type: contracts

text:
 30.10.2014
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 310/62
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 96/2014
 z dnia 16 maja 2014 r.
 zmieniająca załącznik XIII (Transport) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym (zwane dalej „Porozumieniem EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić decyzję Komisji 2012/780/UE z dnia 5 grudnia 2012 r. w sprawie praw dostępu do europejskiego centralnego archiwum zaleceń dotyczących bezpieczeństwa oraz odpowiedzi otrzymanych w związku z tymi zaleceniami, ustanowionego na podstawie art. 18 ust. 5 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 996/2010 w sprawie badania wypadków i incydentów w lotnictwie cywilnym oraz zapobiegania im oraz uchylającego dyrektywę 94/56/WE (1).
 (2)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik XIII do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 Po pkt 66d (rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 996/2010) w załączniku XIII do Porozumienia EOG dodaje się punkt w brzmieniu:
 „66da.
 32012 D 0780: Decyzja Komisji 2012/780/UE z dnia 5 grudnia 2012 r. w sprawie praw dostępu do europejskiego centralnego archiwum zaleceń dotyczących bezpieczeństwa oraz odpowiedzi otrzymanych w związku z tymi zaleceniami, ustanowionego na podstawie art. 18 ust. 5 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 996/2010 w sprawie badania wypadków i incydentów w lotnictwie cywilnym oraz zapobiegania im oraz uchylającego dyrektywę 94/56/WE (Dz.U. L 342 z 14.12.2012, s. 46).”
 Artykuł 2
 Teksty decyzji 2012/780/UE w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 17 maja 2014 r., pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (2), lub z dniem wejścia w życie decyzji Wspólnego Komitetu EOG nr 95/2014 z dnia 16 maja 2014 r. (3), w zależności od tego, który z tych terminów jest późniejszy.
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 16 maja 2014 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Gianluca GRIPPA
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 342 z 14.12.2012, s. 46.
 (2) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.
 (3) Zob. s. 60 niniejszego Dziennika Urzędowego.


type: other

text:
6Ads166/2014
 6 Ads 166/2014-30
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedkynì Mgr. Jany Brothánkové a soudcù JUDr. Zory ©molkové a JUDr. Petra Prùchy, v právní vìci 3⁄4alobkynì: M. K., zastoupené Mgr. Gabrielou Nejedlíkovou, advokátkou, se sídlem Husova 1285/2, Ostrava-Moravská Ostrava, proti 3⁄4alovanému: Èeská správa sociálního zabezpeèení, se sídlem Køí3⁄4ová 25, Praha 5, týkající se øízení o 3⁄4alobì proti rozhodnutí 3⁄4alované ze dne 27. èervna 2011, o invalidní dùchod, v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4alobkynì proti rozsudku Krajského soudu v Ostravì ze dne 12. èervna 2014, è. j. 18 Ad 21/2013-69,
 Rozsudek Krajského soudu v Ostravì ze dne 12. èervna 2014, è. j. 18 Ad 21/2013-69, s e z r u 1 u j e a vìc s e v r a c í tomuto soudu k dal1ímu øízení.
 [1] ®alobkynì se 3⁄4alobou podanou Krajskému soudu v Ostravì domáhala zru1ení rozhodnutí 3⁄4alované ze dne 27. èervna 2011, è. j. X1. Tímto rozhodnutím 3⁄4alovaná potvrdila rozhodnutí správního orgánu I. stupnì ze dne 5. dubna 2011, è. j. X, kterým byla zamítnuta 3⁄4ádost 3⁄4alobkynì o invalidní dùchod z dùvodu nesplnìní podmínek pro jeho pøiznání podle § 38 zákona è. 155/1995 S., o dùchodovém poji1tìní, ve znìní pozdìj1ích pøedpisù (dále jen zákon o dùchodovém poji1tìní ), nebo» 3⁄4alobkynì není invalidní.
 [2] ®alobkynì namítala nesprávnì zji1tìný skutkový stav, nebo» z posudku, který je podkladem rozhodnutí 3⁄4alované, nevyplývá, proè posudkový lékaø pova3⁄4uje za rozhodující pøíèinu jejího dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu séronegativní revmatoidní artritidu lehkého stupnì. Podle 3⁄4alobkynì takový závìr neodpovídá ani jejímu zdravotnímu stavu, ani lékaøským zprávám. ®alobkynì trpí pøes ve1kerou podstoupenou léèbu velkými bolestmi, které ji znemo3⁄4òují vykonávat by» i bì3⁄4né domácí práce. Zdravotní stav 3⁄4alobkynì má zhor1ující tendenci a zpùsobil pokles její pracovní schopnosti o více ne3⁄4 stanovených 15%. ®alobkynì je proto invalidní a rozhodnutí 3⁄4alovaného je tak nesprávné.
 [3] Krajský soud v Ostravì 3⁄4alobu zamítl. Zdravotní stav 3⁄4alobkynì posoudila na 3⁄4ádost krajského soudu posudková komise Ministerstva práce a sociálních vìcí Èeské republiky (dále posudková komise ), která-i po doplnìní posudku na základì námitek 3⁄4alobkynì dospìla ke stejnému závìru, jako posudkový lékaø Okresní správy sociálního zabezpeèení a posudkový lékaø Èeské správy sociálního zabezpeèení, tedy, 3⁄4e zdravotní stav 3⁄4alobkynì je dlouhodobì nepøíznivý a rozhodující pøíèinou tohoto nepøíznivého zdravotního stavu je onemocnìní séronegativní revmatoidní artritidou. Toto onemocnìní hodnotila posudková komise shodnì jako posudkoví lékaøi v pøedchozích posudcích podle kapitoly XIII., polo3⁄4ky 2a, oddílu A pøílohy k vyhlá1ce è. 359/2009 Sb., a pokles pracovní schopnosti stanovila pøi horní hranici procentního rozmezí u tohoto posti3⁄4ení na 15%, i s pøihlédnutím k dal1ím onemocnìním 3⁄4alobkynì. ®alobkynì tak není invalidní v 3⁄4ádném stupni. Krajský soud hodnotil tento posudek jako správný, úplný a pøesvìdèivý, odpovídající na v1echny námitky 3⁄4alobkynì, a proto 3⁄4alobu zamítl jako nedùvodnou.
 [4] ®alobkynì (dále té3⁄4 stì3⁄4ovatelka ) podala kasaèní stí3⁄4nost z dùvodù uvedených v § 103 odst. 1 písm. a), b) a d) zákona è. 150/2002 Sb., (dále jen s. ø. s. ). Uvedla, 3⁄4e nesouhlasí s hodnocením svého onemocnìní séronegativní revmatoidní artritida v lehké formì, jak je uvedeno v kapitole XIII., polo3⁄4ka 2a, oddíl A pøílohy k vyhlá1ce è. 359/2009 Sb., a má za to, 3⁄4e nemoc se u ní projevuje minimálnì ve støednì tì3⁄4ké formì, jak je uvedeno v polo3⁄4ce 2c uvedené kapitoly. Posudková komise rozhodovala v nesprávném odborném slo3⁄4ení a v dùsledku toho nemohla posoudit její zdravotní stav správnì a úplnì. V komisi nebyl pøítomen lékaø z oboru ortopedie, aè 3⁄4alobkynì trpí ortopedickými potí3⁄4emi, které proto nebyly posouzeny správnì a objektivnì. V komisi nebyl pøítomen ani lékaø z oboru psychiatrie a nebylo tak dostateènì zohlednìno psychiatrické onemocnìní 3⁄4alobkynì, komplikované dìdièným zatí3⁄4ením. Posudková komise a posudkoví lékaøi 3⁄4alované nesprávnì aplikovali ustanovení § 3 vyhlá1ky è. 349/2009 Sb., a nenavý1ili procentní hodnocení zdravotního posti3⁄4ení 3⁄4alobkynì v dùsledku kombinace nìkolika nemocí. Posudek posudkové komise a jeho doplnìní nepøedstavují v tomto pøípadì úplné a pøesvìdèivé posouzení zdravotního stavu 3⁄4alobkynì, a proto nejsou dostateèným podkladem pro rozhodnutí. ®alobkynì navrhla zru1ení napadeného rozsudku Krajského soudu v Ostravì a vrácení mu vìci k dal1ímu øízení.
 [6] Nejvy11í správní soud pøezkoumal napadený rozsudek Krajského soudu v Ostravì v mezích øádnì uplatnìných kasaèní dùvodù a v rozsahu kasaèní stí3⁄4nosti podle ustanovení § 109 odst. 3 a 4 s. ø. s.
 [7] Nejvy11í správní soud pøednì uvádí, 3⁄4e posuzovaná vìc úzce souvisí s otázkou hodnocení zdravotního stavu stì3⁄4ovatelky, nebo» stì3⁄4ovatelkou uplatnìné námitky se týkají výluènì úplnosti a pøesvìdèivosti lékaøských posudkù, z nich3⁄4 krajský soud i správní orgány vycházely. Pøesto3⁄4e pokraèování stì3⁄4ovatelka kasaèní stí3⁄4nost výslovnì podøazuje pod dùvody podle § 103 odst. 1 písm. a), b) a d) s. ø. s., ze stabilní judikatury zdej1ího soudu vyplývá, 3⁄4e je lze v souhrnu podøadit pouze pod písm. d) pøedmìtného ustanovení. Platí toti3⁄4, 3⁄4e neúplné a nepøesvìdèivé posouzení rozhodujícího zdravotního posti3⁄4ení v dlouhodobì nepøíznivém zdravotním stavu, jím3⁄4 stì3⁄4ovatelka trpìla ke dni vydání pøezkoumávaného rozhodnutí, je tøeba pova3⁄4ovat za vadu øízení, která mohla mít za následek nesprávné stanovení míry poklesu schopnosti soustavné výdìleèné èinnosti stì3⁄4ovatelky k uvedenému dni a v jeho dùsledku nesprávné posouzení zákonných podmínek plné invalidity ve smyslu § 39 odst. 1 zákona o dùchodovém poji1tìní jako základního pøedpokladu pro posouzení dal1ího trvání nároku na dávku dùchodového poji1tìní, jí3⁄4 se stì3⁄4ovatelka domáhá. Jde tedy o jinou vadu ve smyslu § 103 odst. 1 písm. d) s. ø. s. (rozsudek Nejvy11ího správního soudu ze dne 25. 9. 2003, è. j. 4 Ads 13/2003-54, è. 511/2005 Sb. NSS). Stì3⁄4ovatelka namítá pouze nesprávné posouzení svého zdravotního stavu, jedná se tedy o námitku ve smyslu § 103 odst. 1 písm. d) s. ø. s. V dané vìci se naopak nemù3⁄4e jednat o namítané pochybení spadající pod ustanovení § 103 odst. 1 písm. b) s. ø. s., nebo» rozhodnutí 3⁄4alované vychází z posudku lékaøe ÈSSZ. Na takové rozhodnutí proto nelze nahlí3⁄4et jako by nemìlo oporu ve spisu (k tomu srov. rozsudek Nejvy11ího správního soudu ze dne 23. 9. 2003, è. j. 5 Ads 33/2003-41, a ze dne 28. 5. 2014, è. j. 3 Ads 88/2013-73). Stejnì tak je vylouèen kasaèní dùvod dle § 103 odst. 1 písm. a) s. ø. s., nebo» stì3⁄4ovatelka nesprávné posouzení právní otázky vùbec netvrdí.
 [8] Krajský soud pøi pøezkoumání rozhodnutí 3⁄4alované vycházel v souladu s §75 odst. 1 s. ø. s. ze skutkového a právního stavu, který tu byl v dobì rozhodování správního orgánu, tedy ke dni 27. 6. 2011.
 [9] Právní úprava posuzování invalidity a podmínek nároku na invalidní dùchod je obsa3⁄4ena v ustanovení § 39 zákona o dùchodovém poji1tìní, které ve znìní platném a úèinném po 31. 12. 2009 upravuje tøi stupnì invalidity. Jestli3⁄4e pracovní schopnost poji1tìnce poklesla nejménì o 35 %, av1ak nejvíce o 49 %, jedná se o invaliditu prvního stupnì. Pokud se jedná o pokles pracovní schopnosti nejménì o 50 %, av1ak nejvíce o 69 %, jedná se o invaliditu druhého stupnì, a koneènì v pøípadì poklesu nejménì o 70 % se jedná o invaliditu tøetího stupnì. Pøi urèování poklesu pracovní schopnosti se mj. bere v úvahu, zda jde o zdravotní posti3⁄4ení trvale ovlivòující pracovní schopnost, zda se jedná o tzv. stabilizovaný zdravotní stav a zda a jak je poji1tìnec na své zdravotní posti3⁄4ení adaptován.
