text:
Skupščina Slovenskega združenja za tveganja in zavarovanja, SI.RISK je na svoji 8. seji dne 19. 08. 2015 sprejela nov statut Slovenskega združenja za tveganja in zavarovanja, SI.RISK
 SLOVENSKEGA ZDRUŽENJA ZA TVEGANJA IN ZAVAROVANJA, SI.RISK
 Ime društva je: »Slovensko združenje za tveganja in zavarovanja, SI.RISK« (v nadaljnjem besedilu: Društvo).
 Skrajšano ime Društva je Združenje SI.RISK.
 Angleška verzija imena: »Slovenian Association of Risk and Insurance Management, SI.RISK«.
 Sedež Društva je v Ljubljani, naslov sedeža je Dunajska c. 48.
 Društvo je samostojno, prostovoljno, nepridobitno, apolitično interesno združenje fizičnih in pravnih oseb, ki se strokovno ukvarjajo s poslovnimi tveganjih in zavarovanji le-teh v gospodarskih družbah, izobraževalnih institucijah in podobno v Republiki Sloveniji.
 Društvo ima svoj račun pri pristojni finančni ustanovi. Podpisnika finančno-materialnih dokumentov sta predsednik Društva in oseba, ki po pooblastilu predsednika Društva vodi poslovanje Društva. Podpisovanje je
 Društvo deluje javno. O svojem delovanju obvešča ožjo in širšo javnost. Za javnost delovanja Društva sta odgovorna predsednik Društva in član Upravnega odbora, ki je zadolžen za obveščanje. Ožjo javnost Društva predstavljajo njegovi člani. Društvo obvešča svoje člane s posredovanjem vabil, poročil in zapisnikov sestankov organov Društva.
 • s prirejanjem javnih predavanj in posvetovanj,
 • preko sredstev javnega obveščanja.
 2. Cilji in osnovna dejavnost Društva
 Delovanje Društva je namenjeno splošnim koristim, je dobronamerno in nepridobitniško. Društvo si bo prizadevalo pridobiti status društva, ki deluje v javnem interesu
 • izmenjava izkušenj, mnenj, idej med člani,
 • organizirano širjenje pomena upravljanja s tveganji,
 • okrepitev zavedanja o upravljanju tveganjih in zavarovanjih v gospodarskih družbah,
 • informiranje in izobraževanje članov, strokovne, znanstvene in ostale javnosti s publikacijami, predavanji, srečanji, svetovanji, z izmenjavo izkušenj in podobnimi aktivnostmi,
 • povečanje ugleda strokovnjakom s področja upravljanja tveganj in zavarovanj v gospodarskih družbah,
 • zastopanje strokovnih interesov in interesov članov v procesu priprave zakonodaje, med pogajanji in sestanki z:
 - državnimi organi, Slovenskim zavarovalnim združenjem, Združenjem zavarovalnih posrednikov, zavarovalnicami, zavarovalnimi posredniki, mediji in drugimi subjekti v Republiki Sloveniji,
 - mednarodnim združenjem Federation of European Risk Management Associations (FERMA) in drugih mednarodnih združenjih s področja delovanja društva,
 • sodelovanje z drugimi profesionalnimi združenji in organizacijami,
 • spremljanje novih dognanj na področju upravljanja tveganj in zavarovanj,
 • zagotavljanje pogojev, ki bodo omogočali članom povečanje učinkovitosti in večjo kvaliteto dela.
 Osnovni cilji Društva je zagotavljati povečano verjetnost doseganja zastavljenih ciljev v podjetjih, še posebej na področju varstva okolja, varstva pri delu, varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, v smislu vse splošne koristi za zaposlene, za širšo in ožjo družbeno skupnost, kjer gospodarske družbe delujejo.
 3. Člani Društva
 3.1. Članstvo v Društvu
 Redni člani Društva so lahko:
 (a) pravne osebe, ki imajo sedež ali hčerinsko družbo v Republiki Sloveniji, razen zavarovalnic, zavarovalnih zastopnikov ali posrednikov in drugih družb, katerih pridobitna dejavnost se nanaša na zavarovanje oziroma svetovanje na področju tveganj in/ali zavarovanj.
 Članstvo pravne osebe pomeni, da posamezno podjetje zastopajo največ trije zaposleni praviloma s področja upravljanja ali obvladovanja tveganj in/ali zavarovanj.
 (b) fizične osebe (individualno članstvo), ki so polnoletne,
 razen fizičnih oseb, ki so člani organa vodenja ali zaposleni pri zavarovalnicah, zavarovalnih zastopnikih ali posrednikih ali drugih družbah, katerih pridobitna dejavnost se nanaša na zavarovanje oziroma svetovanje na področju poslovnih tveganj in/ali zavarovanj.
 3.2. Včlanitev
 Včlanitev v Društvo je možno ob izpolnitvi naslednjih pogojev:
 • sprejema statut Društva ter ostale akte Društva in se ravna po njih
 • podpiše pristopno izjavo,
 • vplača članarino v višini, ki jo določi Skupščina,
 • izpolnjuje pogoje za članstvo.
 3.3. Prenehanje članstva
 • z zaposlitvijo pri zavarovalnicah, zavarovalnih zastopnikih ali posrednikih ali drugih družbah, katerih pridobitna dejavnost se nanaša na zavarovanje oziroma svetovanje na področju poslovnih tveganj in/ali zavarovanj,
 • s prenehanjem pravne osebe,
 • s prenehanjem delovanja Društva,
 Član izstopi iz Društva tako, da poda pisno izjavo o izstopu.
 Član pisno obvesti Društvo o zaposlitvi pri zavarovalnicah, zavarovalnih zastopnikih ali posrednikih ali drugih družbah, katerih pridobitna dejavnost se nanaša na zavarovanje oziroma svetovanje na področju poslovnih tveganj in/ali zavarovanj. V kolikor član tega ne stori, ga Upravni odbor pozove, da v 30 dneh pisno potrdi spremembo zaposlitve. Šteje se, da v kolikor Društvo po 30 dneh ne prejme pisnega potrdila s strani člana, da potrjuje spremembo zaposlitve. V takem primeru se lahko član črta iz članstva v Društvu s sklepom Upravnega odbora.
 Član se izključi iz Društva, če grobo krši pravice in dolžnosti, navedene v 12 in/ali 13. členu statuta, če zavestno ravna proti interesom in ciljem Društva in če ga Častno razsodišče, ki odloča o izključitvi, spozna za odgovornega. Član se na izključitev lahko pritoži Skupščini, njena odločitev pa je dokončna.
 Član se črta iz članstva v Društvu, če za preteklo leto ne plača članarine. Društvo lahko pisno ali preko telefona pozove člana k plačilu članarine.
 3.4. Častni člani
 Častni član Društva lahko postane fizična oseba, ki se je posebno uveljavila z delom pri razvoju metodologije ali upravljanja tveganj in/ali zavarovanj in je s tem pripomogla k doseganju ciljev Društva, tudi če oseba ne izpolnjuje pogojev za redno članstvo ter sprejema to priznanje. Častne člane sprejema v članstvo Skupščina.
 Skupščina sprejema častne člane s tajnim glasovanjem.
 Častni člani ne plačujejo članarine, ne volijo organov Društva in v njih ne morejo biti izvoljeni, lahko pa aktivno sodelujejo pri dejavnostih Društva tako kot redni člani Društva. Častni član lahko postane tudi redni član Društva. V takšnem primeru so njegove pravice in obveznosti enake pravicam in obveznostim ostalih rednih članov.
 4. Pravice in dolžnosti članov
 4.1. Pravice članov
 - da sodelujejo pri izvajanju programa Društva in pri delu organov Društva,
 - da dajejo predloge za delo in razvoj Društva,
 - da imajo vpogled v delo organov Društva in dajejo o njem mnenja,
 - da so seznanjeni s programom Društva ter njegovim denarno-materialnim poslovanjem.
 4.2. Dolžnosti članov
 - da varuje ugled Društva in ne škodijo interesom Društva,
 - da se ravnajo po statutu in ostalih aktih Društva ter sklepih organov Društva,
 - da s svojim ravnanjem, zgledom in delom pomagajo uresničevati program Društva,
 - da redno plačujejo članarino, določeno s sklepom Skupščine,
 - da pisno obvestijo Društvo o zaposlitvi pri zavarovalnicah, zavarovalnih zastopnikih ali posrednikih ali drugih družbah, katerih pridobitna dejavnost se nanaša na zavarovanje oziroma svetovanje na področju poslovnih tveganj in zavarovanj.
 5. Upravljanje Društva
 Mandatna doba članov Upravnega odbora, Nadzornega odbora in Častnega razsodišča je štiri leta in je ponovljiva.
 Upravni, Nadzorni odbor in Častno razsodišče izvoli Skupščina na zasedanju z večino navzočih članov. Za svoje delo so organi odgovorni Skupščini Društva.
 Individualni člani posameznih organov za svoje delo lahko dobijo nadomestilo. O višini nadomestila odloča
 Skupščina Društva.
 5.1. Skupščina
 Najvišji organ Društva je Skupščina, ki jo sestavljajo vsi člani Društva.
 Skupščina lahko zaseda redno, korespondenčno ali izredno.
 Redno Skupščino se skliče najmanj enkrat letno. Sklicuje jo predsednik Društva samoiniciativno, na zahtevo Upravnega odbora, Nadzornega odbora ali na zahtevo najmanj ene četrtine članov Društva. Predsednik je dolžan sklicati redno Skupščino v roku trideset (30) ali manj dni od prejema zahteve za sklic. Če Upravni odbor izredne Skupščine ne skliče v predpisanem roku, jo skliče predlagatelj, ki mora predložiti tudi dnevni red z ustreznimi materiali. Volilna Skupščina se skliče vsake štiri leta. Skupščina je sklepčna, če na seji prisostvuje vsaj tretjina članov Društva, odločitve pa sprejema z večino glasov na seji prisotnih članov, razen v primeru prenehanja društva, kjer se zahteva dvotretjinska večina prisotnih članov. Če Skupščina ni sklepčna, se zasedanje odloži za deset (10) min. Po preteku tega časa je Skupščina sklepčna, če so prisotni najmanj štirje (4) člani.
 Izredno Skupščino se skliče po sklepu Upravnega odbora, na zahtevo Nadzornega odbora ali na zahtevo ene tretjine članov. Upravni odbor je dolžan sklicati izredno Skupščino v roku trideset (30) ali manj dni od prejema zahteve za sklic. Če Upravni odbor izredne Skupščine ne skliče v predpisanem roku, jo skliče predlagatelj, ki mora predložiti tudi dnevni red z ustreznimi materiali. Izredna Skupščina sklepa le o zadevi, za katero je sklicana.
