type: legislation

text:
 |
 52013PC0262
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS dėl augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai (Augalų dauginamosios medžiagos teisės aktas) /* COM/2013/0262 final - 2013/0137 (COD) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 Augalų dauginamoji medžiaga yra vienas iš
 pagrindinių žemės ūkio, augalininkystės, maisto ir
 pašarų gamybos ir mūsų aplinkos našumo, įvairovės,
 sveikatos ir kokybės elementų. Miškai užima didelį Sąjungos
 plotą ir atlieka įvairiopas socialines, ekonomines, aplinkosaugines,
 ekologines ir kultūrines funkcijas. Dabartiniai ES teisės aktai
 dėl augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai pagrįsti dviem
 pagrindiniais aspektais: veislių ir medžiagos registravimu ir augalų
 rūšių, nustatytų direktyvose (į ES sąrašą
 įtrauktų rūšių), individualių augalų
 dauginamosios medžiagos partijų sertifikavimu.
 Pasiūlymų projektais konsoliduojami ir
 atnaujinami prekybos augalų dauginamąja medžiaga teisės aktai ir
 panaikinamos bei pakeičiamos šios 12 direktyvų: Tarybos direktyva
 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla, Tarybos
 direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla, Tarybos direktyva
 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių
 katalogo, Tarybos direktyva 2002/54/EB dėl prekybos runkelių
 sėkla, Tarybos direktyva 2002/55/EB dėl prekybos daržovių
 sėkla, Tarybos direktyva 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis
 bulvėmis, Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir
 pluoštinių augalų sėkla, Tarybos direktyva 68/193/EEB dėl
 prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga, Tarybos direktyva 98/56/EB dėl
 prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja medžiaga, Tarybos
 Direktyva 92/33/EEB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja
 medžiaga, išskyrus sėklą, Tarybos direktyva 2008/90/EB dėl
 prekybos vaisinių augalų dauginamąja medžiaga ir sodininkystei
 skirtais vaisiniais augalais ir 1999 m. gruodžio 22 d. Tarybos
 direktyva 1999/105/EB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga.
 Dauguma Tarybos direktyvų dėl
 augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai pirmą kartą
 priimtos 1966–1971 m., o kai kurios jų – naujesnės. Senosios
 direktyvos buvo dažnai ir iš esmės naujinamos, todėl atsirado
 poreikis užtikrinti aiškumą ir skaidrumą. Dėl šių
 aplinkybių gan skiriasi ne tik techninis direktyvų pagrindas, bet ir
 juose taikomas požiūris – nuo oficialios produktų kontrolės iki
 oficialios procesų priežiūros. Ypač daug reikalavimų
 dėl produktų kontrolės turi laikytis kompetentingos institucijos.
 Be to, dėl esamų teisės aktų
 sudėtingumo ir susiskaidymo gali įsitvirtinti šiuo metu vyraujantis
 netikrumas ir nevienodumas juos įgyvendinant valstybėse narėse.
 Dėl to bendrojoje rinkoje sudaromos nevienodos sąlygos
 profesionaliems veiklos vykdytojams. Reikia suderinti teisės aktų
 įgyvendinimą, sumažinti sąnaudas ir administracinę
 naštą ir paremti inovacijas. Taip pat svarbu prisitaikyti prie augalų
 selekcijos technikos pažangos ir prie greitos europinės ir pasaulinės
 augalų dauginamosios medžiagos rinkos raidos. Atsižvelgiant į visus
 šiuos poreikius, būtina atnaujinti ir modernizuoti teisės aktų
 sistemą. Reikėtų dar daugiau dėmesio skirti žemės
 ūkio biologinės įvairovės išsaugojimui in situ. Be
 to, silpnas horizontalusis derinimas su ES teisės aktais, politikos
 sritimis ir strategijomis trukdo juos veiksmingiau įgyvendinti.
 Praėjusiais metais ES žemės ūkio politika tapo strategiškai
 svarbi aprūpinimui maistu ir maisto saugumui ir saugai, maistinei vertei,
 aplinkai, biologinei įvairovei ir kovai su klimato kaita. Šiuo metu aktualiausi
 klausimai yra vadinamasis tvarus intensyvinimas ir ekologiškesnis
 maistinių kultūrų auginimas, padedantys išauginti didesnį
 derlių, nedarant neigiami poveikio aplikai ir nedidinant dirbamos
 žemės ploto. Siekiant šio tikslo be galo svarbūs augalų
 dauginamosios medžiagos teisės aktai. ES miškų strategijoje
 pabrėžiama daugiafunkcinio miško vaidmens ir jo tvaraus valdymo svarba.
 Reikia užtikrinti derėjimą ir
 sinergiją su augalų sveikatos teisės aktų nuostatomis
 dėl augalų sveikatos patikrinimų, kurie yra augalų
 dauginamosios medžiagos sertifikavimo proceso dalis, arba dėl
 bendrųjų principų, susijusių su oficialia kontrole,
 įtvirtinta Reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios
 kontrolės, integravimo.
 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS
 ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 Šio pasiūlymo poveikio vertinimas parengtas
 atsižvelgiant į ES teisės aktų dėl prekybos sėkla ir
 augalų dauginamąja medžiaga vertinimo, kurį 2007–2008 m.
 atliko Maisto grandinės vertinimo konsorciumas (FCEC), rezultatus ir to
 paties konsorciumo 2010 m. pirmąjį pusmetį atlikto tyrimo
 dėl veislių registravimo rezultatus. Be to, jis pagrįstas
 plataus masto apklausa, kurioje dalyvavo visos suinteresuotosios šalys,
 visų pirma valstybių narių kompetentingos institucijos,
 privačiojo sektoriaus ES ir nacionalinio lygmens atstovai, atitinkamos
 tarptautinius standartus nustatančios įstaigos, nevyriausybinės
 organizacijos ir Bendrijos augalų veislių tarnyba (BAVT).
 2009–2011 m. įvyko nemažai Komisijos horizontaliosios darbo
 grupės posėdžių, kuriuose nagrinėtos visos augalų veislės.
 2011 m. gegužės mėn. keturios darbo grupės, sukurtos
 pirmininkaujant Vengrijai, nagrinėjo konkrečias temas. Be to,
 2009–2011 m. Komisija kelis kartus konsultavosi su Maisto grandinės
 ir gyvūnų bei augalų sveikatos patariamosios grupės darbo
 grupe sėklų ir dauginamosios medžiagos klausimais. 2009 m. kovo
 18 d. surengta atvira konferencija „Sėklų prieinamumo
 užtikrinimas 21-ajame amžiuje“ (Ensuring Seed Availability in the 21st
 Century), kurioje įvairiems suinteresuotiesiems subjektams pristatyti
 ir su jais aptarti vertinimo rezultatai. Galiausiai 2011 m. balandžio
 19 d. – gegužės 30 d. vyko internetinė
 suinteresuotųjų subjektų apklausa, joms pateiktas
 sąveikiosios politikos formavimo klausimynas siekiant gauti pastabų
 dėl politikos galimybių ir analizės dokumento. Gauti 257 labai
 įvairių suinteresuotųjų subjektų grupių
 atsakymai.
 Pagrindinis konsultacijų tikslas buvo
 sužinoti nuomones apie esamų teisės aktų nuostatas ir
 taikymą bei pokyčių poreikį. Apskritai suinteresuotieji
 subjektai buvo patenkinti esamų direktyvų principais, tačiau
 pritarė Komisijos ketinimui persvarstyti teisės aktus. Ypač
 pabrėžtos galimybės padaryti pažangą teisinio supaprastinimo,
 sąnaudų mažinimo ir didesnio veiksmingumo, didesnio
 profesionalių veiklos vykdytojų lankstumo, valstybių narių
 suderinimo lygio, nišinių ir besiformuojančių rinkų ir
 žemės ūkio biologinės įvairovės bei augalų
 genetinių išteklių išsaugojimo srityse. Dauguma
 suinteresuotųjų subjektų tvirtai pasisakė už tai, kad
 reikia išlaikyti esamus teisės aktų bendruosius principus, ypač
 veislių registravimo ir sėklos partijų sertifikavimo prieš
 pateikiant rinkai procedūras. Be to, suinteresuotieji subjektai prašė
 toliau taikyti dabartinį požiūrį ES teisės aktų dėl
 miško dauginamosios medžiagos atžvilgiu.
 Poveikio vertinime nustatytos šios
 pagrindinės kryptys, pagal kurias sistema turi pasikeisti, kad
 derėtų su kintančiomis ekonominėmis, aplinkos,
 socialinėmis ir mokslinėmis sąlygomis: i) pagrindinių
 teisės aktų supaprastinimas (vietoj 12 direktyvų – vienas
 reglamentas), ii) sąnaudų susigrąžinimas ir veiksmingesnė
 bei našesnė sistema ir iii) horizontalusis koordinavimas su neseniai
 nustatytomis ES politikos kryptimis. Nagrinėjami įvairūs
 būdai – didesnis lankstumas, reguliavimo panaikinimas ar centralizavimas,
 – kaip pagerinti sistemos veiksmingumą ir kartu toliau užtikrinti aukštos
 kokybės augalų dauginamąją medžiagą,
 konkurencingumą ir spręsti naujus uždavinius, pavyzdžiui, susijusius
 su biologine įvairove. Remiantis šiomis 3 kryptimis nustatytos 5
 politinės galimybės; pagal jas visas numatytas teisinis
 supaprastinimas ir sąnaudų susigrąžinimas. Pagal įvairias
 galimybes buvo išsamiai sprendžiami su MVĮ ir labai mažomis
 įmonėmis susiję klausimai, pirmiausia siekiant užtikrinti, kad šios
 įmonėms galėtų naudotis viešųjų tarnybų
 paslaugomis tiems uždaviniams, kurių jos pačios negali atlikti, ir
 siekiant paremti ir toliau didinti jų lankstumą geriau patekti į
 augalų dauginamosios medžiagos rinką. Ypatingai siekiama suderinti
 einamosios veiklos perkėlimą ir augalų dauginamosios medžiagos
 kokybės išlaikymą.
 Poveikio vertinime daroma išvada, kad nė
 viena galimybė nepadėtų našiai, veiksmingai ir nuosekliai
 pasiekti peržiūros tikslų, ir teigiama, kad tinkamiausia
 galimybė, taip pat ir suinteresuotųjų subjektų manymu,
 būtų 2, 4 ir 5 galimybių derinys. Taigi, pasiūlymu
 sukuriamos sąlygos, kuriomis užtikrinamas teisinis tikrumas
 profesionaliems veiklos vykdytojams ir vartotojams ir užtikrinama aukšta
 augalų dauginamosios medžiagos kokybė bei konkurencinis pranašumas
 vidaus ir pasaulio rinkose. Taip suderinus galimybes siekiama tinkamai
 suderinti profesionalių veiklos vykdytojų lankstumą (2 ir 4
 galimybės), biologinę įvairovę (4 galimybė) ir
 būtinus griežtus sveikatos bei kokybės reikalavimus (2 ir 5
 galimybių elementai), kad rinka tinkamai veiktų ir būtų
 išlaikyta augalų dauginamosios medžiagos kokybė ir sveikata. Tai
 suderinama su nuostatomis, pagal kurias antraeiliai pasėliai ir
 konkrečios paskirties pasėliai gali lengvai patekti į konkrečius
 arba mažus rinkos segmentus kartu taikant minimalius reikalavimus, kuriais
 užtikrinamas atsekamumas, sveikata ir vartotojų informavimas, kad visiems
 veiklos vykdytojams būtų sudarytos vienodos sąlygos.
 3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
 Šio pasiūlymo tikslas – pakeisti esamas 12
 direktyvų vienu pasiūlytu reglamentu.
 3.1. I dalis. Bendrosios nuostatos
 Į pasiūlyto reglamento taikymo
 sritį įeina visi augalų dauginamosios medžiagos tipai.
 Tačiau didžioji jo dalis skirta rūšims, kurioms šiuo metu taikomos 12
 direktyvų (vadinamosioms į sąrašą įtrauktoms
 rūšims). Vis dėlto siekiant patikslinti ir suderinti valstybėse
 narėse taikomą požiūrį į kitas rūšis, t. y.
 augalų rūšis, kurios neįtrauktos į sąrašą ir
 kurioms dėl to netaikomos esamos direktyvos, šioms rūšims taip pat
 bus taikomos tos pačios pagrindinės taisyklės (žr. III dalies
 III antraštinę dalį).
 Siekiant atsižvelgti į augintojų
 poreikius ir lankstumo bei proporcingumo reikalavimus, šis reglamentas nebus
 taikomas augalų dauginamajai medžiagai, kuri skirta tik bandymų,
 mokslo ir selekcijos reikmėms. Be to, jis neturėtų būti
 taikomas medžiagai skirtai genų bankams ir genetinių išteklių
 išsaugojimo ex-situ ir in-situ arba išsaugojimo ūkyje
 organizacijoms bei tinklams remiantis nacionalinėmis genetinių
 išteklių išsaugojimo strategijomis. Be to, reglamentas netaikomas
 augalų dauginamajai medžiagai, kuria tarpusavyje natūra keičiasi
 du asmenys, kurie nėra profesionalūs veiklos vykdytojai.
 Kiek tai susiję su apibrėžtimis,
 pagrindinis pakeitimas yra – bendras terminas, apimantis visą augalų
 dauginamąją medžiagą (sėklas ar kitokio tipo augalų
 dauginamąją medžiagą). Augalų dauginamoji medžiaga – tai
 augalai arba augalų dalys, iš kurių galima išauginti arba dauginti
 visą augalą arba kurie tam skirti. Tai apima ir jaunus augalus.
 Visų šių augalų dauginamosios medžiagos tipų auginimui
 siekiant juos tiekti rinkai ir tiekimui rinkai taikomi bendri principai.
 3.2. II
 dalis. Profesionalūs veiklos vykdytojai
 Pagal šį reglamentą į veiklos
 vykdytojo apibrėžtį neįeina privatūs asmenys, vartojamas
 terminas – profesionalus veiklos vykdytojas. Pateikiama viena
 profesionalių veiklos vykdytojų apibrėžtis, jie registruojami,
 kad būtų lengviau vykdyti kontrolę. Ši registras suderinamas su
 registru, sukurtu pagal [title of the new Plant Health Regulation].
 Profesionaliems veiklos vykdytojams nustatomos pagrindinės prievolės
 dėl jų auginamos ir rinkai tiekiamos augalų dauginamosios
 medžiagos identifikavimo, įrašų saugojimo, kontrolės
 supaprastinimo ir medžiagos palaikymo. Augalų dauginamosios medžiagos
 atsekamumas užtikrinamas nustatant prievolę profesionaliems veiklos
 vykdytojams turėti informaciją apie etapus prieš jų
 komercinę veiklą ir po jos.
 3.3. III dalis. Augalų dauginamoji
 medžiaga, išskyrus miško dauginamąją medžiagą
 I antraštinė dalis. Bendrosios nuostatos
 Pateikiamos veislės ir jos palaikymo,
 veislės su oficialiu aprašu arba veislės su oficialiai pripažintu
 aprašu, klono ir skirtingų prekybos kategorijų apibrėžtys.
 II antraštinė dalis. Į
 sąrašą įtrauktų rūšių auginimas ir tiekimas
 rinkai
 Apskritai bus toliau taikomi pagrindiniai veislių
 ir (arba) medžiagos registravimo ir partijų sertifikavimo
 ir (arba) inspektavimo prieš jas tiekiant rinkai principai. Tačiau
 profesionaliems veiklos vykdytojams bus sudarytos lankstesnės
 sąlygos, kad jie galėtų atlikti veislių registravimui
 būtiną ekspertizę ir sertifikavimui būtiną augalų
 dauginamosios medžiagos inspektavimą, mėginio paėmimą ir
 analizę oficialiai prižiūrint kompetentingoms institucijoms. Be to,
 bus priimti antrinės teisės aktai, kuriuose išdėstomi
 konkretūs tam tikrų rūšių ir jų kategorijų
 (superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės
 medžiagos) konkretūs auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai. Tai svarbu
 siekiant geriau prisitaikyti prie pokyčių, vykstančių
 dėl technikos ir mokslo raidos, ir kartu vykdant reglamentavimą laikytis
 proporcingumo ir tvarumo principų.
 Augalų dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai
 reikalavimų santrauka:
 –
 ji priklauso pagal šio reglamento nuostatas
 įregistruotai veislei arba klonui;
 –
 ji atitinka konkrečius reikalavimus, priimtus
 dėl atitinkamos prekybos kategorijos pagal gentis ir rūšis;
 –
 ant jos pritvirtinta oficiali superelitinės,
 elitinės arba sertifikuotos medžiagos etiketė arba veiklos vykdytojo
 etiketė standartinės medžiagos atveju;
 –
 ji atitinka tvarkymo reikalavimus;
 –
 ji atitinka sertifikavimo ir identifikavimo
 reikalavimus.
 Prievolė įregistruoti veislę
 netaikoma poskiepiams, kurie neatitinka veislės sąlygų. Be to,
 siekiant sudaryti lankstesnes sąlygas atsižvelgiant į
 būsimą technikos ir mokslo raidą, heterogeninei medžiagai,
 neatitinkančiai veislės apibrėžties, tam tikromis sąlygomis
 galėtų būti netaikomas reikalavimas, kad medžiaga turi
 priklausyti registruotai veislei. Be to, nustatyta speciali nukrypti leidžianti
 nuostata nišinės rinkos augalų dauginamajai medžiagai.
 Tam tikroms augalų dauginamosios medžiagos
 gentims ir rūšims, kurios įtrauktos į esamas direktyvas,
 turėtų būti toliau taikomi griežtesni reikalavimai dėl
 jų auginimo ir tiekimo rinkai (į sąrašą įtrauktos
 rūšys). Tačiau reikia nustatyti kriterijus, kuriais remiantis
 būtų nusprendžiama dėl tokių augalų rūšių.
 Augalų gentys arba rūšys, kurios užima didelį auginimo
 plotą arba yra labai vertingos auginimui, kurias augina ir tiekia rinkai
 daug profesionalių veiklos vykdytojų arba kuriose yra medžiagų,
 kurioms reikia taikyti specialias taisykles, siekiant apsaugoti žmonių ir
 gyvūnų sveikatą bei aplinką, turėtų būti
 įtrauktos į sąrašą.
 Siekiant užtikrinti skaidrumą ir galimybes
 naudotojams priimti pagrįstus sprendimus, augalų dauginamoji medžiaga
 turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai, kaip superelitinė,
 elitinė, sertifikuota arba standartinė medžiaga. Siekiant užtikrinti
 geresnę augalų dauginamosios medžiagos kokybę ir sveikatą,
 tapatybę ir atsekamumą, taip pat aprūpinimo maisto ir pašarais
 saugumą, reikia nustatyti išsamius kriterijus, pagal kuriuos
 būtų sprendžiama kurios augalų gentys ir rūšys netiekiamos
 rinkai kaip standartinė medžiaga. Reikėtų nustatyti
 konkrečius reikalavimus kiekvienai minėtų kategorijų
 genčiai ir rūšiai. Toliau bus taikomi reikalavimai dėl
 tapatybės, grynumo, sveikatos ir kiti kokybiniai reikalavimai,
 reikalavimai dėl ženklinimo, partijų, pakavimo, įskaitant mažas
 pakuotes, kontrolinių bandymų po sertifikavimo, lyginamųjų
 bandymų bei tyrimų ir mišinių.
 Nukrypti leidžiančios nuostatos
 Reikėtų toliau taikyti esamas nuolatines
 leidžiančias nukrypti nuostatas, susijusias su dar
 neįregistruotų veislių tiekimu rinkai ribotu mastu bandymams
 ūkyje ir medžiagos, kuri nėra galutinai sertifikuota, tiekimu rinkai,
 taip pat leidimu nustatyti griežtesnius nacionalinius reikalavimus. Tai taip
 pat turėtų galioti svarbioms laikinoms nukrypti leidžiančioms
 nuostatoms dėl neatidėliotinų priemonių, laikinų
 tiekimo sunkumų ir laikinų eksperimentų.
 Nukrypti leidžianti nuostata dėl
 nišinės rinkos augalų dauginamosios medžiagos
 Reikėtų papildomai nustatyti
 proporcingas ir tvarias taisykles, skirtas nedidelės apimties veiklai,
 susijusiai su augalų dauginamąja medžiaga, kuri būtų
 pritaikyta prie vietos sąlygų ir tiekiama rinkai mažais kiekiais.
 Tokioms veislėms neturėtų būti taikomi reikalavimai
 dėl registravimo ir tiekimo rinkai. Ši medžiaga apibrėžiama kaip
 nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga. Išimtis turėtų
 būti taikoma, pvz., ūkininkams selekcininkams arba sodininkams
 selekcininkams, nesvarbu, ar jie yra profesionalūs veiklos vykdytojai.
 Tačiau reikėtų išdėstyti tam tikras pagrindines medžiagos
 ženklinimo ir atsekamumo taisykles. Kad nebūtų piktnaudžiaujama
 išimtimi, medžiaga turėtų būti tiekiama rinkai tik nustatyto
 dydžio pakuotėmis.
 Importas ir eksportas
 ES lygiavertiškumo sistema toliau yra
 pagrindinė importo iš trečiųjų šalių sąlyga.
 Tačiau eksportas yra įtrauktas į reglamento taikymo sritį.
 Eksportas turėtų būti vykdomas remiantis importuojančiojoje
 trečiojoje šalyje galiojančiais teisės aktais, standartais,
 praktikos kodeksu ar kitokia teisine ar administracine tvarka. Jeigu
 Sąjunga ir trečioji šalis yra pasirašiusios dvišalį ar
 daugiašalį susitarimą, eksportas iš Sąjungos vykdomas pagal
 tą susitarimą. O jei tokio susitarimo nėra, taikomas
 profesionalių veiklos vykdytojų sudarytas susitarimas.
 III antraštinė dalis. Augalų
 dauginamosios medžiagos, priklausančios į sąrašą
 neįtrauktoms gentims ar rūšims, auginimas ir tiekimas rinkai
 Augalų dauginamajai medžiagai,
 nepriklausančiai į sąrašą įtrauktoms gentims ir
 rūšims, taip pat taikomi keli pagrindiniai reikalavimai dėl jos
 sveikatos būklės, tinkamumo paskirčiai, kai tinkama,
 tinkamų nuorodų į veisles ir atitinkamos medžiagos
 identifikavimo ir importo.
 IV antraštinė dalis. Veislių
 registravimas nacionaliniuose ir Sąjungos registruose
 Veislių registrai
 Kad veisles būtų galima tiekti visos
 Sąjungos rinkai, jos įtraukiamos į nacionalinį
 registrą arba Sąjungos registrą, pateikiant tiesioginę
 paraišką Bendrijos augalų veislių tarnybai (BAVT). BAVT nuolat
 naujins informaciją apie visas augalų veisles, kurias galima tiekti
 Sąjungos rinkai, įskaitant veisles, įregistruotas
 nacionaliniuose registruose (Sąjungos augalų veislių
 duomenų bazėje).
 Naujoms patobulintoms veislėms bus toliau
 taikomi pagrindiniai išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo reikalavimai.
 Atliekant vienodumo ekspertizę reikėtų atsižvelgti į
 veislės ir dauginimo tipą. Be to, antrinės teisės aktu gali
 būti nuspręsta, kurioms augalų rūšims gali būti
 nustatyti papildomi ūkinio vertingumo reikalavimai. Valstybės
 narės nustato išsamesnius šių augalų rūšių
 išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo ekspertizės kriterijus, pagal kuriuos
 įvertinamas jų derlius, kokybės požymiai, atsparumas ir
 tinkamumas mažai sąnaudų reikalaujančioms auginimo sistemoms,
 įskaitant ekologinį auginimą. Taigi, turint omenyje, kad
 ekologinis ūkininkavimas turi turėti konkrečius požymius,
 veislės ekspertizės būdais ir reikalavimais turėtų
 būti tinkamai atsižvelgiama į konkrečius poreikius.
 Bus nustatytos ir ES lygmeniu suderintos tvaraus
 ūkinio vertingumo taisyklės pritaikant konkrečius reikalavimus
 dėl atsparumo konkretiems kenksmingiesiems organizmams, mažesnio
 išteklių poreikio, mažesnio nepageidaujamų medžiagų kiekio ir
 didesnio prisitaikymo prie įvairios agroklimatinės aplinkos. Tai
 svarbi priemonė siekiant užtikrinti tvaresnę selekciją.
 Jeigu pagal Reglamentą (EB)
 Nr. 2100/1994 arba nacionalines taisykles veislei suteikta Sąjungos
 augalų veislių teisinė apsauga, veislė turėtų
 būti laikoma išskirtine, vienoda ir stabilia ir turėti tinkamą
 pavadinimą, kad veislę būtų galima įregistruoti pagal
 šį reglamentą.
 Toliau taikomas pagrindinis principas, kad visoje
 Sąjungoje vienai veislei galioja vienas pavadinimas. Tam tikrais
 konkrečiais atvejais bus galima vartoti sinonimus. Dėl savo funkcijos
 BAVT geriausiai nusimano, kokie veislių pavadinimai taikomi
 Sąjungoje. Dėl šios priežasties ir siekdamos, kad pavadinimai
 Sąjungoje būtų skiriami darniai, kompetentingos institucijos
 turėtų konsultuotis su BAVT, kad patikrintų pavadinimą
 prieš įregistruodamos atitinkamą veislę nacionaliniame
 veislių registre.
 Šiuo reglamentu nustatomi išsamūs
 reikalavimai dėl veislių registravimo procedūros: registravimo
 sąlygos, paraiškų pateikimas ir turinys, formali ir techninė
 ekspertizė, ekspertizės ataskaitos, sprendimai dėl
 įregistravimo, registracijos galiojimo laikotarpis ir jo pratęsimas,
 registracijos atšaukinimas arba panaikinimas ir veislių palaikymas.
 Siekiant darnumo, tos pačios taisyklės taip pat taikomos tiesiogiai
 BAVT pateiktoms paraiškoms įregistruoti veislę Sąjungos
 veislių registre.
 Nustatomos konkrečios nuostatos dėl
 registravimo Sąjungos veislių registre ir dėl galimybės
 pareiškėjui pareikšti skundą prieš BAVT sprendimą. Tokių
 nuostatų nėra dėl registravimo nacionaliniuose veislių
 registruose, nes jiems taikomos nacionalinės administracinės
 procedūros.
 Bus nustatyta nauja prievolė BAVT atlikti
 kiekvieno nacionalinio veislių ekspertizės centro auditą,
 siekiant užtikrinti, kad veislių registravimo procesas Sąjungoje
 būtų kokybiškas ir suderintas. Nacionalinės kompetentingos institucijos
 atliks profesionalių veiklos vykdytojų ekspertizės centrų
 auditą ir juos patvirtins. Jeigu bus pateikiama tiesioginė paraiška
 BAVT, ji atliks ekspertizės centrų, kuriuos naudoja veislės
 ekspertizei, auditą ir juos patvirtins.
 Kompetentingos
 institucijos ir BAVT turėtų imti metinius mokesčius už
 paraiškų nagrinėjimą, formalias ir technines ekspertizes,
 įskaitant auditus, veislių pavadinimus ir veislių palaikymą
 tol, kol galioja registracija. Todėl šiame reglamente reikėtų
 nustatyti suderintas tokių mokesčių taisykles. Toliau
 turėtų būti taikomas bendrasis sąnaudų
 susigrąžinimo principas. Vis dėlto mokesčiai neturėtų
 būti taikomi labai mažoms įmonėms siekiant įgyvendinti
 Komisijos įsipareigojimą sumažinti jų naštą, atsižvelgiant
 į naują reguliavimo naštos mažinimo MVĮ ir ES reglamentavimo
 pritaikymo pagal labai mažų įmonių poreikius politiką. Be
 to, sumažinamas veislių, neturinčių oficialiai pripažinto
 aprašo, registravimo mokestis, užtikrinant, kad mokestis nebūtų
 kliūtis įregistruoti atitinkamą veislę ar medžiagą.
 Senos tradicinės veislės
 Reikėtų nustatyti mažiau griežtus
 reikalavimus senoms veislėms, kaip antai saugotinoms veislėms
 (įskaitant vietines augalų veisles) arba vadinamosioms
 mėgėjiškoms veislėms, siekiant skatinti jų išsaugojimą
 ir naudojimą ūkiuose, kaip šiuo metu reglamentuojama direktyvomis 2008/62/EB ir 2009/145/EB.
 Tačiau veislės bus toliau registruojamos remiantis oficialiai
 pripažintu veislės aprašu, kurį pripažįsta kompetentingos
 institucijos, bet nerengia. Šiam aprašui nebėra būtina išskirtinumo,
 vienodumo ir stabilumo ekspertizė. Oficialiai pripažintame apraše tik
 aprašomi konkretūs atitinkamai veislei būdingi augalų ir
 augalų dalių požymiai ir pagal jį galima identifikuoti
 veislę, įskaitant kilmės regioną. Šis aprašas gali
 būti pagrįstas senu oficialiu veislės aprašu, kurį, pvz.,
 yra parengusi mokslinė ar akademinė įstaiga ar organizacija.
 Siekiant turinio tikslumo, galima remtis ankstesnių oficialių
 inspektavimų ir neoficialių ekspertizių rezultatais, taip pat
 praktinėmis auginimo, dauginimo ir naudojimo patirties žiniomis.
 Dabartiniai kiekybiniai apribojimai panaikinami. Informacija naudotojams apie
 medžiagą pateikiama etiketėje, kurioje nurodoma, kad veislė yra
 identifikuota pagal oficialiai pripažintą aprašą ir kilmės
 regioną. Toms veislėms priklausanti augalų dauginamoji medžiaga
 turėtų būti tiekiama rinkai tik kaip standartinė medžiaga.
 3.4. IV antraštinė dalis. Miško
 dauginamosios medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai
 ES teisės aktuose nustatytas konkretus
 požiūris į miško dauginamąją medžiagą, įskaitant
 konkrečią terminiją. Todėl šiai sričiai skirta atskira
 dalis, kurioje išlaikytas dabartinis pagrindinis požiūris. Miško
 dauginamosios medžiagos reikalavimai yra susiję su pagrindinės
 medžiagos patvirtinimu, įtraukimu į nacionalinį registrą ir
 Sąjungos sąrašą, pagrindiniu sertifikatu, prekybos
 kategorijomis, partijomis, mišiniais, ženklinimu, pakavimu ir ES
 lygiavertiškumo sąlygų importui nustatymu. Be to, reikia nustatyti
 nukrypti leidžiančias nuostatas dėl: leidimo taikyti griežtesnius
 nacionalinius reikalavimus, draudimo galutiniam naudotojui tiekti tam
 tikrą miško dauginamąją medžiagą, taisyklių,
 susijusių su laikinais tiekimo sunkumais, ir laikinų
 eksperimentų taisyklių.
 3.5. V dalis. Procedūrinės
 nuostatos
 Nustatomos deleguotųjų aktų ir
 komitetų procedūros taisyklės.
 3.6. VI dalis. Baigiamosios nuostatos
 Reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl
 augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje yra iš dalies
 keičiamas dėl BAVT pavadinimo ir vaidmens. Agentūros pavadinimas
 iš dalies pakeičiamas atsižvelgiant į ES tarpinstitucinės darbo
 grupės dėl Europos augalų veislių agentūros (EAVA)
 rekomendacijas. BAVT veikla išplečiama, kad apimtų veislių
 registravimą, visų pirma Sąjungos veislių registro
 valdymą ir augalų veislių registravimą taikant
 tiesioginę paraiškų teikimo BAVT procedūrą. Be to,
 atsižvelgiant į naują misiją BAVT skiriama įvairių
 uždavinių, susijusių su rekomendacijų dėl veislių
 pavadinimų teikimu, veislių kontrolinių rinkinių
 duomenų baze, veislių techninės ekspertizės derinimu,
 techninės ekspertizės centrų auditais, patariamosiomis
 funkcijoms, mokymu ir technine parama.
 Nustatomos būtinos sankcijų
 taisyklės.
 3.7. VII. Sąjungos kompetencija,
 subsidiarumas ir teisinė forma
 Augalų dauginamosios medžiagos teisės
 aktų sistema yra pagrįsta Sutarties dėl Europos Sąjungos
 veikimo 43 straipsniu, kuriuo įgyvendinama bendra žemės ūkio
 politika (BŽŪP). Tos politikos uždaviniai: didinti žemės ūkio
 našumą, užtikrinti deramą žemės ūkiu
 besiverčiančių bendruomenių gyvenimo lygį, stabilizuoti
 rinkas, užtikrinti produktų tiekimą ir vartotojų galimybes
 įsigyti produktų už prieinamą kainą. Reikalavimai dėl
 žemės ūkio tvarumo įtraukti kelis kartus peržiūrėjus
 BŽŪP. Pagal Lisabonos sutartį žemės ūkis priklauso bendrai
 ES ir jos valstybių narių kompetencijai. Tačiau akivaizdu, kad
 iš esmės visos žemės ūkio veiklos sritys, taip pat
 pagalbinė gamintojų ir vartotojų grandies veikla yra
 reglamentuojama ES lygmeniu. Tai reiškia, kad pagrindinį vaidmenį
 teisės aktų srityje turi Europos Sąjungos institucijos.
 Siūloma priemonė yra Europos Parlamento
 ir Tarybos reglamentas. Kitos priemonės būtų netinkamos, nes
 priemonės tikslą veiksmingiausiai galima pasiekti visoje
 Sąjungoje taikant visiškai suderintus reikalavimus ir užtikrinant
 laisvą augalų dauginamosios medžiagos judėjimą.
 4. POVEIKIS BIUDŽETUI
 Reglamentui įgyvendinti iki 2020 m.
 gruodžio 31 d. skirti finansiniai asignavimai yra pateikti Reglamente,
 kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine,
 gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų
 dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos.
 5. NEPRIVALOMI ELEMENTAI
 2013/0137 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 dėl augalų dauginamosios medžiagos
 auginimo ir tiekimo rinkai (Augalų dauginamosios medžiagos teisės
 aktas)
 (Tekstas svarbus EEE)
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl
 Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 teisėkūros procedūra priimamo
 teisės akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir
 socialinių reikalų komiteto nuomonę,
 atsižvelgdami į Regionų komiteto
 nuomonę,
 laikydamiesi įprastos
 teisėkūros procedūros[1],
 kadangi:
 (1) toliau išvardytose
 direktyvose nustatytos sėklų ir žemės ūkio
 kultūrinių augalų, daržovių, vynmedžių, vaisinių
 augalų, miško dauginamosios medžiagos ir dekoratyvinių augalų
 auginimo ir prekybos jais taisyklės:
 a) 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva
 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla[2];
 b) 1966 m. birželio 14 d. Tarybos
 direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla[3];
 c) 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva
 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga[4];
 d) 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva
 98/56/EB dėl prekybos dekoratyvinių augalų dauginamąja
 medžiaga[5];
 e) 1999 m. gruodžio 22 d. Tarybos
 direktyva 1999/105/EB dėl prekybos miško dauginamąja medžiaga[6];
 f) 2002 m.
 birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės
 ūkio augalų veislių katalogo[7];
 g) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/54/EB dėl
 prekybos runkelių sėkla[8];
 h) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/55/EB dėl
 prekybos daržovių sėkla[9];
 i) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva
 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis[10];
 j) 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva
 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų
 sėkla[11];
 k) 2008 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva
 2008/72/EB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja
 medžiaga, išskyrus sėklą[12];
 l) 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos
 direktyva 2008/90/EB dėl prekybos vaisinių augalų
 dauginamąja medžiaga ir sodininkystei skirtais vaisiniais augalais[13];
 (2) pagrindinis minėtų
 direktyvų tikslas – tvari žemės ūkio, sodininkystės ir
 miškininkystės gamyba. Siekiant užtikrinti produktyvumą, augalų
 dauginamosios medžiagos sveikata, kokybė ir įvairovė yra be galo
 svarbi žemės ūkiui, sodininkystei, miškininkystei, aprūpinimui
 maistu ir pašarais ir apskritai ekonomikai. Be to, siekiant užtikrinti
 tvarumą teisės aktuose reikėtų atsižvelgti į
 poreikį patenkinti vartotojų lūkesčius, užtikrinti gamybos
 pritaikomumą prie įvairių žemės ūkio,
 sodininkystės ir aplinkos sąlygų, spręsti klimato kaitos
 uždavinius ir skatinti žemės ūkio biologinės įvairovės
 apsaugą;
 (3) iš žemės ūkio,
 sodininkystės, miškininkystės, augalų selekcijos ir augalų
 dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai raidos matyti, kad teisės aktus
 reikia supaprastinti ir labiau pritaikyti prie sektoriaus pokyčių.
 Todėl minėtos direktyvos turėtų būti pakeistos vienu
 reglamentu dėl augalų dauginamosios medžiagos auginimo siekiant
 ją tiekti rinkai ir dėl augalų dauginamosios medžiagos tiekimo
 rinkai Sąjungoje;
 (4) augalų dauginamoji
 medžiaga turėtų būti visapusiškai apibrėžta ir apimti visus
 augalus, iš kurių galima išauginti (įskaitant dauginimą bet
 kuriuo tolesniu auginimo etapu) visą augalą arba kurie tam skirti.
 Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas sėkloms ir
 visoms kitoms augalų formoms bet kuriuo augimo etapu, iš kurių galima
 išauginti visą augalą ir kurios yra tam skirtos;
 (5) šis reglamentas taip pat
 turėtų būti taikomas augalų dauginamajai medžiagai,
 naudojamai pramoninės paskirties žemės ūkio žaliavoms gaminti,
 nes ši medžiaga sudaro didelę kai kurių sektorių dalį ir
 turėtų atitikti tam tikrus kokybės standartus;
 (6) siekiant nustatyti kai
 kurių šio reglamento nuostatų taikymo sritį, būtina
 apibrėžti profesionalaus veiklos vykdytojo ir tiekimo rinkai sąvokas.
 Ypač atsižvelgiant į sektoriaus prekybos pokyčius, tiekimo
 rinkai apibrėžtis turėtų būti kuo platesnė siekiant
 įtraukti visas su augalų dauginamąja medžiaga susijusių
 sandorių formas. Ši apibrėžtis turėtų, inter alia,
 apimti asmenis, kurie sudaro nuotolines pardavimo sutartis (pvz., elektroniniu
 būdu), ir asmenis, kurie renka pagrindinę miško medžiagą;
 (7) atsižvelgiant į
 augintojų poreikius ir lankstumo bei proporcingumo reikalavimus, šis
 reglamentas neturėtų būti taikomas dauginamajai medžiagai, kuri
 skirta tik bandymų, mokslo ir selekcijos reikmėms, genų bankams
 ir keitimosi genetiniais ištekliais ir jų išsaugojimo (įskaitant
 išsaugojimą ūkiuose) organizacijoms bei tinklams, arba dauginamajai
 medžiagai, kuria asmenys, išskyrus profesionalius veiklos vykdytojus,
 keičiasi natūra;
 (8) augalų dauginamosios
 medžiagos auginimui ir tiekimui rinkai taip pat turėtų būti
 taikoma 1994 m. gruodžio 20 d. Direktyva 94/62/EB dėl
 pakuočių ir pakuočių atliekų[14],
 1996 m. gruodžio 9 d. Reglamentas (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės
 faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą[15], 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto
 išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB[16], 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos
 reglamentas (EB) 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir
 pašarų[17], 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos
 reglamentas (EB) Nr. 1830/2003 dėl genetiškai modifikuotų
 organizmų ir iš jų pagamintų maisto produktų ir pašarų
 susekamumo ir ženklinimo ir iš dalies pakeičiantis Direktyvą
 2001/18/EB[18], ir Reglamentas (ES) Nr. .../... [Office of publications, please
 add number of Regulation on protective measures against pests of plants];
 (9) siekiant užtikrinti
 augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai skaidrumą
 ir veiksmingesnę kontrolę, profesionalūs veiklos vykdytojai
 turėtų būti įregistruoti. Tačiau siekiant sumažinti
 profesionaliems veiklos vykdytojams tenkančią administracinę
 naštą sudarant galimybę įsiregistruoti tik vieną kartą
 viename registre, būtų tinkama, kad jie įsiregistruotų
 pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... (Office of Publication, please
 insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 valstybėse narėse sukurtuose viešuose registruose;
 (10) siekiant užtikrinti, kad šis
 reglamentas būtų tinkamai taikomas, reikėtų nustatyti
 pagrindines prievoles profesionaliems veiklos vykdytojams, veikiantiems
 augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai srityje;
 (11) iš patirties matyti, kad
 rinkai tiekiamos augalų dauginamosios medžiagos patikimumui ir kokybei
 gali kilti pavojus, jeigu neįmanoma atsekti taikomų standartų
 neatitinkančios dauginamosios medžiagos. Todėl būtina sukurti
 išsamią atsekamumo sistemą, kad būtų galima išimti
 produktus iš apyvartos arba suteikti vartotojams ar kompetentingoms
 institucijoms informacijos. Dėl šios priežasties turėtų
 būti privaloma saugoti būtiną informaciją ir įrašus
 apie profesionalių veiklos vykdytojų atliktus ir jiems skirtus
 perdavimus. Remiantis proporcingumo principu ši taisyklė
 neturėtų būti taikoma tais atvejais, kai tiekimas yra tiekimo
 mažmeninei rinkai dalis;
 (12) konkrečioms augalų
 dauginamosios medžiagos gentims ir rūšims turėtų būti
 taikomi griežtesni reikalavimai dėl jų auginimo ir tiekimo rinkai
 atsižvelgiant į didesnę jų svarbą ekonomikai, sveikatai
 arba aplinkai. Ši svarba turėtų būti nustatyta pagal tų
 genčių arba rūšių auginimo plotą arba vertę,
 profesionalių veiklos vykdytojų skaičių arba medžiagų,
 galinčių kelti riziką sveikatai arba aplinkai, turinį.