 [10] Správní rozhodnutí o nároku na invalidní dùchod je závislé pøedev1ím na odborném lékaøském posouzení. Podle právní úpravy platné a úèinné po 31. 12. 2009 platí, 3⁄4e zdravotní stav a pracovní schopnost obèanù pro úèely pøezkumného øízení soudního ve vìcech dùchodového poji1tìní a pro úèely odvolacího øízení správního (tzn. námitkového øízení) posuzuje Ministerstvo práce a sociálních vìcí, pokud napadené rozhodnutí bylo vydáno na základì posudku okresní správy sociálního zabezpeèení; za tím úèelem zøizuje jako své orgány posudkové komise (§ 4 odst. 2 zákona è. 582/1991 Sb., o organizaci a provádìní sociálního zabezpeèení, v platném znìní).
 [11] Pøi pøezkumu takového rozhodnutí soud neposuzuje vìcnou správnost posudku, nebo» k tomu nemá potøebné odborné znalosti. Posudek posudkové komise soud hodnotí jako ka3⁄4dý jiný dùkaz podle zásad upravených v § 77 odst. 2 s. ø. s., av1ak s ohledem na mimoøádný význam v tomto øízení bývá tento posudek dùkazem rozhodujícím v pøípadech, kdy z hlediska své celistvosti a pøesvìdèivosti nevzbuzuje 3⁄4ádných pochyb, a nejsou-li tu ani 3⁄4ádné jiné skuteènosti nebo dùkazy, kterými by správnost posudku mohla být zpochybnìna. Po3⁄4adavek úplnosti a pøesvìdèivosti kladený na tyto posudky spoèívá pak v tom, aby se komise vypoøádala se v1emi rozhodujícími skuteènostmi, pøedev1ím s tìmi, které posuzovaný namítá, a aby své posudkové závìry nále3⁄4itì odùvodnila. Jeliko3⁄4 3⁄4alovaná rozhoduje o nároku na invalidní dùchod, pøípadnì o zmìnì tohoto nároku èi jeho odnìtí v dvouinstanèním øízení, jsou zejména na její rozhodnutí v námitkovém øízení kladeny nároky na jasnost, srozumitelnost a úplnost odùvodnìní (viz rozsudek Nejvy11ího správního soudu ze dne 7. 9. 2011, è. j. 6 Ads 99/2011-43, nebo rozsudek ze dne 19. èervna 2013, è. j. 3 Ads 70/2012-14).
 [12] Nále3⁄4itosti posudku upravuje s úèinností od 1. 1. 2010 v ustanovení § 7 vyhlá1ka è. 359/2009 Sb. Posudek o invaliditì musí obsahovat mimo formálních nále3⁄4itostí rovnì3⁄4 úèel posouzení a datum posouzení zdravotního stavu a pracovní schopnosti poji1tìnce, výèet rozhodujících podkladù o zdravotním stavu poji1tìnce, z nich3⁄4 orgán sociálního zabezpeèení vycházel pøi posouzení zdravotního stavu a pracovní schopnosti poji1tìnce, skutková zji1tìní, ke kterým orgán sociálního zabezpeèení dospìl pøi posuzování zdravotního stavu a pracovní schopnosti poji1tìnce, výsledek posouzení zdravotního stavu a míru poklesu pracovní schopnosti se stanovením, zda se jedná o dlouhodobì nepøíznivý zdravotní stav, procentní míru poklesu pracovní schopnosti, stupeò invalidity, den vzniku invalidity, resp. den zmìny stupnì invalidity nebo den zániku invalidity. Obligatorní nále3⁄4itostí posudku je rovnì3⁄4 odùvodnìní výsledku posouzení zdravotního stavu a míry poklesu pracovní schopnosti.
 [13] Stì3⁄4ovatelka namítá, 3⁄4e krajský soud vycházel z posudku posudkové komise, v nìm3⁄4 její zdravotní stav nebyl zhodnocen urèitì a pøesvìdèivì, a to ani posudkovou komisí, ani posudkovými lékaøi OSSZ a ÈSSZ, a to zejména z dùvodu, 3⁄4e v posudkové komisi nebyl pøítomen lékaø ortoped a psychiatr, aè 3⁄4alobkynì trpí onemocnìním spadajícím do tìchto oborù, a nedo1lo ani k navý1ení procentního hodnocení poklesu její pracovní schopnosti v dùsledku kombinace nìkolika nemocí podle § 3 vyhlá1ky è. 359/2009 Sb.
 [14] Podle ustanovení § 16b odstavec 1 zákona è. 582/1991 Sb., o organizaci a provádìní sociálního zabezpeèení, [p]osudkové komise ministerstva jsou nejménì tøíèlenné. Pøedsedou posudkové komise mù3⁄4e být jen lékaø. Pøedseda posudkové komise a tajemník posudkové komise jsou v3⁄4dy zamìstnanci zaøazení k výkonu práce v ministerstvu; tajemník je èlenem posudkové komise. Dal1ími èleny posudkové komise jsou odborní lékaøi jednotlivých klinických oborù. Podle odstavce 3 tého3⁄4 ustanovení, posudkový lékaø, který je pøedsedou posudkové komise ministerstva, øídí jednání této komise, urèuje její konkrétní slo3⁄4ení a rozhoduje o zaøazení jednotlivých pøípadù na poøad jednání komise. Obsazení posudkové komise lékaøem urèité odbornosti pro jednotlivá onemocnìní nepøedepisuje 3⁄4ádný právní pøedpis (srov. napø. rozsudek Krajského soudu v Ústí nad Labem, poboèka Liberec, ze dne 18. 4. 2013, è. j. 60 Ad 2/2013-52, dostupný na www.nssoud.cz). Komise v1ak musí být schopna splnit úèel svého zøízení, vyplývající z § 4 odst. 2 zákona è. 582/1991 Sb., tedy posoudit zdravotní stav a pracovní schopnost obèanù pro úèely pøezkumného øízení soudního ve vìcech dùchodového poji1tìní a pro úèely odvolacího øízení správního, pokud napadené rozhodnutí bylo vydáno na základì posudku okresní správy sociálního zabezpeèení.
 [15] V posuzovaném pøípadì byly splnìny zákonem stanovené podmínky na slo3⁄4ení posudkové komise, nebo» komise byla tøíèlenná, jejím pøedsedou byl posudkový lékaø, a dal1ím lékaøem pøedsedou vybraný lékaø s odborností interní lékaøství a námitka stì3⁄4ovatelky nesprávného slo3⁄4ení komise tak není dùvodná. V doplnìní posudku posudková komise k námitce nesprávného slo3⁄4ení komise navíc srozumitelnì a logicky vysvìtlila, 3⁄4e v posudkové komisi byl lékaø z oboru interní lékaøství a nikoliv z oboru ortopedie a psychiatrie, proto3⁄4e rozhodující onemocnìní 3⁄4alobkynì je séronegativní revmatoidní artritida a podle vyhl. è. 185/2009 Sb., pøílohy 1, èást 1, polo3⁄4ka 41 je revmatologie souèástí základního kmene interního lékaøství. Naopak, onemocnìní gonarthrosa (obor ortopedie) a depresivní neurotitidou (obor psychiatrie) jsou onemocnìní posudkovì nevýznamná, co3⁄4 vyplývá z nálezù lékaøù odpovídající odbornosti (ortoped, psychiatr), ze kterých komise vycházela. Z uvedeného vyplývá, 3⁄4e slo3⁄4ení posudkové komise bylo v tomto pøípadì zvoleno zcela logicky. pokraèování
 [16] Je v1ak nutné zdùraznit, 3⁄4e námitka nesprávného odborného slo3⁄4ení posudkové komise mù3⁄4e být dùvodná pouze z pohledu splnìní úèelu komise, tedy zda posudek, vypracovaný komisí v tomto slo3⁄4ení, je úplný, pøesvìdèivý a správný. Slo3⁄4ení posudkové komise co do odbornosti obsazených lékaøù úzce souvisí s medicínskými závìry o druhu a záva3⁄4nosti onemocnìní posuzovaného a v tomto smìru nemá soud potøebné odborné znalosti. Nesprávné odborné slo3⁄4ení posudkové komise se projeví v pøesvìdèivosti a úplnosti posudku a v tomto smìru podléhá hodnocení soudem (test úplnosti, pøesvìdèivosti a správnosti posudku je obsa3⁄4en v konstantní judikatuøe Nejvy11ího správního soudu-napø. rozsudek ze dne 15. 5. 2013, è. j. 6Ads 11/2013-20, nebo rozsudek ze dne 3. 4. 2013, è. j. 6 Ads 158/2012-24).
 [17] Nejvy11í správní soud se proto zabýval otázkou, zda posudek posudkové komise obstojí v testu úplnosti, pøesvìdèivosti a správnosti. Po3⁄4adavek úplnosti, pøesvìdèivosti a správnosti posudku spoèívá v tom, 3⁄4e se posudková komise musí vypoøádat se v1emi rozhodujícími skuteènostmi, pøedev1ím s tìmi, které posuzovaný namítá, a musí své posudkové závìry nále3⁄4itì odùvodnit. Z posudku musí být zøejmé, 3⁄4e zdravotní stav posuzovaného byl komplexnì posouzen na základì úplné zdravotnické dokumentace i s pøihlédnutím ke v1em jím tvrzeným obtí3⁄4ím, aby nevznikly pochybnosti o úplnosti a správnosti klinické diagnózy. V posudku musí být dále uvedeno, zda zji1tìný zdravotní stav zakládá dlouhodobì nepøíznivý zdravotní stav, a pokud ano, které zdravotní posti3⁄4ení bylo vzato za jeho rozhodující pøíèinu v pøípadì, 3⁄4e pøíèinou dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu je více zdravotních potí3⁄4í (§ 2 odst. 3 vyhlá1ky è. 359/2009 Sb.), pøièem3⁄4 jednotlivé hodnoty procentní míry poklesu pracovní schopnosti stanovené pro jednotlivá zdravotní posti3⁄4ení se tu nesèítají, ale procentní míra poklesu pracovní schopnosti se stanoví podle tohoto zdravotního posti3⁄4ení se zøetelem k záva3⁄4nosti vlivu ostatních zdravotních posti3⁄4ení na pokles pracovní schopnosti poji1tìnce. Za rozhodující pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu se pova3⁄4uje takové zdravotní posti3⁄4ení, které má nejvýznamnìj1í dopad na pokles pracovní schopnosti poji1tìnce. Procentní míru poklesu pracovní schopnosti tedy komise vyhodnotí podle charakteru zdravotního posti3⁄4ení na základì vyhlá1ky è. 359/2009 Sb., pøièem3⁄4 zdravotní posti3⁄4ení podøadí podle jeho druhu a intenzity pod pøíslu1nou kapitolu, oddíl a polo3⁄4ku pøílohy k vyhlá1ce è. 359/2009 Sb., a souèasnì odùvodní stanovenou míru poklesu pracovní schopnosti v rámci zde stanoveného rozpìtí, vèetnì pøípadného navý1ení podle § 3 vyhlá1ky è. 359/2009 Sb.