 Sejo Skupščine začne predsednik Društva in jo vodi, dokler Skupščina ne izvoli delovnega predsedstva. Na Skupščini se piše zapisnik, ki ga lastnoročno podpišejo predsednik delovnega predsedstva in dva overitelja in zapisnikar.
 Za sklic in izvedbo korespondenčne seje se smiselno uporabljajo določbe, ki veljajo za redne ali izredne seje.
 Glasovanje na Skupščini je javno, razen če Skupščina ne določi drugače.
 Pravna oseba je kolektivni član in ima tri (3) glasovalne pravice, fizična oseba pa eno (1) glasovalno pravico.
 • voli delovno predsedstvo in druge organe Skupščine
 • razpravlja o delu in poročilih predsednika, Upravnega odbora in Nadzornega odbora ter o tem sklepa,
 • potrjuje poslovanje za preteklo obdobje in sprejema finančni načrt za prihodnje leto,
 • sprejema, spreminja in dopolnjuje statut ter druge splošne akte Društva,
 • voli in razrešuje predsednika Društva, ki je hkrati predsednik Upravnega odbora Društva, ostale člane Upravnega odbora, člane Nadzornega odbora ter člane Častnega razsodišča;
 • odloča o pritožbah članov Društva zoper sklepe Upravnega odbora ter Nadzornega odbora;
 • odloča o drugih pomembnih zadevah, ki jih določa statut ali drug splošni akt Društva in na predlog Upravnega odbora,
 • odloča o prenehanju, preimenovanju, preusmeritvi, pripojitvi ali združitvi Društva,
 • odloča o pritožbi zoper odločitev častnega razsodišča.
 5.2. Predsednik Društva
 Predsednik zastopa in predstavlja Društvo, sklicuje redno Skupščino, sklicuje in vodi seje Upravnega odbora, vodi politiko Društva in skrbi za izvajanje sklepov Skupščine in Upravnega odbora Društva ter nadzira njihovo izvajanje.
 Predsednik Društva je hkrati predsednik Upravnega odbora.
 Mandat predsednika Društva je štiri leta in je lahko zaporedoma ponovno izvoljen. Enako velja za ostale funkcije.
 Društvo zastopa in predstavlja predsednik Društva, v njegovi odsotnosti namestnik predsednika Društva.
 Pisna obvestila Društva podpisuje predsednik Društva.
 5.3. Upravni odbor
 Upravni odbor je izvršni organ Društva in opravlja organizacijska, strokovna in administrativna dela ter vodi delo Društva po delovnem in finančnem načrtu, ki ga sprejme Skupščina.
 Upravni odbor šteje najmanj tri (3) člane in največ sedem (7) članov, od katerih je en član predsednik Društva, ki je hkrati tudi predsednik Upravnega odbora. Število članov Upravnega odbora je liho. Člani Upravnega odbora na svoji prvi seji izvolijo namestnika predsednika. O zadolžitvah posameznih članov Upravnega odbora odloča Upravni odbor na svoji prvi seji.
 Mandat članov Upravnega odbora je štiri leta in so lahko zaporedoma ponovno izvoljeni.
 Funkcije praviloma nastopijo po končanem zasedanju Skupščine in jo opravljajo do konca mandatne dobe ali do izvolitve novega Upravnega odbora. V primeru predčasne razrešitve članov Upravnega odbora se na zasedanju Skupščine, na kateri je bil Upravni odbor predčasno razrešen, izvoli tudi nov Upravni odbor, ki nastopi s svojo funkcijo takoj po izvolitvi.
 Upravni odbor vodi tekoče posle Društva, v kolikor niso v pristojnosti Skupščine.
 Upravni obor ima pravico in dolžnost upravljati s premoženjem Društva na podlagi sprejetih delovnih in finančnih letnih planov in drugih sklepov Skupščine.
 Predsednik in člani Upravnega odbora so dolžni poslovati v skladu s pozitivno finančno zakonodajo ter po načelu dobrega gospodarja, zato so za svoje delo odgovorni članom Društva in organom oblasti.
 Upravni odbor ima tudi pravico in dolžnost zastopati interese Društva pred drugimi skupnostmi ali oblastnimi organi.
 Upravni odbor lahko imenuje posebne komisije in nanje prenaša svoja pooblastila v posameznih zadevah.
 Upravni odbor ima še naslednje naloge:
 • sklicuje izredno Skupščino,
 • poroča Skupščini o svojem delu,
 • izvaja sklepe Skupščine,
 • sprejema skupna strokovna stališča Društva,
 • pripravlja program dela Društva, predlog zaključnega računa in finančnega načrta,
 • pripravlja predloge aktov Društva,
 • organizira druženje članov,
 • imenuje stalne in občasne komisije/delovna telesa,
 • skrbi za finančno-materialno poslovanje Društva,
 • predlaga višino članarine in vodi evidenco članov,
 • obvešča javnost o delovanju Društva in o svojem delovanju,
 • odloča o sodelovanju z drugimi organizacijami in o mednarodnem sodelovanju,
 • sprejema nove člane;
 • odloča o drugih zadevah, ki niso v pristojnosti Skupščine ali drugih organov Društva,
 • lahko predlaga Častnemu razsodišču obravnavo izključitve člana iz Društva,
 • na prvi stopnji odloča o črtanju člana iz Društva.
 Upravni odbor sprejema sklepe, če seji prisostvuje več kot polovica članov Upravnega odbora in če zanje glasuje večina navzočih. Seje Upravnega odbora so lahko tudi korespondenčne.
 5.4. Nadzorni odbor
 Nadzorni odbor sestavljajo trije (3) člani, ki jih imenuje Skupščina. Mandat članov Nadzornega odbora je štiri leta in so lahko ponovno imenovani.
 Izmed sebe voli predsednika. Nadzorni odbor je sklepčen, če so navzoči vsi člani in sprejema veljavne sklepe, če zanje glasujeta vsaj dva člana. Člani Nadzornega odbora ne morejo biti člani Upravnega odbora, imajo pa pravico udeleževati se sej Upravnega odbora, vendar brez pravice odločanja.
 Naloga Nadzornega odbora je, da spremlja delo Upravnega odbora in opravlja nadzor nad finančnim poslovanjem Društva ter spoštovanjem statuta in drugih aktov Društva. Nadzorni odbor je odgovoren Skupščini in ji mora poročati o svojem delu.
 5.5. Častno razsodišče
 Častno razsodišče voli Skupščina in je pristojno za razsojo sporov med člani, odločanje o kršenju statuta in neizvrševanju sklepov Skupščine. Sestavljajo ga trije (3) člani in trije (3) namestniki. Mandat članov časnega razsodišča traja štiri leta.
 Častno razsodišče je sklepčno, če so navzoči vsi trije člani oziroma njihovi namestniki. Častno razsodišče sprejema veljavne sklepe, če zanje glasujeta vsaj dva člana.
 Člani izmed sebe izvolijo predsednika. Sestajajo se po potrebi na podlagi pisne zahteve članov Društva ali organov Društva.
 Častno razsodišče vodi postopek in izreka disciplinske ukrepe. Častno razsodišče obravnava naslednje disciplinske kršitve: kršitve določb statuta, nevestno in lahkomiselno sprejemanje in izvrševanje sprejetih zadolžitev in funkcij v Društvu, neizvrševanje sklepov organov Društva in dejanja, ki kakorkoli škodujejo ugledu Društva.
 Disciplinski ukrepi, ki jih po izvedenem postopku, izreče Častno razsodišče, so:
 Vsi člani Društva so dolžni upoštevati sprejete sklepe. Član se lahko na odločitev Častnega razsodišča pritoži v roku štirinajst (14) dni. Pritožbo zoper sklepe Častnega razsodišča rešuje Skupščina.
 6. Finančno – materialno poslovanje Društva
 • kotizacije za izobraževanja,
 • opravljanje pridobitne dejavnosti,
 • donacije in subvencije,
 • drugi prihodki.
 Prihodki nad odhodki se lahko uporabijo le za izvajanje dejavnosti, za katere je bilo Društvo ustanovljeno. Društvo povrne članu potne stroške za pot v imenu Društva, v kolikor pot predhodno odobri Upravni odbor.
 Društvo posluje v skladu z zakonom in računovodskimi standardi, ki veljajo za Društva. Društvo posluje brez žiga.
 Finančno-materialno poslovanje Društva vodi usposobljena oseba ali podjetje za računovodske storitve, o čemer sprejme sklep Upravni odbor.
 Društvo bo vodilo računovodstvo po sistemu dvostavnega knjigovodstva.
 7. Prenehanje Društva
 - po volji svojih članov
 - s spojitvijo z drugimi društvi, s pripojitvijo k drugemu društvu
 - po zakonu samem
 Po volji članov preneha delovanje Društva na osnovi sklepa o prenehanju, ki ga sprejme Skupščina Društva z dvotretjinsko večino prisotnih članov Društva.
 O sklepu Skupščine Društva mora njegov zastopnik v tridesetih (30) dneh pisno obvestiti upravni organ, kjer je Društvo registrirano.
 Sredstva in premoženje, ki ostane po prenehanju Društva in po poravnavi vseh obveznosti, se prenesejo na pravnega naslednika Društva ali na drugo, po dejavnosti sorodno društvo. Če takega društva ni, se premoženje prenese na lokalno skupnost. Proračunska sredstva se vrnejo proračunu.
 Ta statut je bil sprejet na 8. seji Skupščine Slovenskega združenja za tveganja in zavarovanja, SI.RISK, dne 19. 08. 2015 v Ljubljani.
 Ta statut začne veljati in se uporablja, ko ga potrdi pristojna upravna enota v skladu z Zakonom o društvih.


type: other

text:
ECLI:SI:USRS:2017:U.I.173.14
 Zakon o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16) (ZP-1), 3. odst. 61. čl.
 Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. PRp 219/2014 z dne 7. 5. 2014 in sklep Okrajnega sodišča v Ljubljani št. ZSV 3291/2012-2454 z dne 1. 4. 2014
 Tretji odstavek 61. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 29/11 – uradno prečiščeno besedilo, 21/13, 111/13 in 32/16) se razveljavi.
 Sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. PRp 219/2014 z dne 7. 5. 2014 in sklep Okrajnega sodišča v Ljubljani št. ZSV 3291/2012-2454 z dne 1. 4. 2014 se razveljavita. Zadeva se vrne Okrajnemu sodišču v Ljubljani v novo odločanje.
 Izpodbijani tretji odstavek 61. člena Zakona o prekrških sodišču nalaga, naj z namenom sankcioniranja vlagateljeve opustitve enega procesnega dejanja (tj. zaslišanja) o zahtevi za sodno varstvo sprejme procesno odločitev (zavrženje), ne da bi se vsebinsko opredelilo do navedb iz zahteve za sodno varstvo in preverilo kršitve, ki jih mora sodišče preveriti po uradni dolžnosti. Ker po poteku osemdnevnega roka tega pravnega sredstva ni več mogoče vložiti, za vlagatelja to pomeni odvzem sodnega varstva zoper odločbo prekrškovnega organa in zato poseg v pravico do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave.