 Dauguma tų genčių ir rūšių šiuo metu reglamentuojamos
 pirmiau nurodytomis direktyvomis. Šios gentys ir rūšys turėtų
 būti įtrauktos į konkretų sąrašą (toliau – į
 sąrašą įtrauktos gentys ir rūšys);
 (13) siekiant užtikrinti
 skaidrumą ir galimybes naudotojams priimti pagrįstus sprendimus
 augalų dauginamoji medžiaga, priklausanti į sąrašą
 įtraukoms gentims ir rūšims, turėtų būti auginama ir
 tiekiama rinkai tik priskirta iš anksto apibrėžtomis kategorijomis. Šios
 kategorijos turėtų parodyti skirtingus kokybės lygius ir
 auginimo etapus ir turėtų būti pavadintos „superelitinė“,
 „elitinė“, „sertifikuota“ ir „standartinė“;
 (14) siekiant užtikrinti kuo
 platesnį augalų dauginamosios medžiagos prieinamumą ir jos
 naudotojų pasirinkimo galimybes, profesionalūs veiklos vykdytojai iš
 esmės turėtų galėti tiekti rinkai augalų
 dauginamąją medžiagą, priklausančią į sąrašą
 įtrauktoms gentims arba rūšims, bet kuria iš kategorijų.
 Tačiau siekiant užtikrinti aprūpinimo maistu ir pašarais saugumą
 ir pasiekti aukštą augalų dauginamosios medžiagos tapatybės,
 kokybės ir sveikatos lygį, augalų dauginamoji medžiaga
 neturėtų būti tiekiama rinkai kaip standartinė medžiaga,
 jeigu sertifikavimo sąnaudos yra proporcingos tiems tikslams;
 (15) augalų dauginamajai
 medžiagai, priklausančiai veislėms, kurios turi oficialiai
 pripažintą aprašą, taip pat heterogeninei medžiagai ir nišinės
 rinkos medžiagai, turėtų būti taikomi minimalūs
 reikalavimai. Todėl tokia medžiaga visais atvejais turėtų
 būti auginama ir tiekiama rinkai tik kaip standartinė medžiaga;
 (16) kad naudotojai
 galėtų priimti pagrįstus sprendimus dėl augalų
 dauginamosios medžiagos tapatybės ir požymių, augalų dauginamoji
 medžiaga, priklausanti į sąrašą įtrauktoms gentims ir
 rūšims, turėtų būti auginama ir tiekiama rinkai, tik jeigu
 priklauso veislėms, įregistruotoms nacionaliniuose veislių
 registruose arba Sąjungos veislių registre;
 (17) kad būtų lengviau
 prisitaikyti prie augalų selekcijos raidos ir galimų naujų
 būdų, turėtų būti tam tikromis sąlygomis
 leidžiama auginti ir tiekti rinkai šiame reglamente pateiktos veislės
 apibrėžties neatitinkančią heterogeninę augalų
 dauginamąją medžiagą, net jei ji neatitinka su veislių
 registravimu susijusių reikalavimų, būtent išskirtinumo,
 vienodumo ir stabilumo, arba su pakankamu ūkiniu vertingumu arba tvariu
 ūkiniu vertingumu susijusių reikalavimų. Registruojant
 tokią medžiagą reikėtų atsižvelgti į jos įnašą
 didinant Sąjungos genetinę žemės ūkio pasėlių
 įvairovę, genetinių išteklių bazę ir biologinę
 įvairovę, taip pat žemės ūkio tvarumą ir kartu
 prisitaikymą prie klimato kaitos. Registravimo metodais visų pirma
 reikėtų atsižvelgti į tuos konkrečius požymius ir jie
 turėtų būti pagrįsti kuo mažesne našta tokią medžiagą
 įregistruoti norintiems veiklos vykdytojams. Taip pat būtų
 tinkama ir proporcinga šio reikalavimo netaikyti poskiepiams, kadangi jie turi
 didelę komercinę ir praktinę vertę sektoriams, kuriuose jie
 naudojami, tačiau dažnai neatitinka veislės apibrėžties;
 (18) reikėtų nustatyti
 augalų dauginamosios medžiagos taisykles, taip pat veiklos, kuria siekiama
 patikrinti sertifikavimo patikimumą etape po sertifikavimo, taisykles,
 siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi taikomų kokybės
 reikalavimų. Tos taisyklės turėtų būti pritaikytos
 prie technikos ir mokslo raidos;
 (19) kokybės reikalavimais ir
 sertifikavimo schemomis turėtų būti atsižvelgiama į
 tarptautines rekomendacijas, kaip antai Europos ekonominio bendradarbiavimo ir
 plėtros organizacijos (EBPO) sėklų schemos taisykles ir
 nuostatus, Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (toliau – JT
 EEK) sėklinių bulvių standartus ir Tarptautinės
 sėklų tyrimų asociacijos (toliau – ISTA) mėginių
 ėmimo ir bandymų taisykles;
 (20) atsižvelgiant į
 nekarantininių kenksmingųjų organizmų buvimo ribas,
 nustatytas Reglamentu (ES) Nr. .../... (Office of Publication, please
 insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų
 priemonių[19], tinkama nustatyti išsamesnes inspektavimo ir ekspertizės
 procedūras, po kurių atliekamas vienas sertifikavimas dėl
 atitikties pagal šį reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. .../...
 (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective
 measures against pests of plants) priimtiems reikalavimams;
 (21) siekiant užtikrinti
 didžiausią galimą medžiagos grynumą ir auginimo
 homogeniškumą į sąrašą įtrauktoms gentims arba
 rūšims priklausanti augalų dauginamoji medžiaga turėtų
 būti laikoma atskirose partijose;
 (22) atsižvelgdami į
 augalų dauginamosios medžiagos įvairovę, profesionalūs
 veiklos vykdytojai turėtų turėti galimybę auginti ir tiekti
 rinkai augalų dauginamąją medžiagą atskirais augalais,
 pakuotėmis, konteineriais arba ryšuliais;
 (23) reikėtų priimti
 į sąrašą įtrauktų genčių arba
 rūšių augalų dauginamosios medžiagos ženklinimo taisykles, kad
 tą medžiagą būtų galima tinkamai identifikuoti. Medžiagos
 kategorijų, kurias reikia sertifikuoti, atveju profesionalūs veiklos
 vykdytojai oficialiai prižiūrint kompetentingoms institucijoms
 turėtų pagaminti ir pritvirtinti etiketę (toliau – oficiali
 etiketė). Tačiau kadangi tam tikri profesionalūs veiklos
 vykdytojai gali neturėti išteklių sertifikavimui atlikti ir
 oficialios etiketėms gaminti, reikėtų numatyti, kad
 kompetentingos institucijos profesionalių veiklos vykdytojų prašymu
 galėtų gaminti oficialias etiketes;
 (24) siekiant išsaugoti genetinius
 ištekliu ir kartu gamtinę aplinką, tinkama sudaryti galimybes maišyti
 augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į
 sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims, su į
 sąrašą neįtrauktomis gentimis arba rūšimis. Tokie mišiniai
 turėtų būti leidžiami, tik jeigu jų sudėtis yra
 natūraliai susijusi su tam tikru regionu. Siekiant užtikrinti skaidrumą
 ir geriau kontroliuoti atitinkamų mišinių kokybę, leidimą
 auginti ir tiekti rinkai tuos mišinius turėtų išduoti kompetentingos
 institucijos;
 (25) reikėtų priimti
 į sąrašą įtrauktų genčių arba
 rūšių augalų dauginamosios medžiagos importo į
 Sąjungą taisykles, pagal kurias būtų leidžiama importuoti
 tik augalų dauginamąją medžiagą, atitinkančią
 tokius pačius auginimo ir kokybės reikalavimus, kokie taikomi
 Sąjungoje auginamai ir rinkai tiekimai medžiagai;
 (26) kad būtų užtikrintas
 veiklos vykdytojų ir rinkų lankstumas ir jiems būtų
 lengviau prisitaikyti prie konkrečių sąlygų arba
 laikinų tiekimo sunkumų, tinkama numatyti tam tikras nukrypti nuo
 bendrųjų šio reglamento taisyklių leidžiančias nuostatas.
 Šios nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų būti taikomos
 tik konkrečiomis sąlygomis siekiant išvengti piktnaudžiavimo ir
 užtikrinti, kad būtų paisoma bendrų šio reglamento tikslų.
 Jos turėtų būti susijusios su augalų dauginamąją
 medžiaga, priklausančia veislėms, kurių registracijos paraiška
 nagrinėjama, arba augalų dauginamąja medžiaga, kuri nėra
 galutinai sertifikuota arba kuri nesertifikuota, kaip atitinkanti taikomus
 dygimo reikalavimus. Taip pat reikėtų numatyti galimybę priimti
 neatidėliotinas priemones siekiant pašalinti riziką žmonių,
 gyvūnų ir augalų sveikatai bei aplinkai;
 (27) augalų dauginamajai
 medžiagai, kurią tik ribotais kiekiais rinkai tiekia maži augintojai
 (nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga), neturėtų
 būti taikomas reikalavimas priklausyti registruotai veislei. Ši nukrypti
 leidžianti nuostata yra būtina siekiant išvengti nepagrįstų
 augalų dauginamosios medžiagos, kuri yra mažesnės komercinės
 reikšmės, tačiau svarbi genetinei įvairovei išsaugoti, tiekimo
 rinkai suvaržymų. Vis dėlto reikėtų užtikrinti, kad šia
 nukrypti leidžiančia nuostata nuolatos nesinaudotų įvairūs
 profesionalūs veiklos vykdytojai, o tik profesionalūs veiklos
 vykdytojai, kurie negali padengti su veislės registravimu susijusių
 sąnaudų ir administracinės naštos. tai svarbu siekiant išvengti
 piktnaudžiavimo šia nukrypti leidžiančia nuostata ir užtikrinti, kad
 būtų taikomos šio reglamento taisyklės. Todėl nišinės
 rinkos medžiagą turėtų tiekti rinkai tik tie profesionalūs
 veiklos vykdytojai, kurie turi mažai darbuotojų ir kurių metinė
 apyvarta nedidelė;
 (28) reikėtų rengti
 laikinus eksperimentus, siekiant surasti tobulesnes priemonių, skirtų
 į sąrašą įtrauktoms gentims arba rūšims, alternatyvas.
 Rengiant tokius eksperimentus reikėtų atsižvelgti į
 būdų, susijusių su augalų dauginamosios medžiagos auginimu
 ir kontrole, raidą;
 (29) į trečiąsias
 šalis eksportuojama į sąrašą įtrauktų genčių
 arba rūšių augalų dauginamoji medžiaga turėtų atitikti
 augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai Sąjungos
 taisykles, nebent atitinkamai medžiagai taikomi dvišaliai arba daugiašaliai
 susitarimai arba trečiųjų šalių taisyklės;
 (30) reikėtų nustatyti
 pagrindinius reikalavimus į sąrašą įtrauktoms gentims arba
 rūšims nepriklausančiai augalų dauginamajai medžiagai siekiant
 užtikrinti minimalius jos auginimui ir tiekimui rinkai taikomus kokybės ir
 identifikavimo standartus;
 (31) siekiant užtikrinti, kad visas
 veisles būtų galima įregistruoti ir joms būtų taikomos
 bendros taisyklės ir sąlygos, reikėtų nustatyti
 veislių registravimo taisykles, kurios turėtų būti taikomos
 į sąrašą įtrauktų genčių arba
 rūšių veislėms ir į sąrašą neįtrauktų
 rūšių veislėms;
 (32) iki šiol patirtis parodė,
 kad selekcininkai nori savo veisles tiekti visos Sąjungos rinkai ar
 didžiajai jos daliai. Todėl tinkama sudaryti galimybę selekcininkams
 įregistruoti savo veisles arba nacionaliniame veislių registre, arba
 Sąjungos veislių registre. Sukurti, paskelbti ir naujinti
 Sąjungos veislių registrą turėtų Europos augalų
 veislių agentūra (toliau – Agentūra), anksčiau vadinta
 Bendrijos augalų veislių tarnyba, įsteigta pagal Tarybos
 reglamento (EB) Nr. 2100/1994 4 straipsnį, ir šiuo metu atsakinga už
 augalų veislių teisinės apsaugos suteikimą. Taigi,
 Agentūros veikla turėtų apimti visus augalų veislių
 valdymo aspektus;
 (33) iš principo veislės
 turėtų būti registruojamos remiantis kompetentingos institucijos
 arba Agentūros parengtu oficialiu sąrašu. Tačiau siekiant
 sumažinti kompetentingoms institucijos ir Agentūrai tenkančią
 naštą ir užtikrinti lankstumą, tinkama numatyti galimybę, kad
 oficialiam aprašui parengti būtiną ekspertizę galėtų
 atlikti ir pareiškėjai;
 (34) veislėms, priklausančioms
 rūšims, kurios yra itin svarbios žemės ūkio ir
 sodininkystės plėtrai Sąjungoje, turėtų būti
 taikomi ne tik pagrindiniai registravimo reikalavimai, bet ir papildomi
 reikalavimai, kuriais užtikrinamas pakankamas ir tvarus ūkinis
 vertingumas;
 (35) siekiant paremti tvarią
 plėtrą, tiesioginę augalų selekciją ir patenkinti su
 tokia plėtra susijusius selekcininkų, augintojų ir
 naudotojų poreikius, reikėtų Sąjungos lygmeniu nustatyti
 reikalavimus, kuriais užtikrinamas tvarus ūkinis vertingumas. Reikalavimus,
 kuriais užtikrinamas pakankamas ūkinis vertingumas, gali nustatyti tik
 valstybės narės, atsižvelgdamos į savo agroklimatines ir
 žemės ūkio sąlygas. Todėl atitinkamos veislės
 turėtų būti registruojamos tik nacionaliniuose veislių
 registruose. Reikalavimai, kuriais užtikrinamas pakankamas ūkinis
 vertingumas, turėtų būti susiję su derliumi ir kokybės
 požymiais. Rengdamos ir taikydamos reikalavimus valstybės narės
 turėtų atsižvelgti į konkrečiai žemės ūkio
 valdymo praktikai būdingus suvaržymus. Visų pirma jos
 turėtų deramai atsižvelgti į ypatingus ekologinio
 ūkininkavimo poreikius, susijusius su atsparumu ir mažai sąnaudų
 reikalaujančiomis sąlygomis;
 (36) atsižvelgiant į
 Biologinės įvairovės konvenciją, kurios šalis Sąjunga
 yra, Sąjunga įsipareigojo palaikyti genetinę auginamų
 augalų ir giminingų laukinių augalų įvairovę ir
 sumažinti genetinę eroziją. Šis įsipareigojimas papildo
 Sąjungos tikslą iki 2020 m. sustabdyti biologinės įvairovės
 nykimą. Atsižvelgiant į tai, reikėtų leisti auginti ir
 tiekti rinkai tam tikras veisles, net jei jos neatitinka išskirtinumo,
 vienodumo arba stabilumo reikalavimų, siekiant užtikrinti jų
 išsaugojimą ir tvarų naudojimą ir taip padėti didinti
 žemės ūkio tvarumą ir prisitaikyti prie klimato kaitos.
 Todėl tos veislės turėtų būti registruojamos tik
 remiantis oficialiai pripažintu aprašu;
 (37) tačiau veislės,
 įregistruotos remiantis oficialiai pripažintu aprašu, turėtų
 būti auginamos regione, kuriame jos istoriškai augo ir prisitaikė,
 siekiant užtikrinti jų autentiškumą ir jų pridėtinę
 vertę genetinės įvairovės išsaugojimui ir aplinkos
 apsaugai. Todėl jos turėtų būti įtrauktos tik į
 nacionalinius veislių registrus. Dėl tos pačios priežasties tos
 veislės turėjo būti tiekiamos rinkai ir (arba) surinktos,
 pvz., genų bankuose prieš įsigaliojant šiam reglamentui arba
 turėjo būti išbrauktos iš nacionalinio veislių registro arba
 Sąjungos veislių registro daugiau nei penkerius metus, jeigu jos buvo
 juose įregistruotos remiantis technine jų išskirtinumo, vienodumo ir
 stabilumo ekspertize;
 (38) siekiant užtikrinti vienodas
 sąlygas visiems pareiškėjams ir skaidrią sistemą visiems
 suinteresuotiesiems subjektams, reikėtų nustatyti veislių ir
 klonų registravimo nacionaliniuose veislių registruose procedūrų
 taisykles;
 (39) kai kurios veislės,
 kurios yra natūraliai prisitaikiusios prie vietos ir regiono
 sąlygų ir kurioms gresia genetinė erozija arba kurios neturi
 tikrosios vertės komercinei augalininkystei, tačiau buvo išvestos,
 kad galėtų augti tam tikromis sąlygomis, jau yra patvirtintos
 nacionaliniuose veislių kataloguose, sąrašuose arba registruose pagal
 2008 m. birželio 20 d. Komisijos direktyvos 2008/62/EB,
 numatančios tam tikras leidžiančias nukrypti nuostatas, taikomas
 žemės ūkio vietinių populiacijų ir veislių, kurios
 natūraliai prisitaikiusios prie vietos ir regiono sąlygų ir
 kurioms gresia genetinė erozija, patvirtinimui ir prekybai tų
 vietinių populiacijų bei veislių sėkla ir
 sėklinėmis bulvėmis[20], 3
 straipsnį ir 2009 m. lapkričio 26 d. Komisijos direktyvos
 2009/145/EB, kuria numatomos vietinių veislių ir tokių
 veislių daržovių, kurios tradiciškai auginamos tam tikrose
 vietovėse ir regionuose ir kurioms gresia genetinė erozija, ir
 tų veislių daržovių, kurios neturi tikrosios vertės komercinei
 augalininkystei, bet kurių veislės išvestos, kad daržovės
 galėtų augti tam tikromis sąlygomis, patvirtinimo ir prekybos
 visų šių veislių daržovių sėklomis tam tikros
 leidžiančios nukrypti nuostatos[21], 3
 straipsnio 1 dalį. Visiška techninė tų veislių
 išskirtinumo, vienodumo arba stabilumo ekspertizė nebuvo atlikta.
 Todėl tinkama, kad tos veislės be jokių papildomų
 procedūrų būtų tiesiogiai įregistruotos
 nacionaliniuose veislių registruose kaip veislės su oficialiai
 pripažintu aprašu;
 (40) į Sąjungos
 veislių registrą taip pat turėtų būti įtrauktos
 visos nacionaliniuose veislių registruose įregistruotos veislės.
 Taip bus užtikrinta, kad Sąjungos veislių registras būtų
 skaidrus visų Sąjungoje registruotų veislių rinkinys;
 (41) reikėtų priimti
 veislių ir klonų registravimo Sąjungos veislių registre
 taisykles. Siekiant nuoseklumo šios taisyklės turėtų būti
 panašios į registravimo nacionaliniuose veislių registruose
 taisykles;
 (42) kompetentingos
 nacionalinės institucijos ir Agentūra turėtų imti
 mokesčius už paraiškų nagrinėjimą, oficialią ir
 techninę ekspertizę ir už kiekvienus registracijos laikotarpio metus.
 To reikia, kad visa veislių registravimo sistema būtų pakankamai
 aprūpinta ištekliais ir kad pagrindiniai subjektai, kuriems skirta
 registracija, padengtų sistemos veikimo sąnaudas. Tokių
 mokesčių nustatymo taisyklės turėtų būti
 išdėstytos šiame reglamente;
 (43) kad būtų lengviau
 įregistruoti veisles, kurios padeda kovoti su genetine erozija
 Sąjungoje, valstybės narės turėtų taikyti mažesnį
 mokestį oficialiai pripažintą aprašą turinčioms veislėms
 ir heterogeninei medžiagai. Tokie mažesni mokesčiai turėtų
 būti pakankamai maži, kad neatgrasytų ir netrukdytų tiekti
 rinkai tų veislių. Siekiant paremti labai mažas įmones, joms
 neturėtų būti taikomi jokie mokesčiai;
 (44) siekiant apsaugoti
 profesionalių veiklos vykdytojų komercinius interesus ir
 intelektinę nuosavybę, genealoginių sudedamųjų
 dalių ekspertizės rezultatai ir aprašas turėtų būti
 laikomi konfidencialiais, jeigu selekcininkas to paprašo. Siekiant skaidrumo
 visi nacionaliniuose veislių registruose ir Sąjungos veislių
 registre įtrauktų veislių aprašai turėtų būti
 skelbiami viešai;
 (45) miškai užima didelį
 Sąjungos plotą ir atlieka socialines, ekonomines, aplinkosaugines,
 ekologines ir kultūrines funkcijas. Todėl, atsižvelgiant į
 įvairias Sąjungos miškams būdingas sąlygas, skirtingų
 tipų miškams reikėtų taikyti specialius metodus ir veiksmus;
 (46) medžių rūšių ir
 dirbtinių hibridų, kurie yra svarbūs miškininkystės
 reikmėms, miško dauginamoji medžiaga turėtų būti genetiškai
 tinkama įvairioms vietos sąlygoms ir labai kokybiška. Siekiant
 užtikrinti tvarią miškotvarką, būtina išsaugoti ir didinti
 biologinę miškų įvairovę, įskaitant genetinę
 medžių įvairovę;
 (47) reikėtų
 išdėstyti miško dauginamajai medžiagos taikomus reikalavimus dėl
 pagrindinės medžiagos, kategorijų, kuriomis galima medžiagą
 tiekti rinkai, partijų, ženklinimo ir mažų pakuočių
 siekiant užtikrinti tinkamus kokybės ir prekybos standartus ir
 prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir mokslo raidos;
 (48) siekiant užtikrinti
 lankstumą ir prisitaikyti prie konkrečių sąlygų,
 reikėtų tam tikromis sąlygomis numatyti nukrypti
 leidžiančias nuostatas, skirtas miško dauginamosios medžiagos auginimui ir
 tiekimui rinkai. Tos nukrypti leidžiančios nuostatos turėtų
 būti susijusios su galimybe kilus laikiniems tiekimo sunkumams valstybei
 narei nustatyti griežtesnius reikalavimus, poreikiu greitai tiekti sėklas
 rinkai, laikinų eksperimentų rengimu ir neatidėliotinų
 priemonių priėmimu;
 (49) siekiant išsaugoti ir tausiai
 naudoti miško augalų genetinius išteklius, valstybėms narėms
 turėtų būti sudarytos sąlygos priimti ne tokius griežtus
 reikalavimus miško dauginamajai medžiagai, kuri yra natūraliai
 prisitaikiusi prie vietos ir regiono sąlygų ir kuriai gresia
 genetinė erozija;
 (50) kompetentingos institucijos
 turėtų imti pagrindinės miško medžiagos registracijos
 ir (arba) patvirtinimo mokesčius ir išduoti pagrindinius sertifikatus
 miško medžiagai, gautai iš registruotos ir (arba) patvirtintos
 pagrindinės miško medžiagos. To reikėtų, siekiant užtikrinti
 miško dauginamajai medžiagai sertifikuoti būtinus išteklius ir, kad
 pagrindiniai subjektai, kuriems tas sertifikavimas skirtas, padengtų
 atitinkamas sąnaudas. Siekiant paremti labai mažas įmones, joms
 neturėtų būti taikomi jokie mokesčiai. Tų
 mokesčių taisyklės turėtų būti išdėstytos
 šiame reglamente, nes jos susijusios su veiksmingu miško dauginamosios
 medžiagos auginimu, registravimu ir tiekimu rinkai;
 (51) reikia iš dalies pakeisti
 Reglamentą (EB) Nr. 2100/1994 ir į Agentūros funkcijas
 įtraukti veislių registravimą, taip pat iš dalies pakeisti jos
 buvusį pavadinimą „Bendrijos augalų veislių tarnyba“;
 (52) siekiant užtikrinti, kad šio
 reglamento priedai būtų pritaikyti prie technikos ir mokslo raidos,
 pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiami šio reglamento
 priedai;
 (53) siekiant prisitaikyti prie
 sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal SESV 290 straipsnį
 Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus,
 kuriuose išvardijamos gentys ir rūšys, kurių augalų
 dauginamosios medžiagos negalima tiekti rinkai kaip standartinės
 medžiagos;
 (54) siekiant prisitaikyti prie
 sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal SESV 290 straipsnį
 Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus,
 kuriuose išdėstoma augalų dauginamoji medžiaga, kurią galima
 auginti ir tiekti rinkai, net jei ji nepriklauso registruotai veislei, ir jos
 auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai;
 (55) siekiant užtikrinti, kad
 į sąrašą įtrauktų genčių arba
 rūšių augalų dauginamoji medžiaga ir tam tikrų
 rūšių miško dauginamoji medžiaga atitiktų griežčiausius
 tapatybės, kokybės ir sveikatos reikalavimus, atsižvelgiant į
 atitinkamų genčių, rūšių ar kategorijų požymius,
 pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais priimami toms gentims arba rūšims
 skirti auginimo ir kokybės reikalavimai ir sertifikavimo schemos arba
 kokybės reikalavimai, skirti miško dauginamosios medžiagos rūšių
 ir dirbtinių hibridų tam tikrų augalų dalių ir
 sodmenų tiekimui rinkai;
 (56) siekiant užtikrinti, kad
 augalų dauginamoji medžiaga būtų tiekiama rinkai pagal tam
 tikroms gentims arba rūšims, kurioms ji priklauso, būdingus požymius
 pritaikytomis sąlygomis, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų
 būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl didžiausio
 partijų dydžio, sudėties ir identifikavimo, kuriais taip pat
 nustatomi reikalavimai dėl tam tikroms gentims arba rūšims
 priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mažų pakuočių;
 (57) siekiant pritaikyti su oficialiomis
 etiketėmis ir veiklos vykdytojų etiketėmis susijusias taisykles
 prie tam tikrų augalų dauginamosios medžiagos tipų požymių,
 pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos papildomos
 taisyklės, susijusios su konkrečiomis augalų dauginamosios
 medžiagos kategorijomis ir kitomis grupėmis, etiketės numerio
 nurodymu, superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės
 medžiagos kartų nurodymu, veislių tipų, įskaitant
 intraspecifinius ir tarprūšinius hibridus, nurodymu, skirtingas
 sąlygas tenkinančių pakategorių nurodymu, mišinių
 atveju – įvairių kiekvienos rūšies ir, kai tinkama, veislės
 sudedamųjų dalių procentais išreikštos masės dalies
 nurodymu ir numatomos medžiagos paskirties nurodymu;
 (58) siekiant užtikrinti, kad
 profesionalūs veiklos vykdytojai galėtų tinkamai atlikti
 patikimą atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos
 sertifikavimą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų
 būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi
 išsamesni reikalavimai dėl profesionalių veiklos vykdytojų ir
 inspektorių, kuriems gali būti patikėta atlikti
 sertifikavimą, kvalifikacijos, patalpų tinkamumo ir specialios
 įrangos, kurią turėtų naudoti profesionalūs veiklos
 vykdytojai ir laboratorijos, turėjimo;
 (59) siekiant užtikrinti naujausius
 profesionalių veiklos vykdytojų atliekamo sertifikavimo,
 atsižvelgiant į konkrečių genčių arba rūšių
 požymius, oficialios priežiūros standartus, pagal SESV 290 straipsnį
 Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus,
 kuriais išdėstomi išsamesni reikalavimai dėl sertifikavimo
 priežiūros tvarkos, kurios turi laikytis kompetentingos institucijos;
 (60) siekiant užtikrinti naujausius
 etapui po sertifikavimo taikomus standartus, atsižvelgiant į
 konkrečių genčių arba rūšių požymius, pagal SESV
 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi reikalavimai dėl
 bandymams teiktinų mėginių proporcijos ir bandymų procedūrų;
 (61) siekiant užtikrinti, kad
 augalų dauginamosios medžiagos mišiniai būtų auginami ir
 tiekiami rinkai laikantis tinkamų atskiroms gentims ir rūšims
 taikomų kokybės reikalavimų ir kad naudojai galėtų
 priimti pagrįstus sprendimus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais
 priimamos taisyklės, susijusios su skirtingoms I priede išvardytoms
 gentims arba rūšims arba skirtingoms tų genčių arba
 rūšių veislėms priklausančios augalų dauginamosios
 medžiagos mišinių auginimu ir tiekimu rinkai, ir kuriais priimamos taisyklės,
 susijusios su I priede išvardytoms gentims arba rūšims priklausančios
 augalų dauginamosios medžiagos ir I priede neišvardytoms gentims arba
 rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos mišiniais;
 (62) siekiant užtikrinti, kad
 veislėms, kurių registracijos paraiška nagrinėjama, priklausanti
 augalų dauginamoji medžiaga būtų ribotai ir skaidriai tiekiama
 rinkai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti
 deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomi reikalavimai
 dėl pakuočių ženklinimo ir didžiausių leistinų
 konkrečioms gentims arba rūšims nustatytų kiekių, kuriuos
 galima tiekti rinkai;
 (63) siekiant užtikrinti, kad
 nišinės rinkos augalų dauginamoji medžiaga būtų ribotai ir
 skaidriai tiekiama rinkai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų
 būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomas
 didžiausias pakuočių, konteinerių arba ryšulių dydis ir
 reikalavimai dėl atitinamos nišinės rinkos medžiagos atsekamumo,
 partijų ir ženklinimo;
 (64) svarbu užtikrinti, kad
 augalų dauginamoji medžiaga, kuri nėra galutinai sertifikuota, ir
 sėklos, kurių atitiktis dygimo reikalavimams nepatvirtinta,
 galėtų būti tam tikromis sąlygomis auginamos ir tiekiamos
 rinkai. Todėl pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų
 būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos
 konkrečios taisyklės, susijusios su augalų dauginamosios
 medžiagos pakuotėmis, konteineriais ir ryšuliais, mažomis pakuotėmis
 ir konteineriais, medžiagos ženklinimu ir laikotarpiu, kuriuo tokias
 sėklas galima tiekti rinkai, ir laikinų analitinių dygimo
 ataskaitų turiniu;
 (65) svarbu užtikrinti, kad iš
 trečiųjų šalių importuojama augalų dauginamoji
 medžiaga atitiktų šio reglamento reikalavimus. Todėl pagal SESV 290
 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai
 priimti aktus, pagal kuriuos nusprendžiama, ar trečiojoje šalyje arba tam
 tikrose trečiosios šalies vietovėse išauginta konkrečių
 genčių, rūšių arba kategorijų augalų dauginamoji
 medžiaga atitinka reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai taikomiems
 Sąjungoje išaugintai ir tiekiamai augalų dauginamajai medžiagai;
 (66) svarbu užtikrinti, kad
 auginant ir tiekiant rinkai konkrečių genčių arba
 rūšių augalų dauginamąją medžiagą, būtų
 atsižvelgiama į griežtesnius visuomenės reikalavimus, susijusius su jų
 ūkiniu produktyvumu ir kokybės požymiais apdorojimo reikmėms.
 Siekiant prisitaikyti prie sektoriaus technikos ir ekonomikos pažangos, pagal
 SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus dėl genčių ir rūšių,
 kurios itin svarbios pakankamai ir tvariai žemės ūkio plėtrai
 Sąjungoje, įtraukimo į sąrašą;
 (67) siekiant užtikrinti, kad
 veislių registravimo standartai būtų atnaujinami, atsižvelgiant
 į genčių arba rūšių, kurios itin svarbios pakankamai
 ir tvariai žemės ūkio plėtrai Sąjungoje, požymius, pagal
 SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos tų
 genčių arba veislių registravimo taisyklės, susijusios su
 jų atsparumu kenksmingiesiems organizmams, mažesniu konkrečių
 išteklių poreikiu, mažesniu nepageidaujamų medžiagų kiekiu ir
 didesniu prisitaikymu prie įvairios agroklimatinės aplinkos;
 (68) kad konkrečiais atvejais
 būtų taikomos atnaujintos sąlygos, susijusios su veislių
 pavadinimų tinkamumu, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriuose
 išdėstomos taisyklės, susijusios pavadinimų santykiu su
 prekių ženklais, jų santykiu su žemės ūkio produktų
 geografinėmis nuorodomis arba kilmės vietos nuorodomis, pirmumo
 teisių turėtojų rašytiniu sutikimu pašalinti pavadinimo
 tinkamumo kliūtis, specialiais kriterijais, pagal kuriuos nustatoma, ar
 pavadinimas klaidina ar kelia painiavą, ir pavadinimo naudojimu kodo
 forma;
 (69) svarbu užtikrinti, kad klonams
 priklausanti augalų dauginamoji medžiaga būtų auginama ir tiekiama
 rinkai, tik jeigu ji atitinka konkrečius kokybės ir sveikatos
 reikalavimus ir priklauso gentims arba rūšims, kurios yra ypač
 vertingos tam tikriems rinkos sektoriams. Todėl pagal SESV 290
 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai
 priimti aktus, kuriais priimami konkrečių genčių arba
 klonų kokybės ir sveikatos reikalavimai ir kuriuose išvardijamos
 gentys arba rūšys, kurioms turi priklausyti klonai, kad juos
 būtų galima tiekti rinkai;
 (70) siekiant užtikrinti, kad
 paraiškose įregistruoti veisles pateikta informacija atitiktų
 sektoriaus raidą ir būtų aktuali tam tikriems toms gentims arba
 rūšims priklausančių veislių požymiams, pagal SESV 290
 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai
 priimti aktus, kuriais išdėstomi papildomi elementai, kuriuos
 reikėtų įtraukti į paraišką dėl
 konkrečių genčių arba rūšių;
 (71) siekiant užtikrinti, kad
 Agentūros ir kompetentingų institucijų atliekamiems
 techninės ekspertizės patalpų ir tos ekspertizės
 organizavimo auditams būtų taikomi atnaujinti standartai, pagal SESV
 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos tokių auditų
 taisyklės;
 (72) siekiant užtikrinti, kad
 veislių techninei ekspertizei būtų taikomi atnaujinti
 standartai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti
 deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais išdėstomos
 taisyklės, susijusios su kompetentingų institucijų
 darbuotojų arba pareiškėjų kvalifikacija ir mokymu, techninei
 ekspertizei atlikti reikalinga įranga, veislių kontrolinių
 rinkinių sukūrimu, kokybės valdymo sistemų sukūrimu ir
 konkrečioms gentims arba rūšims skirtų auginimo tyrimų bei
 laboratorinių bandymų rengimu;
 (73) siekiant užtikrinti, kad
 paraiškas įregistruoti veislę Sąjungos veislių registre
 teikiantiems asmenims būtų taikomi proporcingi, sąžiningi ir
 atnaujinti mokesčių dydžiai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais
 nustatomi pareiškėjų mokamų mokesčių dydžiai;
 (74) siekiant užtikrinti, kad
 būtų teikiama išsami informacija, skirta konkrečioms miško
 dauginamosios medžiagos kategorijoms arba rūšims, pagal SESV 290
 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai
 priimti aktus, kuriais nustatomos sąlygos, kuriomis veiklos vykdytojo
 etiketė turi būti papildoma kitu profesionalaus veiklos vykdytojo
 parengtu dokumentu;
 (75) siekiant išvengti rizikos,
 susijusios su atitinkamos miško dauginamosios medžiagos kokybe ir sveikata,
 pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti
 įgaliojimai priimti aktus, kuriais papildomi šiame reglamente
 išdėstyti reikalavimai dėl klonų ir klonų rinkinių,
 nustatant didžiausią metų skaičių arba didžiausią
 rametų skaičių, pagal kuriuos turėtų būti
 patvirtinami klonų arba klonų rinkiniai;
 (76) siekiant užtikrinti, kad
 mažiems miško augalų dauginamosios medžiagos sėklų kiekiams
 būtų proporcingai netaikomi informavimo apie dygimą arba
 gyvybingumą reikalavimai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais
 nustatomi didžiausi konkrečių miško dauginamosios medžiagos tipų
 maži kiekiai;
 (77) siekiant užtikrinti, kad
 kompetentingų institucijų imamų mokesčių už
 patvirtintos pagrindinės miško medžiagos registravimą ir
 pagrindinių sertifikatų išdavimą sąnaudų elementai
 būtų tinkami atsižvelgiant į atliktą darbą ir
 būtų atnaujinamos, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais
 išdėstomi tie dalykai;
 (78) itin svarbu, kad atlikdama
 parengiamąjį darbą deleguotiesiems aktams priimti Komisija
 tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su
 deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir
 rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję
 dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai pateikiami Europos
 Parlamentui ir Tarybai;
 (79) Komisijai turėtų
 būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai siekiant užtikrinti
 vienodas reglamento nuostatų, susijusių su toliau nurodytais
 dalykais, įgyvendinimo sąlygas:
 (a)
 leidimu valstybėms narėms priimti
 griežtesnius, nei numatyti pagal šį reglamentą, reikalavimus dėl
 į sąrašą įtrauktų genčių arba
 rūšių augalų dauginamosios medžiagos ir į sąrašą
 įtrauktų rūšių ir dirbtinių hibridų miško
 dauginamosios medžiagos,
 (b)
 neatidėliotinų priemonių
 priėmimu,
 (c)
 leidimu valstybėms narėms sudaryti
 galimybę ne ilgiau kaip vienus metus auginti ir tiekti rinkai augalų
 dauginamąją medžiagą, priklausančią į
 sąrašą įtrauktų genčių arba rūšių
 veislei, dar neįtrauktai į nacionalinį veislių registrą
 arba Sąjungos veislių registrą,
 (d)
 leidimu valstybėms narėms sudaryti
 galimybę ne ilgiau kaip vienerius metus auginti ir tiekti rinkai
 augalų dauginamąją medžiagą, priklausančią į
 sąrašą įrašytoms gentims arba rūšims, kurios atitinka ne
 tokius griežtus reikalavimus, kaip priimtieji pagal šį reglamentą,
 (e)
 laikinų eksperimentų rengimu,
 (f)
 nacionalinių veislių registrų ir
 Sąjungos veislių registro forma,
 (g)
 veislių registracijos paraiškos forma,
 (h)
 su veislių registravimu susijusių
 pranešimų teikimo sąlygomis,
 (i)
 nacionalinių miško dauginamosios medžiagos
 sąrašų forma,
 (j)
 pranešimo apie miško dauginamosios medžiagos
 įtraukimą į nacionalinį sąrašą forma ir
 (k)
 pagrindinių miško dauginamosios medžiagos
 sertifikatų forma;
 (80) tais įgaliojimais
 turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos
 valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo
 įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji
 principai;
 (81) šiuo reglamentu gerbiamos
 pagrindinės teisės ir laikomasi principų, nustatytų
 pirmiausia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje,
 visų pirma susijusių su teise į privatų ir šeimos
 gyvenimą, teise į nuosavybę, asmens duomenų apsauga, laisve
 verstis verslu ir menų bei mokslo laisve. Valstybės narės
 šį reglamentą turėtų taikyti nepažeisdamos tų
 teisių ir principų;
 (82) kadangi šio reglamento tikslo,
 t. y. nustatyti augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo
 rinkai taisykles siekiant užtikrinti medžiagos kokybę ir naudotojų
 pagrįstus sprendimus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir
 kadangi dėl siūlomo veiksmo poveikio, sudėtingumo,
 tarpvalstybinio ir tarptautinio pobūdžio to tikslo būtų geriau
 siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5
 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti
 priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą
 šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 REGLAMENTĄ:
 I DALIS
 BENDROSIOS NUOSTATOS
 1 straipsnis
 Taikymo sritis
 Šiuo reglamentu nustatomos šios
 taisyklės:
 a) augalų dauginamosios medžiagos
 auginimo siekiant ją tiekti rinkai ir
 b) augalų dauginamosios medžiagos
 tiekimo rinkai.
 2 straipsnis
 Išimtys
 Šis reglamentas netaikomas augalų
 dauginamajai medžiagai:
 a) kuri skirta tik bandymų ar
 mokslinėms reikmėms;
 b) kuri skirta tik selekcijos reikmėms;
 c) kuri skirta tik genų bankams ir
 genetinių išteklių išsaugojimo organizacijoms bei tinklams arba toms
 organizacijoms ar tinklams priklausantiems asmenims ir jų palaikoma;
 d) kuria asmenys, išskyrus
 profesionalius veiklos vykdytojus, keičiasi natūra.
 3 straipsnis
 Apibrėžtys
 Šiame reglamente vartojamų terminų
 apibrėžtys:
 (1) augalai – augalai, kaip
 apibrėžta Reglamento (ES) Nr. .../... (Office of Publications, please
 insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 dėl apsaugos nuo augalų kenksmingųjų organizmų
 priemonių 2 straipsnio 1 dalyje;
 (2) augalų dauginamoji medžiaga –
 augalai, iš kurių galima išauginti visą augalą arba kurie tam
 skirti;
 (3) motininis augalas – identifikuotas
 augalas, iš kurio naujiems augalams dauginti paimama augalų dauginamoji
 medžiaga;
 (4) karta – augalų grupė,
 sudaranti vieną pakopą augalų kilmės eilėje;
 (5) tiekimas rinkai – turėjimas
 siekiant parduoti Sąjungoje, įskaitant siūlymą pirkti arba
 bet kokią kitą perdavimo formą, taip pat pardavimas, platinimas,
 importas į Sąjungą bei eksportas iš jos ir kitos perdavimo
 formos, tiek už užmokestį, tiek be jo;
 (6) profesionalus veiklos vykdytojas –
 bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, profesionaliai užsiimantis bent viena iš
 toliau išvardytų veiklos rūšių, susijusių augalų
 dauginamąja medžiaga:
 a) auginimu;
 b) selekcija;
 c) palaikymu;
 d) paslaugų teikimu;
 e) saugojimu, įskaitant
 sandėliavimą;
 f) tiekimu rinkai.
 (7) kompetentingos institucijos –
 kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. .../....
 [Office of Publication, please insert number of Regulation on Official
 Controls] 2 straipsnio 5 dalyje;
 (8) genetiškai modifikuotas organizmas –
 genetiškai modifikuotas organizmas, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/18/EB 2
 straipsnio 2 dalyje;
 (9) miško dauginamoji medžiaga –
 augalų dauginamoji medžiaga, skirta miškininkystės reikmėms;
 (10) partija – tam tikras augalų
 dauginamosios medžiagos vienetas, kurį galima identifikuoti pagal jo
 vienodą sudėtį ir kilmę.
 4 straipsnis
 Laisva apyvarta
 Augalų dauginamajai medžiagai netaikomi
 jokie apribojimai dėl jos auginimo ir tiekimo rinkai, išskyrus nustatytus
 šiame reglamente, Direktyvoje 94/62/EB, Reglamente (EB) Nr. 338/97,
 Direktyvoje 2001/18/EB, Reglamente (EB) Nr. 1829/2003, Reglamente (EB)
 Nr. 1830/2003, Reglamente (ES) Nr. .../... [Office of Publication,
 please insert number of Regulation on protective measures against pests of
 plants] ir Sąjungos teisės aktuose, kuriais apribojamas
 invazinių svetimų rūšių auginimas arba tiekimas rinkai.