 [18] Nejvy11í správní soud konstatuje, 3⁄4e posudek posudkové komise ze dne 10. 1. 2014, a ve znìní jeho doplnìní ze dne 21. 5. 2014 po3⁄4adavky úplnosti, pøesvìdèivosti a správnosti nesplòuje. Posudková komise vycházela ze ètyø diagnóz stì3⁄4ovatelky, a to séronegativní artritida v.s. reaktivní polymyalgie, depresivnì neurotická symptomatologie, obezita BMI 43,8 a gonarthrosa bill . Posudková komise konstatovala dlouhodobì nepøíznivý zdravotní stav stì3⁄4ovatelky a jako jeho rozhodující pøíèinu s nejvýznamnìj1ím dopadem na pokles pracovní schopnosti uvedla séronegativní revmatoidní artritidu, shodnì s posudkem ÈSSZ vypracovaným pro úèely námitkového øízení i s posudkem OSSZ pro úèely prvostupòového rozhodnutí. Zdravotní posti3⁄4ení stì3⁄4ovatelky hodnotila ve shodì s obìma posudky ÈSSZ i OSSZ podle kapitoly XIII. (posti3⁄4ení svalové a kosterní soustavy), oddíl A (artropatie), polo3⁄4ky 2a [revmatoidní artritida lehké formy, zøídka recidivující, s trvalou lehkou poruchou funkce nìkolika kloubù, HAQ 0-0,5, stavy v remisi, bez výraznìj1ích známek aktivity (DAS 28 men1í ne3⁄4 2,6)], pøílohy k vyhlá1ce è. 359/2009 Sb., poklesem pracovní schopnosti o 15 %, tedy pøi horní hranici procentního vymezení pro toto posti3⁄4ení, které èiní 10-15%. V posudku ani v doplòujícím posudku k námitkám stì3⁄4ovatelky se v1ak posudková komise MPSV nijak nezabývala diagnózou obezita BMI 43,8. Toto onemocnìní je uvedeno v kapitole IV. (poruchy endokrinní, vý3⁄4ivy a pøemìny látek), polo3⁄4ky 14c (obezita III. stupnì, BMI více jak 40, vzdorující léèbì na odborném pracovi1ti, s podstatným poklesem kardiorespiraèní výkonnosti a sní3⁄4ením hybnosti, podle rozsahu funkèního posti3⁄4ení), pøílohy k vyhlá1ce è. 359/2009 Sb., s procentním vymezením poklesu pracovní schopnosti pro toto posti3⁄4ení 40-60%, tedy výraznì vy11í pokles, ne3⁄4 je uveden u posti3⁄4ení séronegativní revmatoidní artritidu, kterou posudková komise MPSV stanovila jako rozhodující pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu stì3⁄4ovatelky. Obezita BMI 43,8 je uvedena v diagnostickém souhrnu stì3⁄4ovatelky ji3⁄4 v posudku posudkového lékaøe ÈSSZ z 16. 6. 2011. Toto onemocnìní stì3⁄4ovatelky mù3⁄4e být s ohledem na jeho kvalifikaci ve shora citované pøíloze vyhlá1ky è. 359/2009 Sb., posudkovì významné, nebo» jeho dopad na pracovní schopnost stì3⁄4ovatelky by mohl být rozhodující, kdy3⁄4 podle § 2 odst. 3 vyhlá1ky è. 359/2009 Sb., poslední vìta, [z]a rozhodující pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu se pova3⁄4uje takové zdravotní posti3⁄4ení, které má nejvýznamnìj1í dopad na pokles pracovní schopnosti poji1tìnce.
 [19] Za této situace krajský soud pochybil, pokud dùkaz posudkem posudkové komise pova3⁄4oval za stì3⁄4ejní a vzal za svùj závìr, 3⁄4e pracovní schopnost stì3⁄4ovatelky poklesla o 15 %, tak3⁄4e stì3⁄4ovatelka není podle § 39 platného zákona o dùchodovém poji1tìní invalidní. Posouzení podøaditelnosti zdravotního stavu stì3⁄4ovatelky pod korespondující ustanovení vyhlá1ky, tzn. zhodnocení zdravotního stavu, urèení rozhodujícího zdravotního posti3⁄4ení a pøepoèet procentní míry poklesu pracovní schopnosti stì3⁄4ovatelky soud neprovádí, proto3⁄4e jde právì o ten typ odborné úvahy, ji3⁄4 soud, který nedisponuje potøebnými medicínskými znalostmi z oboru posudkového lékaøství, neèiní sám, ale vychází z dùkazu posudkem pøíslu1né posudkové komise. Vzhledem k tomu, 3⁄4e posudek posudkové komise MPSV, ze které krajský soud vycházel, se nevypoøádal s onemocnìním stì3⁄4ovatelky obezitou, která je pøitom uvedena v diagnostickém souhrnu posudku a mù3⁄4e mít dopad na míru poklesu pracovní schopnosti, nesplòuje proto podmínky úplnosti a pøesvìdèivosti posudku, je øízení sti3⁄4eno vadou, která mù3⁄4e mít za následek nezákonné rozhodnutí ve vìci samé, a dùvod kasaèní stí3⁄4nosti podle § 103 odst. 1 písm. d) s. ø. s. je dán. Nejvy11í správní soud proto podle ustanovení § 110 odst. 1 vìta první pøed støedníkem s. ø. s. kasaèní stí3⁄4ností napadený rozsudek Krajského soudu v Ostravì zru1il a vìc mu vrátil k dal1ímu øízení. V tomto øízení si krajský soud opatøí posudek, v nìm3⁄4 posudková komise MPSV odstraní shora uvedené nedostatky týkající se povahy a záva3⁄4nosti zdravotního posti3⁄4ení obezitou a zhodnocení jejího vlivu na dlouhodobì nepøíznivý zdravotní stav stì3⁄4ovatelky a pokles její pracovní schopnosti. Krajský soud mù3⁄4e také po3⁄4ádat posudkovou komisi MPSV o doplnìní posudku i v jiném ne3⁄4 naznaèeném smìru.
 [20] O náhradì nákladù øízení o kasaèní stí3⁄4nosti rozhodne podle § 110 odst. 3 s. ø. s. krajský soud v novém rozhodnutí.


type: wikipedia

text:
Chetitská ríša (iné názvy: ríša Chetitov, Ríša Chetitov, (ríša) Chatti) bol staroveký štát Chetitov v Malej Ázii v 18. až 13. storočí pred Kr.
 Okolo roku 2000 pred Kr. prišli Chetiti do strednej Anatólie a vytvorili niekoľko samostatných kniežatstiev. Asi v roku 1800 pred Kr. kráľ z Kuššara Pitchana so synom Anittašom dobyl mesto Néšaš a urobil z neho svoje sídlo. Dobyl aj Zalpu, Purušchandu, Šalatuvaru a Chattušaš.
 Po zjednotení Cheticie kráľ Labarna dobyl západnú Cilíciu. Jeho syn Labarna II. preniesol hlavné mesto do Chattušaša a prijal meno Chattušiliš I. Za jeho vlády sa ríša rozšírila o mestá Arzava a Alalach. Nepodarilo sa mu však dobyť Aleppo, ktoré ovládol až jeho následník a vnuk Muršiliš I. asi v roku 1609 pred Kr. Vtedy Chetiti získali aj severnú Sýriu a mestá Ugarit a Karchimiš. Asi v roku 1594 pred Kr. Muršiliš dobyl a vyplienil Babylon a zvrhol z trónu slávnu dynastiu Chammurapiho. Za toto víťazstvo vďačil spojenectvu s Churittmi. Muršiliša zavraždili švagrovia Chantiliš a Zidantaš. Chantiliša zavraždil Zidantaš a jeho zavraždil vlastný syn Ammunaš. Ammunaša dal potom zavraždiť Chuzzijaš, kráľ z mesta Chakmeša. Potom sa na trón dostal Telipinuš, ktorý vydal zákon o nástupníctve, podľa ktorého má právo na trón priame kráľovo potomstvo. Okolo roku 1460 pred Kr. sa dostal na trón Tutchalijaš II., ktorý úspešne bojoval v Sýrii a Mezopotámii. Jeho syn Chattušiliš II. stratil Kizvatnu. Za vlády Tutchalijaša III. na ríšu zaútočili z východu Kaškovia a z juhu kráľ z Arzavy. Počas týchto vojen bolo zničené aj hlavné mesto Chetitskej ríše Chattušaš.
 Po zvrhnutí kráľa Arnuvandaša II. asi v roku 1375 pred Kr. sa na trón dostal syn Tutchalijaša III. Šuppililiumaš I. S novou armádou zaútočil do srdca ríše Mitanni. Keď zvíťazil, na trón dosadil syna porazeného kráľa, ktorého oženil so svojou dcérou. Takto sa zmocnil aj štátu Chajašša. Po týchto víťazstvách sa mu do ruky dostal list od Tutanchamonovej vdovy Anchesenamon. Ponúkala mu svadbu s jedným z jeho synov. Šuppililiumaš súhlasil a poslal jej svojho syna, ktorého však cestou zavraždili.
 Na egyptsko-chetitských hraniciach v Sýrii dochádzalo ku konfliktom už za faraóna Setchiho I. a Muršiliša II. Rozhodujúcu bitku zviedli až ich synovia Ramesse II. a Muvatalliš. Táto bitka sa odohrala pri najväčšej chetitskej pevnosti v Sýrii Kadeš. Po nerozhodnej bitke pri Kadeši sa Ramesse II. vzdal plánu na zničenie chetitskej ríše a uzavrel s Muvatallišovým nástupcom Chattušilišom III. "zmluvu o večnom mieri a priateľstve" a oženil sa s jeho dcérou. Táto zmluva je najstaršou dochovanou mierovou zmluvou v dejinách.
 Syn Tutchalijaša IV. Arnuvandaš IV. sa stretol s novými nepriateľmi zo západu: Achájcami. Jeho syn Šuppiluliumaš II. v roku 1200 pred Kr. nastúpil na trón, bol to posledný chetitský veľkokráľ. Keď zo západu prišli tzv. morské národy, bola ríša Chetitov zničená. Zvyšné štáty Chetitov pripravili o samostatnosť Asýrčania. Posledná chetitská pevnosť Karchemiš bola dobytá v roku 717 pred Kr. asýrskym kráľom Šarrukínom (Sargonom II).
 Zdroje
 Pozri aj
 Zoznam vládcov Chetitov
 Iné projekty
 Chetiti


text:
 Események
 január 15. – A gyulafehérvári országgyűlésen a rendek hűséget esküsznek I. Rudolfnak.
 március 10. – Ítélet születik Illésházy István hűtlenségi perében. (Illésházy Lengyelországba menekült.)
 Az év témái
 1603 az irodalomban
 1603 a tudományban
 Születések
 március 19. - IV. János, portugál király († 1656)
 április 19. - Michel Le Tellier, francia államférfi († 1685)
 június 17. - Copertinói Szent József, olasz szent, a pilóták, légi utasok, valamint az elmezavaros betegek és gyenge tanulmányi előmenetelű diákok védőszentje († 1663)
 augusztus 9. - Johannes Coccejus, holland teológus († 1669)
 augusztus 17. - Lennart Torstenson, Ortala grófja, svéd tábornok († 1651)
 október 10. - Abel Janszoon Tasman, holland felfedező, hajós és kereskedő († 1659)
 Bizonytalan dátum - Valentin Conrart, francia író, a Francia Akadémia egyik alapítója († 1659)
 Halálozások
 március 24. – I. Erzsébet angol királynő (* 1533)
 július 17. – Székely Mózes (erdélyi fejedelem) elesik a Giorgio Basta seregei ellen vívott csatában Brassó mellett (* 1553 körül)
 december 22. – III. Mehmed, az Oszmán Birodalom 13. szultánja (* 1566)
 Jegyzetek
 17. század


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 29.10.2021.
 COM(2021) 963 final
 2021/0359(BUD)
 Prijedlog
 ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije radi pružanja pomoći Hrvatskoj u vezi sa serijom potresa koji su počeli 28. prosinca 2020.
 OBRAZLOŽENJE
 1.Kontekst prijedloga
 Ova Odluka odnosi se na mobilizaciju Fonda solidarnosti Europske unije (dalje u tekstu „EUSF”) u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2012/2002
 1
 (dalje u tekstu „Uredba”) u iznosu od 319 192 359 EUR, radi pružanja pomoći Hrvatskoj nakon serije potresa u razdoblju od 28. prosinca 2020. do 21. veljače 2021.
 Uz mobilizaciju je priložen prijenos sredstava DEC br. 28/2021, u kojem se predlaže prijenos iznosa od 277 866 852 EUR iz pričuvne linije pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi (dalje u tekstu „SEAR”) u operativnu proračunsku liniju EUSF-a, za obveze i za plaćanja. Ta odobrena sredstva upotrijebit će se za plaćanje preostalog iznosa Hrvatskoj, nakon što se oduzme već isplaćeni predujam u iznosu od 41 325 507 EUR.
 2.Informacije i uvjeti
 2.1.Hrvatska – potresi koji su počeli 28. prosinca 2020.
 28. prosinca 2020. snažni potres (magnitude
 2
 5,0 ML i jačine od VI-VII EMS
 3
 ) pogodio je područje Petrinje, s epicentrom u blizini grada Petrinje. To je bio samo pretpotres koji je prethodio potresu koji se dogodio dan poslije – 29. prosinca 2020. potres magnitude 6,2 ML pogodio je šire područje Petrinje i prouzročio ljudska stradanja i znatnu štetu. Najjače pogođena područja bili su gradovi Sisak, Petrinja i Glina s okolnim selima. U središtu Siska oštećeno je 90 % zgrada, s različitim razinama oštećenja. Štete su zabilježene i u Karlovačkoj i Zagrebačkoj županiji. 30. prosinca 2020. zabilježeno je više naknadnih potresa jačine 2,7 ML – 5,2 ML. Nakon početnih udara, serija naknadnih potresa utjecala je na područje epicentra, s više od 4 000 naknadnih potresa zabilježenih u sljedećim mjesecima.
