em desenvolvi ¬
 mento não associados ( 1 ) e , nomeadamente , o nQ 2 do seu artigo 9Q ,
 Tendo em conta a proposta da Comissão ,
 Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu ,
 Considerando ser conveniente determinar as orientações gerais para a gestão per
 la Comissão da ajuda financeira e técnica em favor dos pafses em desenvolvimenr
 to da Ãsia e da América Latina em 1988 ,
 DECIDE ;
 (1 ) JO nQ L 48 de 21.2.1981 , p . 8, desde 1986 definidos como pafses da Asia e
 da América Latina .
 ( 2 ) Parecer emitido em
 ---pagebreak--- ъ
 Art i go 1Q
 Objectivos e prioridades
 As necessidades dos países mais desfavorecidos e das camadas da população mais
 necessitadas devem continuar a constituir a base da acção comunitária .
 Será dada prioridade ao sector rural e , nomeadamente , ás acções que têm por
 objectivo a melhoria da situação alimentar , com vista a contribuir para a luta
 contra a fome no mundo . No sector rural , a produção e os serviços de apoio be ¬
 neficiarão de atenção especial , do mesmo modo que as acções no domínio das infra_
 -estruturas sociais , sem esquecer a necessidade de salientar , no âmbito dos pro_
 jectos e programas considerados , a formação dos camponeses e dos quadros médios .
 Nos países em que tal constitua uma condição prévia , poderão ser encarados pro -
 jectos de formação ad hoc .
 Sempre que possível , a ajuda comunitária será utilizada para preparar e executar
 políticas agrícolas de carácter geral ( estratégias alimentares ) que incluam , em
 caso de necessidade , a ajuda alimentar .
 Excepcionalmente , no caso especifico dos PMA , em que o desen_
 volvimento rural é travado pela insuficiência de inf ra-estruturas gerais , a a j u_
 da poderá ser afectada a este sector .
 0 apoio aos esforços de integração regional será mantido e reforçado , em todos
 os sectores em que o apoio comunitário possa dar uma contribuição positiva .
 Artigo 2a
 Repartição geográfica
 Sem prejuízo do disposto no artigo 4Q , a repartição geográfica das dotações é a
 seguinte : Ásia 75% , América Latina 25% .
 ---pagebreak--- Artigo 3Q
 Aplicação da ajuda
 A ajuda pode ser concedida para projectos e programas , incluindo , se for caso
 disso , projectos integrados e programas sectoriais , em conformidade com o Regu¬
 lamento CEE nQ 442 / 81 com todas as disposições aplicáveis .
 Os fundos são concedidos aos projectos e programas tendo em conta :
 - a disponibilidade e o estado de preparação das acções , o seu valor intrínser
 co para o desenvolvimento e o modo como respondem às prioridades dos países e
 das regiões beneficiárias e ás necessidades das camadas mais desfavorecidas da
 população ;
 - o nível dos rendimentos e das necessidades de desenvolvimento dos países be:?
 neficiários , o montante das dotações atribuídas nos anos anteriores e a expe¬
 riência adquirida na execução da ajuda anterior ;
 - os acordos de cooperação concluídos com certos países ou grupos de países be_
 neficiários .
 A Comissão e os Estados-membros continuarão a desenvolver esforços importantes
 no sentido de aumentarem o volume dos co-íinanciamentos , nomeadamente entre a to
 munidade e os Estados-membros .
 Artigo 42
 Disposições especiais
 A reserva teferida no nQ 3 do artigo 3Q do Regulamento ( CEE ) ntt 442 /81 é de 6%
 das dotações .
 A Comunidade continuará a apoiar a investigação agrícola internacional . Sem ex_
 cluir a ajuda a conceder a outros institutos a nível nacional , regional ou in¬
 ternacional , a ajuda aos institutos do Grupo Consultivo para a Investigação Agrf_
 cola Internacional ( CGRAI ) deve ser mantida ao mesmo nível de 1987.
 No que diz respeito ao custo de gestão do programa de 1988 ( recurso a especialis_
 tas externos , colocação à disposição de especialistas ) mantem -se a percentagem indi¬
 cativa de 3% .
 É, além disso , constituída uma reserva de 10% das dotações disponíveis após
 a imputação dos números referidos no presente artigo . Esta reserva pode ser u-
 tilizada para acções adequadas , do mesmo tipo que as previstas no artigo 32 .
 Feito em Bruxelas , em Pelo Consel ho
 0 Presidente
 ---pagebreak--- V, ΛΝ'ί'Ί' '*
 FICHE D' IMPACT SUR LA COMPETITIVITE ET L' EMPLOI
 Quelle est la justification principale de la mesure ?
 Octroi d' une aide communautaire à certains PVD ALA .
 Caractéristiques des entreprises concernées
 En particulier :
 - Y a - t - il un grand nombre de PME ? non
 - note t' on des concentrations dans des régions :
 - éligibles aux aides régionales des E.M. ? non
 - éligibles au Feder ? non
 III . Quelles sont les obligations imposées directement aux entreprises ?
 aucune
 IV . Quelles sont les obligations susceptibles dêtre imposées indirectement
 aux entreprises via les autorités locales ?
 aucune
 V. Y a - t - il " des mesures spéciales pour les PME ? non
 - Lesquelles ?
 VI . Quel est l' effet prévisible ?
 ,-- sur la compétitivité des entreprises ? aucun'
 - sur l' emploi ? aucun
 VII . Les partenaires sociaux ont -ils été consultés ? non
 - avis des partenaires sociaux
 9


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/26
 Иск, предявен на 19 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-248/10)
 ()
 2010/C 209/36
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou-Apostolopoulou и A. Nijenhuis)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела или във всички случаи като не е съобщила на Комисията законодателните, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за изменение на Директива 92/49/ЕИО на Съвета и Директиви 2002/83/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на процедурните правила и критериите за оценяване за предварителната оценка на придобиванията и увеличението на участия във финансовия сектор, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2007/44/ЕО е изтекъл на 21 март 2009 г.
 (1) ОВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 1.