 II DALIS
 PROFESIONALŪS VEIKLOS VYKDYTOJAI
 5 straipsnis
 Profesionalių veiklos vykdytojų registras
 Profesionalūs veiklos vykdytojai
 registruojami Reglamento (ES) Nr. .../... (Office of Publication, please insert
 number of Regulation on protective measures against pests of plants) 61
 straipsnyje nurodytuose registruose pagal to reglamento 62 straipsnio
 nuostatas.
 6 straipsnis
 Profesionalių veiklos vykdytojų bendrosios pareigos
 Profesionalūs veiklos vykdytojai
 užtikrina, kad jiems kontroliuojant auginama ir tiekiama rinkai augalų
 dauginamoji medžiaga atitiktų šio reglamento reikalavimus.
 7 straipsnis
 Augalų dauginamąją medžiagą auginančių
 profesionalių veiklos vykdytojų konkrečios pareigos
 Augalų dauginamąją
 medžiagą auginantys profesionalūs veiklos vykdytojai:
 a) asmeniškai palaiko ryšius su
 kompetentingomis institucijomis, kad palengvintų oficialią
 kontrolę, arba paskiria tam atsakingą asmenį;
 b) nustato ir stebi auginimo proceso
 arba tiekimo rinkai kritinius taškus, galinčius turėti įtakos
 augalų dauginamosios medžiagos kokybei;
 c) saugo b punkte nurodytų
 kritinių taškų stebėsenos įrašus, kuriuos paprašiusi gali
 patikrinti kompetentinga institucija;
 d) užtikrina, kad partijas
 būtų galima atskirai identifikuoti;
 e) nuolat atnaujina informaciją
 apie patalpas ir kitas vietas, naudojamas augalų dauginamajai medžiagai
 auginti;
 f) užtikrina, kad kompetentingos
 institucijos turėtų galimybę patekti į auginimo patalpas,
 įskaitant trečiųjų susitariančiųjų
 šalių patalpas ir laukus, ir galėtų susipažinti su stebėsenos
 įrašais ir visais susijusiais dokumentais;
 g) kai tinkama, imasi priemonių,
 kad palaikytų augalų dauginamosios medžiagos tapatybę pagal
 taikomus šio reglamento reikalavimus;
 h) užtikrina, kad paprašiusios
 kompetentingos institucijos galėtų susipažinti su sutartimis su
 trečiosiomis šalimis.
 8 straipsnis
 Atsekamumas
 1. Profesionalūs veiklos
 vykdytojai užtikrina, kad augalų dauginamąją medžiagą
 būtų galima atsekti visuose auginimo ir tiekimo rinkai etapuose.
 2. 1 dalies tikslais profesionalūs
 veiklos vykdytojai saugo informaciją, pagal kurią gali identifikuoti
 augalų dauginamąją medžiagą jiems tiekusius profesionalius
 veiklos vykdytojus ir atitinkamą medžiagą.
 Paprašyti jie sudaro galimybes kompetentingoms
 institucijoms susipažinti su šia informacija.
 3. 1 dalies tikslais profesionalūs
 veiklos vykdytojai saugo informaciją, pagal kurią gali identifikuoti
 asmenis, kuriems jie tiekė augalų dauginamąją
 medžiagą, ir atitinkamą medžiagą, nebent ta medžiaga buvo
 tiekiama mažmeninėje rinkoje.
 Paprašyti jie sudaro galimybes kompetentingoms institucijoms
 susipažinti su šia informacija.
 4. Augalų
 dauginamosios medžiagos, išskyrus miško dauginamąją medžiagą,
 atveju profesionalūs veiklos vykdytojai trejus metus po to, kai medžiaga
 jiems buvo suteikta ar jie ją suteikė, saugo 2 ir 3 dalyse nurodytus
 augalų dauginamosios medžiagos įrašus.
 Miško dauginamosios medžiagos atveju atitinkamas
 laikotarpis yra dešimt metų.
 III DALIS
 AUGALŲ DAUGINAMOJI MEDŽIAGA, IŠSKYRUS MIŠKO DAUGINAMĄJĄ
 MEDŽIAGĄ
 I ANTRAŠTINĖ DALIS
 Bendrosios nuostatos
 9 straipsnis
 Taikymo sritis
 Ši dalis taikoma augalų dauginamosios
 medžiagos, išskyrus miško dauginamąją medžiagą, auginimui
 siekiant ją tiekti rinkai ir jos tiekimui rinkai.
 10 straipsnis
 Apibrėžtys
 Šioje dalyje vartojamų terminų
 apibrėžtys:
 (1) veislė – augalų
 grupė, priklausanti vienam pačiam žemiausiam žinomam botaniniam
 taksonui, kuri atitinka šiuos reikalavimus:
 a) turi tam tikram genotipui ar
 genotipų kombinacijai būdingus požymius;
 b) skiriasi nuo bet kurios kitos augalų
 grupės bent vienu iš a punkte nurodytų požymių;
 c) laikoma atskiru vienetu dėl
 gebėjimo dauginant išlaikyti nepakitusius visus tos veislės augalams
 būdingus požymius;
 (2) oficialus aprašas – kompetentingos
 institucijos parengtas veislės aprašas, kuriame nurodyti tos veislės
 požymiai ir pagal kurį veislę galima identifikuoti patikrinant jos
 išskirtinumą, vienodumą ir stabilumą;
 (3) oficialiai pripažintas aprašas –
 kompetentingos institucijos pripažintas veislės aprašas, kuriame nurodyti
 konkretūs veislės požymiai ir pagal kurį veislę galima
 identifikuoti netikrinant jos išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo pagal šio
 reglamento taisykles;
 (4) klonas – atskiras palikuonis,
 vegetatyvinio dauginimo būdu išaugęs iš kito augalo ir genetiškai jam
 identiškas;
 (5) veislės palaikymas – veiksmai,
 kuriais siekiama užtikrinti, kad veislė atitiktų savo aprašą;
 (6) superelitinė medžiaga –
 augalų dauginamoji medžiaga, kuri naudojama pirmajame auginimo etape ir
 yra skirta kitų kategorijų augalų dauginamajai medžiagai
 išauginti;
 (7) elitinė medžiaga – augalų
 dauginamoji medžiaga, išauginta iš superelitinės medžiagos ir skirta
 sertifikuotai medžiagai išauginti;
 (8) sertifikuota medžiaga – augalų
 dauginamoji medžiaga, išauginta iš superelitinės ar elitinės
 medžiagos;
 (9) standartinė medžiaga –
 augalų dauginamoji medžiaga, išskyrus superelitinę, elitinę arba
 sertifikuotą medžiagą;
 (10) kategorija – superelitinė,
 elitinė, sertifikuota arba standartinė medžiaga.
 II ANTRAŠTINĖ DALIS
 I priede išvardytoms gentims ir rūšims priklausančios augalų
 dauginamosios medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai
 I SKYRIUS
 Įžanginės nuostatos
 11 straipsnis
 Taikymo sritis
 1. Ši antraštinė dalis taikoma
 augalų dauginamosios medžiagos, priklausančios gentims ir
 rūšims, atitinkančioms vieną ar daugiau iš toliau nurodytų
 reikalavimų, auginimui ir tiekimui rinkai:
 a) jos užima didelį auginimo
 plotą;
 b) jos yra labai vertingos auginimui;
 c) jas Sąjungoje augina arba tiekia
 rinkai didelis profesionalių veiklos vykdytojų skaičius;
 d) jose yra medžiagų, kurioms visais
 arba konkrečiais naudojimo atvejais turi būti taikomos tam tikros
 taisyklės, susijusios su žmonių ir gyvūnų sveikatos apsauga
 ir aplinka.
 2. 1 dalyje nurodytos gentys ir
 rūšys yra išvardytos I priede.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies
 keičiamas I priedas, siekiant jį pritaikyti prie techninių
 žinių, mokslo žinių ir ekonominių duomenų raidos.
 4. Ši antraštinė dalis taip pat
 taikoma poskiepiams ir kitoms augalų dalims (toliau bendrai – poskiepiai),
 priklausančioms I priede neišvardytoms gentims arba rūšims, jeigu
 vienos iš I priede išvardytų genčių ar rūšių ar
 jų hibridų medžiaga yra į juos įskiepyta.
 12 straipsnis
 Augalų dauginamosios medžiagos kategorijos
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 gali būti auginama ir tiekiama rinkai tik priskirta viena iš šių
 kategorijų:
 a) superelitinė medžiaga;
 b) elitinė medžiaga;
 c) sertifikuota medžiaga;
 d) standartinė medžiaga.
 2. Augalų dauginamoji medžiaga
 negali būti auginama ir tiekiama rinkai kaip standartinė medžiaga,
 jeigu ji priklauso gentims arba rūšims, su kuriomis susijusios
 sąnaudos ir sertifikavimo veikla, reikalingos tam, kad būtų
 galima auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją medžiagą
 kaip superelitinę, elitinę ir sertifikuotą medžiagą, yra
 proporcingos:
 a) tikslui užtikrinti aprūpinimo maistu
 ir pašarais saugumą ir
 b) aukštesniam augalų dauginamosios
 medžiagos tapatybės, sveikatos ir kokybės lygiui, kurį lemia
 atitiktis superelitinės, elitinės ir sertifikuotos medžiagos
 reikalavimams, palyginti su standartinei medžiagai taikomais reikalavimais.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išvardijamos
 gentys arba rūšys, kurių augalų dauginamosios medžiagos negalima
 tiekti rinkai kaip standartinės medžiagos, kaip nurodyta 2 dalyje.
 4. Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių
 augalų dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai
 kaip standartinę medžiagą tik vienu ar keliais iš toliau
 nurodytų atvejų:
 a) ji priklauso veislei, kuri turi
 oficialiai pripažintą aprašą;
 b) ji yra heterogeninė medžiaga, kaip
 apibrėžta 14 straipsnio 3 dalyje;
 c) ji yra nišinės rinkos medžiaga, kaip
 apibrėžta 36 straipsnio 1 dalyje;
 II SKYRIUS
 Auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimai
 1 skirsnis
 Reikalavimų sąrašas
 13 straipsnis
 Superelitinės, elitinės, sertifikuotos ir standartinės
 medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai
 1. Auginama ir tiekiama rinkai
 augalų dauginamoji medžiaga atitinka:
 a) 2 skirsnyje išdėstytus registravimo
 reikalavimus;
 b) 3 skirsnyje išdėstytus atitinkamos
 kategorijos auginimo ir kokybės reikalavimus;
 c) 4 skirsnyje išdėstytus tvarkymo
 reikalavimus;
 d) 5 skirsnyje išdėstytus
 identifikavimo ir, kai taikoma, sertifikavimo reikalavimus.
 2. 1 dalies b punktas netaikomas 14
 straipsnio 3 dalyje ir 36 straipsnyje nurodytos augalų dauginamosios
 medžiagos auginimo reikalavimams.
 14 straipsnis
 Reikalavimas priklausyti registruotoms veislėms
 1. Augalų dauginamąją
 medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, tik jeigu ji priklauso veislei,
 įregistruotai 51 straipsnyje nurodytame nacionaliniame veislių
 registre arba 52 straipsnyje nurodytame Sąjungos veislių registre.
 2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1
 dalies poskiepius galima auginti ir tiekti rinkai, net jei jie nepriklauso
 veislei, įregistruotai nacionaliniame veislių registre arba
 Sąjungos veislių registre.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma,
 kad nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies augalų dauginamąją
 medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, net jei ji nepriklauso veislei,
 kaip apibrėžta 10 straipsnio 1 dalyje (toliau – heterogeninė
 medžiaga), ir neatitinka išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo reikalavimų,
 kaip išdėstyta 60, 61 ir 62 straipsniuose, ir pakankamo ūkinio
 vertingumo arba tvaraus ūkinio vertingumo, kaip išdėstyta 58 ir 59
 straipsniuose.
 Tuose deleguotuosiuose aktuose heterogeninės
 medžiagos atžvilgiu gali būti nustatyti šie dalykai:
 a) ženklinimo ir pakavimo taisyklės;
 b) taisyklės, susijusios su medžiagos
 aprašu, įskaitant selekcijos būdus ir naudotą motininę
 medžiagą, augalų dauginamosios medžiagos auginimo schemos aprašu ir
 standartinių mėginių prieinamumu;
 c) taisyklės, susijusios su informacija
 ir auginamos medžiagos mėginiais, kuriuos turi saugoti profesionalūs
 veiklos vykdytojai, ir su medžiagos palaikymu;
 d) heterogeninės medžiagos
 registrų sukūrimas ir registravimo sąlygų bei tų
 registrų turinio nustatymas, už kuriuos atsakingos kompetentingos
 institucijos;
 e) d punkte nurodyto heterogeninės
 medžiagos registravimo mokesčių ir sąnaudų elementų,
 skirtų tiems mokesčiams apskaičiuoti, nustatymas taip, kad
 mokestis nebūtų kliūtis įregistruoti atitinkamą
 heterogeninę medžiagą.
 Tie deleguotieji aktai priimami iki [Office of
 Publications, please insert date of application of this Regulation...]. Jie gali būti priimti tam tikroms gentims
 arba rūšims.
 15 straipsnis
 Reikalavimas priklausyti registruotiems klonams
 Klonui priklausančią augalų
 dauginamąją medžiagą galima auginti ir tiekti rinkai, tik jeigu
 ji priklauso klonui, įregistruotam 51 straipsnyje nurodytame
 nacionaliniame veislių registre arba 52 straipsnyje nurodytame
 Sąjungos veislių registre.
 2 skirsnis
 Auginimo ir kokybės reikalavimai
 16 straipsnis
 Augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir kokybės reikalavimai
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 auginama pagal II priedo A dalyje išdėstytus auginimo reikalavimus ir
 tiekiama rinkai, tik jeigu atitinka II priedo B dalyje išdėstytus
 kokybės reikalavimus.
 2. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomi 1
 dalyje nurodyti reikalavimai. Kai tinkama, tuose deleguotuosiuose aktuose gali
 būti patikslinti II priedo D dalyje išdėstyti reikalavimai.
 3. Tais deleguotaisiais aktais
 atsižvelgiama į svarbias tarptautines rekomendacijas dėl
 techninių ir mokslinių standartų:
 a) Europos ekonominio bendradarbiavimo ir
 plėtros (EBPO) organizacijos sėklų schemos taisykles ir
 nuostatus;
 b) Jungtinių Tautų Europos
 ekonomikos komisijos (toliau – JT EEK) sėklinių bulvių
 standartus;
 c) Tarptautinės sėklų tyrimo
 asociacijos (toliau – ISTA) mėginių ėmimo ir bandymų
 taisykles ir
 d) Europos ir Viduržemio jūros regiono
 augalų apsaugos organizacijos (EPPO) taisykles.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies
 keičiamos II priedo A ir B dalys, siekiant jas pritaikyti prie technikos
 ir mokslo raidos.
 3 skirsnis
 Tvarkymo reikalavimai
 17 straipsnis
 Partijos
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 rinkai tiekiama partijomis. Tos partijos yra pakankamai homogeniškos ir
 identifikuotos kaip skirtingos nuo kitų augalų dauginamosios
 medžiagos partijų.
 2. Apdorojant, pakuojant,
 sandėliuojant, transportuojant arba pristatant skirtingos kilmės
 augalų dauginamosios medžiagos partijos gali būti sujungtos į
 naują partiją. Tokiu atveju profesionalūs veiklos vykdytojai saugo
 įrašus su duomenimis apie atskirų naujos partijos
 sudedamųjų dalių kilmę.
 3. Apdorojant, pakuojant,
 sandėliuojant, transportuojant arba pristatant augalų dauginamosios
 medžiagos partijos gali būti padalytos į dvi ar daugiau partijų.
 Tokiu atveju profesionalūs veiklos vykdytojai saugo įrašus apie
 naujų partijų kilmę.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomos
 papildomos taisyklės tam tikroms gentims arba rūšims, susijusios su
 vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) didžiausiu partijų dydžiu siekiant
 užtikrinti atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos homogeniškumą;
 b) partijų sudėtimi siekiant
 užtikrinti, kad būtų palaikoma atitinkamos augalų dauginamosios
 medžiagos tapatybė;
 c) partijų identifikavimu siekiant
 užtikrinti atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos atsekamumą.
 18 straipsnis
 Pakuotės, konteineriai ir ryšuliai, taip pat mažoms pakuotėms bei
 konteineriams taikomos taisyklės
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 tiekiama rinkai kaip atskiri augalai arba pakuotėmis, konteineriais arba
 ryšuliais.
 2. Pakuotės ir konteineriai
 uždaromi taip, kaip jų nebūtų galima atidaryti nepažeidžiant
 uždarymo, o įpakavimo atveju neturi būti įpakavimo sugadinimo
 ženklų.
 3. Ryšuliai surišami taip, kad ryšulius
 sudarančios medžiagos nebūtų galima atskirti nepažeidžiant
 raiščio (-ių).
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais
 išdėstomos taisyklės konkrečioms gentims arba rūšims,
 susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) pakuočių, konteinerių ir
 ryšulių uždarymu, įskaitant jų sandarinimą ar
 sandarinimą iš naujo, siekiant užtikrinti atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos tapatybę ir išvengti nekontroliuojamų partijų
 mišinių;
 b) reikalavimo, kad augalų dauginamoji
 medžiaga būtų tiekiama rinkai tik pakuotėmis, konteineriais ar
 ryšuliais, nustatymu siekiant, kad būtų lengviau atsekti atitinkamas
 partijas.
 5. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais
 išdėstomos konkrečios tam tikrų genčių ar
 rūšių auginimo ir tiekimo rinkai mažomis pakuotėmis,
 konteineriais ar ryšuliais taisyklės. Tos taisyklės gali būti
 susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) didžiausiu mažų pakuočių,
 konteinerių arba ryšulių dydžiu ir talpa;
 b) mažų pakuočių,
 konteinerių arba ryšulių etikečių spalva ir turiniu bei
 ženklinimo būdais;
 c) mažų pakuočių,
 konteinerių arba ryšulių ir juose esančios augalų
 dauginamosios medžiagos tikrinimu;
 d) mažų pakuočių uždarymu.
 4 skirsnis
 Sertifikavimo, identifikavimo ir ženklinimo reikalavimai
 19 straipsnis
 Superelitinės, elitinės arba sertifikuotos medžiagos
 sertifikavimas ir identifikavimas ir standartinės medžiagos
 identifikavimas
 1. Superelitinė, elitinė arba
 sertifikuota medžiaga sertifikuojama ir identifikuojama naudojant
 oficialią etiketę (toliau – oficiali etiketė).
 2. Oficialiomis etiketėmis
 patvirtinama, kad superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga
 atitinka 16 straipsnyje nurodytus atitinkamus auginimo ir kokybės
 reikalavimus.
 3. 1 ir 2 dalyje nurodytas
 sertifikavimas grindžiamas aprobavimu, mėginių ėmimu ir
 bandymais, atliktais pagal 20 straipsnyje nurodytas taisykles (toliau –
 sertifikavimo schemos) ir 22–26 straipsnių nuostatas.
 4. Standartinė medžiaga
 identifikuojama naudojant veiklos vykdytojo etiketę (toliau – veiklos
 vykdytojo etiketė).
 5. Veiklos vykdytojo etiketėmis
 patvirtinama, kad standartinė medžiaga atitinka 16 straipsnyje nurodytus
 atitinkamus kokybės reikalavimus.
 20 straipsnis
 Sertifikavimo schemos
 1. Superelitinės, elitinės
 arba sertifikuotos medžiagos sertifikavimo schemos išdėstytos II priedo C
 dalyje.
 2. Komisija pagal 140 straipsnį
 įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos sertifikavimo
 schemos. Kai tinkama, tuose deleguotuosiuose aktuose gali būti patikslintos
 tos schemos, kaip išdėstyta II priedo D dalyje.
 3. Tais deleguotaisiais aktais
 atsižvelgiama į taikomas tarptautines rekomendacijas dėl
 techninių ir mokslinių standartų:
 a) EBPO sėklų schemos taisykles ir
 nuostatus;
 b) JT EEK sėklinių bulvių
 standartus;
 c) ISTA mėginių ėmimo ir
 bandymų taisykles ir
 d) EPPO taisykles.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies
 keičiamos II priedo C ir D dalys siekiant jas pritaikyti prie technikos ir
 mokslo raidos.
 21 straipsnis
 Oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės turinys
 1. Oficialioje etiketėje ir
 veiklos vykdytojo etiketėje pateikiama III priedo A dalyje išdėstyta
 informacija.
 2. Oficialių etikečių ir
 veiklos vykdytojo etikečių tekstas rašomas viena iš oficialių
 Sąjungos kalbų. Jos yra įskaitomos, neištrinamos, atspausdintos
 vienoje pusėje, anksčiau nenaudotos ir lengvai matomos.
 3. Skirtingų augalų
 dauginamosios medžiagos kategorijų oficialios etiketės yra
 skirtingų spalvų.
 4. Kai pagal Reglamento (ES)
 Nr. .../... [Office of Publication, please insert number of Regulation on
 protective measures against pests of plants] 74 straipsnio 1 dalį ir
 75 straipsnio 1 dalį reikia išduoti augalo pasą, į
 oficialią etiketę įtraukiamas augalo pasas, kaip išdėstyta
 to reglamento 78 straipsnio 3 dalyje.
 5. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose be 1 ir 2
 dalyje nurodytų reikalavimų išdėstomi oficialių
 etikečių ir veiklos vykdytojų etikečių reikalavimai.
 Tie reikalavimai yra susiję su vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) konkrečių augalų
 dauginamosios medžiagos kategorijų ir kitų grupių
 etikečių spalvomis;
 b) etiketės numerio nurodymu;
 c) superelitinės, elitinės,
 sertifikuotos ir standartinės medžiagos kartų nurodymu;
 d) veislės tipų, įskaitant
 intraspecifinius ir tarprūšinius hibridus, nurodymu;
 e) įvairias sąlygas
 tenkinančių pakategorių nurodymu;
 f) mišinių atveju įvairių
 rūšies ir, kai tinkama, veislės sudedamųjų dalių
 procentais išreikštos masės dalies nurodymu;
 g) numatomos medžiagos paskirties nurodymu.
 6. Šis straipsnis taikomas
 nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 49 straipsnio 4 dalies dėl
 beicuotų sėklų etiketės ir prie jų pridedamų
 dokumentų, kaip apibrėžta tame reglamente.
 7. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės
 formą (-as). Tos formos gali būti nustatytos atskiroms gentims
 arba rūšims. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio
 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 22 straipsnis
 Atsakomybė gaminti ir tvirtinti oficialias etiketes
 Oficialias etiketes gamina ir tvirtina:
 a) profesionalūs veiklos
 vykdytojai oficialiai prisižiūrint kompetentingai institucijai arba
 b) kompetentinga institucija, jeigu to
 paprašo profesionalus veiklos vykdytojas arba jeigu atitinkamam profesionaliam
 veiklos vykdytojui nėra suteiktas leidimas tą daryti pagal 23
 straipsnį.
 23 straipsnis
 Leidimas profesionaliems veiklos vykdytojams atlikti sertifikavimą ir
 gaminti oficialias etiketes
 1. Kompetentingos institucijos gali
 suteikti leidimą profesionaliems veiklos vykdytojams atlikti
 sertifikavimą ir gaminti oficialias etiketes oficialiai prižiūrint
 kaip nurodyta 22 straipsnio a punkte, tik jeigu jie tenkina visas toliau
 nurodytas sąlygas:
 a) turi reikalingų žinių, kad
 galėtų laikytis gamybos ir kokybės reikalavimų ir atitikti
 sertifikavimo schemas, priimtas pagal 16 straipsnio 2 dalį ir 20
 straipsnio 2 dalį, ir, kai tinkama, laikytis reikalavimų,
 priimtų pagal šio straipsnio 3 dalies a punktą;
 b) turi tinkamą įrangą ir
 laboratorijas arba gali jais naudotis, kad teisingai ir veiksmingai
 taikytų 16 straipsnio 2 dalyje ir 20 straipsnio 2 dalyje nurodytus
 reikalavimus, visų pirma įrangą ir laboratorijas,
 atitinkančias pagal 3 dalies b ir c punktus priimtus reikalavimus;
 c) nustatė ir gali stebėti
 kritinius auginimo proceso taškus, kurie gali turėti įtakos
 augalų dauginamosios medžiagos kokybei ir tapatybei, ir saugo šio
 stebėsenos rezultatų įrašus;
 d) gali užtikrinti, kad partijos
 išliktų identifikuojamos, kaip nurodyta 7 straipsnyje;
 e) taiko sistemas ir nuostatas, kuriomis
 užtikrina, kad būtų vykdomi 8 straipsnyje išdėstyti atsekamumo
 reikalavimai;
 f) naudojasi tinkamai kvalifikuotų
 inspektavimo ir laboratorijos darbuotojų, visų pirma inspektavimo ir
 laboratorijos darbuotojų, atitinkančių pagal 3 dalies c
 punktą priimtus reikalavimus, paslaugomis.
 2. 1 dalyje nurodytas leidimas
 gali būti suteikiamas tam tikroms arba visoms gentims arba rūšims.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojamai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos 1
 dalies nuostatos siekiant užtikrinti profesionalių veiklos vykdytojų
 gebėjimą tinkamai atlikti patikimą atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos sertifikavimą. Tie deleguotieji aktai gali
 būti susiję su vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) profesionalūs veiklos vykdytojų
 ir kitų asmenų, kuriems profesionalūs veiklos vykdytojai gali
 patikėti atlikti aprobavimą, bandymus ir paimti mėginius,
 kvalifikacija, mokymu ir veikla;
 b) patalpų tinkamumu ir atitinkamų
 profesionalių veiklos vykdytojų galimybėmis naudotis tam tikra
 įranga;
 c) reikalavimais laboratorijoms, kurioms
 profesionalūs veiklos vykdytojai gali patikėti atlikti bandymus.
 24 straipsnis
 Kompetentingų institucijų atliekama oficiali priežiūra
 1. 22 straipsnio a punkte nurodytos
 oficialios priežiūros tikslais kompetentingos institucijos bent kartą
 per metus atlieka auditą, siekdamos užtikrinti, kad profesionalus veiklos
 vykdytojas atitiktų 23 straipsnyje nurodytus reikalavimus.
 2. 22 straipsnio a punkte nurodytos oficialios
 priežiūros tikslais kompetentingos institucijos taip pat atlieka
 pasėlių laukuose dalies ir augalų dauginamosios medžiagos
 partijų oficialų inspektavimą, paima mėginius ir atlieka
 bandymus, kad patvirtintų, ar medžiaga atitinka 16 straipsnio 2 dalyje
 nurodytus auginimo ir kokybės reikalavimus. Ta dalis nustatoma remiantis
 galima šių reikalavimų nesilaikymo rizika.
 3. Be 2 dalyje nurodyto inspektavimo,
 mėginių ėmimo ir bandymų, kompetentingos institucijos gali
 atlikti papildomus aprobavimus, paimti mėginius ar atlikti bandymus, jei
 to paprašo profesionalus veiklos vykdytojas.
 4. Komisijai pagal
 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius
 teisės aktus, kuriais papildomos 1, 2 ir 3 straipsnių nuostatos. Tie
 deleguotieji aktai gali būti susiję su vienu ar daugiau iš šių
 dalykų:
 a) tam tikrų genčių arba
 rūšių pasėlių laukuose dalimi, kuriai turėtų
 būti taikomas inspektavimas, mėginių ėmimas ir bandymai,
 kaip nurodyta 2 dalyje;
 b) stebėsenos veikla, kurią
 turėtų vykdyti kompetentingos institucijos.
 25 straipsnis
 Kompetentingų institucijų gaminamos oficialios etiketės
 Kai oficialias etiketes gamina kompetentingos
 institucijos, kaip nurodyta 22 straipsnio b punkte, kompetentingos institucijos
 atlieka visus reikalingus aprobavimus, mėginių ėmimą ir
 bandymus pagal sertifikavimo schemas, priimtas pagal 20 straipsnio 2 dalį,
 kad patvirtintų, kad laikomasi pagal 16 straipsnio 2 dalį
 priimtų auginimo ir kokybės reikalavimų.
 26 straipsnis
 Leidimo panaikinimas ar pakeitimas
 1. Kai kompetentinga institucija,
 suteikusi 23 straipsnio 1 dalyje nurodytą leidimą, nustato, kad
 profesionalus veiklos vykdytojas nesilaiko tame straipsnyje nurodytų
 reikalavimų, ji paprašo profesionalaus veiklos vykdytojo per
 nustatytą laikotarpį imtis taisomųjų veiksmų.
 2. Jeigu profesionalus veiklos
 vykdytojas per nustatytą laikotarpį nesiima šio straipsnio 1 dalyje
 nurodytų taisomųjų priemonių, kompetentinga institucija
 nedelsdama atitinkamai panaikina arba pakeičia leidimą.
 27 straipsnis
 Pranešimas apie numatomą superelitinės, elitinės ir
 sertifikuotos medžiagos auginimą ir sertifikavimą
 Profesionalūs veiklos vykdytojai laiku
 praneša kompetentingoms institucijoms apie ketinimą auginti
 superelitinę, elitinę ir sertifikuotą augalų
 dauginamąją medžiagą ir atlikti 19 straipsnio 1 dalyje
 nurodytą sertifikavimą. Pranešime nurodomos atitinkamos augalų
 rūšys ir kategorijos.
 28 straipsnis
 Veiklos vykdytojo etiketės standartinei medžiagai gamyba
 Veiklos vykdytojo etiketes gamina ir tvirtina
 profesionalūs veikos vykdytojai po inspektavimo, mėginių
 ėmimo ir bandymų patvirtinę, kad augalų dauginamoji
 medžiaga atitinka 16 straipsnyje nurodytus auginimo ir kokybės
 reikalavimus.
 29 straipsnis
 Nuoroda į partijas
 1. Oficialios etiketės ir veiklos
 vykdytojo etiketės gaminamos nurodant partiją. Jos tvirtinamos, kai
 tinkama, ant atskirų augalų arba ant pakuočių,
 konteinerių ir ryšulių išorės.
 2. Jeigu partija padalyta į
 daugiau partijų, kiekvienai partijai pagaminama nauja oficiali arba
 veiklos vykdytojo etiketė. Jeigu kelios partijos sujungiamos į
 naują partiją, tai naujai partijai pagaminama nauja oficiali
 etiketė.
 III SKYRIUS
 Bandymai
 30 straipsnis
 Superelitinės, elitinės ir sertifikuotos medžiagos bandymai po
 sertifikavimo
 1. Po to, kai atliktas 19 straipsnio 1
 dalyje nurodytas sertifikavimas, kompetentingos institucijos gali atlikti
 augalų dauginamosios medžiagos bandymus (toliau – bandymai po
 sertifikavimo), siekdamos patvirtinti, kad ji atitinka 16 straipsnio 2 dalyje
 nurodytus kokybės reikalavimus ir pagal 20 straipsnio 2 dalį priimtas
 sertifikavimo schemas.
 2. Kompetentingos institucijos rengia
 ir planuoja bandymus po sertifikavimo, remdamosi rizikos dėl galimo
 atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos neatitikties tiems
 reikalavimams analize.
 3. Bandymai po sertifikavimo atliekami
 kompetentingai institucijai paimant mėginius. Juos atliekant
 įvertinama atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tapatybė
 ir grynumas.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais
 išdėstomos tam tikroms gentims ar rūšims priklausančios
 augalų dauginamosios medžiagos bandymų po sertifikavimo
 taisyklės. Tomis taisyklėmis atsižvelgiama į mokslinių ir
 techninių žinių raidą. Jos gali būti susijusios su:
 a) bandymui pateiktų mėginių
 pagal gentis, rūšis ir kategorijas dalimi;
 b) bandymo procedūra.
 31 straipsnis
 Profesionalių veiklos vykdytojų kokybės reikalavimų ir
 sertifikavimo schemų nesilaikymas
 1. Kai iš bandymų po sertifikavimo
 paaiškėja, kad superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga
 nebuvo auginama ir tiekiama rinkai laikantis 16 straipsnio 2 dalyje
 nurodytų kokybės reikalavimų ir 20 straipsnio 2 dalyje
 nurodytų sertifikavimo schemų, kompetentingos institucijos
 užtikrinta, kad atitinkami profesionalūs veiklos vykdytojai imtųsi
 taisomųjų veiksmų. Tais veiksmais užtikrinama, kad atitinkama
 medžiaga atitiktų tuos reikalavimus arba būtų pašalinta iš
 rinkos.
 2. Jeigu per bandymus po sertifikavimo
 kelis kartus nustatoma, kad profesionalus veiklos vykdytojas augina arba tiekia
 rinkai augalų dauginamąją medžiagą, neatitinkančią
 16 straipsnio 2 dalyje nurodytų kokybės reikalavimų arba 20
 straipsnio dalyje nurodytų sertifikavimo schemų, taikomos 26
 straipsnio 2 dalies nuostatos.
 IV SKYRIUS
 Mišiniai
 32 straipsnis
 I priede išvardytų genčių ir rūšių mišiniai
 1. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais priimamos
 skirtingoms I priede išvardytoms gentims ar rūšims ar skirtingoms tų
 genčių ar rūšių veislėms priklausančios augalų
 dauginamosios medžiagos mišinių auginimo ir tiekimo rinkai taisyklės.
 Tomis taisyklėmis galima nukrypti nuo šių nuostatų:
 a) pagal 16 straipsnio 2 dalį
 priimtų auginimo ir kokybės reikalavimų;
 b) 17 straipsnio nuostatų dėl
 partijų;
 c) 18 straipsnio nuostatų dėl
 pakuočių, konteinerių ir ryšulių, taip pat mažoms
 pakuotėms bei konteineriams taikomų taisyklių, ir
 d) 21 straipsnio nuostatų dėl
 oficialios etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės turinio ir formos.
 2. 1 dalyje nurodytos taisyklės
 yra susijusios su vienu ar daugiau iš šių dalykų:
 a) didžiausiu siuntų,
 pakuočių, konteinerių ar ryšulių dydžiu ir talpa;
 b) etikečių spalva ir turiniu;
 c) mišinio pavadinimu ir mišinio
 sudėties aprašu;
 d) pakuočių, konteinerių ar
 ryšulių uždarymu;
 e) tų mišinių auginimo ir
 inspektavimo reikalavimais;
 f) reikalavimais, dėl kurių
 lengviau atsekti veislių ir, kai tinkama, rūšių
 įvairių sudedamųjų dalių procentais išreikštą
 masės dalį.
 33 straipsnis
 Išsaugojimui skirti mišiniai
 1. Kompetentingos institucijos gali
 leisti auginti ir tiekti rinkai I priede išvardytoms gentims ar rūšims
 priklausančios dauginamosios medžiagos ir I priede neišvardytoms gentims
 ar rūšims priklausančios augalų dauginamosios medžiagos,
 mišinį, jeigu mišinys tenkina abi šias sąlygas:
 a) padeda išsaugoti genetinius išteklius ir
 gamtinę aplinką;
 b) yra natūraliai siejamas su tam tikru
 regionu (toliau – kilmės regionas). Toliau šis mišinys yra vadinamas
 išsaugojimui skirtu mišiniu.
 2. Kai kompetentinga institucija
 leidžia auginti ir tiekti rinkai išsaugojimui skirtą mišinį, ji,
 atsižvelgdama į augalų genetinių išteklių institucijų
 ar organizacijų informaciją, nustato kilmės regioną.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais visų ar
 tam tikrų genčių ar rūšių atžvilgiu išdėstoma:
 a) 1 dalyje nurodyto leidimo suteikimo
 procedūra;
 b) 1 dalyje
 nurodyto leidimo reikalavimai, kuriais papildomi toje dalyje išdėstyti
 reikalavimai;
 c) išsaugojimui skirto mišinio
 pakuočių ir konteinerių reikalavimai;
 d) išsaugojimui skirto mišinio ženklinimo
 reikalavimai;
 e) kilmės regiono nustatymo
 taisyklės;
 f) profesionalių veiklos
 vykdytojų prievolė pranešti apie išsaugojimui skirtų
 mišinių auginimą ir tiekimą rinkai;
 g) valstybių narių prievolė
 pranešti Komisijai apie šio straipsnio nuostatų taikymą.
 V SKYRIUS
 Nukrypti leidžiančios nuostatos
 1 skirsnis
 Nukrypti nuo registravimo reikalavimų leidžiančios nuostatos
 34 straipsnis
 Veislių, kurių registracijos paraiška nagrinėjama,
 augalų dauginamoji medžiaga
 1. Nukrypdamos nuo 14 straipsnio 1
 dalies kompetentingos institucijos gali leisti profesionaliems veiklos
 vykdytojams nustatytą laikotarpį tiekti rinkai bandymams ir tyrimams
 ūkiuose ar kitose auginimo patalpose didžiausius leistinus augalų
 dauginamosios medžiagos, priklausančios nacionaliniame veislių
 registre pagal 79 straipsnį arba Sąjungos veislių registre pagal
 94 straipsnio 1 dalį neregistruotai veislei, kiekius.
 2. 1 dalyje nurodytas leidimas gali
 būti suteiktas, tik jeigu augalų dauginamoji medžiaga priklauso
 veislei, dėl kurios pateikta paraiška ją įregistruoti
 nacionaliniame veislių registre pagal 66 straipsnį arba Sąjungos
 veislių registre pagal 94 straipsnį.
 3. Siekdamas gauti 1 dalyje
 nurodytą leidimą, profesionalus veiklos vykdytojas pateikia
 valstybių narių, kuriose numatyti atitinkami bandymai ir tyrimai,
 kompetentingoms institucijoms prašymą, kuriame pateikiama ši informacija:
 a) siūlomų bandymų ir
 tyrimų aprašas;
 b) siūlomų bandymų ir
 tyrimų tikslai;
 c) vietos, kuriose numatyta atlikti tuos
 bandymus ir tyrimus;
 d) registracijos paraiškoje nurodytas
 laikinas veislės pavadinimas;
 e) veislės palaikymo procedūra;
 f) informacija apie instituciją, kuri
 nagrinėja paraišką įregistruoti veislę ir tos paraiškos
 nuorodos numeris;
 g) prašomo leidimo trukmė;
 h) medžiagos, kurią ketinama tiekti
 rinkai, kiekiai.
 4. Valstybės narės,
 kurių kompetentingos institucijos suteikė 1 dalyje nurodytą
 leidimą, apie tai praneša kitoms valstybėms narėms, Komisijai ir
 Europos augalų veislių agentūrai (toliau – agentūra).
 5. Iki kiekvienų metų kovo
 31 d. Agentūra praneša Komisija ir valstybėms narėms apie
 leidimus, suteiktus pagal 1 dalį, ir per ankstesnius metus pagal 3
 dalį pateiktą informaciją.
 6. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomos 1,
 2 ir 3 dalys, išdėstant reikalavimus, susijusius su:
 a) pakuočių ženklinimu ir
 b) didžiausiais konkrečių
 genčių arba rūšių kiekiais, kuriuos galima teikti rinkai
 pagal 1 dalį.
 35 straipsnis
 Nukrypti nuo registravimo reikalavimų leidžiančios nuostatos esant
 laikiniems tiekimo sunkumams
 1. Nukrypdama nuo 14 straipsnio 1
 dalies ir siekdama pašalinti Sąjungoje galinčius kilti laikinus
 dauginamosios medžiagos tiekimo sunkumus, Komisija gali įgyvendinimo
 aktais leisti valstybėms narėms sudaryti galimybę ne ilgiau kaip
 vienus metus auginti ir tiekti rinkai augalų dauginamąją
 medžiagą, priklausančią veislei, neįtrauktai į
 nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos veislių
 registrą. Šiais įgyvendinimo aktais gali būti nustatyti
 didžiausi genčių ir rūšių kiekiai, kuriuos galima tiekti
 rinkai.
 2. 1 dalyje nurodyti įgyvendinimo
 aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
 procedūros.
 3. 1 dalyje nurodyti leidimai
 suteikiami remiantis pagrįstu atitinkamos valstybės narės
 pateiktu prašymu.
 4. Tie leidimai suteikiami tik tada,
 jeigu atsižvelgiant į tikslą pašalinti laikinus sunkumus, susijusius
 su bendru atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tiekimu, būtina
 ir proporcinga taikyti 1 dalyje nurodytą nukrypti leidžiančią
 nuostatą.
 5. Pagal 1 dalį rinkai tiekiamos
 augalų dauginamosios medžiagos etiketė yra ruda. Joje nurodoma, kad
 atitinkama augalų dauginamoji medžiaga priklauso neregistruotai veislei.
 36 straipsnis
 Nukrypti nuo registravimo reikalavimų leidžianti nuostata nišinės
 rinkos augalų dauginamosios medžiagos atveju
 1. 14 straipsnio 1 dalis netaikoma
 augalų dauginamajai medžiagai, kai tenkinamos visos šios sąlygos:
 a) ją mažais kiekiais rinkai tiekia
 asmenys, kurie nėra profesionalūs veiklos vykdytojai, arba
 profesionalūs veiklos vykdytojai, kurie yra įdarbinę ne daugiau
 kaip dešimt asmenų ir kurių metinė apyvarta ir (arba) bendras
 metinis balansas neviršija 2 mln. EUR;
 b) ji paženklinta „nišinės rinkos
 medžiaga“.
 Ta augalų dauginamoji medžiaga toliau
 vadinama nišinės rinkos medžiaga.
 2. Asmenys, auginantys nišinės
 rinkos medžiagą, laiko įrašus apie išaugintus ir rinkai tiekiamus
 kiekius pagal gentis, rūšis ar medžiagos tipą. Paprašyti jie suteikia
 galimybę kompetentingoms institucijoms susipažinti su šiais įrašais.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nišinės
 rinkos medžiagos, priklausančios tam tikroms gentims arba rūšims,
 auginimo ir tiekimo rinkai atžvilgiu nustatomi šie dalykai:
 a) didžiausias pakuočių,
 konteinerių ar ryšulių dydis;
 b) reikalavimai dėl atitinkamos nišinės
 rinkos medžiagos atsekamumo, partijų ir ženklinimo.
 c) tiekimo rinkai sąlygos.
 2 skirsnis
 Nukrypti nuo auginimo ir kokybės reikalavimų leidžianti nuostata
 37 straipsnis
 Mažesni daigumo reikalavimai ir kiti mažesni kokybės reikalavimai esant
 laikiniems tiekimo sunkumams
 1. Siekdama pašalinti valstybėje
 narėje galinčius kilti laikinus bendro augalų dauginamosios
 medžiagos tiekimo sunkumus, atitinkamos valstybės narės kompetentinga
 institucija gali leisti tiekti rinkai mažesnio daigumo sėklą su
 sąlyga, kad šis daigumas sumažinamas mažiau nei 5 proc., palyginti su
 daigumu, reikalaujamu pagal 16 straipsnio 2 dalį.