 V splošnem je mogoče šteti, da so cilji, ki jih navaja Vlada (spoštovanje sodnih odredb ter prepoved špekulativnega vlaganja zahtev za sodno varstvo in izmikanja postopku o prekršku), del širšega cilja, ki je učinkovitost in ekonomičnost sodnih postopkov, v konkretnem primeru postopka odločanja o zahtevi za sodno varstvo. To pa je ustavno dopusten cilj za omejitev človekove pravice iz prvega odstavka 23. člena Ustave.
 Sankcioniranje vlagatelja z odvzemom sodnega varstva zaradi neopravičene neudeležbe na zaslišanju je nesorazmerno s ciljem. Izpodbijana zakonska ureditev pomeni prekomeren poseg v pravico vlagatelja zahteve za sodno varstvo do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave.
 Izpodbijani sodni odločbi temeljita na zakonu, za katerega je Ustavno sodišče ugotovilo, da je v neskladju s pravico do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave. Iz enakih razlogov tudi izpodbijani sodni odločbi kršita pritožnikovo pravico do sodnega varstva.
 Člen 43, 59.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
 U-I-173-14, Up-609-14.pdf
 U-I-173/14-19
 "Šteje se, da je oseba, ki ji je bila izrečena sankcija, zahtevo za sodno varstvo umaknila, če ni prišla na zaslišanje na sodišče, na katero je bila pravilno povabljena, izostanka pa ni opravičila."
 8. Kolikor v poglavju o zahtevi za sodno varstvo ni drugače določeno, se v postopku z zahtevo za sodno varstvo smiselno uporabljajo določbe pritožbenega postopka v rednem sodnem postopku o prekršku.[1] V skladu z drugim odstavkom 161. člena ZP-1 je pritožba nedovoljena, če jo je podala oseba, ki nima pravice do pritožbe, ali oseba, ki se je pritožbi odpovedala, če je bila pritožba umaknjena ali pa po umiku pritožbe ponovno vložena ali če pritožba po zakonu ni dovoljena. Prepozno ali nedovoljeno pritožbo zavrže s sklepom sodišče prve stopnje (tretji odstavek 161. člena ZP-1). Če vlagatelj zahteve za sodno varstvo, ki mu je bila izrečena sankcija, ni prišel na zaslišanje na sodišče, na katero je bil pravilno povabljen,[2] izostanka pa ni opravičil oziroma je njegov izostanek neopravičen, se v skladu s tretjim odstavkom 61. člena ZP-1 šteje, da je zahtevo za sodno varstvo umaknil. Umika zahteve za sodno varstvo v skladu z drugim odstavkom 61. člena ZP-1 ni mogoče preklicati. Na podlagi drugega in tretjega odstavka 161. člena ter tretjega odstavka 61. člena ZP-1 sodišče zato zahtevo za sodno varstvo kot nedovoljeno zavrže.
 9. V skladu z ustaljeno ustavnosodno presojo gre v primeru odločanja o zahtevi za sodno varstvo za odločanje v okviru enotnega upravnokaznovalnega postopka, v katerem opravljajo okrajna sodišča vlogo instančnega organa in hkrati zagotavljajo sodno varstvo. Zato je mogoče zahtevo za sodno varstvo obravnavati tudi kot "drugo pravno sredstvo" v smislu 25. člena Ustave.[3] Ker pa pobudnik ureditev izpodbija z vidika pravice do sodnega varstva, je Ustavno sodišče tretji odstavek 61. člena ZP-1 presojalo z vidika skladnosti s prvim odstavkom 23. člena Ustave.
 10. Pravica do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave je pravica vsakogar, da o njegovih pravicah in dolžnostih ter o obtožbah proti njemu brez nepotrebnega odlašanja odloča neodvisno, nepristransko in z zakonom ustanovljeno sodišče. V skladu z ustaljeno ustavnosodno presojo prvi odstavek 23. člena Ustave vsakomur zagotavlja pravico do poštenega sodnega postopka ter možnost predložitve zadeve sodišču, ki bo v zadevi v razumnem času vsebinsko (meritorno) odločilo.[4] Vlagatelju zahteve za sodno varstvo omogoča predložitev prekrškovne zahteve sodišču, ki bo o tem, ali je zahteva za sodno varstvo zoper odločbo prekrškovnega organa po materialnem in procesnem pravu utemeljena, vsebinsko odločilo ter s tem zagotovilo učinkovito in celovito vsebinsko sodno kontrolo.[5]
 11. Izpodbijani tretji odstavek 61. člena ZP-1 sodišču nalaga, naj z namenom sankcioniranja vlagateljeve opustitve enega procesnega dejanja (tj. zaslišanja) o zahtevi za sodno varstvo sprejme procesno odločitev (zavrženje), ne da bi se vsebinsko opredelilo do navedb iz zahteve za sodno varstvo in preverilo kršitve, ki jih mora sodišče po 62.a členu ZP-1 preveriti po uradni dolžnosti. Ker po poteku osemdnevnega roka tega pravnega sredstva ni več mogoče vložiti, za vlagatelja to pomeni odvzem sodnega varstva zoper odločbo prekrškovnega organa in zato poseg v pravico do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave.[6]
 12. Človekove pravice je mogoče omejiti le v primerih, ki jih izrecno določa Ustava, ali zaradi varstva pravic drugih oziroma javne koristi (tretji odstavek 15. člena Ustave). Če je zakonodajalec zasledoval ustavno dopusten cilj in če je omejitev skladna z načeli pravne države (2. člen Ustave), in sicer s tistim izmed teh načel, ki prepoveduje prekomerne posege države (splošno načelo sorazmernosti), je po ustaljeni ustavnosodni presoji omejitev človekove pravice dopustna.[7]
 13. Vlada navaja, da je namen izpodbijane določbe doseči spoštovanje odredb sodišč. Presojana postrožitev postopkovnih pravil naj bi tudi preprečevala špekulativno vlaganje zahtev za sodno varstvo in izmikanje postopku o prekršku. V zakonodajnem gradivu je kot cilj izpodbijane ureditve navedeno zagotavljanje učinkovitosti oziroma ekonomičnosti postopka.[8] V splošnem je mogoče šteti, da so cilji, ki jih navaja Vlada (spoštovanje sodnih odredb ter prepoved špekulativnega vlaganja zahtev za sodno varstvo in izmikanja postopku o prekršku), del širšega cilja, ki je učinkovitost in ekonomičnost sodnih postopkov, v konkretnem primeru postopka odločanja o zahtevi za sodno varstvo. Vse navedeno namreč praviloma pripomore k temu, da se procesna dejanja, ki jih odredi sodišče, hitreje in brez zavlačevanja opravijo. To pa je ustavno dopusten cilj za omejitev človekove pravice iz prvega odstavka 23. člena Ustave.
 15. Najprej je treba upoštevati, da bistvo in smoter sankcije za izostanek z zaslišanja ni v tem, da se sodiščem omogoči "rešiti" zahteve za sodno varstvo brez vsebinskega odločanja, pač pa je cilj tega procesnega pospešitvenega ukrepa zagotoviti hitro, ekonomično in učinkovito potekanje postopkov odločanja o zahtevi za sodno varstvo ob hkratnem spoštovanju ustavnih jamstev, katerih cilj je ustvariti pogoje za izdajo pravilne in zakonite vsebinske odločitve o zahtevi.[9] Zaslišanje vlagatelja v postopku odločanja o zahtevi za sodno varstvo lahko pripomore k razjasnitvi upoštevanih zlasti dejanskih okoliščin, pomembnih za odločitev sodišča, predvsem pa je zagotovljeno z namenom varovanja vlagateljevega ustavnega in konvencijskega procesnega jamstva do javne in ustne obravnave.[10] Gre torej v prvi vrsti za vlagateljevo pravico, ki pa se ji vlagatelj lahko prostovoljno odpove. To pomeni, da četudi bo vlagatelj navzoč na zaslišanju, ni nujno, da bo na njem tudi aktivno sodeloval in s tem prispeval k hitrejši meritorni odločitvi o zahtevi za sodno varstvo. Ker ima vlagatelj z vložitvijo zahteve namen izboljšati svoj pravni položaj, ima njegova pasivnost škodljiv učinek zlasti na varstvo njegovih interesov. Sodišče namreč v primeru vlagateljevega neopravičenega izostanka lahko odloči tudi brez njegovega zaslišanja na podlagi njegovih navedb v zahtevi za sodno varstvo, na podlagi drugih dokaznih sredstev in na podlagi prekrškovnega spisa.[11] Če po izvedenem postopku ne bo prepričano, da je zahteva za sodno varstvo utemeljena, bo ostala v veljavi odločba prekrškovnega organa. Ob upoštevanju vsega navedenega se izkaže, da preventivni učinek izpodbijanega tretjega odstavka 61. člena ZP-1 ne prispeva veliko k ekonomičnosti in učinkovitosti postopka.
 20. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi 43. člena in prvega odstavka 59. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodniki dr. Mitja Deisinger, dr. Dunja Jadek Pensa, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar, dr. Ernest Petrič, Jasna Pogačar in Jan Zobec. Odločbo je sprejelo s sedmimi glasovi proti enemu. Proti je glasovala sodnica Korpič – Horvat.
 [1] Tretji odstavek 59. člena ZP-1.
 [2] Navzočnost vlagatelja zahteve za sodno varstvo pri zaslišanju v postopku o prekršku je treba zagotoviti z vabilom, v katerem je treba vlagatelju povedati, česa je obdolžen in da se mora zaradi zaslišanja na sodišču zglasiti osebno (115. člen ZP-1), glede na ureditev splošnejšega 96. člena ZP-1 pa mora biti obdolženec v vabilu opozorjen tudi na posledice, če se vabilu ne bi odzval – tj. na fikcijo umika zahteve za sodno varstvo.
 [3] Primerjaj z odločbama Ustavnega sodišča št. Up-375/13 z dne 23. 3. 2016 (Uradni list RS, št. 26/16), 6. točka obrazložitve, in št. U-I-115/14, Up-218/14 z dne 21. 1. 2016 (Uradni list RS, št. 8/16), 55. točka obrazložitve.
 [4] Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-161/10 z dne 9. 12. 2010 (Uradni list RS, št. 107/10, in OdlUS XIX, 10), 6. točka obrazložitve.
 [5] Odločba Ustavnega sodišča št. Up-163/98 z dne 22. 6. 2000 (Uradni list RS, št. 64/2000 in 91/2000 – popr., ter OdlUS IX, 294).