 Nakon toga Republika Hrvatska podnijela je zahtjev za financijsku pomoć iz Fonda solidarnosti Europske unije u vezi sa serijom potresa koji su se dogodili u razdoblju od 28. prosinca 2020. do 21. veljače 2021.
 Službe Komisije podrobno su ispitale taj zahtjev u skladu s Uredbom o EUSF-u, a posebno njezinim člancima 2., 3. i 4. Najvažniji elementi procjene navedeni su u nastavku:
 (1)Republika Hrvatska (dalje u tekstu „Hrvatska”) podnijela je 18. ožujka 2021. zahtjev za doprinos iz Fonda solidarnosti Europske unije (dalje u tekstu „EUSF”) u vezi sa serijom potresa koji su počeli 28. prosinca 2020.
 (2)Zahtjev je podnesen u roku od dvanaest tjedana nakon prvog nastanka štete koju je prouzročila katastrofa i sadržava sve informacije koje su potrebne na temelju članka 4. Uredbe.
 (3)Potres je prirodnog podrijetla i stoga je obuhvaćen područjem primjene EUSF-a.
 (4)Hrvatska tijela procijenila su ukupnu izravnu štetu na 5 508 740 811 EUR. Taj iznos čini 10,21 % bruto nacionalnog dohotka (BND) Hrvatske i premašuje prag za mobilizaciju EUSF-a za „katastrofe velikih razmjera” od 323,774 milijuna EUR (0,6 % BND-a Hrvatske u 2021.); ta se katastrofa stoga može smatrati „prirodnom katastrofom velikih razmjera” i obuhvaćena je glavnim područjem primjene Uredbe.
 (5)Ukupna izravna šteta temelj je za izračun iznosa financijskog doprinosa iz Fonda solidarnosti. Financijski doprinos smije se upotrijebiti samo za hitne operacije od ključne važnosti kako su utvrđene u članku 3. Uredbe.
 (6)Hrvatska tijela u svojem zahtjevu detaljno su opisala događaj i nastalu štetu. Potres od 29. prosinca 2020. koji je pogodio šire područje Petrinje bio je magnitude 6,2 ML i odnio je sedam ljudskih života, ozlijedio desetke ljudi i uzrokovao znatnu štetu: osjetio se na vrlo širokom području, među ostalim u Sloveniji, Bosni i Hercegovini i Mađarskoj. Taj je potres oštetio zgrade ne samo na području epicentra, već i na velikom dijelu državnog područja Hrvatske. Dodatno je oštetio i zgrade prethodno oštećene potresom u Zagrebu od 22. ožujka 2020. zbog čega je trebalo uložiti znatne i složene napore kako bi se procijenilo je li na već ugroženim zgradama nastala nova šteta. U kombinaciji sa serijom od 4 000 zabilježenih naknadnih potresa, pretvorio se u najveću katastrofu uzrokovanu potresom u modernom razdoblju Hrvatske. Hrvatska vlada proglasila je stanje prirodne katastrofe (potres) za područje Sisačko-moslavačke županije, Zagrebačke županije i Karlovačke županije 4. siječnja 2021.
 (7)Procjenjuje se da je 1,55 milijuna ljudi (više od trećine ukupnog stanovništva Hrvatske) bilo najteže pogođeno serijom potresa u prosincu 2020. i naknadnim potresima. Najčešća kategorija oštećenih stambenih objekata bile su obiteljske kuće s obzirom na to da čine najveći dio ukupnog stambenog fonda. Stambeni sektor čini 72 % svih oštećenih građevina, a preostalih 28 % odnosi se na druge sektore. 82,25 % oštećenih stambenih jedinica nalazi se u Sisačko-moslavačkoj županiji. Mnogo je ljudi ostalo bez doma jer je šteta koju je pretrpio stambeni sektor veća od štete u svim drugim sektorima zajedno.
 (8)Potresi su nanijeli znatnu štetu na obrazovnoj infrastrukturi (oštećena je ukupno 271 zgrada) te arhitektonskoj baštini i kulturnoj infrastrukturi u pogođenim administrativnim jedinicama. Najveća šteta zabilježena je u općoj bolnici u Sisačko-moslavačkoj županiji, glavnom pružatelju zdravstvenih usluga u regiji. Gotovo sve bolničke zgrade u Sisku i Petrinji znatno je oštetio potres i zbog toga su te zgrade nesigurne za pacijente. Oštećene su ukupno 324 zgrade koje koriste tijela državne uprave i druge institucije. Među oštećenim zgradama šest ih se smatra kulturnom baštinom.
 (9)Neovisnom procjenom koju su provele službe Komisije potvrđeno je pogođeno područje i ukupan broj ugroženog stanovništva koji je prijavljen u zahtjevu. Aktivacijom brzog kartiranja u okviru usluga upravljanja kriznim situacijama programa Copernicus Europske komisije omogućena je analiza satelitskih snimaka vrlo visoke rezolucije. Analizom je potvrđena šteta na zgradama u Petrinji, Sisku i Glini te potvrđena prostorna raspodjela šteta prijavljenih u zahtjevu. Namjenska analiza koju je proveo Zajednički istraživački centar utvrdila je da su, u usporedbi s potresom od 22. ožujka 2020. s epicentrom bližim Zagrebu, posljedice potresa u Petrinji znatno veće (gotovo dvostruko) u smislu ugroženog stanovništva i izgrađenog područja, ali zbog nižih troškova obnove i manje količine zgrada povijesne vrijednosti ukupni iznos izravne štete znatno je niži. Komisijina je ocjena potvrdila vjerodostojnost ukupne izravne štete u odnosu na vrijednost koju su procijenila hrvatska tijela.
 (10)Hrvatska je procijenila da troškovi hitnih operacija i operacija oporavka koje su prihvatljive na temelju članka 3. stavka 2. Uredbe iznose 1,66 milijardi EUR te ih je raščlanila po vrsti operacija. Najveći udio odnosi se na troškove privremenog smještaja (više od 368 milijuna EUR), hitno obnavljanje pogođenih prirodnih područja kako bi se izbjegli neposredni učinci erozije tla (više od 304 milijuna EUR) i čišćenje područja pogođenih katastrofom (više od 228 milijuna EUR).
 (11)Hrvatska tijela potvrdila su da prihvatljivi troškovi nisu pokriveni osiguranjem.
 (12)Hrvatska je u zahtjevu od 18. ožujka 2021. zatražila isplatu predujma u skladu s člankom 4.a Uredbe. Komisija je 23. lipnja 2021. donijela Provedbenu odluku C(2021) 4648 o odobrenju predujma iz EUSF-a u iznosu od 41 325 507 EUR te ga je potom isplatila Hrvatskoj.
 (13)Kada je riječ o provedbi zakonodavstva Unije u području sprečavanja rizika od katastrofa i upravljanja njime, trenutačno se ne vodi nikakav postupak zbog povrede.
 (14)Člankom 47.a hrvatskog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o gradnji, koji je stupio na snagu 28. prosinca 2019., propisana je obveza donošenja dugoročne strategije za obnovu nacionalnog fonda zgrada, uključujući politike i mjere kojima se pridonosi povećanju zaštite od rizika povezanih s potresima koji utječu na životni vijek zgrada.
 2.2.Zaključak
 Zbog prethodno navedenih razloga katastrofa iz zahtjeva koji je podnijela Hrvatska ispunjava uvjete navedene u Uredbi.
 3.Financiranje iz sredstava EUSF-a/SEAR-a dodijeljenih za 2021.
 Uredbom Vijeća (EU, EURATOM) br. 2020/2093 od 17. prosinca 2020. kojom se utvrđuje višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2021.–2027.
 4
 (dalje u tekstu „Uredba o VFO-u”), a posebno njezinim člankom 9., omogućuje se mobilizacija EUSF-a u kontekstu pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi (SEAR). Točkom 10. Međuinstitucijskog sporazuma od 16. prosinca 2020. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju
 5
 te novim vlastitim sredstvima, uključujući plan za uvođenje novih vlastitih sredstava, utvrđuju se modaliteti za mobilizaciju EUSF-a u kontekstu pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi (SEAR).
 Budući da je glavni razlog za osnivanje EUSF-a bila solidarnost, Komisija smatra da bi pomoć trebala biti progresivna. To znači da bi, u skladu s ustaljenom praksom, za dio štete koji premašuje prag za mobilizaciju EUSF-a za „prirodne katastrofe velikih razmjera” (tj. 0,6 % BND-a ili 3 milijarde EUR u cijenama iz 2011., ovisno o tome koji je iznos manji) intenzitet pomoći trebao biti veći od onoga za štetu do tog praga. Primijenjena stopa za utvrđivanje dodijeljenih sredstava za katastrofe velikih razmjera bila je 2,5 % ukupne izravne štete ispod praga i 6 % za dio štete iznad praga.
 Doprinos ne smije premašiti procijenjene ukupne troškove prihvatljivih operacija. Metodologija za izračun pomoći navedena je u Godišnjem izvješću o EUSF-u za razdoblje 2002.–2003. te su je prihvatili Vijeće i Europski parlament.
 Na temelju zahtjeva Hrvatske i procjena ukupne izravne štete, izračun financijskog doprinosa iz EUSF-a utvrđuje se kako slijedi:
 Kategorizacija katastrofe
 Ukupna izravna šteta
 (u EUR)
 Primijenjeni prag za katastrofe velikih razmjera
 (EUR)
 2,5 % izravne štete do praga za katastrofe velikih razmjera
 6 % izravne štete iznad praga za katastrofe velikih razmjera
 Ukupni predloženi iznos pomoći
 Isplaćeni predujam
 Velikih razmjera
 5 508 740 811
 323 774 000
 8 094 350
 311 098 009
 319 192 359
 41 325 507
 U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe o VFO-u ukupna godišnja gornja granica SEAR-a iznosi 1 200 000 000 EUR u cijenama iz 2018. ili 1 273 450 000 EUR u tekućim cijenama. Člankom 9. stavkom 4. Uredbe o VFO-u propisano je da se od 1. rujna svake godine preostali dio raspoloživog iznosa u okviru SEAR-a može upotrijebiti za pomoć za bilo koju komponentu SEAR-a. Osim toga, u skladu s člankom 9. stavkom 4. Uredbe o VFO-u 25 % ukupnih sredstava SEAR-a za 2021. (318 362 500 EUR u tekućim cijenama) moralo se zadržati do 1. listopada 2021. i od tog datuma postaje raspoloživo za sve komponente SEAR-a.
 Nakon ranije odluke o mobilizaciji u 2021.
 6
 , EUSF je već mobiliziran u ukupnom iznosu od 484 199 841 EUR radi pružanja pomoći Grčkoj i Francuskoj u vezi s prirodnim katastrofama te za 20 država članica i zemalja pristupnica u vezi s izvanrednim stanjem u području javnog zdravlja.
 Stoga najveći iznos raspoloživ za mobilizaciju u okviru EUSF-a u ovom trenutku iznosi 359 968 632 EUR, što je dovoljno za pokrivanje potreba iz ove Odluke o mobilizaciji.
 Trenutačno raspoloživ iznos u okviru EUSF-a:
 Godišnja dodijeljena sredstva SEAR-a za 2021.
 1 273 450 000 EUR
 Uvećano za nepotrošeni iznos dodijeljenih sredstava EUSF-a za 2020. prenesen u 2021.
 47 981 598 EUR
 Umanjeno za iznos EUSF-a već mobiliziran u 2021.
 –484 199 841 EUR
 Umanjeno za iznos već mobiliziran za druge komponente SEAR-a
 –477 263 125 EUR
 Iznos SEAR-a raspoloživ za mobilizaciju
 359 968 632 EUR
 Ukupni iznos predložen za mobilizaciju za Hrvatsku
 319 192 359 EUR
 Preostala raspoloživa sredstva SEAR-a do kraja 2021.
 40 776 273 EUR
 2021/0359 (BUD)
 Prijedlog
 ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije radi pružanja pomoći Hrvatskoj u vezi sa serijom potresa koji su počeli 28. prosinca 2020.