 Tas leidimas suteikiamas atsižvelgiant į
 atitinkamo profesionalaus veiklos vykdytojo pateiktą pagrįstą
 prašymą konkrečiam laikotarpiui, kuris neviršija keturių
 mėnesių.
 1 dalyje nurodytos sėklos etiketėje
 nurodomas faktinis lėtesnis daigumas.
 2. Siekdama pašalinti valstybėje
 narėje galinčius kilti laikinus bendro augalų dauginamosios
 medžiagos tiekimo sunkumus, atitinkamos valstybės narės kompetentinga
 institucija gali leisti tiekti rinkai augalų dauginamąją
 medžiagą, kuriai taikomi mažesni kokybės reikalavimai, išskyrus 1
 dalyje nurodytus mažesnius dygimo reikalavimus, palyginti su kokybės
 reikalavimais, taikomais pagal 16 straipsnio 2 dalį.
 Tas leidimas suteikiamas atsižvelgiant į
 atitinkamo profesionalaus veiklos vykdytojo pateiktą pagrįstą
 prašymą konkrečiam laikotarpiui, kuris neviršija keturių
 mėnesių.
 Pagal šią dalį rinkai tiekiamos
 augalų dauginamosios medžiagos etiketė yra ruda. Nurodoma, kad
 atitinkama augalų dauginamoji medžiaga atitinka ne tokius griežtus
 kokybės reikalavimus kaip nurodytieji 16 straipsnio 2 dalyje.
 3. Valstybės narės praneša
 Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie kiekvieną pagal 1 ir
 2 dalis suteiktą leidimą.
 4. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais nuspręsti, kad 1 arba 2 dalyse nurodyti leidimai turėtų
 būti panaikinti arba iš dalies pakeisti, jeigu tos priemonės
 neatitinka tose dalyse nurodytų sąlygų arba yra laikomos netinkamomis
 arba neproporcingomis siekiant tų dalių tikslų. Tie
 įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros.
 3 skirsnis
 Nukrypti nuo ženklinimo, sertifikavimo ir identifikavimo reikalavimų
 leidžiančios nuostatos
 38 straipsnis
 Augalų dauginamoji medžiaga, kuri nėra galutinai sertifikuota
 1. Augalų dauginamoji medžiaga,
 išskyrus 39 straipsnyje nurodytas sėklas, kuri nuimta vienoje
 valstybėje narėje, bet dar nėra galutinai sertifikuota kaip
 superelitinė, elitinė arba sertifikuota medžiaga pagal 19 straipsnio
 1 dalį, gali būti tiekiama rinkai nurodant tas kategorijas, jeigu:
 a) prieš nuėmimą kompetentinga
 institucija atliko aprobavimą ir patvirtino, kad medžiaga atitinka 16
 straipsnio 2 dalyje nurodytus auginimo ir kokybės reikalavimus;
 b) augalų dauginamoji medžiaga
 identifikuota kaip galutinai nesertifikuota medžiaga pagal 19 straipsnį,
 ir
 c) tenkinami 2–6 dalyse išdėstyti
 reikalavimai.
 2. Vienas profesionalus veiklos
 vykdytojas kitam 1 dalyje nurodytą augalų dauginamąją
 medžiagą rinkai gali tiekti tik vieną kartą ir jokiam kitam
 asmeniui ji neperduodama.
 3. Profesionalus veiklos vykdytojas iš
 anksto praneša atitinkamai kompetentingai institucijai apie ketinimą
 tiekti rinkai 1 dalyje nurodytą augalų dauginamąją
 medžiagą.
 4. Jeigu valstybė narė,
 kurioje nuimta augalų dauginamoji medžiaga (toliau – auginimo
 valstybė narė), ir valstybė narė, kurioje augalų
 dauginamoji medžiaga sertifikuota pagal 19 straipsnio 1 dalį (toliau –
 sertifikavimo valstybė narė), skiriasi, atitinkamų
 valstybių narių kompetentingos institucijos keičiasi svarbia
 informacija apie tos medžiagos tiekimą rinkai.
 5. Paprašyta auginimo valstybė
 narė pateikia sertifikavimo valstybei narei visą svarbią
 informaciją apie auginimą. Sertifikavimo valstybė narė
 pateikia auginimo valstybei narei informaciją apie sertifikuotus kiekius.
 6. Komisija pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos 1 dalyje nurodytos augalų dauginamosios medžiagos
 taisyklės, susijusios su:
 a) pakuotėmis, konteineriais ir
 ryšuliais ir mažoms pakuotėms bei konteineriams taikomomis
 taisyklėmis;
 b) medžiagos ženklinimu.
 7. Augalų dauginamoji medžiaga,
 išskyrus 39 straipsnyje nurodytas sėklas, kuri nuimta trečiojoje
 šalyje, bet dar nėra galutinai sertifikuota kaip superelitinė,
 elitinė arba sertifikuota medžiaga pagal 19 straipsnio 1 dalį, gali
 būti tiekiama rinkai nurodant tas kategorijas, jeigu:
 a) pagal 44 straipsnį yra priimtas
 sprendimas dėl lygiavertiškumo tos trečiosios šalies atžvilgiu;
 b) laikomasi 1 dalies a ir b punktuose ir 2
 bei 3 dalyse išdėstytų ir pagal 6 dalį priimtų
 reikalavimų;
 c) atitinkamos valstybės narės ir
 trečiosios šalies kompetentingos institucijos dalijasi svarbia informacija
 apie tos medžiagos tiekimą rinkai ir
 d) gavusios prašymą trečiosios
 šalies kompetentingos institucijos pateikia visą svarbią su auginimu
 susijusią informaciją sertifikavimo valstybei narei.
 8. Šiuo tikslu tose dalyse daromos
 nuorodos į auginimo valstybes nares yra suprantamos kaip nuorodos į
 atitinkamą trečiąją šalį, o tose dalyse daromos
 nuorodos į reikalavimus, nustatytus pagal 16 straipsnio 2 dalį,
 suprantamos kaip nuorodos į lygiavertiškumo reikalavimus.
 39 straipsnis
 Sėklos, kurios nesertifikuotos kaip atitinkančios taikomus dygimo
 reikalavimus
 1. Kompetentingos institucijos gali leisti
 nustatytą laikotarpį tiekti rinkai sėklas kaip
 superelitinę, elitinę arba sertifikuotą medžiagą
 nepatvirtinus atitikties pagal 16 straipsnio 2 dalį nustatytiems dygimo
 reikalavimams, jeigu manoma, kad tai būtina siekiant greitai tiekti
 sėklą rinkai.
 2. Remiantis laikina analitine dygimo
 ataskaita, vienas profesionalus veiklos vykdytojas kitam 1 dalyje nurodytas
 sėklas rinkai gali tiekti tik vieną kartą ir jokiam kitam
 asmeniui ji neperduodama.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos sąlygos, kuriomis tam tikrų genčių arba
 rūšių sėklą galima tiekti rinkai kaip superelitinę,
 elitinę arba sertifikuotą medžiagą pagal 1 ir 2 dalis. Tos
 sąlygos gali būtų susijusios su:
 a) ženklinimo reikalavimais;
 b) laikotarpio, kuriuo sėklą
 galima tiekti rinkai, trukme, ir
 c) laikinų analitinių dygimo
 ataskaitų turiniu.
 4 skirsnis
 Nukrypti nuo įvairių reikalavimų leidžiančios nuostatos
 40 straipsnis
 Griežtesni kokybės reikalavimai
 1. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais leisti valstybėms narėms priimti griežtesnius auginimo ir
 kokybės reikalavimus, nei nurodytieji 16 straipsnio 2 dalyje, arba
 griežtesnes sertifikavimo taisykles, nei nurodytosios 20 straipsnio 1 dalyje.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. Siekdamos gauti 1 dalyje
 nurodytą leidimą, valstybės narės pateikia Komisijai
 prašymą, kuriame išdėsto:
 a) siūlomų reikalavimų
 nuostatų projektą;
 b) pagrindimą, kad tokie reikalavimai
 reikalingi ir proporcingi, ir
 c) ar siūlomi reikalavimai bus
 nuolatiniai, ar jie bus taikomi tik nustatytą laikotarpį.
 3. 1 dalyje nurodytas leidimas
 suteikiamas, tik jeigu tenkinamos šios sąlygos:
 a) įgyvendinant 2 dalies a punkte
 nurodytų nuostatų projektą užtikrinama geresnė atitinkamos
 augalų dauginamosios medžiagos kokybė, aplinkos apsauga arba
 žemės ūkio plėtros tvarumas ir
 b) nuostatų projektas būtinas ir
 proporcingas, atsižvelgiant į jų paskirtį.
 41 straipsnis
 Neatidėliotinos priemonės
 1. Kai augalų dauginamoji medžiaga
 gali kelti didelę riziką žmonių, gyvūnų ir augalų
 sveikatai bei aplinkai ir tokios rizikos atitinkamos valstybės narės
 taikomomis priemonėmis sėkmingai išvengti neįmanoma, Komisija įgyvendinimo
 aktais nedelsdama imasi bet kokių tinkamų laikinų
 neatidėliotinų priemonių. Tos priemonės gali apimti
 nuostatas, kuriomis apribojamas arba uždraudžiamas atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos tiekimas rinkai, atsižvelgiant į padėties
 sunkumą.
 2. 1 dalyje nurodytų
 priemonių Komisija gali imtis savo iniciatyva arba valstybės
 narės prašymu. Jos priimamos laikantis 141 straipsnio 3 dalyje
 nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 3. Jei yra tinkamai pagrįstų
 priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti šalinti
 didelę riziką žmonių sveikatai, Komisija priima nedelsiant
 taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 141 straipsnio 4 dalyje
 nurodytos procedūros.
 4. Jei valstybė narė
 oficialiai praneša Komisijai, kad būtina imtis neatidėliotinų
 priemonių, ir jei Komisija nesiėmė veiksmų pagal 1
 dalį, ta valstybė narė gali imtis tinkamų laikinų
 neatidėliotinų priemonių. Tos priemonės gali apimti
 nuostatas, kuriomis tos valstybės narės teritorijoje apribojamas arba
 uždraudžiamas atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tiekimas rinkai,
 atsižvelgiant į padėties sunkumą. Atitinkama valstybė
 narė nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai
 apie priemones, kurių ji ėmėsi, ir nurodo savo sprendimo
 priežastis.
 5. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais nuspręsti, kad 4 dalyje nacionalinės laikinos priemonės
 turi būti panaikintos arba iš dalies pakeistos. Tie įgyvendinimo
 aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
 procedūros. Nacionalines laikinas neatidėliotinas priemones
 atitinkama valstybė narė gali taikyti iki šioje dalyje nurodytų
 įgyvendinimo aktų taikymo dienos.
 6. Šis straipsnis taikomas
 nepažeidžiant priemonių, priimtų pagal Direktyvos 2001/18/EB 23
 straipsnio 2 dalį arba Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 34 straipsnį,
 kuriomis draudžiamas arba apribojamas genetiškai modifikuotų organizmų
 auginimas.
 42 straipsnis
 Laikini eksperimentai
 1. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais nuspręsti rengti laikinus eksperimentus, skirtus tobulesnėms
 šioje dalyje išdėstytų arba pagal šią dalį priimtų
 priemonių alternatyvoms nustatyti. Tuose įgyvendinimo aktuose gali
 būti numatytos nukrypti nuo šios dalies nuostatų leidžiančios
 nuostatos. Jie priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros.
 2. 1 dalyje nurodytuose
 įgyvendinimo aktuose nurodomos atitinkamos gentys arba rūšys, su
 atskiromis gentimis ar rūšimis susijusių eksperimentų
 sąlygos, eksperimentų trukmė, taip pat dalyvaujančių
 valstybių narių stebėsenos ir ataskaitų teikimo
 prievolės. Juose atsižvelgiama į atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos dauginimo, auginimo ir kontrolės būdų
 raidą.
 3. Eksperimentas trunka ne ilgiau kaip
 septynis atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos augimo ciklus ir bet
 kuriuo atveju ne ilgiau kaip septynerius metus.
 VI SKYRIUS
 Importas iš trečiųjų šalių ir eksportas į jas
 1 skirsnis
 Importas
 43 straipsnis
 Importas remiantis Sąjungos lygiavertiškumu
 Augalų dauginamoji medžiaga gali
 būti importuojama iš trečiųjų šalių, tik jeigu pagal
 44 straipsnį nustatoma, kad ji atitinka reikalavimus, kurie yra
 lygiaverčiai taikomiems Sąjungoje auginamai ir tiekiamai rinkai
 augalų dauginamajai medžiagai.
 44 straipsnis
 Komisijos sprendimas dėl lygiavertiškumo
 1. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais nuspręsti, ar trečiojoje šalyje arba tam tikrose
 trečiosios šalies srityse išauginta konkrečių genčių,
 rūšių arba kategorijų augalų dauginamoji medžiaga atitinka
 reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai taikomiems Sąjungoje auginamai
 ir tiekiamai rinkai augalų dauginamajai medžiagai, atsižvelgdama į:
 a) išsamią atitinkamos šalies pagal
 Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of Publication, please insert number of
 Regulation on Official Controls] 124 straipsnio 1 dalį pateiktos
 informacijos ir duomenų ekspertizę, ir,
 b) kai tinkama, patenkinamus pagal
 Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert the
 number of the Regulation on official controls] 119 straipsnio 1 dalį
 atliktos kontrolės rezultatus.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. Priimdama 1 dalyje nurodytus
 sprendimus Komisija apsvarsto, ar
 a) trečiojoje šalyje atlikta
 veislės palaikymo kontrole suteikiamos tokios pačias garantijos,
 kokios numatytos 86 straipsnyje, jeigu nacionaliniame veislių registre
 arba Sąjungos veislių registre įregistruotos veislės turėtų
 būti palaikomos atitinkamoje trečiojoje šalyje, ir
 b) trečiojoje šalyje taikomais
 augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai reikalavimais:
 i) suteikiamos tokios pačios
 garantijos, kaip II priedo A dalyje išdėstytais auginimo reikalavimais ir
 pagal 16 straipsnio 2 dalį priimtais reikalavimais;
 ii) suteikiamos tokios pačios
 garantijos, kaip II priedo B dalyje išdėstytais kokybės reikalavimais
 ir pagal 16 straipsnio 2 dalį priimtais reikalavimais;
 iii) suteikiamos tokios pačios
 garantijos, kaip II priedo C dalyje išdėstytomis sertifikavimo schemomis
 ir pagal 16 straipsnio 2 dalį priimtais reikalavimais;
 iv) suteikiamos tokios pačios
 garantijos, kaip kontrole, atliekama pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... [Office
 of Publications, please insert number of Regulation on Official Controls].
 3. Siekdama priimti 1 dalyje nurodytus
 sprendimus Komisija gali taikyti Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of
 Publication, please insert number of Regulation on Official Controls] 71
 straipsnio nuostatas dėl trečiųjų šalių prieš
 eksportuojant atliktos kontrolės patvirtinimo.
 45 straipsnis
 Informacija, pateikiama importo atveju
 1. Tiekiant rinkai iš
 trečiųjų šalių importuotą augalų
 dauginamąją medžiagą kartu pateikiama ši informacija:
 a) nurodoma, ar atitinkama augalų
 dauginamoji medžiaga atitinka ES taisykles ir standartus;
 b) atitinkamos augalų dauginamosios
 medžiagos rūšis, veislė, kategorija ir partijos numeris;
 c) oficialaus uždarymo data, jeigu rinkai
 tiekiama konteineriais, pakuotėmis ar ryšuliais;
 d) auginimo trečioji šalis ir
 atitinkama kompetentinga institucija;
 e) kai taikoma, paskutinė trečioji
 šalis, iš kurios importuota augalų dauginamoji medžiaga;
 f) deklaruotas importuotos augalų
 dauginamosios medžiagos grynasis ar bendrasis svoris arba deklaruotas
 augalų dauginamosios medžiagos importuotų partijų skaičius;
 g) augalų dauginamąją
 medžiagą importuojantis asmuo.
 2. 1 dalyje nurodyta informacija
 pateikiama:
 a) oficialiame dokumente arba papildomoje
 oficialioje etiketėje – superelitinės, elitinės arba
 sertifikuotos medžiagos atveju;
 b) veiklos vykdytojo etiketėje –
 standartinės medžiagos atveju.
 2 skirsnis
 Eksportas
 46 straipsnis
 Eksportas iš Sąjungos
 1. Kai augalų dauginamosios
 medžiagos eksportas į trečiąją šalį reglamentuojamas
 susitarimu su ta trečiąja šalimi, eksportuojant laikomasi to susitarimo.
 2. Kai augalų dauginamosios
 medžiagos eksportas į trečiąją šalį nereglamentuojamas
 susitarimu su ta šalimi, augalų dauginamoji medžiaga eksportuojama
 laikantis trečiosios šalies, į kurią eksportuojama, taisyklių.
 3. Kai augalų dauginamosios medžiagos
 eksportas į trečiąją šalį nereglamentuojamas nei
 susitarimu su trečiąja šalimi, nei trečiosios šalies, į
 kurią ta augalų dauginamoji medžiaga turi būti eksportuojama,
 taisyklėmis, taikomi 13–42 straipsniuose išdėstyti augalų
 dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai Sąjungos teritorijoje
 reikalavimai.
 III ANTRAŠTINĖ DALIS
 I priede išvardytoms gentims arba rūšims nepriklausančios augalų
 dauginamosios medžiagos auginimas ir tiekimas rinkai
 47 straipsnis
 Taikymo sritis
 Ši antraštinė dalis taikoma augalų
 dauginamosios medžiagos, nepriklausančios I priede išvardytoms gentims ir
 rūšims, auginimui ir tiekimui rinkai.
 48 straipsnis
 Pagrindiniai reikalavimai
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 tiekiama rinkai laikantis šių reikalavimų:
 a) ji neturi jokių vizualių
 trūkumų, kurie galėtų sumažinti jos naudą numatytiems
 tikslams;
 b) ji yra pakankamai gyvybinga ir
 tinkamų matmenų, kaip būdinga atitinkamoms gentims arba
 rūšims, siekiant užtikrinti jos naudą numatytiems tikslams;
 c) sėklų atveju ji yra pakankamai daigi,
 kaip būdinga atitinkamoms gentims arba rūšims, kad pasėjus
 išaugtų tinkamas augalų skaičius atitinkamame plote ir kad
 būtų užtikrintas derlius ir auginimo kokybė;
 d) jeigu tiekiama rinkai nurodant
 veislę, ji turi pakankamą veislės tapatybę ir grynumą,
 kaip būdinga atitinkamoms gentims arba rūšims, kad naudotojai
 galėtų priimti pagrįstus sprendimus;
 e) bent jau apžiūrint išoriškai, iš
 esmės neturi jokių kokybę menkinančių
 kenksmingųjų organizmų, ar kokių nors jų ženklų
 arba požymių, dėl kurių sumažėtų jos naudingumas;
 2. 1 dalies a, b, c, d ir e punktuose
 nurodytų reikalavimų laikymasis vertinamas atsižvelgiant į
 taikomas tarptautines rekomendacijas dėl standartų:
 a) EBPO sėklų schemos taisykles ir
 nuostatus;
 b) JT EEK sėklinių bulvių
 standartus;
 c) Tarptautinės sėklų
 tyrimų asociacijos (ISTA) atitinkamų genčių arba
 rūšių mėginių ėmimo ir bandymų taisykles;
 d) EPPO taisykles.
 3. Kai atitinkamoms gentims nenumatyta
 tarptautinių rekomendacijų dėl standartų, 1 dalies a, b, c,
 d ir e punktuose nurodytų reikalavimų laikymasis vertinamas
 atsižvelgiant į atitinkamus nacionalinius valstybių narių,
 kurioje augalų dauginamoji medžiaga buvo pirmą kartą pateikta
 rinkai, standartus.
 4. Augalų dauginamoji medžiaga
 rinkai tiekiama partijomis. Jeigu pakuojant, sandėliuojant,
 transportuojant ar pristatant skirtingos kilmės augalų dauginamosios
 medžiagos partijos sujungiamos į naują partiją, profesionalus
 veiklos vykdytojas saugo įrašus, be kita ko, apie partijų
 atskirų sudedamųjų dalių sudėtį ir kilmę.
 Jeigu partija padalijama į daugiau
 partijų, profesionalus veiklos vykdytojas saugo kiekvienos naujos partijos
 ir jos kilmės įrašus.
 49 straipsnis
 Ženklinimas
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 tiekiama rinkai su etikete, kurioje nurodoma III priedo B dalyje išdėstyta
 informacija.
 2. 1 dalyje nurodytas etiketes gamina
 profesionalūs veiklos vykdytojai, jos yra aiškios ir neištrinamos.
 Etiketė tvirtinama ant augalų dauginamosios medžiagos pakuotės,
 konteinerio ar ryšulio išorės. Ji išspausdinama bent viena iš oficialių
 Sąjungos kalbų.
 3. Kai augalų dauginamoji medžiaga
 tiekiama rinkai nurodant gentis arba rūšis, o ne veislę,
 profesionalus veiklos vykdytojas 1 dalyje nurodytoje etiketėje nurodo
 rūšis ar rūšių grupę taip, kad ji nebūtų painiojama
 su veislės pavadinimu.
 4. Etiketės spalva ir forma iš
 esmės skiriasi nuo 19 straipsnio 1 dalyje nurodytų oficialių
 etikečių spalvos ir formos.
 5. Šis straipsnis taikomas
 nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 49 straipsnio 4 dalies dėl
 beicuotų sėklų etiketės ir prie jų pridedamų dokumentų,
 kaip apibrėžta tame reglamente.
 50 straipsnis
 Tiekimas rinkai nurodant veisles
 1. Augalų dauginamoji medžiaga
 tiekiama rinkai nurodant veislę tik vienu ar keliais iš šių
 atvejų:
 a) veislei teisėtai suteikta
 augalų veislių teisinė apsauga pagal Reglamento (EB)
 Nr. 2100/94 nuostatas arba nacionalines nuostatas;
 b) veislė įregistruota
 nacionaliniame veislių registre, kaip nurodyta 51 straipsnyje, arba
 Sąjungos veislių registre, kaip nurodyta 52 straipsnyje;
 c) veislė su oficialiu ar oficialiai
 pripažintu aprašu ir pavadinimu įtraukta į bet kokį kitą
 viešąjį ar privatųjį sąrašą.
 2. Pagal 1 dalies a ir b punktus rinkai
 tiekiama augalų dauginamoji medžiaga turi tokį patį veislės
 pavadinimą visose valstybėse narėse.
 Kai veislei netaikoma augalų veislių
 apsauga arba veislė nėra įregistruota pagal IV antraštinę
 dalį, kaip nurodyta 1 dalies a ir b punktuose, tačiau yra
 įtraukta į viešąjį arba privatųjį
 sąrašą arba turi oficialiai pripažintą aprašą ir
 pavadinimą, kaip nurodyta tos dalies b ir c punktuose, profesionalus
 veiklos vykdytojas gali prašyti Agentūros patarimo dėl pavadinimo
 tinkamumo pagal 64 straipsnio nuostatas. Gavusi prašymą Agentūra
 pateikia pareiškėjui rekomendaciją dėl prašyme nurodyto
 veislės pavadinimo tinkamumo, atsižvelgdama į 64 straipsnyje išdėstytus
 reikalavimus.
 IV ANTRAŠTINĖ DALIS
 Veislių registravimas nacionaliniuose ir Sąjungos veislių
 registruose
 I SKYRIUS
 Nacionalinių ir Sąjungos veislių registrų sukūrimas
 51 straipsnis
 Nacionalinių veislių registrų sukūrimas
 1. Kiekviena valstybė narė
 sukuria, paskelbia ir naujina vieną nacionalinį veislių ir
 klonų registrą (toliau – nacionalinis veislių registras).
 2. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato nacionalinių veislių registrų formą. Tie
 įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros.
 52 straipsnis
 Sąjungos veislių registro sukūrimas
 1. Agentūra sukuria, paskelbia ir
 naujina vieną veislių ir klonų registrą (toliau –
 Sąjungos veislių registras).
 Į Sąjungos veislių registrą
 įtraukiami:
 a) pagal V skyrių tiesiogiai
 Sąjungos veislių registre įregistruotos veislės ir klonai
 ir
 b) pagal IV skyrių nacionaliniuose
 veislių registruose įregistruotos veislės ir klonai
 valstybėms narėms pranešus Agentūrai pagal VI straipsnį.
 2. Komisija įgyvendinimo aktais nustato
 Sąjungos veislių registro formą. Tie įgyvendinimo aktai
 priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
 procedūros.
 II SKYRIUS
 Nacionalinių ir Sąjungos veislių registrų turinys
 53 straipsnis
 Su veislėmis susiję duomenys
 1. Nacionaliniuose ir Sąjungos
 veislių registruose pateikiami bent šie su veislėmis susiję
 duomenys:
 a) genties arba rūšies, kuriai
 priklauso veislė, pavadinimas;
 b) veislės pavadinimas ir, kai taikoma,
 veislių, tiektų rinkai prieš įsigaliojant šiam reglamentui,
 atveju – jo sinonimai;
 c) pareiškėjo vardas, pavardė
 (pavadinimas) ir, kai taikoma, nuorodos numeris;
 d) veislės įregistravimo ir, kai
 taikoma, registracijos laikotarpio atnaujinimo data;
 e) registracijos galiojimo laikotarpio
 pabaigos diena;
 f) oficialus veislės aprašas arba, kai
 taikoma, oficialiai pripažintas veislės aprašas, kuriame nurodytas (-i)
 regionas (-ai), kuriame (-iuose) veislė buvo tradiciškai auginama ir prie
 kurio (-ių) ji natūraliai prisitaikiusi (toliau – kilmės regionas
 (-ai);
 g) už veislės palaikymą atsakingo
 profesionalaus veiklos vykdytojo vardas ir pavardė (pavadinimas);
 h) kai taikoma, nurodymas, kad veislės
 sudėtyje yra genetiškai modifikuotų organizmų;
 i) kai taikoma, nurodymas, kad veislė
 yra kitos įregistruotos veislės sudedamoji dalis;
 j) kai taikoma, nurodymas, kad veislei
 priklausanti augalų dauginamoji medžiaga auginama ir tiekiama rinkai tik
 kaip poskiepiai;
 k) kai taikoma, 58 straipsnyje nurodyto
 pakankamo ūkinio vertingumo arba 59 straipsnyje nurodyto tvaraus
 ūkinio vertingumo ekspertizių rezultatai.
 2. Nepaisant 1 dalies g punkto,
 profesionalių veiklos vykdytojų vardų ir pavardžių
 (pavadinimų) nurodyti registre nereikia, kai už veislės
 palaikymą atsakingi keli profesionalūs veiklos vykdytojai. Tokiu
 atveju nacionaliniuose veislių registruose ir Sąjungos veislių
 registre nurodoma kompetentinga institucija, kuri turi už veislės
 palaikymą atsakingų profesionalių veiklos vykdytojų
 vardų ir pavardžių (pavadinimų) sąrašą.
 54 straipsnis
 Su klonais susiję duomenys
 Nacionaliniuose ir Sąjungos veislių
 registruose pateikiami bent šie su klonais susiję duomenys:
 a) genties arba rūšies, kuriai
 priklauso klonas, pavadinimas;
 b) nuoroda, kuri naudota
 įregistruojant veislę, kuriai priklauso klonas, nacionaliniame
 veislių registre arba Sąjungos veislių registre;
 c) veislės, kuriai priklauso
 klonas, pavadinimas ir, kai taikoma, veislių, tiektų rinkai prieš
 įsigaliojant šiam reglamentui, atveju – jo sinonimai;
 d) klono registravimo ir, kai taikoma,
 registracijos atnaujinimo data;
 e) registracijos galiojimo laikotarpio
 pabaiga;
 f) kai taikoma, nurodymas, kad
 veislė, kuriai priklauso klonas, įregistruota su oficialiai
 pripažintu aprašu, įskaitant tos veislės kilmės regioną;
 g) kai taikoma, nurodymas, kad klono
 sudėtyje yra arba jis sudarytas iš genetiškai modifikuotų
 organizmų.
 55 straipsnis
 Į Sąjungos veislių registrą įtrauktini papildomi
 duomenys
 Veislės arba klono, apie kurį
 valstybė narė pranešė Agentūrai pagal VI skyrių,
 atveju Sąjungos veislių registre, be pagal 53 ir 54 straipsnius
 reikalaujamų duomenų, pateikiami šie duomenys:
 a) valstybės narės, kurios
 sukūrė atitinkamą (-us) nacionalinį (-ius) veislių
 registrą (-us), ir
 b) nuoroda, kurią naudojant
 veislė arba klonas įregistruotas nacionaliniame (-iuose) veislių
 registre (-uose).
 III SKYRIUS
 Registravimo nacionaliniuose ir Sąjungos veislių registruose
 reikalavimai
 1 skirsnis
 Veislės
 56 straipsnis
 Veislių registravimo reikalavimai
 1. Veislės gali būti
 registruojamos nacionaliniame veislių registre pagal IV skyrių arba
 Sąjungos veislių registre pagal V skyrių, tik jeigu jos atitinka
 šiuos reikalavimus:
 a) jų pavadinimas laikomas tinkamu
 pagal 64 straipsnį;
 b) jos nekelia nepriimtinos rizikos
 žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatai arba aplinkai;
 c) genetiškai modifikuotiems organizmams
 priklausančių veislių atveju tuos organizmus leidžiama auginti
 pagal Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) 1829/2003.
 2. Tam, kad būtų
 registruojamos nacionaliniame veislių registre pagal IV skyrių, be
 1 dalyje išdėstytų reikalavimų, veislės atitinka šiuos
 reikalavimus:
 a) jos turi oficialų aprašą, kuris
 rodo, kad jos atitinka 60, 61 ir 62 straipsniuose išdėstytus išskirtinumo,
 vienodumo ir stabilumo reikalavimus, arba turi oficialiai pripažintą
 aprašą pagal 57 straipsnį;
 b) jeigu jos priklauso gentims arba
 rūšims, kurios itin svarbios pakankamai Sąjungos žemės ūkio
 plėtrai užtikrinti, kaip nurodyta 5 dalyje, jų ūkinis
 vertingumas pakankamas pagal 58 straipsnį;
 c) jeigu jos priklauso gentims arba
 rūšims, kurios itin svarbios tvariai Sąjungos žemės ūkio
 plėtrai užtikrinti, kaip nurodyta 6 dalyje, jų ūkinis
 vertingumas tvarus pagal 59 straipsnį.
 3. 2 dalies b ir c punktuose
 išdėstyti reikalavimai netaikomi šioms veislėms:
 a) veislėms, kurios turi tik oficialiai
 pripažintą aprašą;
 b) veislėms, kurios naudojamos tik kaip
 sudedamosios dalys kuriant ar auginant kitas veisles.
 4. Tam, kad būtų
 registruojamos Sąjungos veislių registre pagal V skyrių, be 1
 dalyje išdėstytų reikalavimų, veislės turi atitikti šiuos
 reikalavimus:
 a) jos turi oficialų aprašą, kuris
 rodo, kad jos atitinka 60, 61 ir 62 straipsniuose išdėstytus išskirtinumo,
 vienodumo ir stabilumo reikalavimus;
 b) jos nepriklauso gentims arba rūšims,
 kurios itin svarbios pakankamai Sąjungos žemės ūkio plėtrai
 užtikrinti, kaip nurodyta 5 dalyje;
 c) jeigu jos priklauso gentims arba
 rūšims, kurios itin svarbios tvariai Sąjungos žemės ūkio
 plėtrai užtikrinti, kaip nurodyta 6 dalyje, jų ūkinis
 vertingumas tvarus pagal 59 straipsnį;
 d) jos nenaudojamos tik kaip sudedamosios
 dalys kuriant arba auginant kitas veisles.
 5. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos gentys arba rūšys, kurios itin svarbios pakankamai
 Sąjungos žemės ūkio plėtrai užtikrinti. Tos gentys ir
 rūšys įtraukiamos į sąrašą pagal IV priedo A dalyje
 išdėstytus kriterijus.
 6. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos gentys arba rūšys, kurios itin svarbios tvariai
 Sąjungos žemės ūkio plėtrai užtikrinti. Tos gentys
 ir rūšys įtraukiamos į sąrašą pagal IV priedo B dalyje
 išdėstytus kriterijus.
 57 straipsnis
 Veislių, kurios turi oficialiai pripažintą aprašą,
 registravimas
 1. Veislę galima registruoti
 nacionaliniame veislių registre remiantis oficialiai pripažintu aprašu,
 jeigu tenkinama viena iš toliau nurodytų sąlygų:
 a) jeigu veislė anksčiau nebuvo
 įregistruota nacionaliniame veislių registre arba Sąjungos
 veislių registre ir tai veislei priklausanti augalų dauginamoji
 medžiaga buvo tiekiama rinkai prieš šio reglamento įsigaliojimą;
 b) jeigu veislė anksčiau buvo
 įregistruota nacionaliniame veislių registre arba Sąjungos
 veislių registre remiantis technine ekspertize pagal 71 straipsnį,
 tačiau buvo išbraukta iš tų registrų daugiau negu prieš
 penkerius metus iki dabartinės paraiškos pateikimo ir netenkintų 60,
 61 ir 62 straipsniuose bei, kai taikoma, 58 straipsnio 1 dalyje ir 59
 straipsnio 1 dalyje išdėstytų reikalavimų.
 2. Tam, kad būtų
 registruojama remiantis oficialiai pripažintu aprašu, be 1 dalyje
 išvardytų sąlygų, veislė turi atitikti šias sąlygas:
 a) ji išauginta kilmės regione (-uose);
 b) ji neįtraukta į
 nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos veislių
 registrą, kaip veislė, turinti oficialų aprašą;
 c) jai nesuteikta Sąjungos augalų
 veislių teisinė apsauga, nustatyta Tarybos reglamento (EB) Nr.
 2100/94 62 straipsnyje, arba nacionalinė augalų veislių
 teisinė apsauga ir nėra pateikta paraiška dėl tokios
 teisinės apsaugos taikymo.
 3. Po veislės įregistravimo
 nacionaliniame veislių registre pagal 2 dalies a punktą,
 kompetentingos institucijos gali patvirtinti papildomą (-us) tos
 veislės kilmės regioną (-us).
 4. Oficialiai
 pripažintas sąrašas atitinka šiuos reikalavimus:
 a) jis
 grindžiamas informacija iš augalų genetinių išteklių
 institucijų arba valstybių narių tuo tikslu pripažintų
 organizacijų, jei tokia informacija turima, ir
 b) siekiant jo tikslumo, remiamasi
 ankstesnio oficialaus inspektavimo ir neoficialių ekspertizių
 rezultatais, taip pat praktinėmis auginimo, dauginimo ir naudojimo
 patirties žiniomis.
 58 straipsnis
 Pakankamas ūkinis vertingumas
 1. 56 straipsnio 2 dalies b punkto
 tikslais laikoma, kad veislių ūkinis vertingumas pakankamas, jeigu,
 palyginti su kitomis veislėmis, ištirtomis panašiomis
 agroklimatinėmis sąlygomis ir panašiose auginimo sistemose, visi
 jų požymiai, bent jau kiek tai susiję su auginimu bet kuriame
 regione, padeda užtikrinti akivaizdžiai geresnį auginimą apskritai
 arba padeda geriau konkrečioms reikmėms naudoti pasėlius arba iš
 jų gautus produktus.
 2. Valstybės narės priima
 nacionaliniame veislių registre įregistruotinų veislių
 pakankamo ūkinio vertingumo ekspertizių taisykles. Tos taisyklės
 susijusios su veislių požymiais vienoje ar keliose iš šių
 sričių:
 a) kokybiniais ir agronominiais požymiais,
 įskaitant derlių;
 b) tinkamumu auginti atspariose ir mažai
 sąnaudų reikalaujančiose auginimo sistemose, įskaitant
 ekologinės žemės ūkio gamybos reikmėms.
 Kiekviena valstybė narė paskelbia tas
 taisykles ir praneša apie jas Agentūrai, Komisijai ir kitoms
 valstybėms narėms.
 59 straipsnis
 Tvarus ūkinis vertingumas
 1. 56 straipsnio 2 dalies c punkto ir 3
 dalies c punkto tikslais laikoma, kad veislių ūkinis vertingumas
 tvarus, jeigu, palyginti su kitomis veislėmis, ištirtomis panašiomis
 agroklimatinėmis sąlygomis ir panašiose auginimo sistemose, visi jų
 požymiai, bent jau kiek tai susiję su jautrumu kenksmingiesiems
 organizmams, išteklių naudojimu, jautrumu nepageidaujamoms cheminėms
 medžiagoms arba prisitaikymu prie skirtingų agroklimatinių
 sąlygų, padeda užtikrinti akivaizdžiai geresnį auginimą
 apskritai arba padeda geriau konkrečioms reikmėms naudoti
 pasėlius arba iš jų gautus produktus.
 2. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos tvaraus ūkinio vertingumo ekspertizių taisyklės.
 Tos taisyklės susijusios su veislių požymiais vienoje ar keliose iš
 šių sričių:
 a) atsparumas kenksmingiesiems organizmams;
 b) mažesnis konkrečių
 išteklių poreikis;
 c) mažesnis nepageidaujamų
 medžiagų kiekis arba
 d) geresnis prisitaikymas prie
 skirtingų agroklimatinių sąlygų.
 Kai taikoma, šiomis taisyklėmis atsižvelgiama
 į turimus techninius protokolus.
 60 straipsnis
 Išskirtinumas
 1. 56 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3
 dalyje nurodyto oficialaus aprašo reikmėms veislė yra laikoma
 išskirtine, jei ji tam tikru genotipu ar genotipų kombinacija savo
 požymiais aiškiai skiriasi nuo bet kurios kitos veislės, kuri visuotinai
 žinoma, paraiškos pateikimo dieną, nustatytą pagal 70 straipsnį.
 2. Kitos veislės buvimas, kaip
 nurodyta 1 dalyje, laikomas visuotinai žinomu, jei paraiškos pateikimo
 dieną, nustatomą pagal 70 straipsnį, tenkinama viena ar daugiau
 iš šių sąlygų:
 a) veislė įtraukta į
 nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos veislių
 registrą;
 b) pagal 66 straipsnį pateikta paraiška
 įregistruoti veislę nacionaliniame veislių registre arba pagal
 95 straipsnio 1 dalį – Sąjungos veislių registre, arba tai
 veislei suteikti augalų veislių teisinę apsaugą
 Sąjungoje;
 c) Sąjungoje parengtas oficialus šios
 veislės aprašas ir pagal 69 ir 71 straipsnius ir, kai taikoma, pagal 73
 straipsnį atlikta techninė ekspertizė.
 3. Kai taikomas 2 dalies c punktas, už
 technines ekspertizes atsakingas (-i) asmuo (-enys) kompetentingoms
 institucijoms ir Agentūrai pateikia jų ištirtos oficialų
 veislės aprašą.
 61 straipsnis
 Vienodumas
 56 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje
 nurodyto oficialaus aprašo reikmėms veislė yra laikoma vienoda,
 jeigu, nepaisant galimų nukrypimų, susijusių su tam tikrais jos
 dauginimo ir tipo ypatumais, ji yra pakankamai vienoda pagal požymius,
 naudojamus tiriant išskirtinumą, ir kitus požymius, naudojamus oficialiam
 veislės aprašui.
 62 straipsnis
 Stabilumas
 56 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje
 nurodyto oficialaus aprašo reikmėms veislė yra laikoma stabilia, jei
 veislės požymiai, naudojami tiriant išskirtinumą, taip pat bet kurie
 kiti požymiai, naudojami veislei aprašyti, lieka nepakitę po daugkartinio
 dauginimo, o dauginimo ciklo atveju – kiekvieno tokio dauginimo ciklo
 pabaigoje.
 63 straipsnis
 Suteikta augalo veislės teisinė apsauga
 Jeigu pagal Reglamento Nr. 2100/1994 62
 straipsnį arba valstybės narės teisės aktus veislei
 suteikta augalo veislės teisinė apsauga, 56 straipsnio 2 dalies a
 punkte ir 3 dalyje nurodyto oficialaus aprašo reikmėms ta veislė
 laikoma išskirtine, vienoda ir stabilia, taip pat 56 straipsnio 1 dalies a
 punkto tikslais laikoma, kad jos pavadinimas tinkamas.
 64 straipsnis
 Veislių pavadinimai
 1. 56 straipsnio 1 dalies a punkto
 tikslais veislės pavadinimas nelaikomas tinkamu, jeigu:
 a) jo vartojimui Sąjungos teritorijoje
 užkerta kelią trečiajai šaliai priklausanti pirmumo teisė;
 b) jis gali kelti keblumų naudotojams
 dėl atpažinimo ar dauginimo;
 c) jis yra tapatus veislės pavadinimui
 arba gali būti painiojamas su veislės pavadinimu, kuriuo kita tos
 pačios ar artimai giminingos rūšies veislė yra įrašyta
 į nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos
 veislių registrą arba kuriuo kitos veislės medžiaga buvo
 tiekiama rinkai valstybėje narėje ar Tarptautinei naujų
 augalų veislių apsaugos sąjungai priklausančioje valstybėje,
 jei ta kita veislė nenustojo egzistavusi ir jos pavadinimas neįgijo
 specialios reikšmės;
 d) jis yra tapatus kitiems pavadinimams ar
 gali būti painiojamas su kitais pavadinimais, kurie yra paprastai
 vartojami tiekiant rinkai prekes ar už kurių naudojimą nemokamas
 mokestis pagal kitus Sąjungos teisės aktus;
 e) vienoje iš valstybių narių jis
 gali būti įžeidžiantis arba prieštarauja viešajai tvarkai;
 f) jis gali klaidinti ar sukelti
 painiavą dėl veislės požymių, vertės ar tapatybės
 arba dėl selekcininko tapatybės.
 2. Nepažeidžiant 1 dalies, jeigu
 veislė įregistruota kituose nacionaliniuose veislių registruose
 arba Sąjungos veislių registre, pavadinimas laikomas tinkamu, tik
 jeigu jis yra tapatus tam pavadinimui, kuris įregistruotas tuose
 registruose.