 [6] Primerjaj z odločbo št. Up-258/03, U-I-74/05 z dne 22. 9. 2005 (Uradni list RS, št. 90/05, in OdlUS XIV, 99), 8. točka obrazložitve.
 [7] Odločba Ustavnega sodišča št. U-I-18/02 z dne 24. 10. 2003 (Uradni list RS, št. 108/03, in OdlUS XII, 86), 24. in 25. točka obrazložitve.
 [8] Poročevalec Državnega zbora, št. 39/02 (str. 95) in št. 10/08 (str. 40).
 [9] Primerjaj odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-290/12 z dne 25. 4. 2013 (Uradni list RS, št. 40/13), 9. točka obrazložitve.
 [10] Odločbi Ustavnega sodišča št. Up-718/13 z dne 7. 10. 2015 (Uradni list RS, št. 80/15), 11. točka obrazložitve, in št. Up-187/13 z dne 7. 10. 2015 (Uradni list RS, št. 80/15), 8. točka obrazložitve. Za pregled prakse Evropskega sodišča za človekove pravice glej 6. točko obrazložitve odločbe št. Up-187/13 in 11. točko obrazložitve odločbe št. Up-718/13.
 [11] Člen 65 ZP-1.
 Primož Zupančič, Dol pri Ljubljani
 Uradni list RS, št. 15/2017


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0246
 Návrh rozhodnutí Rady o nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky (Text s významem pro EHP) /* KOM/2009/0246 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 25.5.2009KOM(2009) 246 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky(Text s významem pro EHP)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřiložená předloha návrhu rozhodnutí Rady se týká nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 jako účinných látek do pozitivního seznamu (příloha I) směrnice Rady 91/414/EHS a stažení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto látky z trhu. Návrh na nezařazení je založen na množství problematických otázek zjištěných během hodnocení těchto účinných látek.Směrnice Rady 91/414/EHS vytváří harmonizovaný rámec pro povolování přípravků na ochranu rostlin a jejich uvádění na trh. Účinné látky, které se mají používat jako přípravky na ochranu rostlin, se hodnotí a povolují na úrovni Společenství a jsou uvedeny v seznamu v příloze I uvedené směrnice. Jednotlivé přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky jsou hodnoceny a povolovány podle harmonizovaných pravidel členskými státy.Údaje předložené daným průmyslovým odvětvím byly nejprve vyhodnoceny členským státem zpravodajem, v tomto případě Řeckem, které předložilo návrh hodnotící zprávy. Evropský úřad pro bezpečnost potravin zajistil další posouzení původního hodnocení v ostatních členských státech a dodal Komisi dne 19. prosince 2008 závěry posouzení rizika parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.V průběhu hodnocení uvedených účinných látek byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nejsou stávající důkazy dostatečné k tomu, aby prokázaly bezpečné použití pro obsluhu, pracovníky, okolní osoby a spotřebitele.Předloha rozhodnutí o nezařazení byla předložena dne 12. března 2009 Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, kde:- 21 členských států hlasovalo ve prospěch předlohy (254 hlasů)- 3 členské státy hlasovaly proti předloze (21 hlasů)- 3 členské státy se zdržely hlasování (60 hlasů).Výbor nezaujal žádné stanovisko. Proto podle článku 19 směrnice 91/414/EHS a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES musí Komise předložit Radě návrh týkající se opatření, jež se mají přijmout, přičemž Rada má k dispozici tříměsíční lhůtu na to, aby se kvalifikovanou většinou o rozhodnutí usnesla.Předloha rozhodnutí nepodléhá právu Evropského parlamentu provádět kontrolu (článek 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES).NávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh[1], a zejména na čl. 8 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) V čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS se stanoví, že členský stát může během období dvanácti let od oznámení uvedené směrnice povolit uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I zmíněné směrnice, které již byly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení, zatímco jsou tyto látky postupně přezkoumávány v rámci pracovního programu.(2) Nařízení Komise (ES) č. 1112/2002[2] a (ES) č. 2229/2004[3] stanoví prováděcí pravidla pro čtvrtou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a zřizují seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3(3) Účinky parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 na lidské zdraví a na životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1112/2002 a (ES) č. 2229/2004 pro rozsah použití navrhovaných oznamovatelem. Tato nařízení dále určují členské státy zpravodaje, které musí předložit příslušné hodnotící zprávy a doporučení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) v souladu s čl. 21 odst. 3 nařízení (ES) č. 2229/2004. Pro parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 bylo členským státem zpravodajem Řecko a veškeré příslušné informace byly předloženy dne 6. května 2008.(4) Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EFSA v rámci pracovní skupiny pro hodnocení a byla předložena Komisi dne 19. prosince 2008 v podobě závěru EFSA týkajícího se přezkoumání účinných látek parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 z hlediska posouzení rizika pesticidů[4]. Tato zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončena dne 12. března 2009 v podobě zprávy Komise o přezkoumání parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.(5) V průběhu hodnocení uvedených účinných látek byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nejsou stávající důkazy dostatečné k tomu, aby prokázaly bezpečné použití pro obsluhu, pracovníky, okolní osoby a spotřebitele. Navíc jsou ve zprávě o přezkoumání těchto látek uvedeny další problematické otázky identifikované v závěrech EFSA. Proto nebylo na základě dostupných informací možné dospět k závěru, že parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 splňují kritéria pro zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(6) Komise vyzvala oznamovatele, aby předložil připomínky k výsledkům přezkoumání a uvedl, zda má či nemá v úmyslu látky dále podporovat. Oznamovatel předložil své připomínky a ty byly důkladně prozkoumány. Navzdory argumentům, které oznamovatel předložil, však nelze dané obavy eliminovat, a hodnocení provedená na základě informací, které byly předloženy, neprokázala, že by přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 mohly za navržených podmínek použití obecně vyhovovat požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS.(7) Parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 by proto neměly být zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(8) Měla by být přijata opatření, která zajistí, aby udělená povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 byla ve stanovené lhůtě odňata a nebyla obnovena a aby pro takové přípravky nebyla udělena žádná nová povolení.(9) Lhůta poskytnutá členskými státy pro likvidaci, uskladnění, uvedení na trh a použití stávajících zásob přípravků na ochranu rostlin obsahujících parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 by neměla přesáhnout 12 měsíců, aby stávající zásoby směly být použity během nejvýše jednoho dalšího vegetačního období, čímž se zajistí, že přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 budou uživatelům dostupné po dobu 18 měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí.(10) Tímto rozhodnutím není dotčeno předložení žádosti pro parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 v souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a nařízením Komise (ES) č. 33/2008 ze dne 17. ledna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o běžný a zkrácený postup pro posuzování účinných látek, které byly součástí pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, nebyly však zařazeny do její přílohy I[5], za účelem případného zařazení do přílohy I.(11) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 se nezařazují jako účinné látky do přílohy I směrnice 91/414/EHS.Článek 2Členské státy zajistí, aby:a) povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 byla odňata do [... VLOŽTE DATUM 6 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ];b) ode dne zveřejnění tohoto rozhodnutí nebyla udělována ani obnovována žádná povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.Článek 3Lhůta poskytnutá členskými státy v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 6 směrnice 91/414/EHS musí být co nejkratší a skončí nejpozději [... VLOŽTE DATUM 18 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ].Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Úř. věst. L 168, 27.6.2002, s. 14.[3] Úř. věst. L 379, 24.12.2004, s. 13.[4] EFSA Scientific Report (2008) 216, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substances paraffin oils CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 and CAS 97862-82-3, dokončeno 19. prosince 2008.[5] Úř. věst. L 15, 18.1.2008, s. 5.


text:
ARCHIVES HISTORIQUES
 DE LA COMMISSION
 COLLECTION RELIEE DES
 DOCUMENTS "COM"
 COM (88) 70
 Vol. 1988/0015
 ---pagebreak--- Disclaimer
 Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 concernant
 l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique européenne et de
 la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, p. 1) modifié en dernier
 lieu par le règlement (UE) 2015/496 du Conseil du 17 mars 2015 (JO L79 du 25. 3.2015, p. 1), ce
 dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents classifiés présents dans ce dossier
 ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit règlement ou sont considérés déclassifiés
 conformément aux articles 26(3) et 59(2) de la décision (UE, Euratom) 2015/444 de la
 Commission du 13 mars 2015 concernant les règles de sécurité aux fins de la protection des
 informations classifiées de l'Union européenne.
 In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning
 the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the
 European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as last amended by Council
 Regulation (EU) 2015/496 of 17 March 2015 (OJ L 79, 27.3.2015, p. 1), this file is open to the
 public. Where necessary, classified documents in this file have been declassified in conformity
 with Article 5 of the aforementioned regulation or are considered declassified in conformity with
 Articles (26.3) and 59(2) of the Commission Decision (EU, Euratom) 2015/444 of 13 March 2015
 on the security rules for protecting EU classified information.
 In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. Februar
 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und
 der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983, S. 1), zuletzt geändert durch die
 Verordnung (EU) Nr. 2015/496 vom 17. März 2015 (ABI. L 79 vom 25.3.2015, S. 1), ist dieser Akt
 der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit erforderlich, wurden die Verschlusssachen in diesem Akt in
 Übereinstimmung mit Artikel 5 der genannten Verordnung freigegeben; beziehungsweise werden
 sie auf Grundlage von Artikel 26(3) und 59(2) der Entscheidung der Kommission (EU, Euratom)
 2015/444 vom 13. März 2015 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-
 Verschlusssachen als herabgestuft angesehen.
 ---pagebreak--- COMISION DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS
 COM(88 ) 70 final .
 Bruselas , 1 de marzo de 1988
 Propuesta de
 DECISION DEL CONSEJO
 por la que se autoriza la tácita reconducción o el mantenimiento en
 vigor de las disposiciones cuyas materias estén sujetas a la política
 comercial común contenidas en los tratados de amistad , comercio y
 navegación y acuerdos similares celebrados por los Estados miembros
 con terceros paises
 ( presentada por la Comisión )
 ---pagebreak--- . I
 \«u
 EXPOSE OES • '"'TIFS • • 1-
 le 3 de la décision du Conseil
 La Commission , en application de l « rtic formisation
 1.
 du 16 décembre 1969 ( 1 ) concernant l uni les des Etatsprogressive
 memtres
 des
 avec les
 accords relatifs aux relations comir.ercia communautaires , propose au
 pays tiers et la négociation des accords proroger ou reconduire tac1t «-
 Conseil d' autoriser les Etats membres à
 ment les dispositions dont les matières ié relèvent de la politique commerciale
 commune contenues dans les traités d' amit , de commerce et de navigation
 et accords similaires annexés à la propos ition de décision du Conseil ci-jointe
 et pour autant qu' elles ne soient pas en contradiction 'avec les politiques
 communes existantes .