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
 uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2012/2002 od 11. studenoga 2002. o osnivanju Fonda solidarnosti Europske unije
 7
 , a posebno njezin članak 4. stavak 3.,
 uzimajući u obzir Međuinstitucijski sporazum od 16. prosinca 2020. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju te novim vlastitim sredstvima, uključujući plan za uvođenje novih vlastitih sredstava
 8
 , a posebno njegovu točku 10.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Fondom solidarnosti Europske unije („Fond”) Uniji se želi omogućiti da brzo, učinkovito i fleksibilno reagira na izvanredne situacije kako bi pokazala solidarnost sa stanovništvom regija pogođenih velikim ili regionalnim prirodnim katastrofama ili izvanrednim stanjem velikih razmjera u području javnog zdravlja.
 (2)Financijski doprinos Fonda ne smije premašiti gornje granice kako je utvrđeno člankom 9. Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 2020/2093
 9
 . U skladu s člankom 9. stavkom 2. i člankom 9. stavkom 4. Uredbe o VFO-u i uzimajući u obzir prethodne mobilizacije pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi u 2021., najveći iznos koji se može mobilizirati iz Fonda iznosi EUR 359 968 632, što je dovoljno za pokrivanje potreba na temelju ove Odluke o mobilizaciji.
 (3)Hrvatska je 18. ožujka 2021. podnijela zahtjev za mobilizaciju Fonda nakon serije potresa koji su počeli 28. prosinca 2020.
 (4)Zahtjev Hrvatske ispunjava uvjete za osiguravanje financijskog doprinosa iz Fonda kako je utvrđeno u člancima 2. i 4. Uredbe (EZ) br. 2012/2002.
 (7)Stoga bi trebalo mobilizirati sredstva iz Fonda kako bi se osigurao financijski doprinos za Hrvatsku.
 (8)Radi što brže mobilizacije Fonda ova bi se Odluka trebala primjenjivati od datuma njezina donošenja,
 DONIJELI SU OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 U okviru općeg proračuna Unije za financijsku godinu 2021. mobilizira se Fond solidarnosti Europske unije kako bi se Hrvatskoj osigurao iznos od 319 192 359 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanje, uključujući iznos od 41 325 507 EUR kao predujam.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
 Primjenjuje se od ... [datum donošenja]
 10***.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament
 Za Vijeće
 (1)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 2012/2002 od 11. studenoga 2002. o osnivanju Fonda solidarnosti Europske unije (SL L 311, 14.11.2002., str. 3.) kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 661/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. (SL L 189, 27.6.2014., str. 143.) i Uredbom (EU) br. 461/2020 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. (SL L 99, 31.3.2020., str. 9.).
 (2)
 ML je „Richterova” ljestvica magnitude potresa ili ljestvica lokalne magnitude.
 (3)
 Europska makroseizmička ljestvica.
 (4)
 SL L 433I, 22.12.2020., str. 11.
 (5)
 SL C 433I, 22.12.2020., str. 28.
 (6)
 Odluka (EU) 2021/885 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2021. o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije radi pružanja pomoći Grčkoj i Francuskoj u vezi s prirodnim katastrofama te Albaniji, Austriji, Belgiji, Crnoj Gori, Češkoj, Estoniji, Francuskoj, Grčkoj, Hrvatskoj, Irskoj, Italiji, Latviji, Litvi, Luksemburgu, Mađarskoj, Njemačkoj, Portugalu, Rumunjskoj, Srbiji i Španjolskoj u vezi s izvanrednim stanjem u području javnog zdravlja.
 (7)
 SL L 311, 14.11.2002., str. 3.
 (8)
 SL L 433I, 22.12.2020., str. 28.
 (9)
 Uredba Vijeća (EU, Euratom) 2020/2093 od 17. prosinca 2020. kojom se utvrđuje višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2021.–2027. (SL L 433I, 22.12.2020., str. 11.).
 (10)
 ** Datum unosi Parlament prije objave u SL-u.


text:
 12.3.2005
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 66/15
 AZ EU–MEXIKÓ VEGYES TANÁCS 5/2004 HATÁROZATA
 (2004. december 15.)
 a 2/2000 határozat 17. cikkének (3) bekezdése értelmében az említett határozat vámügyekben nyújtandó kölcsönös igazgatási segítségnyújtásról szóló mellékletének elfogadásáról
 (2005/201/EK)
 A VEGYES TANÁCS,
 tekintettel az egyrészről az Európai Közösség és annak tagállamai, valamint másrészről a Mexikói Egyesült Államok között létrejött gazdasági partnerségi, politikai koordinációs és együttműködési megállapodásra (1) (a továbbiakban: „a megállapodás”),
 tekintettel a 2/2000 EU–Mexikó vegyes tanácsi határozatra (2) és különösen annak 17. cikke (3) bekezdésére,
 mivel a 2/2000 határozat 17. cikkének (3) bekezdése előirányozza, hogy mindkét fél közigazgatási szervei kölcsönös igazgatási segítséget nyújtanak vámügyekben a legkésőbb a 2/2000 határozat hatálybalépésétől számított egy éven belül a Vegyes Tanács által elfogadandó kölcsönös igazgatási segítségnyújtásról szóló melléklet rendelkezéseivel összhangban,
 A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
 1. cikk
 A 2/2000 vegyes tanácsi határozat vámügyekben nyújtandó kölcsönös igazgatási segítségnyújtásról szóló mellékletét – amelynek szövegét a csatolt melléklet tartalmazza – a Vegyes Tanács elfogadja.
 2. cikk
 Ez a határozat a Vegyes Tanács általi elfogadását követő hónap első napján lép hatályba.
 Kelt Brüsszelben, 2004. december 15-én.
 a Vegyes Tanács részéről
 az elnök
 L. E. DERBEZ
 (1) HL L 276., 2000.10.28., 45. o.
 (2) HL L 157., 2000.6.30., 10. o.
 MELLÉKLET
 „MELLÉKLET
 A VÁMÜGYEKBEN TÖRTÉNŐ KÖLCSÖNÖS IGAZGATÁSI SEGÍTSÉGNYÚJTÁSRÓL
 1. cikk
 Fogalommeghatározások
 E melléklet alkalmazásában:
 a)
 »vámjogszabályok«: az Európai Közösség és Mexikó által elfogadott, az áruk behozatalát, kivitelét, továbbítását, és bármely más vámeljárás alá helyezését szabályozó jogi vagy szabályozási rendelkezések, beleértve a tiltó, korlátozó és ellenőrző intézkedéseket;
 b)
 »megkereső hatóság«: az egyik Fél által erre a célra kijelölt illetékes vámhatóság, amely e melléklet alapján segítségnyújtást kér;
 c)
 »megkeresett hatóság«: az egyik Fél által erre a célra kijelölt illetékes vámhatóság, amely e melléklet alapján a segítségnyújtás iránti megkeresést fogadja;
 d)
 »vámhatóság«: az Európai Közösségben az Európai Közösségek Bizottságának illetékes szolgálatai és tagállamainak vámhatóságai; valamint Mexikóban a Secretaria de Hacienda y Crédito Público vagy annak jogutódja;
 e)
 »személyes adatok«: az azonosított vagy azonosítható természetes személyre vonatkozó valamennyi információ;
 f)
 »vámjogszabályokat sértő cselekmény«: a vámjogszabályok bármely megsértése vagy annak kísérlete;
 g)
 »információ«: adatok, okmányok, jelentések, azok igazolt vagy hiteles másolata vagy egyéb közlések, beleértve a vámjogszabályokat sértő cselekmény jelzése céljából feldolgozott vagy elemzett információt is.
 2. cikk
 Hatály
 (1) E melléklet kizárólagosan a Felek kölcsönös igazgatási segítségnyújtására vonatkozik, e melléklet rendelkezései nem jogosítanak fel magánszemélyeket arra, hogy bizonyítékot megszerezzenek, eltitkoljanak vagy hozzáférhetetlenné tegyenek, illetve egy megkeresés teljesítését akadályozzák.
 (2) A Felek – az e mellékletben meghatározott módon és feltételekkel – segítséget nyújtanak egymásnak a hatáskörükbe tartozó területeken, hogy biztosítsák a vámjogszabályok helyes alkalmazását, különösen az e jogszabályokat sértő cselekmények megelőzése, felderítése és üldözése révén.
 (3) Az e melléklet szerinti, vámügyekben történő segítségnyújtás kiterjed a Feleknek a melléklet alkalmazására illetékes bármely közigazgatási hatóságára. Ez nem érinti a bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályokat. A vámügyekben történő segítségnyújtás nem terjed ki az igazságügyi hatóságok megkeresési jogkörben szerzett információkra sem, kivéve, ha az információk közléséhez az érintett hatóság hozzájárul.
 (4) E melléklet nem terjed ki a vámok, díjak vagy bírságok beszedésében történő segítségnyújtásra.
 3. cikk
 Segítségnyújtás megkeresés alapján
 (1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság megad minden olyan lényeges információt, amely lehetővé teszi a vámjogszabályok helyes alkalmazásának biztosítását, beleértve a vámjogszabályokat sértő vagy arra alkalmas cselekménynek minősülő, észlelt vagy tervezett tevékenységekkel kapcsolatos információkat is.
 (2) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság tájékoztatást ad arról, hogy:
 a)
 az egyik Fél területéről kivitt árukat jogszerűen hozták-e be a másik Fél területére, és adott esetben ismertetve az árukra alkalmazott vámeljárást;
 b)
 az egyik Fél területére behozott árukat jogszerűen vitték-e ki a másik Fél területéről, és adott esetben ismertetve az árukra alkalmazott vámeljárást.
 (3) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság jogi vagy szabályozási rendelkezéseinek keretén belül megteszi a szükséges lépéseket, hogy biztosítsa az alábbiak különleges felügyeletét:
 a)
 természetes vagy jogi személyek, akikkel kapcsolatban alapos okkal feltételezhető, hogy részt vesznek vagy részt vettek vámjogszabályokat sértő cselekményekben;
 b)
 helyszínek, ahol árukészleteket gyűjtöttek vagy gyűjthetnek össze olyan módon, vagy azok olyan cselekmények tárgyát képezhetik, amelyről alapos okkal feltételezhető, hogy ezeket az árukat vámjogszabályokat sértő cselekményekben akarják felhasználni;
 c)
 áruk, amelyeket olyan módon szállítanak vagy tárolnak, amelyről alapos okkal feltételezhető, hogy azokat vámjogszabályokat sértő cselekményekben akarják felhasználni;
 d)
 szállítóeszközök, amelyeket oly módon használnak, használtak vagy használhatnak, amelyről alapos okkal feltételezhető, hogy ezeket vámjogszabályokat sértő cselekményekben akarják felhasználni.
 4. cikk
 Önkéntes segítségnyújtás
 A Felek saját kezdeményezésükre, jogi vagy szabályozási rendelkezéseikkel összhangban segítséget nyújtanak egymásnak, amennyiben ezt a vámjogszabályok helyes alkalmazásához szükségesnek tartják, különösen a következőkre vonatkozóan szerzett információk átadásával:
 a)
 olyan tevékenységek, amelyek a vámjogszabályokat sértő cselekménynek minősülnek, vagy olyannak tűnnek, és amelyek a másik Fél érdeklődésére számot tarthatnak;
 b)
 vámjogszabályokat sértő cselekmények végrehajtásában alkalmazott új eszközök és módszerek;
 c)
 áruk, amelyekről ismert, hogy vámjogszabályokat sértő cselekmények tárgyát képezik;
 d)
 természetes vagy jogi személyek, akikkel kapcsolatban alapos okkal feltételezhető, hogy részt vesznek vagy részt vettek vámjogszabályokat sértő cselekményekben;
 e)
 szállítóeszközök, amelyekkel kapcsolatban alapos okkal feltételezhető, hogy azokat vámjogszabályokat sértő cselekményekben használták, használják vagy használhatják.
 5. cikk
 Kézbesítés és közlés
 A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság a rá vonatkozó jogi vagy szabályozási rendelkezésekkel összhangban minden szükséges intézkedést megtesz:
 a)
 minden olyan okmány kézbesítése; vagy
 b)
 minden olyan határozat közlése
 érdekében a megkeresett hatóság területén lakóhellyel rendelkező vagy ott letelepedett címzettnek, amely a megkereső hatóságtól származik, és e melléklet hatálya alá tartozik.
 Az okmányok kézbesítésére vagy határozatok közlésére vonatkozó megkeresést írásban, a megkeresett hatóság valamely hivatalos nyelvén, vagy egy általa elfogadott nyelven kell benyújtani.