 3. 2 dalis netaikoma, jeigu:
 a) pavadinimas gali klaidinti ar sukelti
 painiavą dėl atitinkamos veislės vienoje valstybėje
 narėje ar keliose arba
 b) trečiosios šalies teisės trukdo
 laisvai vartoti tą minėtos veislės pavadinimą.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išdėstomos
 išsamios veislių pavadinimų tinkamumo taisykles. Tos taisyklės
 gali būti susijusios su:
 a) jų santykiu su prekių ženklais;
 b) jų santykiu su žemės ūkio
 produktų geografinėmis nuorodomis arba kilmės vietos nuorodomis;
 c) pirmumo teisių turėtojų
 rašytiniu sutikimu pašalinti pavadinimo tinkamumo kliūtis;
 d) specialiais kriterijais, pagal kuriuos
 nustatoma, ar pavadinimas klaidina ar kelia painiavą, kaip nurodyta 1
 dalies f punkte, ir
 e) pavadinimo naudojimu kodo forma.
 2 skirsnis
 Klonai
 65 straipsnis
 Klonų registravimo reikalavimai
 1. Klonas gali būti
 įtraukiamas į nacionalinį veislių registrą arba
 Sąjungos veislių registrą, tik jeigu atitinka šiuos
 reikalavimus:
 a) jis priklauso gentims arba rūšims,
 kurios turi konkrečios vertės konkretiems rinkos sektoriams ir yra
 įtrauktos į sąrašą pagal 3 dalį;
 b) yra nacionaliniame veislių registre
 pagal IV skyrių arba Sąjungos veislių registre pagal V
 skyrių įregistruotos veislės klonas;
 c) atlikta jo genetinė atranka;
 d) jo pavadinimas tinkamas.
 2. Siekiant nustatyti, ar pavadinimas
 tinkamas, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalies d punkte, 64 straipsnio
 nuostatos taikomos su būtinais pakeitimais. 64 straipsnyje nuorodos į
 veisles suprantamos kaip nuorodos į klonus.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išvardijamos
 gentys arba rūšys, kurių klonai turi konkrečios vertės
 konkretiems rinkos sektoriams.
 4. Komisijai pagal
 140 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius
 teisės aktus, kuriuose išdėstoma:
 a) kad siekiant konkrečioms gentims
 arba rūšims priklausančius klonus įtraukti į
 nacionalinį veislių registrą arba Sąjungos veislių
 registrą, atliekama jų sanitarinė atranka ir
 b) a punkte nurodytos sanitarinės
 atrankos reikalavimai.
 IV SKYRIUS
 Su nacionaliniu veislių registru susijusios procedūros
 1 skirsnis
 Veislės registravimo procedūra
 66 straipsnis
 Paraiškų pateikimas
 1. Bet kuris asmuo gali kompetentingai
 institucijai pateikti paraišką įregistruoti veislę
 nacionaliniame veislių registre.
 2. 1 dalyje nurodyta paraiška
 pateikiama raštu. Ją galima pateikti elektroniniu būdu.
 67 straipsnis
 Paraiškų turinys
 1. Į paraišką
 įregistruoti veislę nacionaliniame veislių registre
 įtraukiama:
 a) registracijos prašymas;
 b) nurodomas augalų taksonas (gentis
 arba rūšis), kuriam priklauso veislė;
 c) kai taikoma, paraiškėjo nuorodos
 numeris, taip pat jo vardas ir pavardė (pavadinimas) bei adresas arba, kai
 tinkama, bendrą paraišką teikiančių pareiškėjų
 vardai ir pavardės (pavadinimai), taip pat procedūroje dalyvaujančių
 atstovų skiriamieji raštai;
 d) laikinas pavadinimas;
 e) už veislės palaikymą atsakingo
 asmens vardas, pavardė ir adresas ir, kai taikoma, to asmens nuorodos
 numeris;
 f) veislės pagrindinių
 požymių aprašas ir, jei yra, užpildytas techninis klausimynas;
 g) veislės palaikymo procedūros
 aprašas;
 h) veislės geografinė kilmė;
 i) informacija apie tai, ar veislė
 įregistruota kitame nacionaliniame veislių registre arba
 Sąjungos veislių registre ir ar pareiškėjui žinoma, kad
 nagrinėjama registracijos viename iš tų registrų paraiška;
 j) jeigu veislės sudėtyje yra
 arba ji sudaryta iš genetiškai modifikuotų organizmų – įrodymai,
 kad atitinkamus genetiškai modifikuotus organizmus leidžiama auginti pagal
 Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003;
 k) jeigu paraiška grindžiama oficialiai
 pripažintu veislės aprašu – byla, kurioje pateiktas tas aprašas, ir bet
 koks patvirtinamasis dokumentas ar leidinys;
 l) jeigu paraiška susijusi su
 veislėmis, kurioms suteikta augalų veislių teisinė apsauga,
 kaip nurodyta 63 straipsnyje – įrodymas, kad veislei suteikta tokia
 teisinė apsauga, taip pat atitinkamas oficialus aprašas;
 m) kai taikoma, pareiškimas, kad veislės
 ūkinis vertingumas yra pakankamas, kaip nurodyta 58 straipsnio 1 dalyje,
 ir (arba) kad veislės ūkinis vertingumas yra tvarus, kaip nurodyta 59
 straipsnio 1 dalyje.
 2. Su paraiška įregistruoti
 veislę nacionaliniame veislių registre pateikiamas pakankamos
 kokybės ir kiekio veislės mėginys, kaip nurodyta kompetentingos
 institucijos.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomi papildomi į paraišką dėl konkrečių
 genčių ar rūšių įtrauktini elementai, susiję su
 konkrečiais toms gentims ar rūšims priklausančių
 veislių požymiais.
 68 straipsnis
 Paraiškos forma
 Komisija įgyvendinimo aktais nustato 66
 straipsnyje nurodytos paraiškos formą. Tie įgyvendinimo aktai
 priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
 procedūros.
 69 straipsnis
 Formali paraiškos ekspertizė
 1. Kompetentinga institucija įregistruoja
 kiekvieną gautą registracijos nacionaliniame veislių registre
 paraišką ir atlieka tos paraiškos formalią ekspertizę. Atliekant
 formalią paraiškos ekspertizę nustatoma, ar paraiška:
 a) atitinka 67 straipsnyje išdėstytus
 turinio reikalavimus ir
 b) yra pagal 68 straipsnį nustatytos
 formos.
 2. Jeigu paraiška neatitinka 67
 straipsnyje išdėstytų reikalavimų arba nėra pagal
 68 straipsnį nustatytos formos, kompetentinga institucija suteikia
 pareiškėjui galimybę laiku užtikrinti, kad jo paraiška atitiktų reikalavimus.
 70 straipsnis
 Paraiškos pateikimo diena
 Registracijos paraiškos pateikimo diena yra ta
 diena, kurią 67 straipsnyje išdėstytus turinio reikalavimus
 atitinkanti 68 straipsnyje nustatytos formos paraiška pateikiama kompetentingai
 institucijai.
 71 straipsnis
 Techninė ekspertizė
 1. Kai po formalios ekspertizės
 nustatoma, kad paraiška atitinka 67 straipsnyje nurodytus turinio reikalavimus
 ir yra pagal 68 straipsnį nustatytos formos, atliekama veislės
 techninė ekspertizė, siekiant nustatyti oficialų aprašą.
 2. Per 1 dalyje nurodytą
 techninę ekspertizę patikrinama:
 a) ar laikomasi 60, 61 ir 62 straipsniuose
 išdėstytų veislės išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo
 reikalavimų;
 b) kai taikoma, ar veislės ūkinis
 vertingumas yra pakankamas pagal 58 straipsnio 1 dalį ir ar veislės
 ūkinis vertingumas yra tvarus pagal 59 straipsnio 1 dalį.
 3. 1 dalyje nurodytą techninę
 ekspertizę kompetentingos institucijos atlieka pagal 74 straipsnyje
 nurodytus reikalavimus.
 Kompetentingai institucijai pateiktu
 pareiškėjo prašymu pagal 73 straipsnio nuostatas ir 74 straipsnyje
 nurodytus reikalavimus techninę ekspertizę arba jos dalį gali
 atlikti pareiškėjas.
 4. Jeigu jau yra Agentūros arba
 kompetentingos institucijos parengtas oficialus veislės aprašas,
 kompetentinga institucija nusprendžia, kad 1 dalyje nurodyta techninė
 ekspertizė nebūtina.
 5. Nukrypdama nuo 4 dalies,
 kompetentinga institucija gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodyta
 techninė ekspertizė būtina veislės, kurią prašoma
 įregistruoti pagal 57 straipsnio 1 dalies b punktą, atveju.
 72 straipsnis
 Kompetentingos institucijos patalpų ir organizacinės
 struktūros auditas
 1. Kompetentinga institucija gali
 atlikti 71 straipsnio 1 dalyje nurodytą techninę ekspertizę, tik
 jeigu Agentūra atliko jos patalpų, kurios turi būti skirtos šiam
 tikslui, ir organizacinės struktūros auditą.
 Per tą auditą tikrinama, ar
 kompetentingos institucijos patalpos ir organizacinė struktūra
 tinkamos techninei ekspertizei atlikti ir patikrinti:
 a) ar laikomasi 60, 61 ir 62 straipsniuose
 išdėstytų veislės išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo
 reikalavimų ir
 b) ar laikomasi 59 straipsnio 1 dalyje
 nurodytų tvaraus ūkinio vertingumo reikalavimų.
 2. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos su 1 dalyje nurodytu auditu susijusios taisyklės.
 3. Jei tinkama, atsižvelgdama į 1
 dalyje nurodytą auditą, Agentūra gali rekomenduoti
 kompetentingai institucijai imtis veiksmų jos patalpų ir
 organizacinės struktūros tinkamumui užtikrinti. Be 1 dalyje nurodyto
 audito, Agentūra gali atlikti papildomus auditus ir, kai taikoma,
 rekomenduoti kompetentingoms institucijoms imtis taisomųjų
 veiksmų jų patalpų ir organizacinės struktūros tinkamumui
 užtikrinti.
 73 straipsnis
 Pareiškėjo atliekama techninė ekspertizė
 1. Pareiškėjas gali atlikti 71
 straipsnio 1 dalyje nurodytą techninę ekspertizę arba jos
 dalį, tik jeigu tai leido kompetentinga institucija. Techninę
 ekspertizę pareiškėjas atlieka tam tikslui skirtose specialiose
 patalpose.
 2. Prieš suteikdama leidimą
 atlikti techninę ekspertizę, kompetentinga institucija atlieka
 pareiškėjo patalpų ir organizacinės struktūros auditą.
 Per tą auditą tikrinama, ar patalpos ir organizacinė struktūra
 tinkamos techninei ekspertizei atlikti:
 a) ar laikomasi 60, 61 ir 62 straipsniuose
 išdėstytų veislės išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo
 reikalavimų;
 b) ar laikomasi 58 straipsnio 1 dalyje
 nurodytų pakankamo ūkinio vertingumo reikalavimų;
 c) ar laikomasi 59 straipsnio 1 dalyje
 nurodytų tvaraus ūkinio vertingumo reikalavimų.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos su 2 dalyje nurodytu auditu susijusios taisyklės.
 4. Jei tinkama, atsižvelgdama į 1
 dalyje nurodytą auditą, kompetentinga institucija gali rekomenduoti
 pareiškėjui imtis veiksmų jo patalpų ir organizacinės
 struktūros tinkamumui užtikrinti.
 5. Be 1 dalyje nurodyto leidimo ir
 audito, kompetentinga institucija gali atlikti papildomus auditus ir, kai
 taikoma, rekomenduoti pareiškėjui per nustatytą laikotarpį imtis
 taisomųjų veiksmų dėl jo patalpų ir organizacinės
 struktūros.
 Jeigu kompetentinga institucija padaro
 išvadą, kad pareiškėjo patalpos ir organizacinė struktūra
 netinkami, ji gali atšaukti arba iš dalies pakeisti 1 dalyje nurodytą
 leidimą.
 74 straipsnis
 Papildomos techninės ekspertizės taisyklės
 1. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomi 71,
 72 ir 73 straipsniuose išdėstyti techninės ekspertizės
 reikalavimai. Tie deleguotieji aktai gali būti susiję su:
 a) kompetentingos institucijos
 darbuotojų arba pareiškėjo kvalifikacija, mokymu ir veikla 71
 straipsnio 1 dalyje nurodytos techninės ekspertizės reikmėms;
 b) techninei ekspertizei atlikti būtina
 įranga, įskaitant laboratorijas atsparumo ligoms požymiams tirti;
 c) veislių kontrolinio rinkinio
 sukūrimu siekiant įvertinti išskirtinumą ir tokio kontrolinio
 rinkinio saugojimo valdymu;
 d) techninei ekspertizei naudotinų
 kokybės valdymo sistemų, įskaitant veiklos įrašų ir
 protokolų bei gairių, nustatymu;
 e) konkrečių genčių arba
 rūšių auginimo tyrimų ir laboratorinių bandymų
 vykdymu.
 Tuose deleguotuose aktuose atsižvelgiama į
 esamus techninius ir mokslinius protokolus.
 2. Jeigu pagal 1 dalį nepriimta
 reikalavimų, techninės ekspertizės atliekamos pagal
 nacionalinius protokolus, kiek tai susiję su 1 dalies a–e punktuose
 nurodytais elementais.
 75 straipsnis
 Konfidencialumas
 1. Jeigu atliekant 71 straipsnio 1
 dalyje nurodytą techninę ekspertizę būtina atlikti
 genealoginių sudedamųjų dalių ekspertizę, tos
 ekspertizės rezultatai ir genealoginių sudedamųjų
 dalių aprašas laikomi konfidencialiais, jei to paprašo pareiškėjas.
 2. Augalų dauginamosios medžiagos,
 naudojamos išskirtinai pramoninės paskirties žemės ūkio
 žaliavoms auginti, veislių atveju ir jei to paprašo pareiškėjas, 71
 straipsnio 1 dalyje nurodytos techninės ekspertizės rezultatai ir
 tų veislių numatoma paskirtis laikomi konfidencialiais.
 76 straipsnis
 Laikina ekspertizės ataskaita ir laikinas oficialus aprašas
 1. Po 71 straipsnio 1 dalyje nurodytos
 techninės ekspertizės kompetentinga institucija parengia laikiną
 ekspertizės ataskaitą ir, jeigu mano, kad laikomasi 60, 61 ir 62
 straipsniuose išdėstytų išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo
 reikalavimų, – ta ataskaita grindžiamą laikiną oficialų
 veislės aprašą.
 2. Laikinoje ekspertizės
 ataskaitoje gali būti nurodomos atitinkamos kompetentingos institucijos,
 kitų kompetentingų institucijų arba Agentūros atitinkamos
 veislės ekspertizių ataskaitų išvados.
 3. Kompetentinga institucija
 laikiną ekspertizės ataskaitą ir laikiną oficialų
 veislės aprašą pateikia pareiškėjui.
 4. Jeigu kompetentinga institucija
 nemano, kad ekspertizės ataskaita yra pakankamas sprendimo dėl
 veislės registravimo pagrindas, ji savo nuožiūra, pasikonsultavusi su
 pareiškėju, arba pareiškėjo prašymu, paskiria papildomą
 ekspertizę. Bet kokia papildoma ekspertizė, atlikta iki tol, kol
 pagal 79 straipsnio 1 dalį priimamas sprendimas, yra laikoma 71 straipsnio
 1 dalyje nurodytos techninės ekspertizės dalimi.
 77 straipsnis
 Ekspertizės ataskaita ir oficialus aprašas
 1. Suteikusi galimybę
 pareiškėjui pateikti pastabų dėl laikinos ekspertizės
 ataskaitos ir laikino oficialaus aprašo, kompetentinga institucija parengia
 galutinę ekspertizės ataskaitą ir galutinį oficialų
 aprašą.
 2. Gavusios motyvuotą
 prašymą, kompetentingos institucijos pagal nacionalines ir Sąjungos
 nuostatas dėl duomenų apsaugos ir taikomas konfidencialumo taisykles
 suteikia galimybę trečiosioms šalims susipažinti su ekspertizių
 ataskaitomis.
 78 straipsnis
 Pavadinimo ekspertizė
 1. Po 69 straipsnyje nurodytos
 paraiškos formalios ekspertizės ir prieš veislės
 įregistravimą nacionaliniame veislių registre pagal 79
 straipsnį kompetentinga institucija konsultuojasi su Agentūra
 dėl pareiškėjo pasiūlyto veislės pavadinimo.
 2. Agentūra pateikia
 kompetentingai institucijai rekomendaciją dėl pareiškėjo
 pasiūlyto veislės pavadinimo tinkamumo pagal 64 straipsnyje
 išdėstytus reikalavimus. Kompetentinga institucija praneša pareiškėjui
 apie tą rekomendaciją.
 79 straipsnis
 Sprendimas dėl registravimo
 1. Jeigu atlikus 66–78 straipsniuose
 išdėstytą procedūrą padaroma išvada, kad veislė
 atitinka 56 straipsnyje išdėstytus taikomus reikalavimus, kompetentinga
 institucija nusprendžia įregistruoti veislę nacionaliniame
 veislių registre.
 2. Kompetentinga institucija priima
 sprendimą atsisakyti įregistruoti veislę nacionaliniame
 veislių registre, jeigu:
 a) nesilaikoma 56 straipsnyje
 išdėstytų taikomų reikalavimų arba
 b) pareiškėjas nesilaiko kurių
 nors iš 66–74 straipsniuose išdėstytų prievolių.
 3. Sprendimuose atsisakyti
 įregistruoti išdėstomos atsisakymo priežastys.
 4. Kompetentinga institucija pateikia
 pareiškėjui 1 ir 2 dalyse nurodyto sprendimo kopiją.
 80 straipsnis
 Jau įregistruotos veislės ir klonai
 1. Nukrypdamos nuo 66–79
 straipsnių kompetentingos institucijos savo nacionaliniuose veislių
 registruose įregistruoja visas veisles, iki įsigaliojant šiam
 reglamentui oficialiai priimtas arba įregistruotas kataloguose,
 sąrašuose arba registruose, nustatytuose jų valstybių narių
 pagal Direktyvos 2002/53/EB 3 straipsnį, Direktyvos 2002/55/EB 3
 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2008/90/EB 7 straipsnio 4 dalį ir
 Direktyvos 68/193/EEB 5 straipsnį, taip pat visus klonus,
 įregistruotus pagal Direktyvos 68/193/EEB 5 straipsnį, Direktyvos
 2008/90/EB 7 straipsnio 4 dalį, Direktyvos 2008/62/EB II skyrių ir
 Direktyvos 2009/145/EB II skyriaus I skirsnį bei III skyriaus I
 skirsnį.
 2. Veislės, patvirtintos pagal
 Direktyvos 2008/62/EB 3 straipsnį ir Direktyvos 2009/145/EB 3 straipsnio 1
 dalį, įregistruojamos nacionaliniuose veislių registruose kaip
 veislės, turinčios oficialiai pripažintą aprašą.
 81 straipsnis
 Naujas pavadinimas po registravimo
 Jeigu po veislės registravimo
 kompetentinga institucija nustato, kad registravimo metu veislės
 pavadinimas nebuvo tinkamas, kaip apibrėžta 64 straipsnyje,
 pareiškėjas pateikia paraišką dėl naujo pavadinimo.
 Pasikonsultavusi su Agentūra kompetentinga institucija priima
 sprendimą dėl tos paraiškos. Kompetentinga institucija gali leisti
 laikinai naudoti ankstesnį pavadinimą.
 2 skirsnis
 Registracijos laikotarpis ir veislės palaikymas
 82 straipsnis
 Registracijos galiojimo laikotarpis
 1. Veislės registracijos
 nacionaliniame veislių registre galiojimo laikotarpis yra
 30 metų.
 2. Veislių, kurios sudarytos iš
 arba kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų organizmų,
 registracijos galiojimo laikotarpis yra ne ilgesnis negu laikotarpis, kurį
 pagal Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003
 leidžiama auginti tuos genetiškai modifikuotus organizmus.
 83 straipsnis
 Registracijos laikotarpio pratęsimo trukmė
 1. Veislės registracijos
 nacionaliniame veislių registre laikotarpis gali būti
 pratęsiamas papildomus 30 metų laikotarpius laikantis 84
 straipsnyje išdėstytos procedūros ir sąlygų.
 2. Veislės, kurios sudėtyje
 yra genetiškai modifikuotų organizmų, atveju registracijos
 laikotarpis pratęsiamas ne ilgesniam laikotarpiui negu laikotarpis,
 kurį pagal Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003
 leidžiama auginti tuos genetiškai modifikuotus organizmus.
 84 straipsnis
 Registracijos laikotarpio pratęsimo procedūra ir sąlygos
 1. Bet kuris asmuo, ketinantis
 pratęsti veislės registracijos galiojimo laikotarpį, ne
 anksčiau negu 12 mėn. ir ne vėliau negu šeši mėn. iki 82
 straipsnyje nurodyto registracijos laikotarpio pabaigos pateikia paraišką.
 2. Paraiška pateikiama raštu. Ją
 galima pateikti elektroniniu būdu. Kartu pateikiami įrodymai, kad
 įvykdytos 3 ir 4 dalyje išdėstytos sąlygos.
 3. Veislės registracijos
 laikotarpis nacionaliniame veislių registre pratęsiamas, tik jeigu
 įvykdomos šios sąlygos:
 a) veislė toliau atitinka 56 straipsnio
 ir, kai taikoma, 57 straipsnio reikalavimus;
 b) kompetentinga institucija nustato, kad
 pagal 86 straipsnio nuostatas už veislės palaikymą atsakingas tam
 tikras asmuo.
 4. Kompetentinga institucija gali
 pratęsti veislės registracijos nacionaliniame veislių registre
 laikotarpį, net jeigu pagal 1 ir 2 dalis paraiška jį pratęsti
 negauta, jeigu mano, kad jį pratęsti naudinga, siekiant užtikrinti
 tvarią žemės ūkio gamybą ir išsaugoti genetinę
 įvairovę, ir kad įvykdytos 3 dalies sąlygos.
 85 straipsnis
 Išbraukimas iš nacionalinių veislių registrų
 1. Kompetentinga institucija
 nusprendžia išbraukti veislę iš nacionalinio veislių registro šiais
 atvejais:
 a) jeigu remdamasi naujais įrodymais
 kompetentinga institucija padaro išvadą, kad nebevykdomi 56 straipsnio 1
 dalyje išdėstyti registravimo reikalavimai;
 b) jeigu pareiškėjas pateikė
 prašymą išbraukti veislę iš nacionalinio veislių registro;
 c) jeigu pareiškėjas nemoka metinio
 mokesčio pagal 87 straipsnio 1 dalies e punktą;
 d) jeigu to paprašo už veislės
 palaikymą atsakingas asmuo, kaip nurodyta 86 straipsnio 1 dalyje, nebent
 veislės palaikymą užtikrina kitas asmuo;
 e) jeigu veislė nebepalaikoma pagal 86
 straipsnio reikalavimus;
 f) jeigu veislė palaikoma
 trečiojoje šalyje ir ta trečioji šalis nesuteikė pagalbos
 dėl to palaikymo kontrolės pagal 86 straipsnio 8 dalį;
 g) jeigu pateikiant paraišką pateikti
 neteisingi arba suklastoti faktai, kuriais remiantis veislė buvo
 įregistruota;
 h) jeigu iki 84 straipsnio 1 dalyje nurodyto
 paraiškos dėl pratęsimo pateikimo termino pareiškėjas
 nepateikė tokios paraiškos ir pasibaigė 82 straipsnio 1 dalyje
 nurodytas galiojimo laikotarpis.
 2. Pareiškėjo prašymu
 kompetentinga institucija gali leisti pagal 1 dalies b punktą iš
 nacionalinio veislių registro išbrauktą veislę toliau tiekti
 rinkai iki trečių metų po išbraukimo iš registro birželio 30 d.
 Tas prašymas pateikiamas ne vėliau negu
 registracijos laikotarpio pabaigos dieną.
 3. Po to, kai veislė išbraukiama
 iš nacionalinio veislių registro, kompetentinga institucija pateikia tos
 veislės mėginį ir jos aprašą genetiniams ištekliams
 išsaugoti skirtam genų bankui.
 86 straipsnis
 Veislės palaikymas
 1. Nacionaliniame veislių registre
 įregistruotas veisles palaiko pareiškėjas arba bet kuris kitas asmuo,
 veikiantis bendru sutarimu su pareiškėju. Pareiškėjas apie tą
 kitą asmenį praneša kompetentingai institucijai.
 2. Palaikymas vykdomas pagal
 priimtą praktiką, atitinkamai susijusią su gentimis,
 rūšimis arba veislių tipais.
 3. 1 dalyje nurodyti asmenys saugo
 įrašus apie veislės palaikymą. Kompetentinga institucija bet
 kuriuo metu gali pagal tuos įrašus patikrinti, kaip palaikoma veislė.
 Šie įrašai taip pat apima informaciją apie superelitinės,
 elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos auginimą ir
 auginimo etapus iki superelitinės medžiagos.
 4. Veislės, turinčios
 oficialiai pripažintą sąrašą, palaikomos jų kilmės
 regione (-uose).
 5. Kompetentinga institucija atlieka
 veislės palaikymo vykdymo kontrolę ir šiuo tikslu gali paimti
 atitinkamų veislių mėginių.
 6. Jeigu kompetentinga institucija
 nustato, kad už veislės palaikymą atsakingas asmuo nesilaiko 1–4
 dalyse nustatytų sąlygų, ji suteikia tam asmeniui galimybę
 imtis taisomųjų veiksmų.
 7. Kai veislė palaikoma ne toje
 valstybėje narėje, kurios nacionaliniame veislių registre
 veislė įregistruota, dviejų atitinkamų valstybių
 narių kompetentingos institucijos viena kitai padeda vykdyti veislės
 palaikymo kontrolę.
 8. Kai veislė palaikoma trečiojoje
 šalyje, valstybės narės, kurios nacionaliniame veislių registre
 veislė įregistruota, kompetentinga institucija paprašo
 trečiosios šalies institucijų padėti vykdyti veislės
 palaikymo kontrolę.
 3 skirsnis
 Registravimo mokesčiai
 87 straipsnis
 Registravimo mokesčiai
 1. Kompetentingos institucijos ima
 mokesčius, kad susigrąžintų būtinas sąnaudas,
 susijusias su šiais veiksmais:
 a) 69 straipsnyje nurodyta paraiškos
 formalia ekspertize;
 b) 71 straipsnyje ir 73 straipsnio 1 dalyje
 nurodyta technine ekspertize ir auditais;
 c) 78 straipsnyje nurodyta veislės
 pavadinimo ekspertize;
 d) 79 straipsnyje nurodytu sprendimu
 dėl registravimo ir bet kokiu pagal nacionalines taisykles pateiktu
 administraciniu skundu dėl to sprendimo;
 e) veislės ir, kai taikoma, klono
 įtraukimu į nacionalinį veislių registrą už kiekvienus
 registracijos trukmės metus.
 f) 86 straipsnio 5 dalyje nurodyta
 palaikymo kontrole.
 2. 1 dalyje nurodyti veiksmai atliekami
 tik kompetentingai institucijai pareiškėjo pateiktu reikalavimu ir po to,
 kai sumokami atitinkami mokesčiai. Laikoma, kad reikalavimas nepateiktas,
 jeigu per mėnesį nuo dienos, kurią kompetentinga institucija
 paprašė sumokėti mokesčius ir tame prašyme nurodė
 nesumokėjimo pasekmes, jie nesumokėti.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnyje
 nurodytą procedūrą suteikiami įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus, kuriuose išdėstomi konkretūs sąnaudų,
 kurias reikia padengti pagal 1 dalies a–f punktus, elementai.
 88 straipsnis
 Mokesčiai už veisles, kurios turi oficialiai pripažintą
 aprašą
 1. Veislių, kurios turi oficialiai
 pripažintą aprašą, atveju už 87 straipsnio 1 dalies e punkte
 nurodytus veiksmus mokesčiai neimami.
 2. Veislių, kurios turi oficialiai
 pripažintą aprašą, atveju kompetentingos institucijos sumažina
 mokesčius už 87 straipsnio 1 dalies a, c, d ir f punktuose nurodytus
 veiksmus. Mokesčiai sumažinami siekiant užtikrinti, kad dėl jų
 nekiltų atitinkamos veislės registravimo kliūčių.
 89 straipsnis
 Atleidimas nuo registravimo mokesčių mokėjimo
 1. 87 ir 88 straipsniuose nurodyti
 mokesčiai tiesiogiai ar netiesiogiai negrąžinami, nebent jie buvo
 neteisingai paimti.
 2. Pareiškėjai, kurie yra
 įdarbinę mažiau negu 10 asmenų ir kurių metinė
 apyvarta arba bendras metinis balansas neviršija 2 mln. EUR, atleidžiami nuo 87
 ir 88 straipsniuose nurodytų mokesčių mokėjimo.
 3. 87 ir 88 straipsniuose nurodytos
 sąnaudos neapima 2 dalyje nurodytų pareiškėjų oficialios
 kontrolės atlikimo sąnaudų.
 4 skirsnis
 Klonų registravimas
 90 straipsnis
 Taikomos nuostatos
 1. Klono registravimo nacionaliniame
 veislių registre atveju 1, 2 ir 3 skirsniai taikomi su būtinais
 pakeitimais, išskyrus šias nuostatas:
 a) 67 straipsnyje išdėstytas nuostatas
 dėl paraiškų turinio;
 b) nuostatas dėl veislių, kurios
 turi oficialiai pripažintą aprašą;
 c) nuostatas dėl veislių,
 kurių ūkinis vertingumas yra tvarus arba pakankamas.
 2. Dėl paraiškų turinio
 vietoj 67 straipsnio taikomas 92 straipsnis.
 91 straipsnis
 Nuorodos
 Klono registravimo nacionaliniame veislių
 registre atžvilgiu taikant 1, 2 ir 3 skirsnius nuorodos suprantamos taip:
 a) nuorodos į veisles suprantamos
 kaip nuorodos į klonus;
 b) nuorodos į 56 straipsnį
 suprantamos kaip nuorodos į 65 straipsnį;
 c) nuorodos į 60, 61 ir 62
 straipsniuose išdėstytus reikalavimus suprantamos kaip nuorodos į 65
 straipsnio 1 dalies b punkte ir 3 dalyje išdėstytus reikalavimus;
 d) nuorodos į 67 straipsnį
 dėl paraiškų turinio suprantamos kaip nuorodos į 92
 straipsnį.
 92 straipsnis
 Paraiškų turinys
 1. Į paraišką
 įregistruoti kloną nacionaliniame veislių registre
 įtraukiama:
 a) registracijos prašymas;
 b) nurodoma veislė, kuriai priklauso
 klonas;
 c) pareiškėjo arba, kai tinkama,
 bendrą paraišką teikiančių pareiškėjų vardai ir
 pavardės (pavadinimai) bei adresai, taip pat procedūroje
 dalyvaujančių atstovų skiriamieji raštai;
 d) laikinas pavadinimas;
 e) už klono palaikymą atsakingo asmens
 vardas, pavardė ir adresas ir, kai taikoma, to asmens nuorodos numeris;
 f) klono pagrindinių požymių
 aprašas ir, jei yra, užpildytas techninis klausimynas;
 g) klono geografinė kilmė;
 h) informacija apie tai, ar klonas įregistruotas
 kitame nacionaliniame veislių registre arba Sąjungos veislių
 registre ir ar pareiškėjui žinoma, kad nagrinėjama paraiška
 įregistruoti kloną viename iš tų registrų;
 i) jeigu klono sudėtyje yra arba jis
 sudarytas iš genetiškai modifikuotų organizmų – įrodymai, kad
 atitinkamus genetiškai modifikuotus organizmus leidžiama auginti pagal
 Direktyvą 2001/18/EB arba Reglamentą (EB) Nr. 1829/2003.
 2. Su paraiška įregistruoti
 kloną nacionaliniame veislių registre pateikiamas pakankamos
 kokybės ir kiekio klono mėginys.
 V SKYRIUS
 Su Sąjungos veislių registru susijusios procedūros
 1 skirsnis
 Skyriaus taikymo sritis
 93 straipsnis
 Atitinkamos veislės ir klonai
 Skyrius taikomas veislėms ir klonams,
 neįregistruotiems jokiame nacionaliniame veislių registre pagal 79
 straipsnį.
 2 skirsnis
 Registravimo procedūra
 94 straipsnis
 Taikomos nuostatos
 1. Veislės arba klono registravimo
 Sąjungos veislių registre atveju IV skyrius taikomas su būtinais
 pakeitimais, išskyrus šias nuostatas:
 a) 78 straipsnyje išdėstytas nuostatas
 dėl pavadinimų ekspertizės;
 b) 86 straipsnyje išdėstytas nuostatas
 dėl veislės palaikymo;
 c) nuostatas dėl veislių, kurios
 turi oficialiai pripažintą aprašą;
 d) 89 straipsnio 2 ir 3 dalyse
 išdėstytas nuostatas dėl atleidimo nuo registravimo
 mokesčių mokėjimo.
 2. Pavadinimų ekspertizei,
 veislių ir klonų palaikymui, taip pat atleidimui nuo registravimo
 mokesčių mokėjimo vietoj 1 dalies a, b ir d punktuose
 nurodytų nuostatų taikomi 95, 96 ir 97 straipsniai.
 3. Veislės arba klono registravimo
 Sąjungos veislės registre atžvilgiu taikant IV skyrių nuorodos
 suprantamos taip:
 a) nuorodos į kompetentingą
 instituciją suprantamos kaip nuorodos į Agentūrą;
 b) nuorodos į nacionalinius
 veislių registrus suprantamos kaip nuorodos į Sąjungos
 veislių registrą;
 c) nuorodos į 78 straipsnį
 suprantamos kaip nuorodos į 95 straipsnį;
 d) nuorodos į 86 straipsnį
 suprantamos kaip nuorodos į 96 straipsnį;
 e) nuorodos į pagal nacionalines
 taisykles pateiktą administracinį skundą dėl atitinkamo
 sprendimo suprantamos kaip nuorodos į 98 straipsnyje nurodytą
 skundą.
 95 straipsnis
 Pavadinimo ekspertizė
 1. Po 69 straipsnyje, taikomame pagal
 94 straipsnį, nurodytos paraiškos formalios ekspertizės ir prieš
 veislės arba klono registravimą Sąjungos veislių registre
 Agentūra atlieka pareiškėjo pasiūlyto veislės arba klono
 pavadinimo ekspertizę.
 2. Agentūra priima sprendimą
 dėl veislės arba klono pavadinimo tinkamumo pagal 64 straipsnyje
 išdėstytus reikalavimus.
 96 straipsnis
 Veislių ir klonų palaikymas
 1. Sąjungos veislių registre
 įregistruotas veisles ir klonus palaiko pareiškėjas arba bet kuris
 kitas asmuo, veikiantis bendru sutarimu su pareiškėju. Apie tą
 kitą asmenį pranešama Agentūrai.
 2. Palaikymas vykdomas pagal
 priimtą praktiką, atitinkamai taikomą gentims, rūšims ir
 veislių tipams.
 3. 1 dalyje nurodytas asmuo saugo
 įrašus apie veislės arba klono palaikymą. Agentūra bet
 kuriuo metu gali pagal tuos įrašus patikrinti, kaip palaikoma veislė
 arba klonas. Tie įrašai taip pat apima informaciją apie superelitinės,
 elitinės, sertifikuotos ir standartinės medžiagos auginimą ir
 auginimo etapus iki superelitinės medžiagos.
 4. Agentūra tikrina, kaip vykdomas
 palaikymas, ir šiuo tikslu gali paimti veislių ir klonų
 mėginių.
 5. Valstybių narių, kuriose
 palaikoma atitinkama veislė arba klonas, kompetentingos institucijos
 padeda Agentūrai vykdyti palaikymo kontrolę.
 6. Jeigu Agentūra nustato, kad
 atsakingas asmuo nesilaiko 1, 2 ir 3 dalyse nustatytų sąlygų, ji
 suteikia tam asmeniui galimybę imtis taisomųjų veiksmų.
 97 straipsnis
 Mokesčių dydis
 1. Komisijai pagal 140 straipsnyje
 nurodytą procedūrą suteikiami įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus, kuriuose išdėstomas 87 straipsnio 1 dalyje,
 taikomoje pagal 94 straipsnį, nurodytų mokesčių dydis.
 2. Pagal 1 dalį nustatytas
 mokesčių dydis grindžiamas patikimo finansų valdymo principu,
 kad Agentūra galėtų palaikyti subalansuotą biudžetą.
 3 skirsnis
 Skundai
 98 straipsnis
 Teisė pateikti skundą
 Dėl pagal 2
 skirsnį Agentūros priimtų sprendimų gali būti
 teikiamas skundas. Jį nagrinėja Reglamento (EB) Nr. 2100/1994 46
 straipsnyje nurodyta Agentūros apeliacinė taryba.
 99 straipsnis
 Skundams taikomos nuostatos
 1. 98 straipsnyje nurodytiems skundams
 taikomos Reglamento (EB) Nr. 2100/1994 ketvirtosios antraštinės dalies V
 ir VI skyriai su būtinais pakeitimais.
 2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies,
 šios Reglamento (EB) Nr. 2100/1994 ketvirtosios antraštinės dalies V ir VI
 skyrių nuostatos netaikomos 98 straipsnyje nurodytiems skundams:
 a) 67 straipsnio 1 ir 3 dalis;
 b) 74 straipsnis;
 c) 80 straipsnio 5 dalis.
 100 straipsnis
 Nuorodos
 99 straipsnio 1
 dalies tikslais Reglamento (EB) Nr. 2100/1994 ketvirtos antraštinės dalies
 V ir VI skyrių nuorodos suprantamos taip:
 a) 68 straipsnio nuorodos į 82
 straipsnį praleidžiamos;
 b) 70 straipsnio 1 dalyje nuoroda
 į sprendimą parengusį Tarnybos padalinį suprantama kaip
 nuoroda į Agentūrą;
 c) 76 straipsnyje nuoroda į
 ekspertizę pagal 54 ir 55 straipsnius suprantama kaip nuoroda į pagal
 šį reglamentą Agentūros atliekamą registracijos paraiškos
 techninę ekspertizę.
 d) 78 straipsnio 3 ir 4 dalyse nuorodos į 90 straipsnio 2 dalį
 praleidžiamos;
 e) 79 straipsnyje nuoroda į
 atsakingas tarnybas suprantama kaip nuoroda į kompetentingas institucijas;
 f) 80 straipsnio 1 dalyje nuoroda į pareiškėją dėl
 augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje suteikimo arba
 savininką suprantama kaip nuoroda į pareiškėją dėl
 registravimo;
 g) 80 straipsnio 3 dalyje nuoroda
 į 52 straipsnio 2, 4 bei 5 dalyse nustatytus terminus praleidžiamos;
 h) 81 straipsnyje nuorodos į
 ekspertizės tarnybų darbuotojus praleidžiamos.
 VI SKYRIUS
 Pranešimas apie veisles Sąjungos veislių registrui
 101 straipsnis
 Pranešimų pateikimo procedūra
 1. Kiekviena kompetentinga institucija
 per penkias darbo dienas praneša Agentūrai apie veislės registracijos
 paraišką, 79 straipsnyje nurodyto sprendimo priėmimą, naują
 pavadinimą po įregistravimo pagal 81 straipsnį, registracijos
 pratęsimą pagal 83 straipsnį ir veislės išbraukimą
 pagal 85 straipsnį.
 2. Kiekviena kompetentinga institucija
 praneša Agentūrai apie asmenį, atsakingą už veislės
 palaikymą pagal 86 straipsnį. Pranešama per penkias darbo dienas nuo
 dienos, kurią kompetentinga institucija sužino apie tą asmenį.
 3. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato 1 dalyje nurodytų pranešimų pateikimo procedūras. Tie
 įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros.
 VII SKYRIUS
 Informacijos saugojimas ir tvarkymas
 102 straipsnis
 Su nacionaliniais veislių registrais ir Sąjungos veislių
 registru susiję dokumentai
 1. Kompetentinga institucija saugo su
 kiekviena nacionaliniame veislių registre įregistruota veisle
 susijusią bylą, kurioje yra oficialus aprašas, ekspertizės
 ataskaita ir bet kokios papildomos ekspertizės ataskaita pagal 76
 straipsnį. Kai taikoma, byloje tėra oficialiai pripažintas
 veislės aprašas ir to aprašo patvirtinamieji dokumentai.
 2. Agentūra saugo su kiekviena
 Sąjungos veislių registre įregistruota veisle susijusią
 bylą, kurioje yra oficialus aprašas ir pagal 94 straipsnio 1 dalį
 parengta ekspertizės ataskaita.
 103 straipsnis
 Galimybė susipažinti su nacionalinių veislių registrų
 informacija
 1. Kiekviena valstybė narė
 praneša kitoms valstybėms narėms, Agentūrai ir Komisijai apie
 galimybę naudotis jos nacionaliniu veislių registru.
 2. Iki kiekvienų metų kovo 31
 d. kiekviena kompetentinga institucija praneša kitoms kompetentingoms
 institucijoms ir Komisijai apie bet kokius per praėjusius vienus metus
 padarytus atitinkamų nacionalinių veislių registrų
 pakeitimus.
 3. Gavusi prašymą kiekviena
 kompetentinga institucija kitai kompetentingai institucijai, Agentūrai
 arba Komisijai suteikia galimybę susipažinti su:
 a) kai taikoma, atitinkamame nacionaliniame
 veislių registre įregistruotų veislių ekspertizių
 ataskaitomis, kaip nurodyta 77 straipsnio 1 dalyje;
 b) kai taikoma, 71 straipsnio 1 dalyje
 nurodytų techninių ekspertizių rezultatais;
 c) veislių, kurių registracijos
 paraiškos nagrinėjamos, sąrašu;
 d) bet kokia kita turima informacija,
 susijusia su įregistruotomis arba išbrauktomis veislėmis.
 4. Kompetentinga institucija imasi
 tinkamų priemonių, kad bet kuriam asmeniui, prašančiam leisti
 susipažinti su nacionalinio veislių registro bylų informacija,
 suteiktų tokią galimybę. Ši nuostata netaikoma, jeigu pagal 75
 straipsnį informacija turi būti laikoma konfidencialia.
 104 straipsnis
 Galimybė susipažinti su Sąjungos veislių registro informacija
 1. Agentūra praneša
 kompetentingoms institucijoms ir Komisijai apie informaciją,
 reikalingą siekiant naudotis Sąjungos veislių registru.
 2. Iki kiekvienų metų kovo 31
 d. Agentūra praneša kompetentingoms institucijoms ir Komisijai apie bet
 kokius per praėjusius vienus metus padarytus Sąjungos veislių
 registro pakeitimus, susijusius su pagal 94 straipsnio 1 dalį
 įregistruotomis veislėmis.