 La consuitation préalable prévue par l 1 article 2 de cette décision
 a eu lieu par procédure écrite . A l'issue de celle– ci , le 17 décembre
 1987 , il a été constaté que les conditions pour envisager cette
 prorogation pour La période d' une année sont remplies .
 2. "Il faut noter qu' il n' est plus repris dans la liste le trai
 té que le Danemark avait conclu avec la Finlande le 3.8.1923 , qui a été
 modifié avec effet à partir du 1er Janvier 1988 . La dénonciation de cet
 accord s' inscrit dans 1a procédure de révision de tous les accords conclus
 entre les Etats membres et les pays de l' AELE .
 La Commission rappelle qu' elle ne propose la prorogation des traités des
 pays membres avec les pays AELEqu'à titre exceptionnel .
 Suite aux conclusions auxquelles sont arrivés ses services avec les ser7
 vices nationaux , la procédure de dénonciation ou de révision de ces accords
 devrait être déjà achevée . Par conséquent la Commission ne proposera pas
 dans l' avenir la . prorogation de ces traités .
 3. La Commission considere d'ailleurs que certains traites d'amiti6 de com¬
 merce et de navigation en vigueur avec les pays AELE , qui ne contiennent
 pas de dispositions de nature commerciale , ne necessitent pas d'autorisa -
 tion de prorogation . Par consequent les traites suivants ne sont plus
 repris dans la liste I «
 - France - Finlande du 24 . A. 1931
 - France-Norvège du 30.12.1881
 - Royaume - Uni -Norvège du 18.3.1926 et du 16.5.1913
 - Royaume-Uni - Suède du 11.4.1654 , 17.7.1656,21.10.1661 , 5.2.1766 et 18.7.1812 .
 (1 ) J.O. L 326 du 29.12.1969 , p. 39
 %
 ---pagebreak--- DECISIÓN DEL CONSEJO
 por la que se autoriza la tácita reconducción o el mantenimiento en vigor Jg Las
 disposiciones cuyas materias estén sujetas a La política comerciaL
 común contenidas en Los tratados de amistad , comercio y navegación
 y acuerdos simiLaires celebrados por Los Estados miembros con
 terceros países
 EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, transferencia de las materias comerciales de loe. acuerdos
 Visco el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica
 bilaterales existentes a acuerdos comunitarios ;
 Europea y, en particular, su articulo 113, Considerando que, durante la consulta prevista «n el arti¬
 culo 2 de la Decisión 69/494/CEE, se ha comprobado,
 Vista la Decisión 69/494/CEE del Consejo, de 16 de como lo confirman las declaraciones antes citadas de IQS
 diciembre de 1969 , referente a la progresiva uniformidad Estados miembros interesados, que las disposiciones de
 de los acuerdos reladvos a las relaciones comerciales de
 dichos tratados y acuerdos bilaterales no constituyen,
 los Estados miembros con terceros países y la negociación durante el período considerado. Un obstáculo pera la
 de acuerdos comunitarios (') y, en particular, su artículo 3, ejecución de la politice comercial común ;
 Vista la propucsta de la Comisidn, Considerando, no obstante, que los Estados miembros -
 Considerando que, para los tratados de amistad, de interesados han declarado estar dispuestos a proceder a la
 comercio y de navegación y acuerdos similares celebrados adaptación o, en su caso, a la denuncia de dichos tratados
 por los Estados miembros, la tácita . reconducción o el y acuerdos! tn la medida en que la reconducción tácita o
 mantenimiento en vigor más allá del periodo de transi ¬ el mantenimiento en vigor de las disposiciones relacio¬
 ción fue autorizado en último lugar por la Decisión nadas con las materias a que se refiere el articulo 113 del
 87 / 237/СЕЕ (*) Tratado demostrasen, durante el período considerado, ser
 un obstáculo para la ejecución de la política comercial
 Considerando que los Estados miembros interesados han común ;
 « solicitado la autorización para reconducir tácitamente o
 ' mantener en vigor las disposiciones cuyas materias estén
 Considerando que los tratados y acuerdos de que sé trata
 sujetas a la política comercial común en el sentido del contienen cláusulas de denuncia con un plazo previsto
 artículo 113 del Tratado y que están contenidas en los entre tres y doce meses ;
 tratados de amistad, comercio y navegación y acuerdos Considerando que, en estas condiciones, nada se opone a
 similares enumerados en el Anexo, para evitar una discon¬ la tácita reconducción o al mantenimiento en yigor de
 tinuidad en sus relaciones comerciales convencionales con dichas disposiciones hasta el 31 de diciembre de . 198^
 los terceros países afectados ;
 HA ADOPTADO LA PRÉSENTE DECISION :
 Considerando, no obstante, que la mayoría de los ámbitos
 cubiertos por dichas disposiciones de los tratados y de los Artículo 1
 acuerdos nacionales son en adelante objeto de acuerdos Las disposiciones cuyas materias estén sujetas a la política
 comunitarios ; que , en esas condiciones , se trata de auto¬ comercial común en el sentido del artículo 113 del
 rizar el mantenimiento de dichas disposiciones solamente Tratado y que estén contenidas en los tratados de amistad,
 para los ámbitos no cubiertos por acuerdos comunitarios ; comercio y navegación y acuerdos similares enumerados
 que, en consecuencia, esta autorización no debe contra¬ en el Anexo, en los ámbitos no cubiertos por los acuerdos ,
 venir la obligación de los Estados miembros de evitar y, entre la Comunidad y los países terceros de que se trate, y
 en su caso, eliminar toda incompatibilidad entre dichos siempre que no estén en contradicción con las políticas
 tratados y acuerdos y las disposiciones ,del Derecho comu¬ comunes existentes, podrán ser reconducidas tácitamente ,
 nitario ; o mantenidas en vigor, hasta el 31 de diciembre de 198 9.
 Considerando que, además, las disposiciones de los Artículo 2
 tratados y de los acuerdos que se deban reconducir tácita¬
 mente o mantener en vigor no deben constituir, durante Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados
 el período considerado , un obstáculo a la ejecución de la miembros .
 política comercial común ;
 Hecho en Bruselas , el .
 Considerando que los Estados miembros interesados han
 declarado que la tácita reconducción o el mantenimiento Por el Consejo
 en vigor de dichos tratados y acuerdos no constituye un El Presidente
 impedimento "5 la apertura de negociaciones comerciales
 comunitárias con los tercerós países afectados ni a la
 (' ) DO n* L 326 de 29 . 12. 1969 , p. 39 .
 {>) DO n* L1 11 de 28.4.1987 , p. 3 ?
 %
 ---pagebreak--- ANEXO – BIIAC. – A NHA NC – fJAPAPTHMA – ANNEX – ANNEXE – ALLEGATO – BIJLAGE – ANEXO
 Facha dal Acucado
 Naturateli del Acuerdo Aftalens dato
 Eludo miembro Pais tercero
 Medlemsstat Tredjeland A/ulens « rt Zeitpunkt dea
 Abkommens
 Mitglicdsiaat Drittland Art des Abkommens
 Φύση της συμφωνίας Ημζρομηνία της
 Κράτος μέλος Τρίτη χώρα συμίρόνίας
 Member State Third country Type of Agreement Date of the Agreement
 Eut membre Pays tien Nuure de l'accord
 Date de l'accord
 Suto membro Paese teño Natura dell'accordo
 Dan dell'accordo
 Lid'Suat Derde land Aard van de overeenkomst ·
 Datum van de
 Eiudo-mcmbro Pais terceiro Natureza do acordo overeenkomst
 Data do acordo
 O) (2) <3) <«>
 BELG1QUE/ BELG1Ë El Salvador Convention commerciale / Handelsovereenkomst 21 , 3. 1906
 États-Unis / Verenigde Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 21 . 2. 1961 '
 *
 Staten schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag
 Éthiopie / Ethiopia Traité / Verdrag 6. 9.1906
 Honduras Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend - 25. 3. 1909
 schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag
 Déclaration complémentaire / Aanvullende verklaring 30. 8. 1909
 Libéria / Liberia Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 1. 5. 1885
 schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag
 Maroc / Marokko Traité d'amitié, de commerce et de' navigation / Vriend- 4. 1 . 1862
 schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag
 Norvège / Noorwegen Traité de commerce et de navigation / Handels- en 27. 6. 1910
 scheepvaarrverdrag
 République Dominicaine / Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 21 . 8 . 1884
 Dominicaanse Republiek schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag
 Suède / Zweden Traité de commerce et de navigation / Handels- en 11 . 6.1895
 scheepvaarrverdrag
 Venezuela Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend-
 schaps-, handels- en scheepvaarrverdrag 1. 3 . 1884
 BENELUX Paraguay Accord de commerce et de navigation / Handels- en 13 . 8 . 1963
 scheepvaartakkoord
 Union soviétique / USSR Traité de commerce / Handelsverdrag 14. 7. 1971
 DANMARK Bolivia Handelstraktat 9 . 11 . 1931
 Brasilien Midlertidig aftale om mestbegunstigelsesklausul 30 . 7. 1936
 '
 Bulgarien Ordning vedrørende den gensidige anvendelse af mestbe¬ 27. 7./ 5. 8 . 1921
 gunstigelsesklausul (brevveksling)
 Burma Noteveksling vedrørende mestbegunstigelsesklausul 29.4. 1948 og
 17. 4. 1950
 Chile Handels- og søfartstraktat 4. 2. 1899
 Columbia Handels- og søfartstraktat 21 . 6. 1923
 Costa Rica Handels- og søfartstraktat 26. . 9. 1956
 Den arabiske republik Midlertidig handelsaftale 7. 5. 1930
 Egypten
 Den dominikanske Venskabs-, handels- og søfartstraktat 26. 7. 1852
 Republik
 De forenede Stacer Handels- og søfartstraklat 1 . 10. 1951
 El Salvador Handels- og søfartstraktat 9. 7. 1958
 Guatemala Handels- og søfartstraktat 4. 3. 1948
 Haiti Handelstraktat 21 . 10. 1937
 Iran Venskabs-, etablerings- og handelstraktat 20. 1 1934
 ---pagebreak--- - (1 ) (2) (3) («>
 3ANMARK Israel Foreløbig aftale (modus vivendi) om mestbegunstigelses- 14. 11 . 1952
 'fortsat) klausul i alle sager om safan og i alt vedrørende told, osv.