 6. cikk
 A segítségnyújtás iránti megkeresés formája és tartalma
 (1) Az e melléklet szerinti megkereséseket írásban kell benyújtani. A megkereséshez mellékelni kell a teljesítésükhöz szükséges okmányokat. Ha a helyzet sürgőssége megkívánja, szóbeli megkereséseket is el lehet fogadni, de azokat írásban haladéktalanul meg kell erősíteni.
 (2) Az (1) bekezdés szerinti megkereséseknek a következő információkat kell tartalmazniuk:
 a)
 a megkereső hatóság megnevezését;
 b)
 a kért intézkedést;
 c)
 a megkeresés célját és indokát;
 d)
 a kapcsolódó jogi vagy szabályozási rendelkezéseket és más jogi eszközöket;
 e)
 azoknak a természetes vagy jogi személyeknek lehetőség szerint minél pontosabb és átfogóbb megjelölését, akikre a vizsgálat irányul;
 f)
 a vonatkozó tények és a már elvégzett vizsgálatok összefoglalását.
 (3) A megkeresést a megkeresett hatóság valamely hivatalos nyelvén vagy egy általa elfogadott nyelven kell benyújtani. Ez a követelmény nem vonatkozik az (1) bekezdés szerinti megkereséshez csatolt okmányokra.
 (4) Amennyiben a megkeresés nem felel meg a fent meghatározott formai követelményeknek, helyesbítés vagy kiegészítés kérhető; ez alatt az idő alatt óvintézkedéseket lehet elrendelni.
 7. cikk
 A megkeresések teljesítése
 (1) A segítségnyújtás iránti megkeresés teljesítése érdekében a megkeresett hatóság a hatáskörének keretén belül és a rendelkezésre álló erőforrásokkal úgy jár el, mintha ezt saját felelősségére vagy ugyanazon Fél másik hatóságának megkeresésére tenné, megadva a már rendelkezésre álló információkat, lefolytatva vagy lefolytattatva a szükséges vizsgálatokat, beleértve az ellenőrzéseket, felülvizsgálatokat és a nyilvántartások vizsgálatát. Ezt a rendelkezést minden más olyan hatóságra is alkalmazni kell, amelyhez a megkeresett hatóság a megkeresést továbbította, amikor az utóbbi maga nem járhat el.
 (2) A segítségnyújtás iránti megkereséseket a megkeresett Fél jogi vagy szabályozási rendelkezéseivel összhangban kell teljesíteni.
 (3) Az egyik Fél kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői – a másik Fél egyetértésével, valamint a megkeresett hatóság nemzeti jogára és az általa megállapított feltételekre is figyelemmel – jelen lehetnek, hogy a megkeresett hatóság vagy az (1) bekezdésben meghatározottak szerinti bármely más hatóság irodáiból az ott tárolt vonatkozó könyveket, nyilvántartásokat és más okmányokat vagy adathordozókat beszerezzék, azokról másolatot készítsenek vagy vámjogszabályokat sértő cselekményekre vonatkozó információkról vagy adatokról kivonatot készítsenek, amennyiben azokra a megkereső hatóságnak e melléklet alkalmazásában szüksége van.
 (4) A megkeresett hatóság nemzeti jogára és a hatóság által megállapított feltételekre is figyelemmel az egyik Fél kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői a másik Fél egyetértésével és az utóbbi által megállapított feltételek szerint jelen lehetnek az utóbbi területén végzett vizsgálatoknál.
 (5) Bármely vámhatóság egy meghatározott eljárás alkalmazására vonatkozó kérését teljesíteni kell, a megkeresett hatóság nemzeti jogi és igazgatási rendelkezéseire is figyelemmel.
 8. cikk
 Az információ közlésének formája
 (1) A megkeresett hatóság írásban közli a megkereső hatósággal a vizsgálat eredményét és a 9. cikk szerinti minden kért információt, a vonatkozó okmányokkal, hiteles másolatokkal vagy egyéb anyagokkal együtt, és adott esetben mellékelhet bármely, azok értelmezésére vagy felhasználására vonatkozó információt.
 (2) Ezek az információk elektronikus formában is átadhatók.
 (3) Az akták, okmányok és egyéb anyagok eredeti példányait, illetve igazolt vagy hiteles másolatait csak abban az esetben kell átadni, ha a másolatok nem elégségesek.
 (4) Az átadott eredeti aktákat, okmányokat és egyéb anyagokat a lehető leghamarabb vissza kell juttatni; az átadás a Felek vagy harmadik felek azokhoz kapcsolódó jogait nem érinti.
 9. cikk
 A segítségnyújtási kötelezettség alóli kivételek
 (1) A segítségnyújtás visszautasítható, vagy bizonyos feltételek, illetve követelmények teljesüléséhez köthető olyan esetekben, amikor az egyik Fél úgy véli, hogy az e melléklet alapján nyújtott segítség:
 a)
 feltehetően sértené annak a Félnek a szuverenitását, amelytől e melléklet alapján segítségnyújtást kértek; illetve
 b)
 feltehetően sértené a közrendet, a közbiztonságot vagy más alapvető érdeket, különösen a 10. cikk (2) bekezdésében említett esetekben; illetve
 c)
 ipari, kereskedelmi vagy szakmai titkot sértene.
 (2) A segítségnyújtást a megkeresett hatóság elhalaszthatja azon az alapon, hogy az folyamatban lévő nyomozásba, büntető- vagy egyéb eljárásba ütközik. Ilyen esetben a megkeresett hatóság konzultál a megkereső hatósággal annak megállapítása érdekében, hogy nyújtható-e segítség a megkeresett hatóság által megkívánt feltételek mellett.
 (3) Ha a megkereső hatóság olyan segítséget kér, amelyet megkeresés esetén maga sem tudna teljesíteni, akkor megkeresésében erre a tényre felhívja a figyelmet. Ilyen esetben a megkeresett hatóság dönt arról, hogy miként válaszol a megkeresésre.
 (4) Abban az esetben, ha a megkeresés nem teljesíthető, a megkereső hatóságot erről azonnal értesíteni kell azon indokok és körülmények ismertetésével együtt, amelyek az ügy folytatása szempontjából fontosak lehetnek.
 (5) Az (1) és a (2) bekezdésben említett esetekben a megkeresett hatóság által hozott határozatot és annak indoklását késedelem nélkül közölni kell a megkereső hatósággal.
 10. cikk
 Információcsere és titkosság
 (1) Az e melléklet alapján bármilyen formában közölt minden információ az egyes Feleknél alkalmazandó szabályoktól függően titkos vagy bizalmas jellegű. Az információk a hivatali titoktartási kötelezettség körébe tartoznak, valamint az információt fogadó Fél hasonló információkra vonatkozó jogszabályai és a Közösség hatóságaira alkalmazandó megfelelő rendelkezések szerinti védelmet élvezik.
 (2) A személyes adatok kizárólag akkor cserélhetők ki, ha az azokat átvevő Fél kötelezettséget vállal az ilyen adatok legalább az átadó Fél által az adott esetben alkalmazottal egyenértékű védelmére. E célból a Felek információt nyújtanak egymásnak saját alkalmazandó szabályaikról, beleértve adott esetben a Közösség tagállamainak hatályos jogi rendelkezéseit, illetve azoknak az e melléklet hatálybalépése után bekövetkező bármely változását.
 (3) Az e melléklet alapján megszerzett információknak a vámjogszabályokat sértő cselekmények tekintetében indított bírósági vagy igazgatási eljárásokban való felhasználását az e melléklet alkalmazásában történő felhasználásnak kell tekinteni. Következésképpen a Felek az e melléklet rendelkezéseivel összhangban szerzett információkat és a megtekintett okmányokat bizonyítékként felhasználhatják jegyzőkönyveikben, jelentéseikben és vallomásaikban, valamint eljárások és bírósági vádemelés során. Az ilyen jellegű adatfelhasználásról értesíteni kell azt az illetékes hatóságot, amelyik az információkat szolgáltatta vagy a dokumentumokhoz való hozzáférést engedélyezte.
 (4) A megszerzett információkat kizárólag e melléklet alkalmazásában lehet felhasználni. Ha az egyik Fél ettől eltérő célra kívánja felhasználni ezeket az információkat, ahhoz az információkat átadó hatóság előzetes írásbeli beleegyezése szükséges. Az ilyen célra történő felhasználás az átadó hatóság által meghatározott korlátok között történik.
 11. cikk
 Szakértők és tanúk
 A megkeresett hatóság tisztviselője felhatalmazást kaphat arra, hogy a kapott meghatalmazás korlátain belül szakértőként vagy tanúként jelenjen meg az e melléklet hatálya alá tartozó ügyekkel kapcsolatosan a másik Fél területén indított bírói vagy igazgatási eljárás során, és ott olyan tárgyakat, okmányokat, illetve azok hitelesített másolatait mutassa be, amelyek az eljáráshoz szükségesek lehetnek. A megjelenésre vonatkozó megkeresésnek pontosan meg kell jelölnie azt, hogy melyik igazságügyi vagy közigazgatási hatóság előtt, milyen ügyben, milyen jogcímen és milyen minőségben hallgatják meg a tisztviselőt.
 12. cikk
 A segítségnyújtás költségei
 (1) A Felek lemondanak az e melléklet végrehajtásával kapcsolatban felmerülő költségek egymás számára történő megtérítésének igényéről, kivéve adott esetben a szakértőknek és tanúknak kifizetendő költségtérítést, valamint azoknak a tolmácsoknak és fordítóknak a díjazását, akik nem közalkalmazottak.
 (2) Amennyiben a megkeresés teljesítéséhez jelentős vagy rendkívüli kiadások szükségesek, a Felek konzultálhatnak egymással annak érdekében, hogy meghatározzák a megkeresés teljesítésének feltételeit, illetve a költségek viselésének módját.
 13. cikk
 Végrehajtás
 (1) A 14. cikk (3) bekezdésében foglaltak sérelme nélkül a Felek megállapodnak abban, hogy az e melléklet végrehajtásából eredő bármely üggyel egyrészről Mexikó vámhatósága, másrészről az Európai Közösségek Bizottságának illetékes szervei és az Európai Közösség tagállamainak megfelelő vámhatóságai bízhatók meg. E hatóságok döntenek a melléklet alkalmazásához szükséges valamennyi gyakorlati rendelkezésről és intézkedésről, figyelembe véve a hatályos szabályokat, különösen az adatvédelem terén. Ajánlásokat tehetnek az illetékes szerveknek azokra a módosításokra, amelyeket e mellékletben szükségesnek tartanak.
 (2) A Felek konzultálnak egymással, és ezt követően folyamatosan tájékoztatják egymást a végrehajtás részletes szabályairól, amelyeket e melléklet rendelkezéseivel összhangban fogadtak el. Különösen, e melléklet hatálybalépése előtt, a Felek tájékoztatják egymást a melléklet végrehajtására kijelölt illetékes vámhatóságról. A Felek tájékoztatják egymást az ezt követő minden változásról.
 14. cikk
 Egyéb megállapodások
 (1) Figyelembe véve az Európai Közösség és a tagállamok hatáskörét, e melléklet rendelkezései:
 a)
 nem sértik a Felek egyéb nemzetközi megállapodásokból vagy egyezményekből fakadó kötelezettségeit;
 b)
 úgy tekintendők, mint amelyek kiegészítik az egyes tagállamok és Mexikó között már megkötött vagy megköthető, kölcsönös segítségnyújtásról szóló megállapodásokat; és
 c)
 nem érintik az e melléklet szerint kapott, közösségi érdeket képviselő információnak az Európai Közösségek Bizottságának illetékes szervei, valamint a tagállamok vámhatóságai közötti közlésére vonatkozó közösségi rendelkezéseket.
 (2) Az (1) bekezdés rendelkezései ellenére, e melléklet rendelkezései elsőbbséget élveznek a tagállamok és Mexikó között kötött vagy köthető, kölcsönös segítségnyújtásról szóló bármely kétoldalú megállapodás rendelkezéseivel szemben, amennyiben az utóbbi rendelkezései összeférhetetlenek e melléklet rendelkezéseivel.
 (3) A melléklet alkalmazhatóságára vonatkozó kérdésekben a Felek konzultálnak egymással, az ügynek a 2/2000 EU–Mexikó vegyes tanácsi határozat 17. cikke által létrehozott, vámügyekben történő együttműködési különbizottság keretén belül történő megoldása érdekében.”