 3. Gavusi prašymą Agentūra
 kompetentingai institucijai arba Komisijai suteikia galimybę susipažinti
 su Sąjungos veislių registre pagal 94 straipsnio 1 dalį
 įregistruotomis veislėmis susijusia šia informacija:
 a) įregistruotų veislių
 ekspertizių ataskaitomis arba oficialiais aprašais;
 b) techninių ekspertizių
 rezultatais;
 c) veislių, kurių registracijos
 paraiškos nagrinėjamos, sąrašu;
 d) bet kokia kita turima informacija,
 susijusia su įregistruotomis arba išbrauktomis veislėmis.
 4. Agentūra imasi tinkamų
 priemonių, kad bet kuriam asmeniui, prašančiam leisti susipažinti su
 Sąjungos veislių registro bylų informacija, suteiktų
 tokią galimybę. Ši nuostata netaikoma, jeigu pagal 75 straipsnį
 informacija turi būti laikoma konfidencialia.
 IV DALIS
 MIŠKO DAUGINAMOSIOS MEDŽIAGOS AUGINIMAS IR TIEKIMAS RINKAI
 I ANTRAŠTINĖ DALIS
 Bendrosios nuostatos
 105 straipsnis
 Taikymo sritis
 Ši dalis taikoma miško dauginamosios medžiagos
 auginimui ir tiekimui rinkai.
 106 straipsnis
 Apibrėžtys
 1. Šioje dalyje vartojamų
 terminų apibrėžtys:
 a) pagrindinė miško medžiaga –
 sėklų šaltinis, medynas, sėklinė plantacija, šeimos tėvai,
 klonas arba klonų rinkinys;
 b) sėklų šaltinis –
 sėklų rinkimo rajone augantys medžiai, nuo kurių renkamos
 sėklos;
 c) medynas – išskirta medžių
 populiacija, pakankamai vienoda pagal sudėtį;
 d) sėklinė plantacija –
 atrinktų klonų arba šeimų plantacija, atskirta arba tvarkoma
 taip, kad iš kitų šaltinių nebūtų apdulkinama arba
 būtų apdulkinama mažiau, ir galinti duoti dažną, gausų bei
 lengvai surenkamą sėklų derlių;
 e) šeimos tėvai – palikuonims gauti
 naudojami medžiai, kai vienas identifikuotas motininis medis dirbtinai
 apdulkinamas arba kai jis laisvai apsidulkina vieno tėvo
 žiedadulkėmis (tikrasis sibas) arba keleto identifikuotų ar
 neidentifikuotų tėvų žiedadulkėmis (pussibis);
 f) klonai – individų grupė
 (rametas), vegetatyvinio dauginimo būdu išauginta iš vieno tėvinio
 individo (orteto), įskaitant išaugintus auginiais, mikrodauginimo
 būdu, skiepijimo būdu, atlankomis, arba padalinus augalo kerą;
 g) klonų rinkinys – žinomų
 proporcijų identifikuotų klonų rinkinys;
 h) autochtoninis medynas arba autochtoninis
 sėklų šaltinis – medynas arba sėklų šaltinis, kuris:
 i) nuolat savaime atželia arba
 ii) yra dirbtinai atželdintas naudojant
 dauginamąją medžiagą, surinktą tame pačiame medyne
 arba sėklų šaltinyje, arba
 iii) dirbtinai atželdintas naudojant
 dauginamąją medžiagą, surinktą artimos kaimynystės
 medyne ar sėklų šaltinyje, atitinkančiame i ir ii punktuose
 pateiktą aprašą;
 i) vietinis medynas arba vietinis
 sėklų šaltinis – medynas arba sėklų šaltinis, dirbtinai
 išaugintas iš sėklų, kurių kilmės vieta yra tame
 pačiame provenencijos regione;
 j) kilmė:
 i) autochtoninio medyno arba autochtoninio
 sėklų šaltinio kilmė – vieta, kurioje medžiai auga;
 ii) neautochtoninio medyno arba
 neautochtoninio sėklų šaltinio kilmė – vieta, iš kurios
 sėklos arba augalai iš pradžių buvo įvežti.
 k) provenencija – vieta, kurioje auga
 medynas;
 l) provenencijos regionas – rūšių
 arba porūšių atveju apibrėžta vietovė arba grupė
 vietovių, kuriose susidaro pakankamai vienodos ekologinės
 sąlygos, išskirta, jei tinkama, pagal aukštį virš jūros lygio,
 kuriomis randami panašių fenotipinių arba genetinių požymių
 medynai arba sėklų šaltiniai;
 m) kategorija – bet kuri iš tolesnių
 gautos miško dauginamosios medžiagos grupių: dauginamoji medžiaga, kurios
 šaltinio tapatybė nustatyta, arba atrinkta, atitinkanti (kokybės)
 reikalavimus ar išbandyta dauginamoji medžiaga;
 n) „šaltinio tapatybė nustatyta“: gauta
 iš pagrindinės miško medžiagos, kuri gali būti arba sėklų
 šaltinis, arba medynas, augantys viename provenencijos regione;
 o) „atrinkta“: gauta iš pagrindinės
 miško medžiagos, kurią sudaro viename provenencijos regione augantis
 medynas, ir atrinkta pagal fenotipą populiacijos lygmeniu;
 p) „atitinkanti (kokybės)
 reikalavimus“: gauta iš pagrindinės miško medžiagos, kurią sudaro
 sėklinė plantacija, šeimų tėvai, klonai arba klonų
 rinkiniai, kurių sudedamosios dalys atrinktos pagal fenotipą
 individualiu lygmeniu;
 q) „išbandyta“: gauta iš pagrindinės
 miško medžiagos, kurią sudaro aukščiausios kokybės medynai,
 sėklinės plantacijos, šeimų tėvai, klonai arba klonų
 rinkiniai;
 r) sodmenys – vienas iš toliau
 išvardytų dalykų:
 i) iš sėklų išauginti augalai;
 ii) iš augalų dalių išauginti
 augalai arba
 iii) savaime atžėlę ir vėliau
 išauginti augalai;
 s) sėklos – sodmenims auginti skirti
 kankorėžiai, sudėtiniai vaisiai, vaisiai ir sėklos;
 t) augalų dalys – stiebų
 auginiai, lapų auginiai, šakniastiebių auginiai, mikrodauginimui
 skirtos audinių dalys arba gemalai, pumpurai, atlankos, šaknys,
 įskiepiai, šakninės atžalos ir bet kokios kitos augalų dalys, iš
 kurių auginami sodmenys;
 u) naudojimo sritis – sritis, kurioje
 konkrečiu tikslu naudojama miško dauginamoji medžiaga.
 II ANTRAŠTINĖ DALIS
 Pagrindinė miško medžiaga
 107 straipsnis
 Pagrindinės miško medžiagos patvirtinimas
 1. Kompetentinga institucija patvirtina
 pagrindinę miško medžiagą, skirtą atitinkamų
 kategorijų miško dauginamajai medžiagai auginti, jeigu ji atitinka V, VI,
 VII arba VIII priede išdėstytus reikalavimus.
 2. Kiekvienas patvirtintos
 pagrindinės miško medžiagos vienetas (toliau – patvirtinimo vienetas) identifikuojamas
 pagal 112 straipsnio 1 dalyje nurodytą unikalią registro
 nuorodą.
 3. Patvirtinimas atšaukiamas, jeigu
 nebevykdomi 1 dalyje nurodyti reikalavimai.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais papildomi
 reikalavimai, išdėstyti VII priedo 3 punkte dėl klonų ir VII
 priedo 4 punkte dėl klonų rinkinių, nustatant didžiausią
 metų skaičių arba didžiausią rametų skaičių,
 kuriems bus taikomas klonų arba klonų rinkinių patvirtinimas.
 108 straipsnis
 Laikinas pagrindinės miško medžiagos, skirtos išbandytai medžiagai
 auginti, patvirtinimas
 1. Kompetentingos institucijos gali
 laikinai ne ilgesniam kaip dešimties metų laikotarpiui patvirtinti
 „išbandyta“ kategorijos miško dauginamajai medžiagai auginti skirtą
 pagrindinę miško medžiagą, kurios atitiktis 107 straipsnio 1 dalyje
 nurodytiems reikalavimams nenustatyta, jeigu galima manyti, kad, kai bandymai
 bus baigti, pagrindinė miško medžiaga atitiks reikalavimus, kad ją
 būtų galima patvirtinti. Tokia prielaida grindžiama laikinais VIII
 priede nurodytų genetinio įvertinimo arba lyginamųjų
 bandymų rezultatais.
 2. 1 dalyje nurodytas preliminarus
 patvirtinimas gali apimti visą atitinkamos valstybės narės
 teritoriją arba jos dalį.
 109 straipsnis
 Inspektavimas po patvirtinimo
 Po 107 ir 108 straipsniuose nurodyto
 patvirtinimo „atrinkta“, „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ ir
 „išbandyta“ kategorijų miško dauginamajai medžiagai auginti skirtą
 pagrindinę miško medžiagą kompetentinga institucija reguliariai iš
 naujo inspektuoja, kad patvirtintų atitiktį tiems straipsniams.
 110 straipsnis
 Provenencijos regionų ribų nustatymas
 1. Valstybės narės nustato iš
 medynų arba sėklų šaltinių sudarytos ir „šaltinio
 tapatybė nustatyta“ ir „atrinkta“ kategorijų miško dauginamajai medžiagai
 auginti skirtos pagrindinės miško medžiagos provenencijos regionų
 ribas.
 2. Valstybės narės rengia ir
 skelbia provenencijos regionų ribų žemėlapius. Šie
 žemėlapiai pateikiami Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
 111 straipsnis
 Pranešimas apie ketinimą rinkti patvirtintą pagrindinę miško
 medžiagą
 Profesionalūs veiklos vykdytojai laiku
 praneša kompetentingoms institucijoms, kad ketina rinkti medžiagą iš
 patvirtintos pagrindinės miško medžiagos.
 112 straipsnis
 Patvirtintos pagrindinės miško medžiagos nacionalinis registras ir
 nacionalinis sąrašas
 1. Valstybės narės sudaro
 pagal 107 ir 108 straipsnius jų teritorijoje patvirtintos pagrindinės
 miško medžiagos nacionalinį registrą. Tame registre pateikiama
 informacija apie patvirtinimo vienetą ir jo unikali registro nuoroda.
 2. Kiekviena valstybė narė
 sudaro, skelbia ir naujina nacionalinio registro santrauką –
 nacionalinį sąrašą.
 3. 2 dalyje nurodytas nacionalinis
 sąrašas rengiamas bendra forma. Jame išvardijamas kiekvienas patvirtinimo
 vienetas. Tačiau pagrindinės miško medžiagos, skirtos „šaltinio
 tapatybė nustatyta“ ir „atrinkta“ kategorijoms, atveju leidžiama pateikti
 papildomai sutrumpintus duomenis pagal provenencijos regionus.
 4. 2 dalyje nurodytame
 nacionaliniame sąraše pateikiami šie duomenys:
 a) botaninis pavadinimas;
 b) kategorija, kuriai auginti skirta
 pagrindinė miško medžiaga;
 c) miško dauginamosios medžiagos, kuri bus
 gauta iš pagrindinės miško medžiagos, paskirtis;
 d) pagrindinės miško medžiagos tipas
 (sėklų šaltinis, medynas, sėklinė plantacija, šeimos
 tėvai, klonas arba klonų rinkinys);
 e) registro nuoroda į patvirtinimo
 vienetą arba, kai tinkama, jo santrauka arba provenencijos regiono
 tapatybės kodas;
 f) vieta: jei tinkama, trumpas pavadinimas
 ir bet kurie iš šių duomenų:
 i) pagrindinės miško medžiagos,
 skirtos „šaltinio tapatybė nustatyta“ kategorijai auginti, atveju –
 provenencijos regionas ir geografinė padėtis, apibrėžta ilguma
 ir platuma,
 ii) pagrindinės miško medžiagos,
 skirtos „atrinkta“ kategorijai auginti, atveju – provenencijos regionas ir
 geografinė padėtis, apibrėžta ilguma ir platuma, arba
 geografinės platumos ir ilgumos ribos,
 iii) pagrindinės miško medžiagos,
 skirtos „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ kategorijai auginti, atveju –
 tiksli (-ios) geografinė(s) vieta (-os), kurioje (-iose) pagrindinė
 medžiaga yra palaikoma,
 iv) pagrindinės miško medžiagos,
 skirtos „išbandyta“ kategorijai auginti, atveju – tiksli (-ios)
 geografinė(s) vieta (-os), kurioje (-iose) pagrindinė medžiaga yra
 palaikoma,
 g) aukštis virš jūros lygio arba šio
 aukščio ribos;
 h) plotas: sėklų šaltinio
 (-ių), medyno (-ų) arba sėklinės plantacijos (-ų)
 dydis;
 i) kilmė: nurodoma, ar pagrindinė
 medžiaga yra autochtoninė (vietinė), neautochtoninė
 (nevietinė) ar jos kilmė nežinoma. Jeigu žinoma, nurodoma neautochtoninės
 (nevietinės) pagrindinės medžiagos kilmė.
 j) jeigu pagrindinė miško medžiaga
 skirta „išbandyta“ kategorijai, nurodoma, ar ji genetiškai modifikuota.
 5. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato bendrą formą, kuria sudaromi nacionaliniai sąrašai, kaip
 nurodyta 3 dalyje. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 113 straipsnis
 Patvirtintos pagrindinės miško medžiagos Sąjungos sąrašas
 1. Valstybės narės
 Agentūrai, Komisijai ir kitoms valstybėms narės per penkias
 darbo dienas praneša apie 112 straipsnio 2 dalyje nurodytą
 nacionalinį sąrašą ir bet kokius jo atnaujinimus.
 2. Remdamasi kiekvienos valstybės
 narės pateiktais nacionaliniais sąrašais, Agentūra sudaro,
 skelbia ir naujina registrą, pavadintą „Patvirtintos pagrindinės
 miško medžiagos miško dauginamajai medžiagai auginti Sąjungos
 sąrašas“.
 Agentūra į tą registrą
 įtraukia visus pagal Direktyvos 1999/105/EB 11 straipsnio 1 dalyje
 paskelbto Patvirtintos sėklinės bazės miško dauginamajai
 medžiagai gauti Bendrijos sąrašo elementus.
 3. Į tą Sąjungos
 sąrašą įtraukiami duomenys, pateikti 112 straipsnyje nurodytuose
 nacionaliniuose sąrašuose, jame nurodoma naudojimo sritis ir visi pagal
 128 straipsnį išduoti leidimai.
 4. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato 1 dalyje nurodyto pranešimo ir 2 dalyje nurodyto registro formą.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje
 nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 III ANTRAŠTINĖ DALIS
 Iš pagrindinės miško medžiagos gautos medžiagos tiekimas rinkai
 114 straipsnis
 Taikymo sritis
 Ši antraštinė dalis taikoma iš
 pagrindinės miško medžiagos gautos miško dauginamosios medžiagos tiekimui
 rinkai.
 I SKYRIUS
 Reikalavimų sąrašas
 115 straipsnis
 Miško dauginamosios medžiagos tiekimo rinkai reikalavimai
 Miško dauginamoji medžiaga tiekiama rinkai,
 tik jeigu atitinka:
 a) II skyriuje išdėstytus
 registravimo reikalavimus;
 b) III skyriuje išdėstytus
 atitinkamos kategorijos kokybės reikalavimus;
 c) IV skyriuje išdėstytus tvarkymo
 reikalavimus;
 d) V skyriuje išdėstytus sertifikavimo
 ir identifikavimo reikalavimus.
 II SKYRIUS
 Registravimo reikalavimai
 116 straipsnis
 Iš nacionaliniame registre įregistruotos pagrindinės miško
 medžiagos gauta miško dauginamoji medžiaga
 Miško dauginamąją medžiagą
 galima tiekti rinkai, tik jeigu ji gauta iš nacionaliniame registre pagal 112
 straipsnio 1 dalį įregistruotos patvirtintos pagrindinės
 miško medžiagos, pagal II antraštinę dalį patvirtintos
 atitinkamos kategorijos reikmėms.
 III SKYRIUS
 Kokybės reikalavimai
 117 straipsnis
 Kokybės reikalavimai
 1. Miško dauginamoji medžiaga rinkai
 tiekiama priskirta kategorijoms „šaltinio tapatybė nustatyta“, „atrinkta“,
 „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ ar „išbandyta“.
 2. Miško dauginamoji medžiaga,
 priklausanti IX priede išvardytoms rūšims ir dirbtiniams hibridams, negali
 būti tiekiama rinkai, priskirta „šaltinio tapatybė nustatyta“
 kategorijai, jeigu ji vegetatyvinio dauginimo būdu gauta iš kitos miško
 dauginamosios medžiagos.
 3. Miško dauginamoji medžiaga,
 priklausanti IX priede išvardytiems dirbtiniams hibridams, tiekiama rinkai tik
 priskirta „atrinkta“, „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ ar „išbandyta“
 kategorijoms.
 4. Miško dauginamoji medžiaga,
 priklausanti IX priede išvardytoms rūšims ir dirbtiniams hibridams, gali
 būti tiekiama rinkai priskirta „atrinkta“ kategorijai, tik jeigu didžioji
 jos dalis buvo išauginta iš sėklų.
 5. Nepaisant 1 ir 2 dalių, IX
 priede išvardytoms rūšims ir dirbtiniams hibridams priklausanti miško
 dauginamoji medžiaga, visiškai arba iš dalies sudaryta iš genetiškai modifikuotų
 organizmų, gali būti tiekiama rinkai tik priskirta „išbandyta“
 kategorijai.
 6. Pagrindinės miško medžiagos
 tipai, naudojami IX priede išvardytoms rūšims ir dirbtiniams hibridams
 priklausančiai įvairių kategorijų miško dauginamajai
 medžiagai auginti, išdėstyti X priede.
 118 straipsnis
 Papildomi reikalavimai tam tikrų formų miško dauginamajai
 medžiagai
 IX priede išvardytoms ir XI priede nurodytoms
 rūšims ir dirbtiniams hibridams priklausanti miško dauginamoji medžiaga
 gali būti tiekiama rinkai, tik jeigu, be pagal 117 straipsnį
 taikomų reikalavimų, atitinka XI priede išdėstytus reikalavimus.
 119 straipsnis
 Papildomi reikalavimai tam tikroms augalų dalims ir sodmenims
 Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami
 įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose išdėstomi IX
 priede išvardytų rūšių ir dirbtinių hibridų tam
 tikrų augalų dalių ir sodmenų tiekimo rinkai kokybės
 reikalavimai, kuriais papildomi 117 ir 118 straipsniuose nurodyti reikalavimai.
 Šiais reikalavimais atsižvelgiama į techninių ir mokslinių žinių
 raidą.
 IV SKYRIUS
 Tvarkymo reikalavimai
 120 straipsnis
 Partijos
 1. Dauginamoji medžiaga per visas jos
 auginimo etapus laikoma atskirose partijose nurodant atskirus patvirtinimo
 vienetus, iš kurių ji gauta.
 2. Miško dauginamoji medžiaga tiekiama
 rinkai partijomis.
 121 straipsnis
 Sėklų pakavimas
 Sėklos tiekiamos rinkai tik sandarintose
 pakuotėse. Pakuotė sandarinama taip, kad atidarius ji būtų
 netinkama naudoti.
 V SKYRIUS
 Sertifikavimo ir identifikavimo reikalavimai
 122 straipsnis
 Pagrindinis sertifikatas
 1. Nuėmus derlių,
 kompetentinga institucija visai iš patvirtintos pagrindinės miško
 medžiagos gautai miško dauginamajai medžiagai išduoda pagrindinį
 sertifikatą, kuriame pateikiama 112 straipsnio 4 dalies e punkte nurodyta
 registro nuoroda.
 2. Pagrindiniame sertifikate pateikiama
 atitinkama informacija, išdėstyta atitinkamai XII priedo A, B ir C dalyse.
 3. Vėlesnio vegetatyvinio
 dauginimo pagal 117 straipsnio 2 dalį atveju išduodamas naujas pagrindinis
 sertifikatas.
 4. Jeigu pagal 126 straipsnio 1, 2, 3
 arba 5 dalį sudaromi mišiniai, išduodamas naujas pagrindinis sertifikatas
 arba kitas dokumentas, kuriame nurodomi ankstesni mišinį sudarančios
 medžiagos pagrindiniai sertifikatai.
 5. Komisija įgyvendinimo aktais
 nustato 1 dalyje nurodyto pagrindinio sertifikato formos modelį. Tie
 įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros.
 123 straipsnis
 Partijų identifikavimas
 1. Kiekvieną partiją galima
 aiškiai identifikuoti viso proceso metu nuo jos surinkimo iki pristatymo
 galutiniam naudotojui.
 2. Kiekviena miško dauginamosios
 medžiagos partija identifikuojama pagal šią informaciją:
 a) pagrindinio sertifikato kodą ir
 numerį;
 b) botaninį pavadinimą;
 c) miško dauginamosios medžiagos
 kategoriją;
 d) paskirtį;
 e) pagrindinės miško medžiagos, iš
 kurios gauta miško dauginamoji medžiaga, tipą (sėklų šaltinis,
 medynas, sėklinė plantacija, šeimos tėvai, klonas arba
 klonų rinkinys);
 f) pagrindinės miško medžiagos
 registro nuorodą arba pagrindinės miško medžiagos provenencijos
 regiono tapatybės kodą;
 g) ar pagrindinė miško medžiaga, iš
 kurios gauta miško dauginamoji medžiaga, yra autochtoninė arba
 vietinė, neautochtoninė arba nevietinė, ar jos kilmė
 nežinoma;
 h) sėklų atveju – subrendimo
 metus;
 i) sodmenų, sėjinukų arba
 auginių amžių;
 j) sodmenų tipą (ar pakirstos
 jų šaknys ar jie persodinti, ar sudėti į konteinerius);
 k) kai taikoma – kad ji genetiškai
 modifikuota;
 l) kai taikoma – kad ji buvo dauginta
 vegetatyviniu būdu.
 124 straipsnis
 Ženklinimas
 1. Kiekviena partija ženklinama
 profesionalaus veiklos vykdytojo pagaminta etikete (toliau – veiklos vykdytojo
 etiketė). Veiklos vykdytojo etiketėje, be pagal 123 straipsnį
 reikalaujamos informacijos, pateikiama ši informacija:
 a) pagal 122 straipsnio 1 dalį išduoto
 pagrindinio sertifikato numeris (-iai) arba kito dokumento, kurį galima
 gauti pagal 122 straipsnio 4 dalį, nuoroda;
 b) kai taikoma, profesionalaus veiklos
 vykdytojo nuorodos numeris, vardas ir pavardė (pavadinimas);
 c) tiekiamas kiekis;
 d) „išbandyta“ kategorijos miško dauginamoji
 medžiaga, gauta iš pagrindinės miško medžiagos, kuri pagal 108 straipsnio
 1 dalį patvirtinta laikinai, žymima žodžiais „laikinai patvirtinta“.
 2. Su
 sėklomis pateikiamoje veiklos vykdytojo etiketėje taip pat pateikiama
 ši informacija:
 a) kokią masės dalį,
 išreikštą procentais, sudaro švarios sėklos, kitos sėklos ir
 neutrali medžiaga;
 b) švarių sėklų daigumas
 arba, jeigu jo nustatyti neįmanoma ar nepraktiška, gyvybingų
 sėklų procentas, nustatytas naudojant konkretų
 apskaičiavimo metodą;
 c) 1000 švarių sėklų svoris;
 d) produkto, kuris tiekiamas rinkai kaip
 sėklos, kilograme esančių daigių sėklų
 skaičius arba, jeigu jo nustatyti neįmanoma ar praktiškai
 nepagrįsta, gyvybingų sėklų skaičius kilograme.
 3. „Šaltinio tapatybė nustatyta“
 kategorijos dauginamosios medžiagos atveju veiklos vykdytojo etiketė yra
 geltona, „atrinkta“ kategorijos dauginamosios medžiagos atveju – žalia,
 „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ kategorijos dauginamosios medžiagos
 atveju – rožinė, o „išbandyta“ kategorijos dauginamosios medžiagos atveju
 – mėlyna.
 4. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomos sąlygos, kuriomis veiklos vykdytojo etiketė papildoma
 veiklos vykdytojo parengtu kitu dokumentu. Tuose
 deleguotuose aktuose nustatoma į tą dokumentą įtrauktini
 informacijos punktai.
 125 straipsnis
 Tuopų (Populus
 spp.) rūšims priklausančios miško dauginamosios
 medžiagos ženklinimas
 Tuopos (Populus spp.) dalis galima
 tiekti rinkai, tik jeigu pagal XI priedo C dalies 2 punkto b papunktį
 veiklos vykdytojo etiketėje nurodomas Sąjungos klasifikacijos
 numeris.
 126 straipsnis
 Miško dauginamosios medžiagos mišiniai
 1. Miško dauginamosios medžiagos
 mišiniai sudaromi ir tiekiami rinkai pagal šio straipsnio nuostatas.
 2. Maišyti miško dauginamąją
 medžiagą, gautą iš dviejų ar daugiau patvirtinimo vienetų
 „šaltinio tapatybė nustatyta“ arba „atrinkta“ kategorijoje, galima, jeigu
 patvirtinimo vienetai yra tame pačiame provenencijos regione.
 3. Kai pagal 2 dalį miško
 dauginamoji medžiaga, gauta iš skirtingų sėklų šaltinių ar
 medynų, maišoma „šaltinio tapatybė nustatyta“ kategorijoje, nauja
 mišinio partija sertifikuojama kaip „dauginamoji medžiaga, gauta iš
 sėklų šaltinio“.
 4. Kai pagal 2 dalį miško
 dauginamoji medžiaga, gauta iš neautochtoninės arba nevietinės
 pagrindinės miško medžiagos, maišoma su miško dauginamąja medžiaga,
 gauta iš nežinomos kilmės pagrindinės miško medžiagos, nauja mišinio
 partija sertifikuojama kaip „kilmė nežinoma“.
 5. Kai mišiniai sudaromi pagal 4
 dalį, provenencijos regiono tapatybės kodas negali būti
 keičiamas registro nuoroda, kaip nurodyta 123 straipsnio f punkte.
 6. Maišyti miško dauginamąją
 medžiagą, gautą iš vieno patvirtinimo vieneto, subrendusio
 skirtingais metais, galima, jeigu profesionalus veiklos vykdytojas registruoja
 tikruosius subrendimo metus ir kiek kiekvienų metų medžiagos naudota.
 127 straipsnis
 V–XII priedų pakeitimai
 Komisijai pagal 140 straipsnį suteikiami
 įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami
 V–XII priedai. Tais pakeitimais atsižvelgiama į techninių ir
 mokslinių žinių raidą bei ekonominius duomenis.
 IV ANTRAŠTINĖ DALIS
 Nukrypti leidžiančios nuostatos
 128 straipsnis
 Griežtesni reikalavimai ir draudimai
 1. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais leisti valstybėms narėms:
 a) priimti griežtesnius kokybės
 reikalavimus, negu nurodytieji 117 ir 118 straipsniuose, ir
 b) visoje savo teritorijoje arba jos dalyje
 uždrausti tiekti rinkai tam tikrą miško dauginamąją
 medžiagą, skirtą sėti arba sodinti.
 b punkte nurodytas draudimas gali būti
 taikomas tik tiekimui rinkai galutiniams naudotojams.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. Siekdamos gauti 1 dalies a ir b
 punktuose nurodytą leidimą, valstybės narės pateikia
 Komisijai prašymą, kuriame išdėsto:
 a) siūlomų reikalavimų ir
 draudimų nuostatų projektą;
 b) pagrindimą, kad tokie reikalavimai
 ir draudimai reikalingi ir proporcingi,
 c) ar siūlomi reikalavimai arba
 draudimai bus nuolatiniai, ar jie bus taikomi tik nustatytą laikotarpį.
 3. 1 dalyje nurodytas leidimas
 suteikiamas, tik jeigu įvykdomos šios sąlygos:
 a) 1 dalyje nurodytų apribojimų
 arba draudimų įgyvendinimas padeda pagerinti atitinkamos miško
 dauginamosios medžiagos kokybę, aplinkos apsaugą ir genetinių
 išteklių išsaugojimą, taip pat
 b) 1 dalyje nurodyti apribojimai ir
 draudimai yra būtini ir proporcingi, atsižvelgiant į jų
 tikslą.
 4. 1 dalyje nurodytas leidimas
 suteikiamas remiantis:
 a) įrodymais, susijusiais su medžiagos
 provenencijos regionu arba jos kilme ir dokumentais, rodančiais
 atitinkamų klimato ir ekologinių duomenų skirtumus, arba
 b) žinomais tyrimų, taip pat
 mokslinių tyrimų rezultatais arba sodmenų prigijimo ir
 vystymosi, įskaitant augimą, susijusio su jų morfologiniais ir
 fiziologiniais požymiais, rezultatais, gautais taikant miškininkystės
 praktiką.
 129 straipsnis
 Laikini tiekimo sunkumai
 1. Siekdama pašalinti valstybėje
 narėje galinčius kilti laikinus bendro miško dauginamosios medžiagos
 tiekimo sunkumus, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija
 gali leisti tiekti rinkai IX priede išvardytoms rūšims arba dirbtiniams
 hibridams priklausančią miško dauginamąją medžiagą,
 atitinkančią ne tokius griežtus reikalavimus, palyginti su
 nurodytaisiais 117 straipsnyje ir, kai taikoma, 118 ir 119 straipsniuose.
 Tas leidimas suteikiamas atsižvelgiant į
 atitinkamo profesionalaus veiklos vykdytojo pateiktą pagrįstą
 prašymą konkrečiam laikotarpiui.
 Pagal šią dalį rinkai tiekiamos miško
 dauginamosios medžiagos etiketė yra ruda. Joje nurodoma, kad miško
 dauginamoji medžiaga atitinka ne tokius griežtus reikalavimus, palyginti su
 nurodytaisiais 117 straipsnyje ir, kai taikoma, 118 ir 119 straipsniuose.
 Valstybės narės praneša Komisijai ir
 kitoms valstybėms narėms apie kiekvieną pagal šią dalį
 suteiktą leidimą.
 2. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais pareikalauti, kad valstybė narė atšauktų arba iš dalies
 pakeistų pagal 1 dalį suteiktą leidimą, jeigu padaro
 išvadą, kad leidimas nebūtinas arba neproporcingas, atsižvelgiant
 į tikslą pašalinti laikinus bendro miško dauginamosios medžiagos
 tiekimo sunkumus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio
 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 130 straipsnis
 Greitai rinkai tiekiamos sėklos
 Siekiant greitai rinkai tiekti einamojo sezono
 derliaus sėklas, miško dauginamąją medžiagą galima tiekti
 rinkai – tik pirmam pirkėjui – veiklos vykdytojo etiketėje nepateikus
 informacijos apie dygimą arba gyvybingumą pagal 124 straipsnio 2
 dalies b ir d punktus. 124 straipsnio 2 dalies b ir d punktuose nurodytą
 informaciją profesionalus veiklos vykdytojas pateikia kuo greičiau.
 131 straipsnis
 Nedideliam kiekiui taikoma išimtis
 1. Rinkai tiekiant nedidelį
 sėklų kiekį, netaikomi 124 straipsnio 2 dalies b ir d punktuose
 išdėstyti informavimo apie dygimą arba gyvybingumą reikalavimai.
 2. Komisijai pagal 140 straipsnį
 suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose
 išdėstomas didžiausias leistinas 1 dalyje nurodytas tam tikrų
 kategorijų ir rūšių miško dauginamosios medžiagos nedidelis
 kiekis, siekiant užtikrinti, kad 1 dalyje nurodyta išimtis būtų
 taikoma proporcingai.
 132 straipsnis
 Neatidėliotinos priemonės
 1. Kai yra akivaizdu, kad miško
 dauginamoji medžiaga gali kelti didelę riziką žmonių,
 gyvūnų ir augalų sveikatai arba aplinkai ir kad šios rizikos
 atitinkamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių)
 taikomomis priemonėmis sėkmingai išvengti neįmanoma, Komisija
 savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdama imasi
 laikinų neatidėliotinų priemonių, įskaitant priemones,
 kuriomis ribojamas arba draudžiamas atitinkamos augalų dauginamosios
 medžiagos tiekimas rinkai, atsižvelgiant į padėties sunkumą. Tos
 priemonės nustatomos įgyvendinimo aktais, priimamais laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. Jei yra tinkamai pagrįstų
 priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti šalinti
 didelę riziką žmonių sveikatai, Komisija priima nedelsiant
 taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 141 straipsnio 4 dalyje
 nurodytos procedūros.
 3. Jeigu valstybė narė
 pranešė Komisijai, kad reikia imtis neatidėliotinų priemonių,
 ir Komisija nesiėmė veiksmų pagal 1 dalį, atitinkama
 valstybė narė gali imtis tinkamų laikinų
 neatidėliotinų priemonių, kuriomis jos teritorijoje ribojamas
 arba draudžiamas atitinkamos miško dauginamosios medžiagos tiekimas rinkai,
 atsižvelgiant į padėties sunkumą. Apie tai ji nedelsdama praneša
 kitoms valstybėms narėms ir Komisijai ir pateikia savo sprendimo
 priežastis. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais
 reikalaujama, kad valstybės narės iš dalies pakeistų arba
 panaikintų nacionalines laikinas neatidėliotinas priemones. Tie
 įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 nagrinėjimo procedūros. Nacionalines laikinas neatidėliotinas
 priemones valstybė narė gali taikyti iki šioje dalyje nurodytų
 įgyvendinimo aktų taikymo dienos.
 4. Šis straipsnis taikomas
 nepažeidžiant pagal Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsnio 2 dalį arba
 Reglamento (EB) Nr. 1829/2003 34 straipsnį priimtų priemonių,
 kuriomis draudžiamas arba ribojamas genetiškai modifikuotų organizmų
 auginimas.
 133 straipsnis
 Laikini eksperimentai
 1. Komisija įgyvendinimo aktais
 gali nuspręsti rengti laikinus eksperimentus, skirtus tobulesnėms
 107, 117 ir, kai taikoma, 117 ir 119 straipsniuose išdėstytų
 nuostatų alternatyvoms nustatyti. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis
 141 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. 1 dalyje nurodytuose
 įgyvendinimo aktuose nurodomos atitinkamos gentys arba rūšys, su
 atskiromis gentimis arba rūšimis susijusių eksperimentų
 sąlygos, eksperimentų trukmė, taip pat dalyvaujančių
 valstybių narių stebėsenos ir ataskaitų teikimo
 prievolės. Juose atsižvelgiama į atitinkamos medžiagos dauginimo,
 auginimo ir kontrolės būdų raidą.
 Eksperimentai trunka ne ilgiau nei septynerius
 metus.
 134 straipsnis
 Mažiau griežti reikalavimai siekiant išsaugoti genetinius išteklius
 1. Valstybės narės gali
 priimti mažiau griežtus reikalavimus negu išdėstytieji 107 ir
 117 straipsniuose ir, kai taikoma, 118 ir 119 straipsniuose, siekdamos
 išsaugoti ir tausiai naudoti miško genetinius išteklius. Tai darydamos jos
 atsižvelgia į poreikį auginti ir tiekti rinkai miško
 dauginamąją medžiagą, kuri natūraliai prisitaikiusi prie
 vietinių ir regioninių sąlygų ir kuriai gresia
 genetinė erozija.
 Valstybės narės Komisijai ir kitoms
 valstybėms narėms praneša apie tas priemones ir pateikia motyvus.
 2. Komisija gali įgyvendinimo
 aktais pareikalauti, kad valstybė narė atšauktų arba iš dalies
 pakeistų 1 dalyje nurodytas priemones, jeigu padaro išvadą, kad jos
 nebūtinos arba neproporcingos siekiant išsaugoti ir tausiai naudoti miško
 genetinius išteklius. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 V ANTRAŠTINĖ DALIS
 Mokesčiai
 135 straipsnis
 Registravimo ir sertifikavimo mokesčiai
 1. Kompetentingos institucijos ima
 mokesčius už šiuos veiksmus:
 a) patvirtintos pagrindinės miško
 medžiagos įregistravimą pagal 112 straipsnį ir
 b) pagrindinio sertifikato išdavimą
 pagal 122 straipsnį.
 2. 1 dalyje nurodyti veiksmai vykdomi
 tik profesionalaus veiklos vykdytojo kompetentingai institucijai pateiktu
 prašymu. Laikoma, kad prašymas nepateiktas, jeigu per mėnesį nuo
 dienos, kurią kompetentinga institucija paprašė sumokėti
 mokesčius ir tame prašyme nurodė nesumokėjimo pasekmes, jie nesumokėti.
 3. Komisijai pagal 140 straipsnyje
 nurodytą procedūrą suteikiami įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus, kuriuose išdėstomi konkretūs sąnaudų,
 kurias reikia padengti pagal 1 dalies a ir b punktus, elementai.
 136 straipsnis
 Atleidimas nuo registravimo mokesčių mokėjimo
 1. 135 straipsnio 1 dalyje nustatyti
 mokesčiai tiesiogiai ar netiesiogiai negrąžinami, nebent jie buvo
 neteisingai paimti.
 2. Pareiškėjai, kurie yra
 įdarbinę mažiau negu 10 asmenų ir kurių metinė
 apyvarta arba bendras metinis balansas neviršija 2 mln. EUR, atleidžiami nuo 135
 straipsnio 1 dalyje nurodytų mokesčių mokėjimo.
 3. 135 straipsnio 3 dalyje nurodytos
 sąnaudos neapima sąnaudų, patirtų įregistruojant
 patvirtintą pagrindinę miško medžiagą arba išduodant
 pagrindinį sertifikatą, kaip nurodyta 2 dalyje.
 VI ANTRAŠTINĖ DALIS
 Miško dauginamosios medžiagos importas iš trečiųjų šalių ir
 eksportas į jas
 137 straipsnis
 Importas remiantis Sąjungos lygiavertiškumu
 1. Miško dauginamoji medžiaga gali
 būti importuojama iš trečiųjų šalių, tik jeigu pagal
 138 straipsnį nustatoma, kad ji atitinka reikalavimus, kurie yra
 lygiaverčiai taikomiems Sąjungoje auginamai ir tiekiamai rinkai miško
 dauginamajai medžiagai.
 2. Jeigu sėklos ir sodmenys
 importuojami į Sąjungą, tą miško dauginamąją
 medžiagą importuojantis profesionalus veiklos vykdytojas apie importą
 iš anksto praneša atitinkamai kompetentingai institucijai.
 3. Prie miško dauginamosios medžiagos
 pridedamas pagrindinis sertifikatas arba oficialus sertifikatas, išduotas
 kilmės trečiosios šalies, ir įrašai, kuriuose nurodoma
 profesionalaus veiklos vykdytojo toje trečiojoje šalyje pateikta išsami
 informacija apie tą medžiagą.
 138 straipsnis
 Komisijos sprendimas dėl lygiavertiškumo
 1. Komisija įgyvendinimo aktais
 gali nuspręsti, ar trečiojoje šalyje arba konkrečiose
 trečiosios šalies vietovėse išauginta tam tikrų
 genčių, rūšių arba kategorijų miško dauginamoji
 medžiaga atitinka reikalavimus, kurie yra lygiaverčiai taikomiems
 Sąjungoje auginamai ir tiekiamai miško dauginamajai medžiagai, atsižvelgdama
 į:
 a) išsamią atitinkamos šalies pagal Reglamento
 (ES) Nr. .../... [Office of Publication, please insert number of Regulation
 on Official Controls] 124 straipsnio 1 dalį pateiktos informacijos ir
 duomenų ekspertizę ir,
 b) kai tinkama, patenkinamus pagal
 Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of Publication, please insert number of
 Regulation on Official Controls] 119 straipsnio 1 dalį atliktos
 kontrolės rezultatus.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 141
 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 2. Priimdama 1 dalyje nurodytus sprendimus
 Komisija apsvarsto, ar atitinkamoje trečiojoje šalyje taikomomis
 pagrindinės miško medžiagos ir vėlesnio miško dauginamosios medžiagos
 auginimo iš tos pagrindinės miško medžiagos patvirtinimo ir
 įregistravimo sistemomis užtikrinamos tos pačios garantijos, kaip ir
 107 ir 117 straipsniuose ir, kai taikoma, 118 ir 119 straipsniuose nurodytomis
 sistemomis, taikomomis „šaltinio tapatybė nustatyta“, „atrinkta“,
 „atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ ir „išbandyta“ kategorijoms.
 3. siekdama priimti 1 dalyje nurodytus
 sprendimus Komisija gali taikyti Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of
 Publication, please insert number of Regulation on Official Controls] 71
 straipsnio nuostatas dėl trečiųjų šalių prieš
 eksportuojant atliktos kontrolės patvirtinimo.
 139 straipsnis
 Eksportas iš Sąjungos
 1. Kai miško dauginamosios medžiagos
 eksportas į trečiąją šalį reglamentuojamas susitarimu
 su ta trečiąja šalimi, eksportuojant laikomasi to susitarimo.
 2. Kai miško dauginamosios medžiagos
 eksportas į trečiąją šalį nereglamentuojamas
 susitarimu su ta šalimi, miško dauginamoji medžiaga eksportuojama laikantis
 trečiosios šalies, į kurią turi būti eksportuojama,
 taisyklių.
 3. Kai miško dauginamosios medžiagos
 eksportas į trečiąją šalį nereglamentuojamas nei
 susitarimu su trečiąja šalimi, nei trečiosios šalies, į
 kurią ta miško dauginamoji medžiaga turi būti eksportuojama,
 taisyklėmis, taikomi 105–134 straipsniuose išdėstyti miško
 dauginamosios medžiagos auginimo ir tiekimo rinkai Sąjungos teritorijoje
 reikalavimai.
 V DALIS
 PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS
 140 straipsnis
 Deleguotieji aktai
 1. Įgaliojimai priimti
 deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis
 sąlygomis.