 Japan Handels- og søfartstraktat 1Ζ Ζ 1912
 Jugoslavien Handelsdeklaration 17730 . 3.1909
 Liberia Venskabs-, handels- og søfartstraktat . 21 . 5.1860
 Norge Handels- og søfartstraktat X 11 . 1926
 Paraguay Handels- og søfartstraktat 3. 5. 1967
 Peru Handels- og søfartstraktat 10. 6. 1957
 Polen Handels- og søfartstraktat 22. 3 . 1924
 Rumænien Noteveksling om handel og søfan 28 . 8 . 1930
 Schweiz Venskabs-, handels- og etableringstraktat 10 . 2. 1875
 Sovjetunionen Handels- og søfartstraktat 17. 8 . 1946
 Sverige Handels- og søfartstraktat 2. 11 . 1826
 Thailand Venskabs-, handels- og søfartstraktat 5. 11 . 1937
 Notev.eksling 9. 3 . 1972
 Tjekkoslovakiet Noteveksling om handel og søfart 18 . 4. 1925
 Noteveksling om varebehandling- 26. 8 . 1929
 Tyrkiet Etablerings-, handels- og søfartstraktat 31 . 5. 1930
 Ungam Handels- og søfartskonvention 14. 3 . 1887
 1
 Uruguay Handels- og søfartstraktat . 4. 3 . 1953
 Zaire Handelskonvention 23 . 2. 1885
 Østrig Handelstraktat 6. 4 . 1928
 > EUTSCHLAND Arabische Republik Handelsabkommen (ratifiziert ) 21 . 4 . 1951
 Ägypten
 Argentinien Handelsvertrag 19 . 9 . 1857
 Chile Handelsvertrag X 2. 1951
 Dominikanische Freundschafts-, Handels- und Schiffahrtsvertrag 23 . 12 . 1957
 Republik
 Ecuador Handelsvertrag 1. 8 . 1953
 El Salvador Abkommen über die Meistbegünstigung (ratifiziert) 31 . 10 . 1952
 Indien Handelsabkommen 19 . 3 . 1952 und
 31 . 3 . 1955
 Iran Handels-, Zoll - und Schiffahrtsvertrag 17 . 2. 1929
 Island Vorläufiger Handels- und Schiffahrtsvertrag 19 . 12. 1950 1
 Japan Handels- und ¿chiffahrtsvertrag 20. 7. 1927
 Pakistan Handelsabkommen (ratifiziert) 4. 3 . 1950
 Paraguay Abkommen über die Meistbegünstigung 30. 7. 1955 _
 (ratifiziert)
 Peru Handelsabkommen (ratifiziert) ■ 20 . 7 . 1951
 Saudi-Arabien Freundschaftsvertrag, bestätigt und abgeändert durch 26. 4. 1929
 Briefwechsel 31.3710.7. 1952
 Türkei Handelsvertrag 27. 5 . 1930
 UdSSR Abkommen über allgemeine Fragen des Handels und der 25. 4. 1958
 Schiffahrt (ratifiziert)
 Uruguay Abkommen über die Meistbegünstigung 18 . 4. 1953
 (ratifiziert)
 Vereinigte Staaten Freundschaft;· , Handels· und Schiffahrtsvertrag 29 . 10 . 1954
 ΑΛΑΔΑ Βουλγαρία Συνθήκη εμπορίου 9. 7. 1964
 Καμερούν Εμπορική συμφωνία 29 . 10 . 1962
 Κύπρος Εμπορική συμφωνία 23 . 8 . 1962
 Αίγυπτος Προσωρινή εμπορική συμφωνία 10 . 4. 1926
 Ηνωμένε^ Πολιτείε·, Συνθήκη φιλίας, εμπορίου και ναυτιλίας 3. 8 . 1951
 Αμερικής
 Φινλανδία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 18 . 12. 1926
 Ινδία Συμφωνία εμπορίου 14. 2. 1958
 Ιράν Σύμβαση εγκαταστάσεως, εμπορίου και ναυτιλίας 9. 1 . 1931
 Ισλανδία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 28. 1 . 1930
 Ισραήλ Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 22. 7. 1952
 Ιαπωνία Συνθήκη φιλίας, εμπορίου και ναυτιλίας 20 . 5. 1899
 ---pagebreak--- 0) ( 2) (3) («>
 ΕΛΛΑΔΑ Λίβανος Προξενική σύμβαση ναυτιλίας, εμπορικών και αστι- > 6. '10. 1948
 (συνέχεια) κών δικαιωμάτων
 Λιβύη Εμπορική συμφωνία 16. 3. 1957
 Νορβηγία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 28 . 6.1927
 Πακιστάν Εμπορική συμφωνία 17. 1.1963
 Σουηδία Εμπορική σύμβαση 10. 9. 1926
 Γιουγκοσλαβία Οικονομική συνεργασία και εμπορικές συναλλαγές 1. 10. 1960
 Εμπορική συμφωνία 17. 12. 1974
 Συμφωνία εμπορίου και ναυτιλίας 2. 11 . 1927
 Γκάνα Ανταλλαγή επιστολών 13. 11 . 1926
 Νιγηρία Ανταλλαγή επιστολών 13. 11 . 1926
 Σιέρα Λεόνε Ανταλλαγή επιστολών 13. 11 . 1926
 Νέα Ζηλανδία Ανταλλαγή επιστολών 13. 11 . 1926
 Τζαμάικα Ανταλλαγή επιστολών 17. 11 . 1926
 Τρινιτάντ και Ανταλλαγή επιστολών 17. 11 . 1926 .
 Τομπάγκο
 . Σρι Λάνκα Ανταλλαγή επιστολών 26. 11 . 1926
 ΕΣΣΔ Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 11 . 6.1929
 ESPAÑA Andorra Canje de Notas 13. 7. 1867
 Brasil Canje de Nous que regula el intercambio comercial 16. 5. 1962
 Costa Rica Convenio de cooperación económica 29 . 8 . 1972
 Ecuador Convenio de cooperación económica 9 . 5. 1974
 Guatemala Convenio de cooperación económica 31 . 10. 1972
 Honduras Convenio de cooperación económica 17. 10. 1972
 Hungría Acuerdo a largo plazo sobre intercambios comerciales, 8 . 4. 1976
 navegación, transporte y desarrollo de la cooperación
 económica, industrial y técnica
 México Acuerdo de cooperación económica y comercial 14. 10. 1977
 Panamá Protocolo de cooperación económica 15. 6. 1964 1
 Perú Acuerdo comercial 23 . 5.1953
 Uruguay Tratado comercial sobre la concesión de la cláusula de 24. 2. 1954
 nación más favorecida
 FRANCE Albanie Traité de commerce et de navigation 14. 12. 1963
 Canada .Convention d'éublissement et de navigation 12. 5. 1933 .
 Colombie Cdnvention relative à l'établissement des nationaux, au 30 . 5. 1892
 commerce et à la navigation
 Costa Rica Traité de commerce 30 . 4. 1953
 Cuba -Convention commerciale et protocole 6. 11 . 1929
 Équateur Accord commercial 20. 3. 1959
 El Salvador Traité de commerce 23. 3 . 1953
 États-Unis Convention de navigation et de commerce modifiée par 17. 7. 1919·
 accord
 Finlande ini
 Hongrie Convention commerciale 13. 10. 1925
 Iran Convention d'établissement et de navigation 24. 6. 1964
 Islande Traité de commerce 23. 8 . 1742
 Convention additionnelle de commerce et de navigation 9. 2. 1842
 Articles additionnels à la convention 9. 2. 1910
 Échanges de lettres modifiant les trois actes précédents 28 . Z 1930
 Libéria Traite de commerce et de navigation 17. 4. 1852
 Libye Convention de coopération économique 10. 8 . 1955
 Norvège Traité de commerce modifié par convention et échange de 30. 1Z 1881
 lettres 13. 1 . 1892
 4. 3. 1933
 Paraguay Accord commercial 11 . 9. 1956
 Pologne Traité de commerce et de navigation 2Z 5. 1937
 République Dominicaine Accord commercial (') 20: 1Z 1954
 (') Reconduction autorisée sous réserve d'une déclaration du gouvernement français concernant les articles 11 et 12 relatifs à l'obligation d'achat de tabac.
 ---pagebreak--- (1) (2) (3) <«)
 Al li 1 ! IJ ΜΐΙΙΙΗΙΐΙν 1 ι<Μνμ||||ι·ιι » 1·· · Minuti li i· » 1*· HHt'ljjmlmi J ■ N i mu
 <“) Tch¿u»ilovtu|iilc Convention commet citile 2. /. | V2H .
 Turquie Convention de commerce et de navigation 29 . 8 . 1929
 Uruguay Convention de commerce et de navigation 4. 6. 1892
 Protocole additionnel 30 . 12. 19J3
 Venezuela Accord de commerce et de navigation 26. 7. 1950
 'Yougoslavie Convention de commerce et de navigation 30. 1 . 1929
 ÌLAND Arab Republic of Egypt Exchange oí notes in regard to commercial relations 25/28. 7. 1930
 Exchange of notes prolonging the provisional Commercial 27. 2. 1951
 Agreement of 25/28 . 7. 1930
 Brazil Exchange of notes in regard to commercial relations 16. 10. 1931
 Costa Rica Exchange of notes in regard to commercial relations 2.8 . 1933 and
 2. 4 1934
 Guatemala Exchange of notes in regard to commercial relations 8. 2. and
 10 . 4. 1930
 • United States Treaty of friendship, commerce and navigation 21 . 10 . 1950
 Vietnam Exchange of notes in regard to commercial relations 1 . 12. 1964
 LIA Africa del Sud Estensione del trattato con ¡1 Regno Unito alle province
 di :
 Natal 10 . 3 . 1884
 Transval 28 . 5. 1906
 Orange 13 . 7. 1907
 Nota verbale 1. 5. 1948
 Argentina Convenzione commerciale 1. 6. 1894
 Protocollo 31 . 1 . 1895
 Protocollo addizionale 4. 3 . 1937
 Convenzione sui pagamenti 4. 3. 1937
 Bulgaria Protocollo sostitutivo del trattato di commercio e di navi ¬ 19 . 12. 1950
 gazione (')
 Cile Trattato di commercio e di navigazione 12. 7. 1898
 Cuba Trattato d'amtei / ia, di commercio e di navigazione
 Protocollo addizionale 29 . 12. 1903
 Ecuador Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 12. 8 . 1900
 Convenzione addizionale 26. 2. 1911
 Finlandia Trattato di commercio e di navigazione e protocollo finale 22. 10 . 1924
 Haiti Convenzione di commercio e di navigazione e scambi di 14. 6. 1954
 note
 Iran Trattato di commercio, di stabilimento e di navigazione 26 . 1 . 1955
 Scambio di note 9. 2. 1955
 Iugoslavia Convenzione di commercio e di navigazione 31 . 3 . 1955
 Libano Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 15. 2. 1949
 Liberia Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 23 . 10 . 1862
 Dichiarazione comune 24. 11 . 1951
 Nicaragua Trattato d'amicizia, di commercio c di navigazione 25. 1 . 1906
 Norvegia Trattato di commercio e di navigazione 14. 6 . 1862
 Scambio di note 15. 12. 1967
 Nuova Zelanda Scambio di n.ote 24. 11 . 1967
 Panama Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione , proto¬ 7. 10 . 1965
 collo e scambio di note
 Perù Trattato di commercio e di navigazione e dichiarazione 23 . 12. 1874
 Polonia Trattato di commercio 12. 5. 1922
 Romania Protocollo doganale (') 25. 11 . 1950
 Stati Uniti Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 2. 2. 1948
 Accordo supplementare al trattato 26 . 9 . 1951
 Svezia Trattato di commercio e di navigazione . 14. 6 . 1862
 Scambio di note 15. 12. 1966 e
 15. 12. 1967
 tocollo richiamato e riesaminato in occasionc dellaccordo commerciale quadro fra j due paesi.