text:
Zeus (grekiska Zεύς, även Δίας [Dias]) var gudarnas konung och himlens härskare i grekisk mytologi. I romersk mytologi motsvaras han av Jupiter.
 Zeus attribut är en åskvigg, som han kunde kasta mot sina motståndare och en örn, som symboliserar styrka, mod och rättvisa. Han avbildas dessutom ofta med en lotusblomma, en spira eller en krans av eklöv. Hans heliga djur var den gyllene örnen och vargen. Hans heliga växter var eken och sellerin. Fåglarna ansågs vara hans budbärare. Zeus präster ansåg sig därför kunna förutse framtiden genom att iaktta flygande fåglar.
 Zeus var bland annat känd för sitt häftiga humör och sin förkärlek för kvinnor, både jordiska och gudomliga.
 Zeus ursprung
 Zeus föddes som yngste son till Kronos och Rhea, som båda två var barn till Uranos och Gaia. Eftersom ett orakel förutspått att en av Kronos söner skulle störta honom från makten, åt han upp sina fem första barn levande. Men det sjätte barnet, Zeus, gömde Rhea i en grotta på Kreta. När Zeus vuxit upp tog han en strid med sin far. Striden mellan Zeus, Kronos och de äldre gudarna antas symbolisera kampen mellan de förgrekiska folken och de invaderande grekerna. Liksom grekerna avgick Zeus med segern. Zeus gjorde en dryck som skulle göra att Kronos skulle spy upp Zeus syskon, som fortfarande var i liv. Därefter delade Zeus makten med sina bröder. Zeus blev himmlens härskare, medan haven och floderna tilldelades Poseidon och underjorden Hades. Efter striden styckade Zeus upp sin fars kropp i en miljon bitar som han sedan slängde i Tartaros avgrund.
 Det var Zeus som gav människorna deras öde.
 I antikens Grekland förknippades Zeus framför allt med vädret, särskilt åskan och regnet, men beskrivs till exempel av Aiskylos som en allsmäktig himmelsgud. Han är åkerbrukets beskyddare. I konsten framställs han som en kraftigt byggd och skäggig man med åskviggen och en sköld som sina särskilda symboler.
 Zeus som make och fader
 Zeus hustru var Hera, gudarnas drottning. Vid sidan om äktenskapet hade Zeus olika kärleksförbindelser med såväl dödliga kvinnor (exempelvis prinsessor) som odödliga (nymfer och gudinnor), som nästan undantagslöst resulterade i ett eller flera barn. Även kärleksförbindelser med män förekom. För att lura Hera förvandlade sig Zeus under sina snedsprång till bl a regn, en svan eller en tjur. Hera, som är äktenskapets gudinna, fick ändå reda på Zeus kärleksaffärer och hämnades gruvligen på många av hans älskarinnor. Den illegitima avkomman blev halvgudar.
 Zeus använde många olika taktiker för att locka till sig älskare och älskarinnor. En del förälskade sig i guden, en del lurade han i olika skepnader och en del ovilliga och motsträviga unga flickor kidnappade han och tog med våld.
 Zeus barn
 Modern står kursivt i alfabetisk ordning.
 Inom äktenskapet
 Ares
 Eileithyia
 Eris
 Hebe
 Hefaistos
 Utomäktenskapliga
 Aigine: Aiakos
 Aix: Agipan
 Alkmene: Herakles
 Antiope: Tvillingarna Amphion och Zethos
 Asterope: Akagras
 Danaë: Perseus
 Demeter: Persephone (eller Kore)
 Elektra: Dardanos
 Europa: Minos och Rhadamanthys
 Eurynome: De tre gracerna och Afrodites tjänarinnor:
 Aglaia (”härlighet”)
 Thalia (”gott mod”)
 Euphrosyne (”munterhet”)
 Io: Epafos.
 Kallisto: Arkas
 Leda:
 Klytaimestra
 dioskuréer tvillingarna Kastor och Polydeukes (från grekiskans Dios Kouroi = ”söner av Zeus”)
 Helena ("den sköna").
 Leto: tvillingarna Apollon och Artemis.
 Maia: Hermes.
 Metis: Athena.
 Mnemosyne: de nio muserna (sångens, musikens och skaldekonstens gudinnor):
 Klio/Kleio (”historia”)
 Euterpe (”musik”)
 Thaleia (”komedi”)
 Melpomene (”tragedi”)
 Terpsichore (”dans”)
 Erato (”kärleksdikt”)
 Polyhymnia (”hymndiktning”)
 Urania (”astronomi”)
 Kalliope (”episk skaldekonst”)
 Neiara: Aigle
 Nemesis: Helene
 Othreis: Meliteus
 Persephone: Zagreus, (se Dionysos)
 Semele: Dionysos.
 Themis: horerna (årstider):
 Eunomia (”ordning”)
 Dike (”rättvisa”)
 Eirene (”fred”)
 moirerna (ödesgudinnorna):
 Klotho
 Lachesis
 Atropos
 Barn utan eller med okända mödrar
 Kairos
 Kalokagathia.
 Athena
 Osäkra faderskap
 Zeus, likt många av de större gudarna inom grekisk mytologi, hade många påstådda barn där det tvistades om vem som var den egentliga fadern till dem.
 Anake: Nemesis/Adrastheia
 Thethys: Tykhe
 Eurynom:
 Ate
 Aletheia
 Asopos
 Thaleia eller Aitna: tvilling-palikoierna
 Elektra eller Hemera: Iason
 Limos
 Nomos
 Paregoron
 Pistis
 Praxidike
 Soter
 Soteria
 Dikaiosyne
 Myter kring Zeus barn och faderskap
 Metis och dottern Athena
 Snart efter att Zeus besegrat sin far och blivit himlens härskare, gifte han sig med sin första hustru Metis, titanerna Okeanos och Tethys dotter. Hennes namn betydde "klokhet", och hon var den klokaste varelsen i hela universum. Knappt hade de två hunnit gifta sig förrän Metis var havande med Zeus barn.
 Men så fick Zeus höra av den visa gudinnan Gaia (Jorden) som hade profetiska förmågor, att Zeus skulle få tvillingar, en son och en dotter. Dottern skulle vara sin mors jämlike i klokhet. Sonen skulle växa upp och störta sin far och bli gudarnas konung såsom Zeus själv hade störtat sin far Kronos från tronen. Skräckslagen över att denna profetia skulle gå i uppfyllelse, slukade han sin hustru Metis så att barnen aldrig skulle bli födda.
 Sonen föddes aldrig, men Zeus fick en fruktansvärd huvudvärk, Hefaistos tillkallades och klöv Zeus huvud för att se vad som orsakade hans huvudvärk. Ur Zeus huvud föddes så gudinnan Athena iklädd full rustning. Hon blev krigets gudinna och hennes fågel var ugglan.
 Aigine och sonen Aiakos
 Najaden Aigine (även kallad Aigina) var dotter till flodguden Asopos och najaden Metope. Aigine bodde i sin faders vatten i floden Asopos, men en dag intog guden Zeus skepnaden av en örn och förde bort Aigine från floden. Han tog henne till en ö, som uppkallades efter henne, och där våldförde han sig på henne. Senare födde hon sonen Aiakos.
 Antiope och tvillingarna Amphion och Zethos
 Kung Nykteus dotter Antiope blev förförd av guden Zeus och blev snart gravid. När Nykteus fick reda på hennes graviditet blev han rasande och körde iväg henne ur staden.
 Förtvivlad flydde Antiope till staden Sykion, där hon sökte skydd hos kung Epopeus. De två gifte sig, och snart därefter födde Antiope Zeus tvillingsöner. När Nykteus fick veta vart hans dotter tagit vägen kallade han till sig sin bror Lykos och gav honom i uppgift att straffa dottern och hennes make. Sedan tog han sitt eget liv.
 Lykos tog sig in i Sikyon, besegrade staden och dödade Epopeus. Han tog tvillingarna och lämnade dem i ödemarken. Sedan tillfångatog han Antiope, kastade henne i fängelse och torterade henne tillsammans med sin hustru Dirke. Tvillingarna hittades av en herde, som tog med dem hem till sig och döpte dem till Amphion och Zethos.
 Efter många år när pojkarna hunnit växa upp, lyckades Antiope fly, och hon sökte upp dem och bad om deras beskydd. Sönerna kände genast igen sin mor. När de hört hennes berättelse begav de sig till Thebe och dödade kung Lykos. Dirke däremot, band de fast vid hornen på en tjur så att hon stångades till döds. De tog sedan hennes döda kropp och slängde den i en källa på berget Kitharion som efter det uppkallades efter henne. Guden Dionysos förvandlade dock Dirke till en nymf och hennes vatten var heligt för honom.
 Zeus och människorna
 Zeus relation till människorna var inte mindre kluven och komplicerad: I somliga versioner av mytologin sägs han att av myrorna på ön Aigina ha skapat människorna som sällskap till sin son Aiakos. Enligt andra myter ska människorna, liksom gudarna, ha skapats direkt ur pungen. En tredje variant säger att Prometeus och Epimeteus skapade dem samtidigt som djuren. Den mindre begåvade av de två, Epimeteus, lyckades ge alla goda attribut till djuren, varpå Prometeus var tvungen att ta elden från gudarna och ge den till människorna. Under alla omständigheter gillade Zeus varken Prometeus eller människorna i någon större utsträckning, och han skapade till slut kvinnan för att plåga människan. Se Pandora.
 Släktskap
 Se även
 Diipolia
 Mytologi: Gudar i djurgestalt
 Mytologi: Gud över gudar
 5731 Zeus
 Referenser
 Gudar i grekisk mytologi
 Litterära figurer som tolkats av Disney
 Urgudar
 HBTQ-mytologi
 Åskgudar


text:
Jacques Louis Valon, Marquis de Mimeure (19 November 1659, Dijon – 3 March 1719) was a French soldier and poet.
 Menin to Louis, Dauphin of France (1661–1711), he entered on a military career and became lieutenant général. Louis XIV of France promoted the territory of Mimeure to a marquisate around 1697 for him.
 He wrote many verses which were not printed. Backed by the François Louis de Bourbon-Conti, Madame de Montespan and Nicolas Boileau, he was elected to seat 3 of the Académie française on 2 December 1707. His acceptance speech is said to have been written by Antoine Houdar de la Motte. Valon's last known literary work is a 1715 ode in imitation of Horace. The rue de Mimeure in his birthplace is named after him
 References
 1659 births
 1719 deaths
 Military personnel from Dijon
 French Army officers
 17th-century French poets
 17th-century French male writers
 18th-century French poets
 French translators
 Members of the Académie Française
 French male poets
 French male non-fiction writers
 18th-century French male writers
 17th-century French translators
 Writers from Dijon


text:
 14. 12. 74 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. L 335 /7
 ACCORDO
 tra la Comunità economica europea e la Repubblica del Perù relativo alla fornitura
 di frumento tenero a titolo di aiuto alimentare
 IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE ,
 da una parte ,
 IL GOVERNO DELLA REPUBBLICA DEL PERU
 dall'altra ,
 HANNO DECISO di concludere il presente accordo e a tal fine hanno designato come pleni
 potenziari :
 IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE :
 IL GOVERNO DELLA REPUBBLICA DEL PERU :
 I QUALI HANNO CONVENUTO LE DISPOSIZIONI CHE SEGUONO :
 Articolo I Esso s'impegna a porre la massima cura nell'assi
 curare che l'aggiudicazione del trasporto marittimo
 Nel quadro del suo programma di aiuti alimentari in non rechi pregiudizio al libero gioco di una equa
 cereali per il 1973 / 1974, la Comunità economica concorrenza. I problemi che potrebbero sorgere al
 europea, in seguito denominata « Comunità », for riguardo formeranno oggetto di consultazioni ai sensi
 nisce a titolo di dono alla Repubblica del Perù, dell'articolo VIII .
 in seguito denominata « paese destinatario », un
 quantitativo di 5 000 tonnellate di frumento tenero .
 Articolo IV
 Articolo II
 Le consegne sono effettuate alla rinfusa, fob, secondo Il paese destinatario s impegna ad usare a rini di
 le modalità previste nell'allegato, che costituisce consumo il prodotto ricevuto a titolo di aiuto e ad
 parte integrante del presente accordo. applicare, per la vendita di tale prodotto sul proprio
 mercato, i prezzi normalmente ivi praticati per i
 prodotti di qualità comparabile.