 2. 11 straipsnio 3 dalyje, 13
 straipsnio 3 dalyje, 14 straipsnio 3 dalyje, 15 straipsnio 5 dalyje, 16
 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4 dalyje, 18 straipsnio 4 dalyje, 18
 straipsnio 6 dalyje, 20 straipsnio 4 dalyje, 21 straipsnio 5 dalyje, 23
 straipsnio 3 dalyje, 30 straipsnio 4 dalyje, 32 straipsnio 1 dalyje, 33
 straipsnio 3 dalyje, 34 straipsnio 6 dalyje, 36 straipsnio 4 dalyje, 38
 straipsnio 4 dalyje, 39 straipsnio 3 dalyje, 44 straipsnio 1 dalyje, 56
 straipsnio 5 dalyje, 56 straipsnio 6 dalyje, 59 straipsnio 2 dalyje, 64
 straipsnio 4 dalyje, 65 straipsnio 3 dalyje, 67 straipsnio 2 dalyje, 72 straipsnio
 2 dalyje, 74 straipsnio 1 dalyje, 119 straipsnyje, 124 straipsnio 4 dalyje, 127
 straipsnyje, 131 straipsnio 2 dalyje, 135 straipsnio 4 dalyje ir 138 straipsnio
 1 dalyje nurodyti deleguotieji įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam
 laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
 3. Europos Parlamentas arba Taryba gali
 bet kada atšaukti 11 straipsnio 3 dalyje, 13 straipsnio 3 dalyje, 14 straipsnio
 3 dalyje, 15 straipsnio 5 dalyje, 16 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4
 dalyje, 18 straipsnio 4 dalyje, 18 straipsnio 6 dalyje, 20 straipsnio 4 dalyje,
 21 straipsnio 5 dalyje, 23 straipsnio 3 dalyje, 30 straipsnio 4 dalyje, 32
 straipsnio 1 dalyje, 33 straipsnio 3 dalyje, 34 straipsnio 6 dalyje, 36
 straipsnio 4 dalyje, 38 straipsnio 4 dalyje, 39 straipsnio 3 dalyje, 44
 straipsnio 1 dalyje, 56 straipsnio 5 dalyje, 56 straipsnio 6 dalyje, 59
 straipsnio 2 dalyje, 64 straipsnio 4 dalyje, 65 straipsnio 3 dalyje, 67
 straipsnio 2 dalyje, 72 straipsnio 2 dalyje, 74 straipsnio 1 dalyje, 119
 straipsnyje, 124 straipsnio 4 dalyje, 127 straipsnyje, 131 straipsnio 2 dalyje,
 135 straipsnio 4 dalyje ir 138 straipsnio 1 dalyje nurodytus deleguotuosius
 įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami
 tame sprendime nurodyti deleguotieji įgaliojimai. Sprendimas
 įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos
 oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą
 dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų
 aktų galiojimui.
 4. Apie priimtą
 deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos
 Parlamentui ir Tarybai.
 5. Pagal 11 straipsnio 3 dalį, 13
 straipsnio 3 dalį, 14 straipsnio 3 dalį, 15 straipsnio 5 dalį,
 16 straipsnio 2 dalį, 17 straipsnio 4 dalį, 18 straipsnio 4
 dalį, 18 straipsnio 6 dalį, 20 straipsnio 4 dalį, 21 straipsnio
 5 dalį, 23 straipsnio 3 dalį, 30 straipsnio 4 dalį, 32
 straipsnio 1 dalį, 33 straipsnio 3 dalį, 34 straipsnio 6 dalį,
 36 straipsnio 4 dalį, 38 straipsnio 4 dalį, 39 straipsnio 3
 dalį, 44 straipsnio 1 dalį, 56 straipsnio 5 dalį, 56 straipsnio
 6 dalį, 59 straipsnio 2 dalį, 64 straipsnio 4 dalį, 65
 straipsnio 3 dalį, 67 straipsnio 2 dalį, 72 straipsnio 2 dalį,
 74 straipsnio 1 dalį, 119 straipsnyje, 124 straipsnio 4 dalį, 127
 straipsnį, 131 straipsnio 2 dalį, 135 straipsnio 4 dalį ir 138
 straipsnio 1 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo
 atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai
 apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia
 prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos
 Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš.
 Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas
 dviem mėnesiais.
 141 straipsnis
 Komiteto procedūra
 1. Komisijai padeda Europos Parlamento
 ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 178/2002 58 straipsnio 1 dalimi
 įsteigtas Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis
 komitetas. Tai komitetas, apibrėžtas Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
 2. Kai daroma nuoroda į šią
 dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
 Kai komiteto nuomonei gauti būtina
 rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato,
 jei per nuomonei pateikti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia
 komiteto pirmininkas arba to paprašo paprastoji komiteto narių dauguma.
 3. Kai daroma nuoroda į šią
 dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
 Kai komiteto nuomonei gauti būtina
 rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato,
 jei per nuomonei pateikti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia
 komiteto pirmininkas arba to paprašo paprastoji komiteto narių dauguma.
 4. Kai daroma nuoroda į šią
 dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5
 straipsniu.
 VI DALIS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 142 straipsnis
 Reglamento (EB) Nr. 2100/94 pakeitimas
 Reglamentas (EB) Nr. 2100/94 iš dalies
 keičiamas taip:
 (1) 4 straipsnis pakeičiamas taip:
 „4 straipsnis
 Sąjungos agentūra
 1. Šio reglamento įgyvendinimo
 reikmėms steigiama Europos augalų veislių agentūra (toliau
 – Agentūra).
 2. Agentūros uždaviniai:
 a) teikti rekomendacijas dėl veislių
 pavadinimų, kai to prašoma pagal Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of
 Publications, please insert number of this Regulation] 50 straipsnio 2
 dalį ir 78 straipsnio 2 dalį;
 b) skatinti ir derinti pagal 71
 straipsnį ir, kai taikoma, pagal Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of
 Publications, please insert number of this Regulation] 74 straipsnį
 priimtus aktus atliekamos vienodos veislių techninės ekspertizės
 plėtojimą, įskaitant protokolų plėtojimą.
 c) pagal Reglamento dėl augalų
 dauginamosios medžiagos 72 straipsnį atlikti technines ekspertizes
 atliekančių kompetentingų institucijų auditus ir per juos
 patikrinti jų patalpas ir organizacinę struktūrą;
 d) rengti ir padėti rengti mokymus apie
 jos veiklą;
 e) teikti techninę pagalbą
 Komisijai savo veiklos srityse;
 f) užsakyti tyrimus, būtinus jos
 veiklai įvykdyti;
 g) savo veiklos srityse ieškoti, rinkti,
 lyginti, nagrinėti ir apibendrinti techninius duomenis;
 h) savo veiklos srityse užtikrinti, kad
 visuomenė ir suinteresuotosios šalys greitai gautų patikimą,
 objektyvią ir išsamią informaciją;
 i) Komisijos prašymu, teikti techninę
 pagalbą siekiant pagerinti Sąjungos, šalių pareiškėjų,
 tarptautinių organizacijų ir trečiųjų šalių
 bendradarbiavimą jos veiklos srityse;
 j) sukurti, paskelbti ir naujinti
 veislių kontrolinių rinkinių duomenų bazę.“
 3. Agentūra taip pat tvarko ir remia
 Sąjungos veislių registrą, sukurtą pagal Reglamento (ES)
 Nr. .../... [Office of Publications, please insert number of this Regulation]
 52 straipsnį. Ji įgyvendina veislių registravimo Sąjungos
 veislių registre procedūrą pagal Reglamento (ES) Nr. .../... [Office
 of Publications, please insert number of this Regulation] IV
 antraštinės dalies V skyrių.“
 (2) Įterpiamas 4a straipsnis:
 „4a straipsnis
 Nuorodos į Bendrijos augalų veislių tarnybą (Tarnyba)
 Šiame reglamente ir Sąjungos teisės
 aktuose dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos daromos nuorodos
 į Tarnybą suprantamos kaip nuorodos į 4 straipsniu
 įsteigiamą Europos augalų veislių agentūrą.“
 143 straipsnis
 Sankcijos
 Valstybės narės nustato
 sankcijų, taikomų pažeidus šį reglamentą, taisykles ir
 imasi visų būtinų priemonių jų įgyvendinimui
 užtikrinti. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir
 atgrasomosios.
 Valstybės narės per vienus metus nuo
 šio reglamento įsigaliojimo dienos praneša apie tas nuostatas Komisijai ir
 nedelsdamos praneša jai apie visus vėlesnius tų nuostatų
 pakeitimus.
 144 straipsnis
 Panaikinimas
 1. XIII priede nurodyti aktai
 panaikinami.
 2. Nuorodos į panaikinamus aktus
 suprantamos kaip nuorodos į šį reglamentą ir skaitomos pagal XIV
 priede pateiktą atitikties lentelę.
 145
 straipsnis
 Pereinamojo laikotarpio nuostatos
 1. Valstybės narės iki [Office
 of Publications, please insert date of application of this Regulation]
 peržiūri pagal Direktyvos 66/401/EEB 5 straipsnį, Direktyvos 66/402/EEB
 5 straipsnį, Direktyvos 68/193/EEB 4 straipsnio 1 dalį, Direktyvos
 2002/54/EB 7 straipsnį, Direktyvos 2002/55/EB 24 straipsnį,
 Direktyvos 2002/56/EB 5 straipsnį ir Direktyvos 2002/57/EB 7
 straipsnį priimtas priemones ir imasi vieno iš šių veiksmų:
 a) atšaukia tas priemones arba
 b) iš dalies pakeičia tas priemones,
 kad laikytųsi taikomų Sąjungos teisės aktų dėl
 atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos.
 2. Valstybės narės praneša
 Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie:
 a) visas pagal 1 dalyje nurodytas direktyvas
 priimtas priemones iki [Office of Publications, please insert date of
 application of this Regulation] ir
 b) visus veiksmus, kurių
 ėmėsi pagal 1 dalies a arba b punktus.
 146 straipsnis
 Įsigaliojimas
 Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą
 dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Jis taikomas nuo [Office of Publications
 please insert date counting 36 months from the entry into force].
 Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose
 valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 The President The
 President
 PRIEDAS I
 11 STRAIPSNYJE NURODYTOS GENTYS IR RŪŠYS
 Abies alba Mill.
 Abies cephalonica Loudon
 Abies grandis Lindl.
 Abies pinsapo Boiss.
 Acer platanoides L.
 Acer pseudoplatanus L.
 Agrostis canina L.
 Agrostis capillaris L.
 Agrostis gigantea Roth.
 Agrostis stolonifera L.
 Allium cepa L.
 Allium fistulosum L.
 Allium porrum L.
 Allium sativum L.
 Allium schoenoprasum L.
 Alnus glutinosa Gaertn.
 Alnus incana Moench.
 Alopecurus pratensis L.
 Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.
 Apium graveolens L.
 Arachis hypogaea L.
 Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J.
 Presl & C. Presl.
 Asparagus officinalis L.
 Avena nuda L.
 Avena sativa L.(įskaitant A. byzantina
 K. Koch)
 Avena strigosa Schreb.
 Beta vulgaris L.
 Betula pendula Roth.
 Betula pubescens Ehrh.
 Brassica juncea (L.) Czern.
 Brassica napus L.
 Brassica nigra (L.) W.D.J. Koch
 Brassica oleracea L.
 Brassica rapa L.
 Bromus catharticus Vahl
 Bromus sitchensis Trin.
 Cannabis sativa L.
 Capsicum annuum L.
 Carpinus betulus L.
 Carthamus tinctorius L.
 Carum carvi L.
 Castanea sativa Mill.
 Castanea Mill. (poskiepiai)
 Cedrus atlantica (Endl) Manetti ex Carr.
 Cedrus libani A. Richard
 Cichorium endivia L.
 Cichorium intybus L.
 Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. &
 Nakai
 Citrus L.
 Corylus avellana L.
 Corylus L. (poskiepiai)
 Cucumis melo L.
 Cucumis sativus L.
 Cucurbita Maxima Duchesne
 Cucurbita pepo L
 Cydonia oblonga Mill.
 Cynara cardunculus L
 Cynodon dactylon (L.) Pers.
 Dactylis glomerata L.
 Daucus carota L.
 Fagus sylvatica L.
 Festuca arundinacea Schreb.
 Festuca filiformis Pourr.
 Festuca ovina L.
 Festuca pratensis Huds.
 Festuca rubra L.
 Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina
 xFestulolium Asch. et Graebn.
 Ficus carica L.
 Foeniculum vulgare Mill.
 Fortunella Swingle
 Fragaria L.
 Fraxinus angustifolia Vahl.
 Fraxinus excelsior L.
 Galega orientalis Lam.
 Glycine max (L.) Merrill
 Gossypium L.
 Hedysarum coronarium L.
 Helianthus annuus L.
 Hordeum vulgare L.
 Juglans regia L.
 Juglans L. (poskiepiai)
 Lactuca sativa L.
 Larix decidua Mill.
 Larix kaempferi (Lamb.) Carr.
 Larix sibirica Ledeb.
 Larix x eurolepis Henry
 Linum usitatissimum L.
 Lolium × boucheanum Kunth
 Lolium multiflorum Lam.
 Lolium perenne L.
 Lotus corniculatus L.
 Lupinus albus L.
 Lupinus angustifolius L.
 Lupinus luteus L.
 Malus domestica Borkh.
 Malus Mill. (poskiepiai)
 Medicago lupulina L.
 Medicago sativa L.
 Medicago × varia T. Martyn
 Olea europaea L.
 Onobrychis viciifolia Scop.
 Oryza sativa L.
 Papaver somniferum L.
 Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W.
 Hill
 Phacelia tanacetifolia Benth.
 Phalaris aquatica L.
 Phalaris canariensis L.
 Phaseolus coccineus L.
 Phaseolus vulgaris L.
 Phleum nodosum L. (anksčiau Phleum
 bertolonii DC.)
 Phleum pratense L.
 Picea abies (L.) H. Karst.
 Picea sitchensis (Bong.) Carr.
 Pinus brutia Ten.
 Pinus canariensis C. Smith
 Pinus cembra L.
 Pinus contorta Douglas ex Loud.
 Pinus halepensis Mill.
 Pinus leucodermis Antoine
 Pinus nigra Arnold
 Pinus pinaster Aiton
 Pinus pinea L.
 Pinus radiata D. Don
 Pinus sylvestris L.
 Pistacia vera L.
 Pistacia L. (poskiepiai)
 Pisum sativum L.
 Poa annua L.
 Poa nemoralis L.
 Poa palustris L.
 Poa pratensis L.
 Poa trivialis L.
 Poncirus Raf.
 Tuopa Populus spp.
 ir dirbtiniai jos rūšies hibridai
 Prunus amygdalus Batsch
 Prunus armeniaca L.
 Prunus avium (L.) L.
 Prunus cerasus L.
 Prunus domestica L.
 Prunus persica (L.) Batsch
 Prunus salicina Lindley
 Prunus L. (poskiepiai)
 Pseudotsuga menziesii (Mirb.) Franco
 Pyrus communis L.
 Pyrus L. (poskiepiai)
 Quercus cerris L.
 Quercus ilex L.
 Quercus petraea (Matt.) Liebl.
 Quercus pubescens Willd.
 Quercus robur L.
 Quercus rubra L.
 Quercus suber L.
 Raphanus sativus L.
 Rheum rhabarbarum L.
 Ribes L.
 Robinia pseudoacacia L.
 Rubus L.
 Scorzonera hispanica L.
 Secale cereale L.
 Sicyos angulatus L. (poskiepiai)
 Sinapis alba L.
 Solanum lycopersicum Lam. (anksčiau
 Lycopersicon esculentum Mill.)
 Solanum lycopersicum Lam.x Solanum spp.
 (poskiepiai)
 Solanum melongena L.
 Solanum tuberosum L.
 Sorghum bicolor (L.) Moench
 Sorghum bicolor (L.) Moench × Sorghum sudanense
 (Piper) Stapf.
 Sorghum sudanense (Piper) Stapf
 Spinacia oleracea L.
 Tilia cordata Mill.
 Tilia platyphyllos Scop.
 Trifolium alexandrinum L.
 Trifolium hybridum L.
 Trifolium incarnatum L.
 Trifolium pratense L.
 Trifolium repens L.
 Trifolium resupinatum L.
 Trigonella foenum-graecum L.
 Trisetum flavescens (L.) P. Beauv.
 xTriticosecale Wittm. ex A. Camus
 Triticum aestivum L.
 Triticum durum Desf.
 Triticum spelta L.
 Vaccinium L.
 Valerianella locusta (L.) Laterr.
 Vicia faba L.
 Vicia pannonica Crantz
 Vicia sativa L.
 Vicia villosa Roth.
 Vitis L.
 Zea mays L.
 II PRIEDAS
 SUPERELITINĖS, ELITINĖS, SERTIFIKUOTOS IR STANDARTINĖS MEDŽIAGOS
 REIKALAVIMAI IR TŲ REIKALAVIMŲ PRIĖMIMO ELEMENTAI
 A DALIS
 Augalų dauginamosios medžiagos auginimo
 reikalavimai, kaip nurodyta 16 straipsnio 2 dalyje
 Atsižvelgiant į kiekvienos genties arba
 rūšies požymius, laukams ir pasėliams taikomi toliau išvardyti
 reikalavimai.
 1. Sėjimas arba sodinimas.
 a) Siekiant užtikrinti augalų
 dauginamosios medžiagos atsekamumą, nustatoma augalų dauginamosios
 medžiagos tapatybė, įskaitant, kai taikoma, motininius augalus.
 Saugoma medžiagos etiketė arba įrašai apie motininį augalą.
 b) Medžiaga sodinama ir (arba) sėjama
 taip, kad:
 i) būtų pakankamas atstumas nuo
 tos pačios rūšies ir (arba) tos pačios veislės
 žiedadulkių šaltinių pagal izoliavimo taisykles, atsižvelgiant į
 botaninius požymius ir selekcijos būdus, siekiant užtikrinti apsaugą
 nuo nepageidaujamo apdulkinimo svetimomis žiedadulkėmis ir išvengti
 kryžminio apdulkinimo nuo kitų pasėlių;
 ii) būtų tinkamas apdulkinimo
 šaltinis ir lygis, siekiant užtikrinti tolesnį dauginimą;
 iii) būtų tinkama rotacija (priešsėlis ir laikas tarp tos
 pačios rūšies sėjimo laikotarpių), siekiant išvengti
 priemaišų;
 c) Skiriamas tinkamas dėmesys mašinoms
 ir įrangai, naudojamoms siekiant užtikrinti, kad nebūtų
 piktžolių ar kitų rūšių, kurias per laboratorinius bandymus
 sunku atskirti sėklų lygmeniu;
 d) Medžiaga sodinama ir (arba) sėjama
 taip, kad Reglamento (ES) Nr. .../... (Office of Publications, please insert
 number of Regulation on protective measures against pests of plants) 37
 straipsnio 2 dalyje išvardytų Sąjungos nekarantininių
 kenksmingųjų organizmų arba jų vektorių buvimas
 atitiktų to akto nuostatas.
 2. Auginimas.
 a) Siekiant užtikrinti veislės
 tapatybę ir grynumą bei veiksmingą auginimą, netipiškų
 augalų nėra. Jeigu dėl atitinkamos augalų dauginamosios
 medžiagos požymių tai neįmanoma, netipiškų augalų yra kuo
 mažiau.
 Jeigu esama netipiškų augalų arba
 kitų augalų rūšių, siekiant užtikrinti veislių
 tapatybę ir grynumą, taikomas tinkamas apdorojimas ir (arba)
 šalinimas.
 b) Jeigu bandymų rezultatai teigiami
 arba yra akivaizdžių kenksmingųjų organizmų arba
 trūkumų, motininiai augalai apdorojami arba nenaudojami kaip
 dauginamosios medžiagos šaltinis.
 c) Derliaus nuėmimas.
 Augalų dauginamosios medžiagos derlius
 nuimamas dideliais kiekiais arba atskirais augalais, siekiant užtikrinti
 medžiagos, kurios derlius nuimamas, tapatybę ir grynumą.
 d) Palaikymas.
 Augalų dauginamoji medžiaga, įskaitant,
 kai taikoma, motininius augalus, palaikoma taip, kad būtų užtikrinama
 veislės tapatybė. Palaikymas grindžiamas oficialiu veislės
 aprašu ir oficialiai pripažintu veislės aprašu.
 e) Sąjungos nekarantininiai kenksmingieji organizmai.
 Augalų dauginamoji medžiaga auginama taip,
 kad pagal Reglamento (ES) Nr. .../... (Office of Publications, please insert
 number of Regulation on protective measures against pests of plants) 37
 straipsnio 2 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą išvardytų
 Sąjungos nekarantininių kenksmingųjų organizmų buvimas
 toje augalų dauginamojoje medžiagoje atitiktų to akto nuostatas.
 f) Kai tinkama, augalų dauginamoji
 medžiaga auginama atskirai nuo maisto ar pašarų reikmėms skirtos toms
 pačioms gentims arba rūšims priklausančios medžiagos, siekiant
 užtikrinti atitinkamos medžiagos sveikatą.
 g) Kai taikoma, augalų dauginamajai
 medžiagai dauginti taip pat gali būti naudojamas mikrodauginimas.
 B DALIS
 Augalų dauginamosios medžiagos
 kokybės reikalavimai, kaip nurodyta 16 straipsnio 2 dalyje
 Augalų dauginamoji medžiaga atitinka vieną
 arba daugiau iš toliau nurodytų kokybės reikalavimų,
 priklausomai nuo kiekvienos genties arba rūšies požymių:
 a) jos mažiausias dygimas toks, kad
 pasėjus galima išauginti tinkamą augalų skaičių vienam
 kvadratiniam metrui (m2) ir taip užtikrinti derlių ir auginimo
 kokybę;
 b) jos didžiausias kietųjų
 sėklų kiekis toks, kad galima išauginti tinkamą augalų
 skaičių vienam kvadratiniam metrui (m2)‘
 c) jos mažiausias grynumas toks, kad
 galima užtikrinti didžiausią veislės tapatybės lygį;
 d) jos didžiausias drėgnumas toks,
 kad medžiagą apdorojant, sandėliuojant ir tiekiant rinkai, ją
 galima išsaugoti;
 e) didžiausias kitų
 genčių ir rūšių augalų dauginamosios medžiagos kiekis
 joje toks, kad galima užtikrinti, kad partijoje nepageidaujamų augalų
 būtų kuo mažiau;
 f) jos mažiausias gyvybingumas,
 apibrėžtas dydis ir specialus rūšiavimas toks, kad galima užtikrinti,
 kad sėjimo arba sodinimo reikmėms medžiaga būtų tinkama ir
 partija būtų pakankamai vienodos sudėties;
 g) didžiausias žemės arba
 pašalinių medžiagų kiekis joje toks, kad būtų galima
 išvengti nesąžiningos veiklos ir techninių priemaišų;
 h) ji be konkrečių
 trūkumų ir pažeidimų, todėl galima užtikrinti medžiagos
 kokybę ir sveikatą;
 i) pagal Reglamento (ES) Nr. [...]
 dėl apsaugos nuo kenksmingųjų organizmų priemonių
 37 straipsnio 2 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą į
 sąrašą įtrauktų Sąjungos nekarantininių
 kenksmingųjų organizmų buvimas augalų dauginamojoje
 medžiagoje atitinka to akto nuostatas.
 C DALIS
 Augalų dauginamosios medžiagos
 sertifikavimo reikalavimai, kaip nurodyta 20 straipsnio 1 dalyje
 A. Aprobavimo dažnumas ir metodai.
 Inspektavimo dažnumas ir atitinkamas (-i)
 augalų dauginamosios medžiagos etapas (-ai) inspektavimo reikmėms
 padeda užtikrinti veiksmingą stebėjimą ir inspektavimą.
 Inspektavimo metodais padedama užtikrinti
 stebėjimo patikimumą.
 Kai taikoma, motiniai augalai inspektuojami, bent
 jau vizualiai, pačiu (-iais) tinkamiausiu (-iausiais) metų
 laikotarpiu (-iais) kenksmingųjų organizmų arba jų
 vektorių buvimui patikrinti.
 Motininiai augalai visais auginimo etapais
 palaikomi tokiomis sąlygomis, kad būtų galima auginti
 augalų dauginamąją medžiagą ir patikrinti tapatybę
 pagal veislės aprašą.
 Inspektavimas susijęs su, kai tinkama,
 Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert number of
 Regulation on protective measures against plants] 37 straipsnio 2 dalyje
 išdėstytų taisyklių dėl nekarantininių
 kenksmingųjų organizmų buvimo ant atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos laikymusi. Siekiant išvengti kenksmingųjų
 organizmų arba jų vektorių buvimo, tikrinama dirvožemio,
 substratų, motininių augalų ir artimiausios aplinkos
 kokybė.
 B. Mėginių ėmimas ir bandymai.
 1. Mėginių ėmimo metodas atitinka šiuos reikalavimus:
 a) iš partijos imamas mėginys yra
 tinkamo mažiausio svorio, kad būtų galima nustatyti tam tikrų
 piktžolių kiekį, užtikrinti, kad mėginiai būtų
 reprezentatyvūs ir tinkamo dydžio, siekiant išanalizuoti medžiagą ir
 nustatyti, ar laikomasi kokybės reikalavimų;
 b) mėginių ėmimo
 intensyvumas, mėginių ėmimo įranga ir naudojami metodai yra
 tokie, kad bandymams būtų paimami patikimi mėginiai.
 2. Siekiant užtikrinti, kad būtų
 laikomasi kokybės reikalavimų, bandymai vykdomi naudojant metodus,
 įrangą ir auginimo terpę, nustatytus atskiroms rūšims, taip
 pat atskiriems kontroliniams rinkiniams grynumo analizės reikmėms.
 Kai tinkama, bandymai apima pakartotinius daigumo tyrimus, siekiant užtikrinti
 tinkamą dygimą po tam tikro laikotarpio arba po augalų
 dauginamosios medžiagos maišymo.
 3. Kai tinkama, inspektavimas susijęs
 su Reglamento (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert number of
 Regulation on protective measures against plants] 37 straipsnio 2 dalyje
 išdėstytų taisyklių dėl nekarantininių
 kenksmingųjų organizmų buvimo ant atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos laikymusi. Siekiant išvengti kenksmingųjų
 organizmų arba jų vektorių buvimo, tikrinama dirvožemio,
 substratų, motininių augalų ir artimiausios aplinkos
 kokybė.
 D DALIS
 16 straipsnio 2 dalyje nurodytų
 augalų dauginamosios medžiagos auginimo ir kokybės reikalavimų ir
 20 straipsnio 1 dalyje nurodytų augalų dauginamosios medžiagos
 sertifikavimo reikalavimų priėmimo elementai
 A ir B dalyse nurodyti auginimo ir
 kokybės reikalavimai, taip pat C dalyje nurodytos sertifikavimo schemos,
 gali būti išdėstomos pagal vieną ar daugiau iš šių
 elementų:
 a) gentis, rūšis, kategorijas ir
 pakategores, įskaitant kartas;
 b) veislių arba augalų
 dauginamosios medžiagos tipus (heterogeninė medžiaga arba nišinės
 rinkos medžiaga), įskaitant intraspecifinius ir tarprūšinius
 hibridus;
 c) specialią genčių,
 rūšių arba atitinkamos augalų dauginamosios medžiagos tipų
 paskirtį;
 d) dauginimo tipą.
 III PRIEDAS
 A DALIS
 Oficialios
 etiketės ir veiklos vykdytojo etiketės turinys, kaip nurodyta 21
 straipsnio 1 dalyje
 Oficialioje etiketėje ir veiklos vykdytojo
 etiketėje nurodoma:
 a) atitinkamos augalo rūšies
 botaninis pavadinimas arba, mišinio atveju, pavadinimai lotyniškomis
 raidėmis;
 b) atitinkamos augalo rūšies
 bendrinis pavadinimas arba, mišinio atveju, pavadinimai viena iš oficialių
 Sąjungos kalbų;
 c) valstybės narės dviraidis
 kodas iš ISO 3166-1 alpha 2 kodų sąrašo[22] ir, kai tinkama, atitinkamos
 (-ų) kompetentingos (-ų) institucijos (-ų), kurioje (-iose)
 profesionalus veiklos vykdytojas įregistruotas, pavadinimas (-ai) ir
 akronimas (-ai);
 d) įregistruoto profesionalaus
 veiklos vykdytojo registracijos numeris arba, jei tokio numerio nėra,
 veiklos vykdytojo vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas;
 e) atitinkamos augalų
 dauginamosios medžiagos partijos numeris ir, jei tinkama, nuoroda į
 unikalių atsekamumo duomenų nešlį, pvz., brūkšninį
 kodą, hologramą arba lustą;
 f) veislės pavadinimas arba,
 mišinio sudedamųjų dalių atveju, veislių pavadinimai, kai
 jos tiekiamos rinkai su nuoroda į veisles;
 g) nurodymas „EB taisyklės ir
 standartai“;
 h) nuorodos į auginimo šalį
 arba, mišinio atveju, šalis, su c punkte nurodytu dviraidžiu kodu;
 i) nuorodos į deklaruojamą
 sėklų, poskiepių arba kitų dauginamosios medžiagos
 vienetų skaičių arba, kai taikoma, grynasis arba bendrasis
 svoris;
 j) augalų dauginamosios medžiagos
 kategorijų ir, kai taikoma, pakategorių nurodymas;
 k) nuorodos į ženklinimo
 mėnesį ir metus arba nuorodos į paskutinio mėginio
 paėmimo mėnesį ir metus;
 l) kai tinkama, nurodymas, kad
 augalų dauginamoji medžiaga priklauso veislei, turinčiai tik
 oficialiai pripažintą aprašą, taip pat tos veislės kilmės
 regiono nurodymas;
 m) kai tinkama, nurodymas, kad
 atitinkama augalų dauginamoji medžiaga yra klonas arba poskiepis;
 n) kai taikoma, nurodymas, kad
 augalų dauginamoji medžiaga sudaryta iš arba jos sudėtyje yra genetiškai
 modifikuotų organizmų.
 B DALIS
 Pagal 47 straipsnį į etiketę
 įtrauktina informacija, susijusi su I priede išvardytomis gentimis arba
 rūšimis
 Etiketėje
 nurodoma:
 a) rūšies
 botaninis pavadinimas lotyniškomis raidėmis;
 b) bendrinis pavadinimas viena iš
 oficialių Sąjungos kalbų;
 c) veislės pavadinimas, jeigu
 augalų dauginamoji medžiaga atitinkamai tiekiama rinkai su nuoroda į
 tą veislę;
 d) profesionalaus veiklos vykdytojo
 vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas, taip pat jo registracijos
 numeris;
 e) oficialaus veiklos vykdytojo
 suteiktas partijos nuorodos numeris;
 f) deklaruojamas sėklų,
 poskiepių arba kitų dauginamosios medžiagos vienetų
 skaičius arba, kai taikoma, grynasis arba bendrasis svoris;
 g) nurodymas „ES kokybė“;
 h) etiketės išdavimo data;
 i) importo iš trečiųjų
 šalių atveju nurodoma derliaus nuėmimo šalis – A dalies h punkte
 nurodytas dviraidis kodas;
 j) auginimo vieta;
 k) kai taikoma, nurodymas, kad
 atitinkama augalų dauginamoji medžiaga priklauso klonui arba poskiepiui,
 ir veislės, kuriai tas klonas arba poskiepis gali priklausyti,
 pavadinimas;
 l) kai augalų dauginamoji
 medžiaga auginama ir tiekiama rinkai kartu su miško dauginamąja medžiaga,
 atitinkamoje augalų dauginamosios medžiagos etiketėje nurodoma „ne
 miškininkystės reikmėms“.
 IV PRIEDAS
 A DALIS
 Gentims
 arba rūšims, kurių ūkinis
 vertingumas pakankamas, taikomi kriterijai
 58 straipsnio 2 dalyje išdėstyti
 pakankamo ūkinio vertingumo reikalavimai taikomi gentims ir rūšims,
 kurios atitinka vieną arba daugiau iš šių kriterijų:
 a) jie itin svarbūs
 aprūpinimo maistu ir pašarais reikmėms;
 b) jie itin svarbūs maisto
 perdirbimo, pašarų perdirbimo arba pramoninio perdirbimo reikmėms;
 c) jie itin svarbūs atsparumo ir
 mažai sąnaudų reikalaujančio žemės ūkio reikmėms,
 įskaitant ekologinę žemės ūkio gamybą.
 B DALIS
 Gentims
 arba rūšims, kurių ūkinis vertingumas tvarus, taikomi kriterijai
 59 straipsnio 1 dalyje išdėstyti tvaraus
 ūkinio vertingumo reikalavimai taikomi gentims ir rūšims, kurios
 atitinka vieną arba daugiau iš šių kriterijų:
 a) jos labai neatsparios
 kenksmingiesiems organizmams;
 b) joms taikomi konkretūs
 reikalavimai, susiję su išteklių veiksmingumu;
 c) jos neatsparios nepageidaujamų
 medžiagų buvimui;
 d) jos sunkiai prisitaiko prie
 skirtingų agroklimatinių sąlygų.
 V PRIEDAS
 REIKALAVIMAI, TAIKOMI TVIRTINANT PAGRINDINĘ
 MEDŽIAGĄ, SKIRTĄ DAUGINAMAJAI MEDŽIAGAI, KURI TURI BŪTI
 SERTIFIKUOJAMA KAIP „ŠALTINIO TAPATYBĖ NUSTATYTA“, AUGINTI
 1. Pagrindinė medžiaga – tai
 sėklų šaltinis arba medynas, esantys viename provenencijos regione.
 Jeigu medžiaga yra skirta konkrečioms miškininkystės reikmėms,
 turi būti atliekamas oficialus inspektavimas.
 2. Atitinkamas profesionalus veiklos
 vykdytojas kompetentingai institucijai nurodo provenencijos regioną ir
 vietos (-ų), kurioje (-iose) dauginamoji medžiaga surinkta,
 geografinę padėtį, aukštį virš jūros lygio arba šio
 aukščio ribas. Turi būti nurodyta, ar pagrindinė medžiaga yra:
 a) autochtoninė ar neautochtoninė,
 ar jos kilmė nežinoma, arba
 b) vietinė ar nevietinė, ar jos
 kilmė nežinoma. Turi būti nurodyta neautochtoninės
 (nevietinės) pagrindinės medžiagos kilmė, jeigu ji žinoma.
 VI PRIEDAS
 REIKALAVIMAI, TAIKOMI TVIRTINANT PAGRINDINĘ MEDŽIAGĄ, SKIRTĄ
 DAUGINAMAJAI MEDŽIAGAI, KURI TURI BŪTI SERTIFIKUOJAMA KAIP „ATRINKTA“,
 AUGINTI
 Bendrieji reikalavimai. Medynas vertinamas atsižvelgiant į konkrečią
 nurodytą paskirtį, pagal kurią dauginamoji medžiaga bus
 naudojama, ir atsižvelgiant į konkrečią paskirtį deramas
 dėmesys skiriamas 1–9 punktų reikalavimams. Miško dauginamosios
 medžiagos atrankos kriterijai ir tos medžiagos paskirtis nurodomi
 nacionaliniame registre.
 1. Kilmė. Remiantis
 istorinio pobūdžio įrodymais arba kitomis tinkamomis priemonėmis
 nustatoma, ar medynas yra autochtoninis (vietinis), neautochtoninis
 (nevietinis) ar jo kilmė nežinoma; turi būti nurodyta
 neautochtoninės (nevietinės) pagrindinės medžiagos kilmė,
 jeigu ji žinoma.
 2. Izoliavimas. Medynai turi
 būti nutolę pakankamu atstumu nuo blogos kokybės tos pačios
 rūšies medynų, įskaitant autochtoninius ar nevietinius arba
 nežinomos kilmės, arba nuo giminingų rūšių ar veislių,
 galinčių kryžmintis su minėtomis rūšimis.
 3. Pakankamas populiacijos dydis. Medynai
 turi būti sudaryti iš vienos arba keleto medžių grupių, kurios
 yra gerai pasiskirsčiusios ir pakankamai gausios, kad būtų
 užtikrintas veiksmingas tarpusavio apsidulkinimas. Kad būtų išvengta
 nepageidaujamo įvaisos poveikio, atrinkti medynai sudaromi iš pakankamo
 kiekio gana tankiai tam tikrame plote augančių individų.
 4. Amžius ir išsivystymas. Medynai
 turi būti sudaryti iš tokio amžiaus arba išsivystymo medžių, kad
 būtų galima aiškiai įvertinti atrankai taikomus kriterijus.
 5. Vienodumas. Medynų
 atskiri morfologiniai požymiai turi skirtis ne daugiau kaip įprasta. Kai
 būtina, blogos kokybės medžiai pašalinami.
 6. Prisitaikymas. Turi būti
 akivaizdu, kad prisitaikoma prie provenencijos regione vyraujančių
 ekologinių sąlygų.
 7. Medienos išauginimas. Pavirtinant
 atrinktus medynus medienos išauginimas paprastai turi būti pranašesnis už
 priimtą vidurkį panašiomis ekologinėmis ir tvarkymo
 sąlygomis.
 8. Medienos kokybė. Atsižvelgiama
 į medienos kokybę.
 9. Forma ir augimo pobūdis. Medyno
 medžiai turi būti ypač gerų morfologinių savybių –
 jų kamienai turi būti tiesūs ir apvalūs, šakojimosi
 pobūdis priimtinas, šakos smulkios, o nereikalingas šakas medžiai lengvai
 numeta. Be to, dvišakų ir įvijos medienos medžių turi būti
 nedaug.
 VII PRIEDAS
 REIKALAVIMAI, TAIKOMI TVIRTINANT PAGRINDINĘ MEDŽIAGĄ, SKIRTĄ
 DAUGINAMAJAI MEDŽIAGAI, KURI TURI BŪTI SERTIFIKUOJAMA KAIP „ATITINKANTI
 (KOKYBĖS) REIKALAVIMUS“, AUGINTI
 1. Sėklinės plantacijos
 a) Sėklinės plantacijos tipą,
 jos paskirtį, kryžminimo schemą, plantacijos išdėstymą,
 sudedamąsias dalis, atskyrimą ir vietą bei visus
 minėtų dalykų pakeitimus turi tvirtinti ir įregistruoti
 kompetentinga institucija.
 b) Plantaciją sudarantys klonai arba
 šeimos atrenkami pagal išskirtinius jų požymius, ypatingą
 dėmesį kreipiant į III priedo 4, 6, 7, 8, 9 ir 10 punktų
 reikalavimus.
 c) Plantaciją sudarantys klonai arba
 šeimos sodinami arba turėjo būti pasodinti pagal kompetentingos
 institucijos patvirtintą planą, parengtą taip, kad
 būtų galima identifikuoti kiekvieną sudedamąją
 dalį.
 d) Sėklinių plantacijų
 retinimas aprašomas kartu su atrankos kriterijais, kuriais vadovaujamasi
 atliekant tokius retinimus ir kuriuos įregistruoja kompetentinga
 institucija.
 e) Sėklinės plantacijos tvarkomos,
 o sėklų derlius renkamas taip, kad būtų pasiekti
 plantacijoms nustatyti tikslai. Sėklinėse plantacijose, skirtose
 dirbtiniams hibridams auginti, hibridų procentas dauginamojoje medžiagoje
 turi būti nustatytas kontroliniu bandymu.
 2. Šeimos (-ų) tėvai
 a) Tėvai atrenkami pagal išskirtinius
 jų požymius ir III priedo 4, 6, 7, 8, 9 ir 10 punktų reikalavimus,
 arba pagal jų kombinacinę galią.
 b) Šeimos (-ų) tėvų
 paskirtį, kryžminimo schemą ir apdulkinimo sistemą, sudedamąsias
 dalis, atskyrimą ir vietą bei visus minėtų dalykų
 pakeitimus turi tvirtinti ir įregistruoti kompetentinga institucija.
 c) Tėvų tapatybę,
 skaičių ir jų proporciją mišinyje turi tvirtinti ir
 įregistruoti kompetentinga institucija.
 d) Tėvų, skirtų dirbtiniams
 hibridams auginti, hibridų procentas dauginamojoje medžiagoje turi
 būti nustatytas kontroliniu bandymu.
 3. Klonai
 a) Klonus galima identifikuoti pagal
 skiriamuosius požymius, kuriuos tvirtina ir įregistruoja kompetentinga
 institucija.
 b) Atskirų klonų vertingumas
 nustatomas remiantis patirtimi arba įrodomas pakankamos trukmės
 eksperimentais.
 c) Motininiai medžiai, naudojami klonams
 auginti, atrenkami pagal išskirtinius jų požymius ir atsižvelgiant į
 III priedo 4, 6, 7, 8, 9 ir 10 punktų reikalavimus.
 4. Klonų
 rinkinys
 a) Klonų
 rinkinys atitinka 3 punkto a, b ir c papunkčių reikalavimus.
 b) Rinkinį sudarančių
 klonų tapatybę, skaičių ir proporciją, atrankos
 būdą ir sodmenis turi tvirtinti ir įregistruoti kompetentinga
 institucija. Kiekvienas rinkinys turi būti pakankamai genetiškai
 įvairus.
 VIII PRIEDAS
 REIKALAVIMAI, TAIKOMI
 TVIRTINANT PAGRINDINĘ MEDŽIAGĄ, SKIRTĄ DAUGINAMAJAI MEDŽIAGAI,
 KURI TURI BŪTI SERTIFIKUOJAMA KAIP „IŠBANDYTA“, AUGINTI
 1. Visiems
 bandymams taikomi reikalavimai
 a) Bendrieji reikalavimai
 Pagrindinė medžiaga turi atitikti taikomus V
 arba VI priedo reikalavimus.