 ---pagebreak--- (I) (2) (3) <«)
 ITALIA Svizzera Trattato di commercio 27. Ά . 1923
 (sigue) Protocolli 28 . 11 . 1925 e
 30. li 1933
 Turchia Trattato di commercio e di navigazione e scambio di note 29. li 1936
 Ungheria Trattato di commercio e di navigazione 4. 7. 1928
 Protocollo doganale (') 28. 3. 1950
 URSS Trattato di commercio e di navigazione 11 . li 1948
 Uruguay Trattato di commercio 26. i 1947
 Venezuela Trattato d'amicizia, di navigazione e di commercio 19. 6. 1861
 Modus vivendi 29 . 6. 1939
 Yemen Trattato d'amicizia e di relazioni economiche 4. 9. 1937
 LUXEMBOURG États-Unis Traité d'amitié, d'établissement et de navigation 23. i 1962
 NEDERLAND Afghanistan Vriendschaps- en handelsverdrag 26. 7. 193?
 Arabische Republiek Voorlopige handelsovereenkomsi 17. 3. 1930
 Egypte
 Bolivia Handelsverdrag' 30. 5. 1929
 Brazilië Voorlopig handelsakkoord 15. 3. 1937
 Bulgarije Notawisseling 1 /9 . 3 . 1922
 Canada Handelsovereenkomst - 11 . 7. 1924
 Colombia Vriendschaps-, handels- en scheepvaartverdrag 1. 5. 1829
 Costa Rica Handels· en schecpvaartovereenkomsc 3. 6. 1957
 El Salvador Handelsverdrag en briefwisseling 13. 3 . 1956
 Ethiopië Overeenkomst nopens de meestbcgunstigingsclausule 30. 9 . 1926
 Guatemala Handelsverdrag 12. 5. 1926
 Haïti Handelsverdrag en notawisseling 7. 9. 1926
 Hongarije Handelsovereenkomst 9. 11 1924
 Iran Voorlopig handelsverdrag en briefwisseling 20 . 6. 1928
 Japan Handels- en scheepvaartverdrag 6. 7. 1912
 Jemen Vriendschapsverdrag 12. 4. 1939
 Joegoslavië Handels- en scheepvaartverdrag 28 . 5. 1930
 Liberia Vriendschaps-, handels- en scheepvaartverdrag 20 . 11 1862
 Marokko Handels- en scheepvaartverdrag 18 . 5. 1858
 Maskate Handelsverdrag 27. 8 . 1877
 Mexico Handelsverdrag 27. 1 . 1950
 Noorwegen Handels- en scheepvaartverdrag 20. 5. 1912
 Oostenrijk Handels- en scheepvaartverdrag 28 . 3. 1929
 Polen Handels- en scheepvaartverdrag 30. 5. 1924
 Roemenië Handelsschikking 29. 8. 1930
 Tsjechoslowakije Overeenkomst 20. 1. 1923
 Turkije Notawisseling 21 . 11 . 1929
 Uruguay Handels- en scheepvaartverdrag 29. 1 . 1934
 Protocol 12. 6. 1953
 Venezuela Verdrag betreffende de diplomatieke betrekkingen 11 . 5.1920
 Verenigde Staten Vriendschaps-, handels- en scheepvaartverdrag 27. 3. 1956
 Zaire Overeenkomst met de internationale Vereniging van de 27. 11 1884
 Kongo
 Zuid-Afrika Voorlopig akkoord nopens de handelsbetrekkingen en de 20. 1 1935
 scheepvaart
 Zweden Handels- en scheepvaartverdrag 25. 9. 1847
 Zwitserland Vriendschaps- en handelsverdrag 19. 8. 1875
 Aanvullend protocol 24. 4. 1877
 PORTUGAL Bulgária Acordo de comércio a longo prazo 11 . 1 1975
 Checoslováquia Acordo dq comércio a longo prazo 1. 3. 1975
 Cuba Acordo dc comércio a longo prazo 13. 9. 1976
 União das Repúblicas Acordo de comércio 19. 12. 1974
 Socialistas Soviéticas
 (■) Protocollo richiamnio c riestmirmo in occasione dell'tccordo commerciale quadro Ira i due pacsi.
 ---pagebreak--- (1) (2) (3) <«>
 UEBL/ BLEU Afrique du Sud / Zuid- Accord commercial provisoire / Voorlopig handelsakkoord 13. 7. 1937
 Afrika
 Albanie / Albanië Échange de lettres / Briefwisseling 19 . 2. 1929
 Argentine / Argentinië Accord provisoire / Voorlopig akkoord 16. 1 . 1934
 Bolivie / Bolivia Traité d'amitié et de commerce / Vriendschaps- en 18 . 4 . 1912
 handelsvcrdrag
 Avenant au traité / Aanvullend protocol 10. 12. 1963
 Brésil / Brazilië Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 14. 1 . 1932
 Bulgarie / Bulgarije Échange de lettres / Briefwisseling 8. 2. 1926
 Canada Convention de commerce / Handelsovereenkomst 3. 7. 1924
 Chili Accord commercial provisoire / Voorlopig handelsakkoord 27. 8 . 1936
 Colombie / Colombia Échange de lettres portant application à l'UEBL du traité 19 et/en
 conclu entre les Pays-Bas et la Colombie le 1 " mai 1829 / 22. 8 . 1936
 Briefwisseling van toepassing in de BLEU voor het Verdrag
 afgesloten tussen Nederland en Colombia vari 1 mei 1829
 Équateur / Ecuador Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 5. 3. 1 S87
 schaps-, handels- en schcepvaartverdrag
 Avenant au traité / Aanvullend protocol 19 . 10 . 1937
 Guatemala ' Traité de commerce .et de navigation / Handels- en 7. 11 . 1924
 schcepvaartverdrag
 Haiti Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 9. 7 . 1936
 Hongrie / Hongarije Échange de lettres / Briefwisseling - 30 . 9 . 1924
 Iran Convention de commerce et de navigation / Handels- en 9. 5. 1929
 scheepvaartovereenkomst
 Nouvelle-Zélande / Accord commercial proyisoire par échange de lettres / 5. 12. 1933
 Nieuw-Zeeland Voorlopig handclsakkoord bij briefwisseling
 Pologne / Polen Traité de commerce / Handelsverdrag 30 . 12. 1922
 Roumanie / Roemenië Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 28 . 8 . 1930
 Suisse / Zwitserland Traité de commerce / Handelsverdrag 26. 8 . 1929
 Tchécoslovaquie / Traité de commerce / Handelsverdrag 28 . 12. 1925
 Tsjechoslowakije
 Union soviétique / USSR Convention commerciale provisoire / Voorlopige handels- 5. 9 . 1935
 overeenkomst
 Uruguay Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 22. 2. 1937
 Viêt-nam / Vietnam Échange de lettres portant sur le traitement de la nation la 16 et/en
 plus favorisée dans le domaine tarifaire / Briefwisseling 20 . 1 . 1956
 betreffende de toepassing van de meestbegunstigingsclau-
 suie op tarifair gebied
 Yémen / Jemen Convention commerciale / Handelsovereenkomst 7. 12. 1936
 Yougoslavie / Joegoslavië Traité de commerce et de navigation / Handels- en 16. 12. 1926
 scheepvaartverdrag
 JNITED KINGDOM Afghanistan Treaty of friendship and commerce 22. 11 . 1921
 Trade convention 5. 6 . 1923
 Exchange of notes 6. 5. 1930
 Argentina Treaty of amity, commerce and navigation 2. 2. 1825
 Bolivia Treaty of commerce 1. 8 . 1911
 Burma Treaty regarding the recognition of Burmese indepen ¬ 17. 10. 1947
 dence, and related matters, with exchange of notes
 Exchange of notes regulating commercial relations 24. 12. 1949
 pending the conclusion of a new Treaty of commerce and
 navigation
 Colombia Treaty of friendship, commerce and navigation 16. 2. 1866
 Protocol applying the Treaty of certain parts of the Domi- 20. 8 . 1912
 nions
 Exchange of notes 30 . 1Z 1938
 Costa Rica Treaty of friendship, commerce and navigation 27. 11 . 1849
 Protocol respecting the application of the Treaty to certain 18 . 8 . 1913
 parts of the Dominions
 Czechoslovakia Treaty of commerce with declaration 14. 7. 1923
 ---pagebreak--- (i) (2) (3) <4)
 UNITED KINGDOM Finland Treaty of commerce and navigation 14. 12. 1923
 (corn'd') Hungary Treaty of commerce and navigation 23. 7. 1926
 Inn Treaty of peace and commerce 4. 3. 1857
 Commqrcial convention 9. 2. 1903
 Agreement modifying the commercial convention 21 . 3. 1920
 Japan Treaty of commerce, establishment and navigation, with 14. 11 . 1962
 Protocols and exchanges of notes
 Exchange of notes on voluntary export control 14. 11 . 1962
 Liberia Treaty of friendship and commerce 21 . 11 . 1848 ·
 Agreement modifying the Treaty of 21 . 11 . 1848 23. 7. 1908
 Morocco General treaty 9. 12. 1856
 Convention of commerce and navigation 9. 12. 1856
 Exchange of notes, concerning the convention of 9. 12. 1. 3.1957
 1856
 1
 Muscat and Oman Treaty of friendship, commerce and navigation with 20. 12. 1951
 exchange of letters
 Nepal Treaty- of peace and friendship 30 . 10. 1950
 Nicangua Treaty of friendship, commerce and navigation
 ΞΞΞ
 Peru Treaty of friendship, commerce and navigation 10. 4. 1850
 Agreement relating to commerce and navigation (with 6. 10. 1936
 Protocols and exchanges of notes)
 Exchange of notes regarding the continuance in force of 28. 1 . 1950
 Articles 4 and 5 of the Commercial Agreement of 6. 10.