 Articolo 111
 Il ricavato di tale vendita sarà versato su un conto
 Il paese destinatario s'impegna a prendere tutte le speciale presso la Banca centrale del paese suddetto
 disposizioni necessarie per il trasporto e l'assicura e destinato al finanziamento di uno o più progetti
 zione del prodotto dai luoghi di consegna ai luoghi di sviluppo secondo modalità da concordarsi fra
 di destinazione. il paese destinatario e la Comunità.
 ---pagebreak--- N. L 335/8 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 14. 12 . 74
 Articolo V 1 . immediatamente dopo le operazioni di scarico
 di ogni quantitativo : porto e data di arrivo della
 Le parti contraenti s'impegnano ad eseguire il pre nave ; natura, quantità e osservazioni eventuali
 sente accordo in modo che nessun pregiudizio sia sulla qualità del prodotto scaricato ; data in cui
 recato alla struttura normale della produzione na le operazioni di scarico sono state terminate ;
 zionale e del commcercio internazionale. A questo relative spese di trasporto marittimo e di assicu
 scopo, esse prendono le misure necessarie per assi razione ;
 curare che le forniture a titolo di aiuto si aggiungano,
 e non si sostituiscano, alle operazioni commerciali 2. ogni tre mesi sino all'utilizzazione completa dei
 che sarebbe lecito prevedere se tali forniture non quantitativi ricevuti a titolo di aiuto : quantitativi
 avessero luogo. In particolare, il paese destinatario venduti, modo di commercializzazione, prezzi di
 s'impegna ad importare su base commerciale, da vendita praticati ; spese normali di commercializ
 qualunque provenienza, fra il 1° luglio 1974 e il zazione sul mercato del paese destinatario ; spese
 30 giugno 1975 , un quantitativo minimo di 646 200 di assicurazione, ed eventualmente spese di tra
 tonnellate di frumento tenero o dell'equivalente in sporto, dal porto di sbarco fino ai luoghi di
 farina di frumento tenero . destinazione ;
 3 . il 15 gennaio di ogni anno, sino alla liquidazione
 Articolo VI totale del conto speciale :
 Il paese destinatario prende tutte le misure opportune a) situazione di tale conto (entrate ed uscite) al
 per impedire : 31 dicembre dell'anno precedente ;
 — la riesportazione del prodotto ricevuto a titolo b ) stadio di realizzazione del progetto o dei pro
 di aiuto, nonché dei prodotti e dei sottoprodotti getti con indicazione del finanziamento totale
 effettuato a tale stadio .
 da esso derivati ;
 — l'esportazione commerciale e non commerciale,
 durante i primi 6 mesi dall'ultima consegna, sia Articolo Vili
 del prodotto ottenuto localmente che sia della
 stessa natura di quello ricevuto a titolo di aiuto, Su richiesta di una di loro, le parti contraenti si
 sia dei prodotti e sottoprodotti da esso derivati. consultano su tutti i problemi riguardanti l'appli
 cazione del presente accordo.
 Articolo VII
 Articolo IX
 Il paese destinatario s'impegna ad informare la Co
 munità delle modalità di esecuzione del presente Il presente accordo è redatto in duplice esemplare
 accordo. A tal fine, esso comunica alla Commissione in lingua danese, francese, inglese, italiana, olandese,
 delle Comunità europee i seguenti dati : tedesca e spagnola, ciascun testo facente fede.
 ALLEGATO
 MODALITÀ DI CONSEGNA
 CAPITOLO I sitata al punto di esportazione designato dalla Commissione
 Disposizioni generali delle Comunità europee , nel luogo indicato dal paese
 destinatario o dal suo mandatario di cui all'articolo 3 ,
 Articolo 1
 alle condizioni di cui al presente allegato . Salvi gli articoli
 8 e 9 , le spese sono sostenute dalla Comunità fino alla
 La consegna è effettuata ed i rischi passano dalla Comunità consegna della merce e dal paese destinatario dal momento
 al paese destinatario nel momento in cui la merce è depo della consegna in poi.
 ---pagebreak--- 14. 12. 74 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. L 335/9
 Articolo 2 CAPITOLO III
 Alla consegna della merce è ammessa una tolleranza del Obblighi del paese destinatario
 5% in meno del quantitativo previsto all'articolo I del
 l'accordo .
 Articolo 7
 Articolo 3 Dopo aver preso contatto con la Comunità , il paese destina
 tario mette a disposizione per il trasporto di tutti i quantita
 Per l'esecuzione delle disposizioni del presente allegato la tivi di cui all'articolo I dell'accordo una o più navi di
 Comunità designa — eventualmente per ogni lotto — un stazza adeguata alle normali possibilità del porto d'imbar
 mandatario di cui comunica immediatamente nome ed co . Dette navi devono essere pronte a caricare ad una data
 indirizzo al paese destinatario. Il paese destinatario designa che rientri nel periodo previsto all'articolo 4.
 per ciascun porto d'imbarco un mandatario di cui comunica
 alla Comunità sollecitamente, possibilmente prima della
 designazione del mandatario di quest'ultima , nome e Il mandatario del paese destinatario comunica alla Comu
 indirizzo . nità non appena ne viene a conoscenza , possibilmente
 20 giorni prima e in ogni caso almeno 10 giorni liberi
 prima dell'inizio della consegna , la data di cui sopra e
 quella di inizio della consegna .
 Articolo 4
 Prima dell'inizio delle procedure di designazione del Egli fissa inoltre, con il mandatario della Comunità , il
 mandatario della Comunità di cui all'articolo 3 , la Com ritmo di consegna .
 missione delle Comunità europee e il paese destinatario
 fissano di comune accordo il periodo durante il quale
 dovrà iniziarsi la consegna. Articolo 8
 Se il paese destinatario non è in grado d'iniziare il carico
 alla data prevista all'articolo 7, primo comma , il mandatario
 CAPITOLO II del paese destinatario ne informa senza indugio il manda
 tario della Comunità .
 Obblighi della Comunità
 In tal caso , i mandatari della Comunità e del paese destina
 tario possono fissare , di comune accordo , una nuova data
 per l'inizio della consegna ed eventualmente un nuovo
 Articolo 5 ritmo di consegna . Le spese dovute a detto ritardo sono
 comunque a carico del paese destinatario , salvo casi di
 Se la Comunità non è in grado d'effettuare la consegna forza maggiore.
 alla data ed al ritmo previsti dall'articolo 7, le relative
 eventuali spese per il paese destinatario, per esempio le
 controstallie, il nolo « vuoto per pieno » ed il nolo a Se la nuova data prevista al secondo comma è posteriore
 vuoto sono a carico della Comunità . di oltre 30 giorni liberi alla data d'imbarco prevista all'arti
 colo 7, primo comma , la Comunità può disporre della
 merce fatto salvo l'impegno previsto all'articolo I del
 Le aliquote e modalità di controstallia fissate nei contrat l'accordo .
 ti tra il paese destinatario e il vettore devono essere state
 preventivamente pattuite tra il paese destinatario e il
 mandatario della Comunità .
 Articolo 9
 Le altre spese di cui al primo comma sono rimborsate Se il quantitativo previsto per essere caricato su una
 dalla Comunità solo se sono state pagate dal paese destina nave non può essere portato a bordo nella sua totalità, il
 tario con il suo accordo .
 paese destinatario informa la Comunità al più presto
 possibile, al massimo entro 15 giorni liberi dalla fine del
 carico , se intende accettare il saldo o rinunciarvi .
 Articolo 6
 Nel primo caso l'articolo 8 , secondo e terzo comma, è
 Se la Comunità non è in grado di fornire tutta la merce applicabile a tale saldo , se non ne c ancora avvenuta la
 o parte di essa alla data e nei termini previsti dall'articolo consegna .
 7 , i mandatari della Comunità e del paese destinatario
 possono, fatto salvo l'articolo 5 , fissare di comune accordo
 una nuova data ed un nuovo termine di consegna della Nella seconda ipotesi , la Comunità può ritenere di avere
 merce o della parte di essa non consegnata. assolto nei confronti del paese destinatario l'impegno di
 ---pagebreak--- N. L 335 / 10 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 14. 12. 74
 cui all'articolo I dell'accordo , assumendo l'onere delle Articolo 10
 spese derivanti da questa rinuncia .
 Alla consegna della merce, il paese destinatario rilascia
 al mandatario della Comunità un certificato di avvenuta
 consegna su cui sono indicati il porto d'imbarco , la data
 dell'avvenuta consegna nonché la natura e la quantità
 Scaduto il termine dei 1.5 giorni liberi ed in assenza di della merce presa in consegna , con eventuali osservazioni
 comunicazioni da parte del paese destinatario , si considera sulla qualità di detta merce. Esso invia copia di tale cer
 comunque avvenuta la rinuncia. tificato alla Commissione delle Comunità europee .
 Informazione relativa alla firma dell'accordo per la fornitura di aiuto alimentare tra
 la Comunità economica europea e la Repubblica del Perù
 L'accordo tra la Comunità economica europea e il Perù relativo alla fornitura di frumento
 tenero a titolo di aiuto alimentare, che il Consiglio ha deciso di concludere il 3 ottobre
 1974, è stato firmato a Bruxelles il 7 ottobre 1974
 a nome del Consiglio delle Comunità europee dal sig. Etienne Burin des Roziers, amba
 sciatore straordinario e plenipotenziario , presidente del comitato dei rappresentanti
 permanenti , nonché dal sig . Hans-Broder Krohn , direttore generale dello sviluppo e
 della cooperazione della Commissione delle Comunità europee,
 a nome del governo della Repubblica del Perù dal sig. Julio C. Doig S. , ambasciatore
 straordinario e plenipotenziario , capo della missione di tale paese presso le Comunità
 europee .


text:
 29.3.2007
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 89/35
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 158/2006,
 8. detsember 2006,
 millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XXI lisa (statistika)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi “leping”, eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 Lepingu XXI lisa on muudetud EMP Ühiskomitee 27. oktoobri 2006. aasta otsusega nr 136/2006 (1).
 (2)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 20. juuni 2006. aasta määrus (EÜ) nr 909/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 138/2004 (põllumajanduse arvepidamise kohta ühenduses) I ja II lisa (2),
 ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
 Artikkel 1
 Lepingu XXI lisa punkti 24c (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 138/2004) lisatakse järgmine taane:
 “—
 32006 R 0909: komisjoni määrus (EÜ) nr 909/2006, 20. juuni 2006 (ELT L 168, 21.6.2006, lk 14).”
 Artikkel 2
 Määruse (EÜ) nr 909/2006 islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub 9. detsembril 2006, tingimusel et EMP Ühiskomiteele on esitatud kõik lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated (3).
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 8. detsember 2006
 EMP Ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Oda Helen SLETNES
 (1) ELT L 366, 21.12.2006, lk 79.
 (2) ELT L 168, 21.6.2006, lk 14.
 (3) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.


type: caselaw

text:
 25.9.2004
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 239/12
 FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM
 den 8 juli 2004
 i mål T-44/00: Mannesmannröhren-Werke AG mot Europeiska gemenskapernas kommission (1)
 (Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Marknaden för sömlösa stålrör - Överträdelsens varaktighet - Böter)
 (2004/C 239/24)
 Rättegångsspråk: tyska
 I mål T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG, Mülheim an der Ruhr (Tyskland), företrätt av advokaten M. Klusmann, med delgivningsadress i Luxemburg, mot Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Erhart och A. Whelan, med delgivningsadress i Luxemburg), angående en begäran om ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2003/382/EG av den 8 december 1999 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget (Ärende IV/E-1/35.860-B – Sömlösa stålrör) (EUT L 140, s. 1), eller i andra hand begäran att det bötesbelopp som påförts sökandena skall sättas ned, har förstainstansrätten (andra avdelningen), sammansatt av ordföranden N. J. Forwood samt domarna J. Pirrung och A. W. H. Meij; justitiesekreterare:byrådirektören J. Plingers, den 8 juli 2004 avkunnat en dom där domslutet har följande lydelse:
 1)
 Artikel 1.2 i kommissionens beslut 2003/382/EG av den 8 december 1999 om ett förfarande enligt artikel 81 EG (ärende IV/E-1/35.860-B – Sömlösa stålrör) ogiltigförklaras i den del det där slås fast att sökanden före den 1 januari 1991 gjort sig skyldig till den överträdelse som anges i denna artikel.
 2)
 Det bötesbelopp som påförs sökanden enligt artikel 4 i beslut 2003/382 fastställs till 12 600 000 euro.
 3)
 Talan ogillas i övrigt.
 4)
 Sökanden och kommissionen skall bära sina rättegångskostnader.
 (1) EGT C 135, 13.5.2000.