 1936
 Poland Treaty of commerce and navigation 26. 11 . 1923
 Romania Treaty of commerce and navigation with Protocols and 6. 8. 1930
 exchange of notes
 Soviet Union Temporary Commercial Agreement 16. 2. 1934
 Switzerland Treaty of friendship, commerce and reciprocal establish¬ 6. 9. 1855
 ment
 Convention applying the Treaty of 1855 to the Dominions 30. 3.1914
 Exchange of notes applying to Liechtenstein Commercial 26. 4. 1924
 Agreements in force
 Turkey Treaty of commerce and navigation 1. 3. 1930
 Exchange of notes relating to certain commercial matters 28. 2. 1957
 United States Convention of commerce 3. 7. 1815
 Convention 20. 10. 1818
 Convention of commerce 6. 8. 1827
 Venezuela Treaty of amity, commerce and navigation 18. 4. 1825
 Convention 29. 10. 1834
 Exchange of notes 3. 2. 1903
 Yugoslavia Treaty of commerce and navigation with exchanges of 12. 5. 1927
 notes
 Agreement on trade and payments 27. 11 . 1936
 ---pagebreak--- principale
 i * * _ _
 de la mesure ? L' autorisation
 « rte r ArnrnP rriaiiy ronclus
 II . Caractéristiques des entreprises concernées
 En particulier :
 - Y a - t - il un grand nombre de PME ? NO
 - note c 'on des concentrations dans des régions
 - éligibles aux aides régionales des E.M. ?
 - éligibles au Feder ?
 III . Quelles sont les obligations imposées directement au .» entreprises 1
 AUCUNE , puisqu' il s' agit d' accords régissant les échanges commerciaux
 et les relations économiques entre Etats membres .
 IV . Quelles sont les obligations susceptibles dêtre imposées inc i rec t eme-.t
 aux entreprises via les autorités locales ?
 AUCUNE
 V - Y a - t - il des mesures spéciales pour les P ME ? NO
 - Lesquel les ?
 *
 VI.- Guel est l' effet prévisible ?
 sur la compétitivité des entreorises ? 1 Les entreprises peuvent bénéfi-
 J cier des avantages découlant
 des relations économiques entre
 - sur l' emploi ? I les pays concernés couverts par
 Vj-es accords en question .
 v' --- Les partenaires sociaux ont -ils été consultés ? ^0
 - avis des partenaires sociaux
 \
 si - !


type: wikipedia

text:
Lekenik je selo i općina u središnoj Hrvatskoj, u Sisačko-moslavačkoj županiji, smještena između Siska i Velike Gorice u nizinskom predjelu Turopolja.
 Broj stanovnika mjesta Lekenika iznosi 1,857, a broj stanovnika općine je 6.032 u primjera radi većim selima kao što su Pešćenica (883), Letovanić (464), Donji Vukojevac (499), Dužica (353).
 Lekenik je poznat kao mjesto u kojem je smješten i SOS Dječje selo, veće od dvaju u Hrvatskoj. Apsolutna većina stanovništva su Hrvati 98%.
 Film Guslač na krovu (Fiddler on the Roof - 1971.) završava sa zahvalom: "Our thanks to the people of the villages of Lekenik and Mala Gorica and the city of Zagreb, Croatia."
 Zemljopis
 Lekenik je smješten na važnoj cestovno-željezničkoj trasi od Zagreba prema Sisku, smješten je na pola puta između gradova Velike Gorice i Siska. Zemljopisno prostor općine Lekenik nalazi se u nekoliko mikroregija, na sjeverozapadu u Turopoljskoj terasnoj ravnici, na jugozapadu obronci niskog gorja Vukomeričke gorice spuštaju se preko Lekeničkog Cerja i Brežana do Pešćenice, Lekenika, Šašinca i Letovanića gdje se nalazi jedan od poznatih vrhova "Letovanski vrh" s 201 m. Na jugoistoku nalazi se brežuljkasto donje Pokuplje a na sjeveroistoku močvarna Posavina. Granična naselja općine su Petrovec (Grad Petrinja), Žažina (Grad Sisak) te Donji Vukojevac (Grad Velika Gorica).
 Stanovništvo
 Područje Lekenika ima oko šest tisuća stanovnika, Hrvati čine 97% stanovnika. Naselje Lekenik prema popisu iz 2011. ima 1897 stanovnika.
 Uprava
 Upravni prostor općine Lekenik osim središnjeg naselja obuhvaća niz okolnih naselja na prostoru nekoliko prirodno zemljopisnih cjelina, od močvarne Posavine na sjevero-istoku, preko istočnih ogranaka niskog gorja Vukomeričkih gorica na jugozapadu do brežuljkastog donjeg Pokuplja na jugoistoku.
 Naselja na prostoru općine Lekenik su; Brkiševina, Brežane Lekeničke, Brkiševina, Cerje Letovanićko, Donji Vukojevac, Dužica, Gornji Vukojevac, Lekenik, Letovanić, Palanjek Pokupski, Pešćenica, Petrovec, Pokupsko Vratečko, Poljana Lekenička, Stari Brod, Stari Farkašić, Šišinec, Vrh Letovanićki, Žažina.
 Povijest
 Naseljenost lekeničke okolice možemo pratiti već od vremena prije pisane povijesti. Kamena sjekira otkrivena u šumi Kalje blizu Lekenika koja se čuva u Arheološkom muzeju u Zagrebu te novija arheološka istraživanja, koja su još u tijeku, a vezana su uz prolazak autoceste Zagreb-Sisak potvrđuju pretpostavke o prisutnosti čovjeka u lekeničkoj bližoj okolici u prapovijesti.
 Nakon razdoblja ilirske i rimske vlasti na ovim područjima prvi spomen mjesta potječe nam iz 13. stoljeća. Godine 1217. spominje se Lekenik, a kroz sljedeća desetljeća to se ime još nekoliko puta spominje, makar ne možemo biti sigurni da li u kontekstu mjesta ili potoka Lekenčice koji i danas protječe mjestom.
 Krajem srednjeg i početkom ranog novog vijeka nalazimo današnji Lekenik podijeljen kao dobro na više gospodara. Jedan njegov dio činili su posjedi turopoljske plemenite općine i njenih kmetova koji je nazvan Turopoljski Lekenik. Drugi, južniji posjed činili su posjedi raznih velikaša koji su se kroz srednji vijek izmjenjivali. Njih zbog osmanskih provala koncem 16. stoljeća stječe obitelj Erdody pa će naselje koje se tamo nalazilo dobiti ime Erdodski Lekenik. Do administrativnog spajanja ova dva naselja odvojena potokom Lekenčicom došlo je tek 1953. godine.
 Gospodarstvo
 Poznate osobe
 Josip Pičman - arhitekt
 Stjepan Grgac (brigadir HV)
 Stipica Grgić - povjesničar
 Josip Klempaj (Josip Šimun Klempaj (Klempay) ) - prvi vrhovni upravitelj Hrvatsko-slavonskih pošta 1848.
 Spomenici i znamenitosti
 Obrazovanje
 Dječji vrtić Lekenik
 OŠ Mladost, Lekenik; Područna škola Letovanić; Područna škola Pešćenica
 Kultura
 Narodna knjižnica i čitaonica Lekenik
 SOS Društveni centar Hermann Gmeiner
 Šport
 Nogometni klubovi: NK Petrovec, NK Lekenik, NK Pešćenica, NK Kupa Letovanić.
 Ostali klubovi: Tae kwon do klub Lekenik, OK Pešćenica
 Športske udruge: Š.U. "Stjepan Grgac" Petrovec, Š.U. Pešćenica, Š.U. Žažina,
 Š.U. Dužica, Š.U. Stari Brod, Š.U. Donji Vukojevac, Š.U. Lekenik.
 Vanjske poveznice
 Općine u Sisačko-moslavačkoj županiji


type: caselaw

text:
 22.9.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 223/11
 Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2007 – De Smedt v. Komise
 (Věc T-415/06 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Bývalý pomocný zaměstnanec - Žádost o opravu zařazení stanoveného při přijetí do zaměstnání - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
 (2007/C 223/15)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastnice řízení
 Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgie) (zástupci: L. Vogel a R. Kechiche, advokáti)
 Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci); Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, zmocněnci)
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 19. října 2006, De Smedt v. Komise (F-59/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení uvedeného rozsudku.
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Paní Elisabeth De Smedt ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí.
 3)
 Rada ponese vlastní náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


text:
 16.11.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 336/19
 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rovi Pharmaceuticals prieš VRDT — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
 (Byla T-97/11) (1)
 (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ROVI Pharmaceuticals paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas ROVI ir ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas ROVIFARMA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Vienodas požiūris)
 2013/C 336/37
 Proceso kalba: anglų
 Šalys
 Ieškovė: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Šliuchternas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Berghofer
 Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo
 Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų G. Marín Raigal, P. López Ronda ir G. Macias Bonilla
 Dalykas
 Ieškinys dėl 2010 m. gruodžio 7 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 500/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA ir Rovi Pharmaceuticals GmbH.
 Rezoliucinė dalis
 1)
 Atmesti ieškinį.
 2)
 Priteisti iš Rovi Pharmaceuticals GmbH bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, kurias Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA patyrė vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje.
 (1) OL C 120, 2011 4 16.


text:
 14.4.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 109/11
 Vispārējās tiesas 2012. gada 14. februāra rīkojums — Itālija/Komisija
 (Lieta T-305/08) (1)
 (Prasība atcelt tiesību aktu - Regula (EK) Nr. 530/2008 - Zilās tunzivs krājumu atjaunošana - KPN noteikšana 2008. gadam - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)
 2012/C 109/23
 Tiesvedības valoda — itāļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvis — F. Arena, avvocato dello Stato)
 Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — K. Banks un D. Nardi)
 Priekšmets
 Prasība atcelt Komisijas 2008. gada 12. jūnija Regulas (EK) Nr. 530/2008, ar ko nosaka ārkārtas pasākumus attiecībā uz seineriem, kas zvejo zilās tunzivis Atlantijas okeānā uz austrumiem no 45° R garuma un Vidusjūrā (OV L 155, 9. lpp.), 1. pantu
 Rezolutīvā daļa:
 1)
 izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;
 2)
 Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
 (1) OV C 272, 25.10.2008.


text:
Alopoglossus angulatus est une espèce de sauriens de la famille des Gymnophthalmidae.
 Répartition
 Cette espèce se rencontre en Amazonie entre et d'altitude :
 en Colombie dans le département d'Amazonas ;
 en Équateur ;
 au Pérou dans les régions de Loreto, d'Ucayali, de Madre de Dios et de Huánuco ;
 en Bolivie dans les départements de Pando, de Beni et de La Paz ;
 au Brésil en Acre, en Amazonas, au Rondonia, au Pará et en Amapá ;
 en Guyane ;
 au Suriname ;
 au Guyana.
 Publication originale
 Linnaeus, 1758 : Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis, ed. 10 (texte intégral).
 Liens externes
 Notes et références
 Alopoglossinae
 Saurien (nom scientifique)