 Pagrindinei medžiagai tvirtinti organizuojami
 bandymai turi būti parengti, išdėstyti ir atliekami, o jų
 rezultatai aiškinami laikantis pripažintos tarptautinės tvarkos. Kai
 atliekami lyginamieji bandymai, bandoma miško dauginamoji medžiaga turi
 būti palyginta su vienu arba geriau su keletu patvirtintų arba iš
 anksto parinktų standartų.
 b) Požymiai, kuriuos reikia ištirti
 i) Bandymai turi būti parengti taip,
 kad būtų įvertinti konkretūs požymiai, kurie turi būti
 nurodyti atliekant kiekvieną bandymą.
 ii) Deramas dėmesys kreipiamas į
 prisitaikymą, augimą, svarbius biotinius ir nebiotinius veiksnius. Be
 to, kiti požymiai, kurie laikomi svarbiais dėl numatytos konkrečios
 paskirties, vertinami atsižvelgiant į regiono, kuriame atliekamas
 bandymas, ekologines sąlygas.
 c) Dokumentai
 Dokumentuose turi būti aprašytos bandymo
 vietos, įskaitant jų geografinę padėtį, klimatas,
 dirva, ankstesnis dirvos naudojimas, personalas, tvarkymas ir bet kokia
 nebiotinių arba biotinių veiksnių padaryta žala, o šie
 dokumentai turi būti prieinami kompetentingai institucijai. Medžiagos
 amžių ir vertinimo metu gautus rezultatus turi įregistruoti
 kompetentinga institucija.
 d) Bandymų organizavimas
 i) Kiekvienas dauginamosios medžiagos
 pavyzdys auginamas, sodinamas ir prižiūrimas vienodai atsižvelgiant į
 tai, kiek tai leidžia sodmenų tipas.
 ii) Kiekvienas eksperimentas turi būti
 atliekamas taikant galiojančią statistinę schemą ir
 naudojant pakankamą medžių skaičių tam, kad būtų
 įvertintos kiekvienos tiriamos sudedamosios dalies atskiros savybės.
 e) Analizė ir rezultatų
 pagrįstumas
 i) Eksperimentų duomenys turi
 būti analizuojami taikant pripažintus tarptautinius statistinius metodus
 ir turi būti pateikiami kiekvieno požymio tyrimo rezultatai.
 ii) Bandymo metodologija ir išsamūs jo
 rezultatai laisvai prieinami.
 iii) Turi būti pateiktas pareiškimas
 apie siūlomą galimo prisitaikymo regioną, esantį šalyje,
 kurioje buvo atliktas bandymas, taip pat nurodyti požymiai, kurie
 galėtų mažinti naudingumą.
 iv) Jeigu bandymais įrodoma, kad
 dauginamajai medžiagai nebūdingi bent jau pagrindinės medžiagos
 požymiai, tokia dauginamoji medžiaga atmetama.
 2. pagrindinės
 medžiagos sudedamųjų dalių genetinio vertinimo reikalavimai
 a) Genetiškai galima vertinti šias
 pagrindinės medžiagos sudedamąsias dalis: sėklų
 plantacijas, šeimos (-ų) tėvus, klonus ir klonų rinkinius.
 b) Dokumentai
 Pagrindinei medžiagai tvirtinti būtini šie
 papildomi dokumentai:
 i) vertinamų sudedamųjų
 dalių tapatybės, kilmės ir genealogijos;
 ii) kryžminimų schema, naudota gauti
 dauginamajai medžiagai, su kuria atliekami vertinimo bandymai.
 c) Bandymo procedūros
 Turi būti laikomasi šių
 reikalavimų:
 i) kiekvienos sudedamosios dalies
 genetinė vertė turi būti įvertinta dviejose arba keliose
 bandymo vietose, iš kurių bent viena turi būti tokioje aplinkoje,
 kurioje numatoma naudoti dauginamąją medžiagą;
 ii) dauginamosios medžiagos, kuri turi
 būti parduodama, nustatytas pranašumas apskaičiuojamas remiantis
 pirmiau minėta genetine verte ir konkrečia kryžminimo schema;
 iii) vertinimo bandymus ir genetinius
 skaičiavimus turi tvirtinti kompetentinga institucija.
 d) Aiškinimas
 i) Nustatytas dauginamosios medžiagos
 pranašumas apskaičiuojamas palyginant su etalonine populiacija kurio nors
 požymio arba požymių grupės atžvilgiu.
 ii) Nurodoma, ar nustatyta dauginamosios
 medžiagos genetinė vertė palyginti su etalonine populiacija yra
 mažesnė kurio nors svarbaus požymio atžvilgiu.
 3. Dauginamosios
 medžiagos lyginamojo bandymo reikalavimai
 a) Dauginamosios medžiagos mėginių
 ėmimas
 i) Lyginamajam bandymui paimtas
 dauginamosios medžiagos mėginys iš tiesų turi būti
 reprezentatyvus dauginamosios medžiagos, gautos iš pagrindinės medžiagos,
 kuri turi būti patvirtinta, mėginys.
 ii) Sėkliniu dauginimo būdu
 gautos dauginamosios medžiagos, skirtos lyginamajam bandymui:
 derlius turi būti nuimtas tokiais metais, kai
 buvo geros žydėjimo ir vaisių bei sėklų brandinimo
 sąlygos; galima naudoti dirbtinį apdulkinimą;
 derlius turi būti nuimtas tokiais
 būdais, kad paimti mėginiai būtų reprezentatyvūs.
 b) Etaloniniai
 augalai
 i) Bandymuose
 palyginimo tikslais naudojamų etaloninių augalų vegetacijos
 ypatybės bandymų atlikimo regione pagal galimybes žinomos pakankamai
 ilgą laiką. Etaloniniai augalai reprezentuoja medžiagą, kuri,
 kaip įrodyta, pačioje bandymo pradžioje buvo tinkama miškininkystei
 tokiomis ekologinėmis sąlygomis, kuriomis ją siūloma
 sertifikuoti. Etaloniniai augalai pagal galimybes yra kilę iš medynų,
 atrinktų pagal III priedo kriterijus, arba iš pagrindinės
 medžiagos, oficialiai patvirtintos išbandytai medžiagai gauti.
 ii) Atliekant lyginamąjį
 dirbtinių hibridų bandymą pagal galimybes turi būti
 įtrauktos etaloninių augalų abiejų tėvų
 rūšys.
 iii) Jeigu įmanoma, turi būti
 naudojama keletas etaloninių augalų. Kai būtina ir jeigu
 pagrįsta, etaloninius augalus galima pakeisti tinkamiausia bandomąja
 medžiaga arba bandyme naudojamų sudedamųjų dalių
 vidutinės kokybės augalais.
 iv) Tokie pat etaloniniai augalai naudojami
 atliekant visus bandymus kuo įvairesnėmis vietos sąlygomis.
 c) Aiškinimas
 i) Bent vieno svarbaus požymio atžvilgiu
 turi būti nustatytas didelis statistinis pranašumas palyginti su
 etaloniniais augalais.
 ii) Aiškiai nurodoma, jeigu buvo nustatyti
 kokie nors ekonominiu arba ekologiniu požiūriu svarbūs požymiai,
 kurie yra gerokai prastesni už tokius pačius etaloninių augalų
 požymius ir kurių poveikį turi kompensuoti tinkami požymiai.
 4. Sąlyginis
 patvirtinimas
 Remiantis preliminariu jaunų
 bandomųjų augalų vertinimu, galima duoti sąlyginį
 patvirtinimą. Tvirtinimus, kad esama pranašumo, grindžiamus preliminariu
 vertinimu, reikia iš naujo tikrinti ne vėliau kaip po dešimties metų.
 5. Ankstyvieji
 bandymai
 Daigyne, šiltnamyje ir laboratorijoje
 atliekamų bandymų rezultatus kompetentinga institucija gali pripažinti
 ir jais remtis, duodama sąlyginį arba galutinį
 patvirtinimą, jeigu gali būti įrodyta, kad įvertinta
 savybė ir požymiai, kurie paprastai vertinami atliekant miško bandymus,
 yra glaudžiai susiję. Kiti požymiai, kurie turi būti ištirti, turi
 atitikti 3 punkte nustatytus reikalavimus.
 IX PRIEDAS
 MEDŽIŲ RŪŠIŲ IR DIRBTINIŲ HIBRIDŲ SĄRAŠAS
 Abies alba Mill.
 Abies cephalonica Loud.
 Abies grandis Lindl.
 Abies pinsapo Boiss.
 Acer platanoides L.
 Acer pseudoplatanus L.
 Alnus glutinosa Gaertn.
 Alnus incana Moench.
 Betula pendula Roth.
 Betula pubescens Ehrh.
 Carpinus betulus L.
 Castanea sativa Mill.
 Cedrus atlantica Carr.
 Cedrus libani A.
 Richard
 Fagus sylvatica L.
 Fraxinus angustifolia Vahl.
 Fraxinus excelsior L.
 Larix decidua Mill.
 Larix x eurolepis Henry
 Larix kaempferi Carr.
 Larix sibirica Ledeb.
 Picea abies Karst.
 Picea sitchensis Carr.
 Pinus brutia Ten.
 Pinus canariensis C.
 Smith
 Pinus cembra L.
 Pinus contorta Loud.
 Pinus halepensis Mill.
 Pinus leucodermis Antoine
 Pinus nigra Arnold
 Pinus pinaster Ait.
 Pinus pinea L.
 Pinus radiata D.
 Don
 Pinus sylvestris L.
 Tuopa Populus spp.
 ir dirbtiniai jos rūšies hibridai
 Prunus avium L.
 Pseudotsuga menziesii Franco
 Quercus cerris L.
 Quercus ilex L.
 Quercus petraea Liebl.
 Quercus pubescens Willd.
 Quercus robur L.
 Quercus rubra L.
 Quercus suber L.
 Robinia pseudoacacia L.
 Tilia cordata Mill.
 Tilia platyphyllos Scop.
 X PRIEDAS
 IŠ SKIRTINGŲ PAGRINDINĖS MEDŽIAGOS TIPŲ GAUTOS DAUGINAMOSIOS
 MEDŽIAGOS TIEKIMO RINKAI KATEGORIJOS
 Pagrindinės medžiagos tipas || Miško dauginamosios medžiagos kategorija (etiketės spalva, jeigu pateikiama su spalvota etikete arba dokumentu)
 Šaltinio tapatybė nustatyta (geltona) || Atrinkta (žalia) || Atitinkanti (kokybės) reikalavimus (rožinė) || Išbandyta (mėlyna)
 Sėklų šaltinis || x || || ||
 Medynas || x || x || || x
 Sėklinė plantacija || || || x || x
 Šeimos (-ų) tėvai || || || x || x
 Klonas || || || x || x
 Klonų rinkinys || || || x || x
 XI PRIEDAS
 A DALIS
 IX priede išvardytų augalų rūšių vaisių ir
 sėklų partijoms taikomi reikalavimai
 1. IX priede išvardytų augalų
 rūšių vaisių ir sėklų partijomis galima prekiauti,
 jeigu vaisių ir sėklų partijoje yra ne mažiau kaip 99 proc.
 vienos rūšies vaisių arba sėklų.
 2. Nepaisant 1 punkto nuostatų, IX
 priede išvardytų artimai susijusių rūšių, išskyrus
 dirbtinius hibridus, atveju nurodomas vaisių arba sėklų partijos
 švarumas, jeigu jis mažesnis kaip 99 proc.
 B DALIS
 IX priede išvardytų rūšių augalų ir dirbtinių
 hibridų dalims taikomi reikalavimai
 IX priede išvardytų rūšių
 augalų ir dirbtinių hibridų dalys turi būti tinkamos
 prekinės kokybės. Tinkama prekinė kokybė nustatoma remiantis
 bendrosiomis savybėmis, sveikata ir tinkamu dydžiu. Galima nurodyti, kad
 tuopa (Populus spp.) atitinka papildomus C dalyje išdėstytus
 reikalavimus.
 C
 DALIS
 Techninės kokybės reikalavimai, taikomi
 tuopos (Populus spp.) genties augalams, išaugintiems iš stiebų
 auginių arba šakninių atžalų
 1. Stiebų auginiai
 a. Stiebų auginiai laikomi netinkamos
 prekinės kokybės, jeigu turi šių trūkumų:
 i) jų medienos amžius yra didesnis
 kaip dveji metai;
 ii) jie turi mažiau kaip du visiškai
 susiformavusius pumpurus;
 iii) juos yra paveikusi nekrozė;
 iv) jie yra apdžiūvę, sušutę,
 suplėkę arba apipuvę.
 b. Mažiausi stiebų auginių
 matmenys:
 - mažiausias ilgis: 20 cm, ||
 - mažiausias plongalio skersmuo: || Klasė EC 1: 8 mm Klasė EC 2: 10 mm.
 2. Šakninės
 atžalos
 a. Šakninės atžalos laikomos
 netinkamos prekinės kokybės, jeigu turi šių trūkumų:
 i) jų medienos amžius yra didesnis
 kaip treji metai;
 ii) jos turi mažiau kaip penkis visiškai
 susiformavusius pumpurus;
 iii) jas yra paveikusi nekrozė;
 iv) jos yra apdžiūvusios, sušutusios,
 suplėkusios arba apipuvusios;
 v) jos žaizdotos ir šios žaizdos padarytos
 ne genėjant;
 vi) jos daugiastiebės;
 vii) jų stiebai pernelyg išlinkę.
 b. Šakninių atžalų dydžio
 klasės
 Klasė || Mažiausias skersmuo per vidurį (mm) || Mažiausias aukštis (m)
 Ne Viduržemio jūros regionai || ||
 N1 || 6 || 1,50
 N2 || 15 || 3,00
 Viduržemio jūros klimato regionai || ||
 S1 || 25 || 3,00
 S2 || 30 || 4,00
 D DALIS
 IX priede išvardytų rūšių ir dirbtinių hibridų
 sodmenims taikomi reikalavimai
 Sodmenys yra tinkamos prekinės
 kokybės. Tinkama prekinė kokybė nustatoma remiantis bendrosiomis
 savybėmis, sveikata, gyvybingumu ir fiziologine kokybe.
 E
 DALIS
 Reikalavimai, taikomi sodmenims, kurie turi būti parduoti galutiniam
 naudotojui Viduržemio jūros klimato regionuose
 Sodmenų negalima parduoti, jeigu mažiau
 kaip 95 proc. kiekvienos partijos yra tinkamos prekinės kokybės.
 1. Sodmenys laikomi netinkamos
 prekinės kokybės, jeigu turi šių trūkumų:
 a) žaizdų, padarytų ne
 genėjant, arba žaizdų, padarytų nuimant derlių;
 b) trūksta pumpurų, iš kurių
 galėtų susiformuoti viršūninis ūglis;
 c) sodmenys yra daugiastiebiai;
 d) jų šaknų sistema deformuota;
 e) sodmenys yra apdžiūvę,
 sušutę, suplėkę arba apipuvę;
 f) augalai nėra pakankamai
 proporcingi.
 2. Augalų dydis
 Rūšys || Didžiausias amžius (metai) || Mažiausias aukštis (cm) || Didžiausias aukštis (cm) || Mažiausias šaknies kaklelio skersmuo (mm)
 || || || ||
 Pinus halepensis || 1 || 8 || 25 || 2
 || 2 || 12 || 40 || 3
 || || || ||
 Pinus leucodermis || 1 || 8 || 25 || 2
 || 2 || 10 || 35 || 3
 || || || ||
 Pinus nigra || 1 || 8 || 15 || 2
 || 2 || 10 || 20 || 3
 || || || ||
 Pinus pinaster || 1 || 7 || 30 || 2
 || 2 || 15 || 45 || 3
 || || || ||
 Pinus pinea || 1 || 10 || 30 || 3
 || 2 || 15 || 40 || 4
 || || || ||
 Quercus ilex || 1 || 8 || 30 || 2
 || 2 || 15 || 50 || 3
 || || || ||
 Quercus suber || 1 || 13 || 60 || 3
 3. Konteinerio, jeigu naudojama, dydis.
 Rūšys || Mažiausia konteinerio talpa (cm3)
 Pinus pinaster Kitos rūšys || 120 200
 XII PRIEDAS
 A DALIS
 Iš sėklų šaltinių ir medynų gautos dauginamosios medžiagos
 tapatybės pagrindiniame sertifikate pateiktina informacija
 1. Pavadinimas – tekstas „Išduota pagal
 Reglamentą (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert number
 of this Regulation]“
 2. Valstybė narė
 3. Sertifikato numeris ir
 valstybės narės kodas
 4. Šis nurodymas: „Sertifikatu
 patvirtinama, kad toliau apibūdinta miško dauginamoji medžiaga išauginta:
 a) pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert
 number of this Regulation]“; b) taikant pereinamojo laikotarpio
 tvarką.“
 5. Botaninis pavadinimas
 6. Miško dauginamosios medžiagos
 pobūdis (sėklos, augalų dalis arba sodmenys)
 7. Miško dauginamosios medžiagos
 kategorija („šaltinio tapatybė nustatyta“, „atrinkta“, arba „išbandyta“)
 8. Pagrindinės medžiagos tipas
 (sėklų šaltinis arba medynas)
 9. Paskirtis
 10. Nacionalinio registro nuoroda arba
 pagrindinės medžiagos tapatybė nacionaliniame registre
 11. Nurodymas „autochtoninė“,
 „neautochtoninė“, „vietinė“, „nevietinė“ arba „kilmė
 nežinoma“
 12. Pagrindinės medžiagos kilmė
 (neautochtoninės (nevietinės) medžiagos, jeigu žinoma)
 13. Pagrindinės medžiagos
 valstybė narė ir provenencijos regionas
 14. Pagrindinės medžiagos vietos
 aukštis virš jūros lygio arba šio aukščio ribos
 15. Metai, kuriais sėklos subrendo
 16. Miško dauginamosios medžiagos kiekis
 17. Nurodymas, ar medžiaga, kuriai
 taikomas šis sertifikatas, yra didesnės partijos, kuriai taikomas
 ankstesnis Sąjungos sertifikatas, padalijimo rezultatas, taip pat, kai
 taikoma, nurodomas ankstesnio sertifikato numeris ir kiekis pirminėje
 partijoje
 18. Laiko daigyne trukmė
 19. Nurodymas, ar vėliau atliktas iš
 sėklų gautos medžiagos vegetatyvinis dauginimas
 20. Kita susijusi informacija
 21. Profesionalaus veiklos vykdytojo
 vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas
 22. Kompetentingos institucijos
 pavadinimas ir adresas
 23. Kompetentingos institucijos spaudas
 ir data
 B DALIS
 Iš sėklinių plantacijų arba šeimos (-ų) tėvų
 gautos dauginamosios medžiagos tapatybės pagrindiniame sertifikate
 pateiktina informacija
 1. Pavadinimas – tekstas „Išduota pagal
 Reglamentą ES (Nr) .../... [Office of Publications, please insert number of
 this Regulation]“
 2. Valstybė narė
 3. Sertifikato numeris ir
 valstybės narės kodas
 4. Šis nurodymas: „Sertifikatu
 patvirtinama, kad toliau apibūdinta miško dauginamoji medžiaga išauginta:
 a) pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert
 number of this Regulation]“; b) taikant pereinamojo laikotarpio
 tvarką.“
 5. Botaninis pavadinimas
 6. Pagrindinės medžiagos
 pobūdis (kaip nurodyta kataloge)
 7. Miško dauginamosios medžiagos
 pobūdis (sėklos, augalų dalis arba sodmenys)
 8. Miško dauginamosios medžiagos
 kategorija („atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ arba „išbandyta“)
 9. Pagrindinės medžiagos tipas
 (sėklinė plantacija arba šeimos (-ų) tėvai)
 10. Paskirtis
 11. Nacionalinio registro nuoroda arba
 pagrindinės medžiagos tapatybė nacionaliniame registre
 12. Kai tinkama, nurodymas
 „autochtoninė“, „neautochtoninė“, „vietinė“, „nevietinė“
 arba „kilmė nežinoma“
 13. Pagrindinės medžiagos kilmė
 (neautochtoninės (nevietinės) medžiagos, jeigu žinoma)
 14. Pagrindinės medžiagos
 valstybė narė ir provenencijos regionas arba vieta
 15. Nurodymas, ar sėklos gautos po
 laisvo apsidulkinimo, papildomo apdulkinimo ar dirbtinio apdulkinimo
 16. Metai, kuriais sėklos subrendo
 17. Miško dauginamosios medžiagos kiekis
 18. Nurodymas, ar medžiaga, kuriai
 taikomas šis sertifikatas, yra didesnės partijos, kuriai taikomas
 ankstesnis Sąjungos sertifikatas, padalijimo rezultatas (nurodomas
 ankstesnio sertifikato numeris ir kiekis pirminėje partijoje)
 19. Laiko daigyne trukmė
 20. Sudėtinių dalių
 skaičius, taip pat nurodomos šeimos ir klonai
 21. Pagrindinės medžiagos vietos
 aukštis virš jūros lygio arba šio aukščio ribos
 22. Nurodymas, ar auginant
 pagrindinę medžiagą naudotas genetinis modifikavimas
 23. Jeigu miško dauginamoji medžiaga
 gauta iš šeimos (-ų) tėvų, nurodoma kryžminimo schema ir
 plantaciją sudarančių šeimų procentinės sudėties
 ribos
 24. Nurodymas, ar vėliau atliktas iš
 sėklų gautos medžiagos vegetatyvinis dauginimas, taip pat nurodomas
 dauginimo metodas ir dauginimo ciklų skaičius
 25. Nurodymas „Kita svarbi informacija“
 26. Profesionalaus veiklos vykdytojo
 vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas
 27. Kompetentingos institucijos
 pavadinimas ir adresas
 28. Kompetentingos institucijos spaudas
 ir data
 29. Atsakingo pareigūno vardas,
 pavardė ir parašas
 C DALIS
 Iš klonų arba klonų rinkinių gautos dauginamosios medžiagos
 tapatybės pagrindiniame sertifikate pateiktina informacija
 1. Pavadinimas – tekstas „Išduota pagal
 Reglamentą ES (Nr) .../... [Office of Publications, please insert number of
 this Regulation]“
 2. Valstybė narė
 3. Sertifikato numeris ir
 valstybės narės kodas
 4. Nurodymas: „Sertifikatu
 patvirtinama, kad toliau apibūdinta miško dauginamoji medžiaga išauginta:
 a) pagal Reglamentą (ES) Nr. .../... [Office of Publications, please insert
 number of this Regulation]“; b) taikant pereinamojo laikotarpio
 tvarką.“
 5. Botaninis pavadinimas
 6. Klono arba klonų rinkinio
 pavadinimas
 7. Miško dauginamosios medžiagos
 pobūdis (augalų dalis arba sodmenys)
 8. Miško dauginamosios medžiagos
 kategorija („atitinkanti (kokybės) reikalavimus“ arba „išbandyta“)
 9. Pagrindinės medžiagos tipas
 (klonas ar klonų rinkiniai)
 10. Paskirtis
 11. Nacionalinio registro nuoroda arba
 pagrindinės medžiagos tapatybė nacionaliniame registre
 12. Kai tinkama, nurodymas
 „autochtoninė“, „neautochtoninė“, „vietinė“, „nevietinė“
 arba „kilmė nežinoma“
 13. Pagrindinės medžiagos kilmė
 (neautochtoninės (nevietinės) medžiagos, jeigu žinoma)
 14. Pagrindinės medžiagos valstybė
 narė ir provenencijos regionas arba vieta
 15. Nurodymas, ar sėklos gautos po
 laisvo apsidulkinimo, papildomo apdulkinimo ar dirbtinio apdulkinimo
 16. Metai, kuriais sėklos subrendo
 17. Miško dauginamosios medžiagos kiekis
 18. Nurodymas, ar medžiaga, kuriai
 taikomas šis sertifikatas, yra didesnės partijos, kuriai taikomas
 ankstesnis Sąjungos sertifikatas, padalijimo rezultatas, taip pat, kai
 taikoma, nurodomas ankstesnio sertifikato numeris ir kiekis pirminėje
 partijoje
 19. Laiko daigyne trukmė
 20. Pagrindinės medžiagos vietos
 aukštis virš jūros lygio arba šio aukščio ribos
 21. Nurodymas, ar auginant
 pagrindinę medžiagą naudotas genetinis modifikavimas
 22. Jeigu miško dauginamoji medžiaga
 gauta iš šeimos (-ų) tėvų, nurodoma kryžminimo schema ir
 plantaciją sudarančių šeimų procentinės sudėties
 ribos
 23. Nurodymas, ar vėliau atliktas iš
 sėklų gautos medžiagos vegetatyvinis dauginimas
 24. Nurodymas „Kita svarbi informacija“
 25. Profesionalaus veiklos vykdytojo
 vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas
 26. Kompetentingos institucijos
 pavadinimas ir adresas
 27. Kompetentingos institucijos spaudas
 ir data
 XIII PRIEDAS
 144 STRAIPSNYJE NURODYTI PANAIKINAMI TEISĖS AKTAI
 1. Direktyva 66/401/EEB
 2. Direktyva 66/402/EEB
 3. Direktyva 68/193/EEB
 4. Direktyva 98/56/EB
 5. Direktyva 1999/105/EB
 6. Direktyva 2002/53/EB
 7. Direktyva 2002/54/EB
 8. Direktyva 2002/55/EB
 9. Direktyva 2002/56/EB
 10. Direktyva 2002/57/EB
 11. Direktyva 2008/72/EB
 12. Direktyva 2008/90/EB
 XIV PRIEDAS
 ATITIKTIES LENTELĖS
 1. Tarybos direktyva 66/401/EEB
 Tarybos direktyva 66/401/EEB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnis 1a straipsnis 2 straipsnio 1 dalies A punktas 2 straipsnio 1 dalies B, C, D, E punktai 2 straipsnio 1 dalies F, G punktai 2 straipsnio 1a dalis 2 straipsnio 1b dalis 2 straipsnio 1d dalis 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3, 4 dalys 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 1a dalis 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalis 3 straipsnio 4 dalis 3a straipsnis 4 straipsnio a punktas 4 straipsnio b punktas 4a straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 4a straipsnio 1 dalies antra pastraipa 4a straipsnio 2 dalis 4a straipsnio 3 dalis 5 straipsnis 5a straipsnis 6 straipsnis 7 straipsnis 8 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 2 dalis 9 straipsnis 10 straipsnis 10a straipsnis 10b straipsnis 10c straipsnis 10d straipsnis 11 straipsnis 11a straipsnis 12 straipsnis 13 straipsnis 13a straipsnis 14 straipsnio 1 dalis 14 straipsnio 1a dalis 14a straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnio 1 dalis 19 straipsnio 2 dalis 20 straipsnis 21 straipsnis 21a straipsnis 22 straipsnis 23 straipsnis 23a straipsnis 24 straipsnis || 1 straipsnis 3 straipsnis, 2 straipsnis 11 straipsnio 1, 2 dalys 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 18 straipsnio 5 dalis 11 straipsnio 3 dalis ─ ─ ─ 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnis 12 straipsnio 1 dalis ─ 12 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 3 dalis 16 straipsnio 3 dalis 12 straipsnio 1 dalis 38 straipsnis 39 straipsnis 2 straipsnis 4 straipsnis ─ ─ 40 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis 75 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 4 dalis, 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnis 19 straipsnis, 21 straipsnio 1 dalis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnio 4 dalis 19 straipsnio 4, 5 dalys 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 32 straipsnis, 33 straipsnis 42 straipsnis 4 straipsnis 40 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 21 straipsnis 38 straipsnis 44 straipsnis 35 straipsnis, 37 straipsnis 46 straipsnis ─ ─ ─ 141 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 2. Tarybos direktyva 66/402/EEB
 Tarybos direktyva 66/402/EEB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnis 1a straipsnis 2 straipsnio 1 dalies A punktas 2 straipsnio 1 dalies B punktas 2 straipsnio 1 dalies C, Ca, D, E, F, G, H punktai 2 straipsnio 1a dalis 2 straipsnio 1b dalis 2 straipsnio 1c dalis 2 straipsnio 1e dalis 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3, 4 dalys 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalis 3a straipsnis 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punktas 4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 4 straipsnio 4 dalis 4a straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 4a straipsnio 1 dalies antra pastraipa 4a straipsnio 2 dalis 4a straipsnio 3 dalis 5 straipsnis 5a straipsnis 6 straipsnis 7 straipsnis 8 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 2 dalis 9 straipsnis 10 straipsnis 10a straipsnis 11 straipsnis 11a straipsnis 12 straipsnis 13 straipsnis 13a straipsnis 14 straipsnio 1 dalis 14 straipsnio 1a dalis 14a straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnio 1 dalis 19 straipsnio 2 dalis 20 straipsnis 21 straipsnis 21a straipsnis, 21b straipsnis 22 straipsnis 22a straipsnis 23 straipsnis 23a straipsnis 24 straipsnis || 1 straipsnis 3 straipsnis, 2 straipsnis 11 straipsnio 1, 2 dalys 10 straipsnio 1 dalis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis, 11 straipsnio 3 dalis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis ─ ─ 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnis 12 straipsnio 1, 2 dalys 16 straipsnio 2 dalis 20 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 1 dalis 38 straipsnis 39 straipsnis 39 straipsnis 2 straipsnis 4 straipsnis ─ ─ 40 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis 75 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 4 dalis, 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnis 19 straipsnis, 21 straipsni0 1 dalis 18 straipsnio 5 dalis 19 straipsnio 4, 5 dalys 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 32 straipsnis, 33 straipsnis 42 straipsnis 4 straipsnis 40 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 21 straipsnis 38 straipsnis 44 straipsnis 35 straipsnis, 37 straipsnis 46 straipsnis ─ ─ ─ 141 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas 57 straipsnis 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 20 straipsnio c punktas ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 3. Tarybos direktyva 68/193/EEB
 Tarybos direktyva 68/193/EEB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 Article 1 2 straipsnio 1 dalis 2 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos a ir b punktai ir antra pastraipa 3 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos c punktas 3 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa 3 straipsnio 4 dalis 3 straipsnio 5 dalis 4 straipsnis 5 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 5 straipsnio 3 dalis 5a straipsnis 5b straipsnio 1 dalis 5b straipsnio 2 dalis 5b straipsnio 3 dalis 5ba straipsnis 5c straipsnis 5d straipsnio 1, 2 dalys 5d straipsnio 3 dalis 5e straipsnio 1 dalis 5e straipsnio 2 dalies pirmas sakinys 5e straipsnio 2 dalies antras sakinys 5f straipsnis 5g straipsnis 7 straipsnis 8 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 2 dalis 9 straipsnis 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 3 dalis 10 straipsnio 4 dalis 10 straipsnio 5 dalis 10 straipsnio 6 dalis 10a straipsnis 11 straipsnio 1 dalis 11 straipsnio 2 dalis 12 straipsnis 12a straipsnis 13 straipsnis 14 straipsnis 14a straipsnis 15 straipsnio 1 dalis 15 straipsnio 2 dalis 16 straipsnis 16a straipsnis 16b straipsnis 17 straipsnis 17a straipsnis 18 straipsnis 18a straipsnis 18b straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis || 1 straipsnis 3 straipsnis ─ 12 straipsnio 1, 2 dalys ─ 12 straipsnio 1, 2 dalys 12 straipsnio 4 dalies a punktas 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 1, 2 dalys 40 straipsnis 51 straipsnis 14 straipsnio 1 dalis 15 straipsnio 1 dalis, 51 straipsnis 56 straipsnio 2 dalies a punktas 60 straipsnis 61 straipsnis 62 straipsnis 4 straipsnis, 56 straipsnio 1 dalies b punktas 4 straipsnis 71 straipsnis, 74 straipsnis 64 straipsnio 2 dalis 85 straipsnio 1 dalis 103 straipsnio 3 dalis 52 straipsnis 53 straipsnio 1 dalies h punktas 86 straipsnis 17 straipsnio 1 dalis 18 straipsnio 1, 2, 3, 4 dalys 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnis 19 straipsnio 1 dalis, 22 straipsnis 17 straipsnio 2 dalis, 29 straipsnio 2 dalis ─ 21 straipsnio 4 dalis ─ ─ 21 straipsnio 1 dalis ─ 45 straipsnis 4 straipsnis 4 straipsnis 38 straipsnis 35 straipsnis, 36 straipsnis 42 straipsnis 46 straipsnis 44 straipsnis ─ ─ ─ 141 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ 145 straipsnis || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 4. Tarybos direktyva 98/56/EB
 Tarybos direktyva 98/56/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 2, 3 dalys 2 straipsnis 3 straipsnis 4 straipsnis 5 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 5 straipsnio 4, 5 dalys 5 straipsnio 5 dalis 6 straipsnis 7 straipsnio 1 dalis 7 straipsnio 2 dalis 7 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 4 dalis 8 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 2, 3 dalys 8 straipsnio 4 dalis 9 straipsnio 1 dalis 9 straipsnio 2 dalis 9 straipsnio 3 dalis 9 straipsnio 4 dalis 10 straipsnis 11 straipsnio 1 dalis 11 straipsnio 2 dalis 11 straipsnio 3 dalis 11 straipsnio 4 dalis 12 straipsnis 13 straipsnis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnis || 1 straipsnis 2 straipsnis 3 straipsnis 6 straipsnis 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis, 48 straipsnio 1 dalis 64 straipsnio 1 dalis 16 straipsnio 2 dalis ─ 5 straipsnis 7 straipsnis ─ 8 straipsnis ─ 17 straipsnis, 48 straipsnio 2 dalis 19 straipsnio 4 dalis, 49 straipsnis ─ 50 straipsnis 50 straipsnio 2 dalis, 64 straipsnio 4 dalis ─ ─ 35 straipsnis, 37 straipsnis 44 straipsnis 43 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ 4 straipsnis ─ 141 straipsnis 141 straipsnis ─ ─ 145 straipsnis || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis 64 straipsnio 1 dalis 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 9 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 5. Tarybos direktyva 1999/105/EB
 Tarybos direktyva 1999/105/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnis 2 straipsnis 3 straipsnio 1 dalis ‐{}‐3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa 3 straipsnio 3 dalies antra pastraipa 3 straipsnio 4 dalis 4 straipsnio 1 dalis 4 straipsnio 2 dalis 4 straipsnio 3 dalies a punktas 4 straipsnio 3 dalies b punktas 4 straipsnio 4 dalis 4 straipsnio 5 dalis 5 straipsnis 6 straipsnio 1 dalis 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa 6 straipsnio 3 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 4 dalis 6 straipsnio 5 dalis 6 straipsnio 6 dalis 6 straipsnio 7 dalis 6 straipsnio 8 dalis 7 straipsnis 8 straipsnis 9 straipsnis 10 straipsnis 11 straipsnis 12 straipsnis 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 2 dalis 13 straipsnio 3 dalis 14 straipsnio 1, 2 dalys 14 straipsnio 3 dalis 14 straipsnio 4 dalis 14 straipsnio 5 dalis 14 straipsnio 6 dalis 14 straipsnio 7 dalis 15 straipsnis 16 straipsnio 1 dalis 16 straipsnio 2 dalis 16 straipsnio 3, 4, 5 dalys 16 straipsnio 6 dalis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 2 dalis 17 straipsnio 3 dalis 17 straipsnio 4 dalis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnis 22 straipsnis 23 straipsnis 24 straipsnis 25 straipsnis 26 straipsnis 27 straipsnis 28 straipsnis 29 straipsnis 30 straipsnis 31 straipsnis || 105 straipsnis 106 straipsnis 119 straipsnis 4 straipsnis 105 straipsnis, 3 straipsnio 9 dalis 8 straipsnio 4 dalis 139 straipsnis 114 straipsnis 107 straipsnio 1, 2 dalys 107 straipsnio 3 dalis 109 straipsnis 134 straipsnis 108 straipsnis 4 straipsnis 115 straipsnio b punktas 117 straipsnio 5 dalis 118 straipsnis ─ 5 straipsnis 2 straipsnio a punktas ─ 134 straipsnis ─ 128 straipsnis ─ 110 straipsnis 112 straipsnis 113 straipsnis 122 straipsnis 123 straipsnis 117 straipsnio 2 dalis 126 straipsnis 124 straipsnio 1, 2 dalys 130 straipsnis 131 straipsnis 125 straipsnis 124 straipsnio 3 dalis 4 straipsnis 121 straipsnis ─ ─ ─ ─ 4 straipsnis 128 straipsnis ─ 128 straipsnio 1 dalies b punktas 129 straipsnis 137 straipsnis, 138 straipsnis ─ 133 straipsnis 4 straipsnis 127 straipsnis ─ ─ 141 straipsnis ─ ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis 100 straipsnio 1 dalis ─ 106 straipsnio 2 dalis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 6. Tarybos
 direktyva 2002/54/EB
 Tarybos direktyva 2002/54/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio pirma pastraipa 1 straipsnio antra pastraipa 2 straipsnio 1 dalis 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3 dalies A punktas 2 straipsnio 3 dalies B punktas 2 straipsnio 4 dalis 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 2 dalis 4 straipsnis 5 straipsnio pirmos pastraipos a punktas 5 straipsnio pirmos pastraipos b punktas 5 straipsnio antra pastraipa 5 straipsnio trečia pastraipa 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punktas 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 dalis 7 straipsnis 8 straipsnis 9 straipsnio 1 dalis 9 straipsnio 1a dalis 9 straipsnio 1b dalis 9 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 11 straipsnio 1 dalis 11 straipsnio 2 dalis 11 straipsnio 3 dalis 12 straipsnio a punktas 12 straipsnio b punktas 13 straipsnis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnis 22 straipsnio 1 dalis 22 straipsnio 2 dalis 22 straipsnio 3 dalis 23 straipsnis 24 straipsnis 25 straipsnio 1 dalis 25 straipsnio 2 dalis 26 straipsnis 27 straipsnis 28 straipsnis 29 straipsnis 30 straipsnio 1 dalies a punktas 30 straipsnio 1 dalies b punktas 30 straipsnio 1 dalies c punktas 30 straipsnio 2 dalis 30A straipsnis 31 straipsnis 32 straipsnis 33 straipsnis 34 straipsnis 35 straipsnis || 1 straipsnis 46 straipsnis 3 straipsnis, 10 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis 20 straipsnio 2 dalis, 23 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 143 straipsnis 24 straipsnis 12 straipsnio 1, 2 dalys 20 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 1 dalis 37 straipsnis 39 straipsnis ─ ─ 2 straipsnio a ir b punktai 34 straipsnio 1 dalis 4 straipsnis 34 straipsnio 6 dalis ─ 40 straipsnis 75 straipsnio 1 dalis 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnis 23 straipsnio 1 dalis 23 straipsnio 1 dalies a punktas 20 straipsnio 2 dalis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 4 dalis 18 straipsnis 18 straipsnio 4 dalis 18 straipsnio 5 dalis 19 straipsnis, 21 straipsnis ─ 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnis ─ 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 42 straipsnis 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 38 straipsnio 1 dalis 38 straipsnio 6 dalis 44 straipsnio 2 dalies b punkto iii papunktis 44 straipsnis 37 straipsnis ─ ─ ─ 16 straipsnio 3 dalis 141 straipsnis 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas ─ ─ ─ ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1 dalis ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 100 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 7. Tarybos direktyva 2002/55/EB
 Tarybos direktyva 2002/55/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio pirma pastraipa 1 straipsnio antra pastraipa 2 straipsnio 1 dalies a punktas 2 straipsnio 1 dalies b punktas 2 straipsnio 1 dalies c punktas 2 straipsnio 1 dalies d punktas 2 straipsnio 1 dalies e punktas 2 straipsnio 1 dalies f punktas 2 straipsnio 1 dalies g punktas 2 straipsnio 2 dalis 2 straipsnio 3 dalis 2 straipsnio 4 dalis 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalis 3 straipsnio 4 dalis 4 straipsnio 1 dalis 4 straipsnio 2, 3 dalys 4 straipsnio 4 dalis 5 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 5 straipsnio 3 dalis 6 straipsnis 7 straipsnio 1 dalis 7 straipsnio 2 dalis 7 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 4, 5 dalys 8 straipsnis 9 straipsnio 1 dalis 9 straipsnio 2, 3 dalys 9 straipsnio 4 dalis 9 straipsnio 5 dalis 9 straipsnio 6 dalis 10 straipsnio 1, 2, 3, 4 dalys 10 straipsnio 5 dalis 11 straipsnis 12 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 2 dalis 13 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 4 dalis 14 straipsnio 1, 2 dalys 15 straipsnio 1 dalis 15 straipsnio 2 dalis 15 straipsnio 3 dalis 16 straipsnio 1 dalis 16 straipsnio 2 dalis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnio 1, 2, 3 dalys 20 straipsnio 4 dalis 21 straipsnis 22 straipsnio a punktas 22 straipsnio b punktas 23 straipsnio 1 dalies a punktas 23 straipsnio 1 dalies b punktas 23 straipsnio 2 dalis 23 straipsnio 3 dalis 24 straipsnis 25 straipsnio 1 dalis 25 straipsnio 1a dalis 25 straipsnio 1b dalis 25 straipsnio 2 dalis 26 straipsnio 1 dalis 26 straipsnio 2 dalis 26 straipsnio 3 dalis 27 straipsnis 28 straipsnio 1 dalis 28 straipsnio 2 dalis 28 straipsnio 3 dalis 28 straipsnio 4 dalis 29 straipsnis 30 straipsnis 31 straipsnis 32 straipsnis 33 straipsnis 34 straipsnio 1 dalis 34 straipsnio 2 dalis 35 straipsnis 36 straipsnio 1 dalis 36 straipsnio 2 dalis 36 straipsnio 3 dalis 37 straipsnis 38 straipsnis 39 straipsnis 40 straipsnis 41 straipsnis 42 straipsnis 43 straipsnis 44 straipsnis 45 straipsnis 46 straipsnis 47 straipsnis 48 straipsnis 48 straipsnio 1 dalies b punktas 49 straipsnis 50 straipsnis 51 straipsnis 52 straipsnis 53 straipsnis || 1 straipsnis 46 straipsnis 3 straipsnio 5 dalis 11 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 7 dalis 10 straipsnio 8 dalis 10 straipsnio 9 dalis ─ 18 straipsnio 5 dalis 11 straipsnio 3 dalis 53 straipsnio 1 dalies i punktas 20 straipsnio 2 dalis, 24 straipsnio 4 dalis 14 straipsnio 1 dalis 51 straipsnis 52 straipsnis 14 straipsnio 1 dalis 56 straipsnio 2 dalies a punktas 4 straipsnis 57 straipsnis 60 straipsnis 61 straipsnis 62 straipsnis 14 straipsnio 1 dalis 71 straipsnis 74 straipsnis 75 straipsnis 4 straipsnis 66 straipsnis, 67 straipsnis 51 straipsnis, 86 straipsnis 64 straipsnis 102 straipsnio 1 dalis 53 straipsnio 1 dalies h punktas 64 straipsnio 1 dalis 103 straipsnis 76 straipsnio 3, 4 dalys 86 straipsnis 82 straipsnis 83 straipsnis 84 straipsnio 4 dalis ─ 85 straipsnio 1 dalis 81 straipsnis ─ 85 straipsnio 1 dalis 85 straipsnio 1 dalis 85 straipsnio 2 dalis ─ 4 straipsnis 4 straipsnis, 56 straipsnio 1 dalies c punktas 52 straipsnis, 53 straipsnis 41 straipsnis ─ 12 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis 2 straipsnis 37 straipsnis 39 straipsnis 2 straipsnis 34 straipsnio 1 dalis 34 straipsnio 6 dalis ─ 40 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 23 straipsnio 1 dalis 23 straipsnio 1 dalies a punktas 20 straipsnio 2 dalis 17 straipsnio 1 dalis 18 straipsnio 5 dalis 32 straipsnio 1 dalis 18 straipsnis 19 straipsnio 1 dalis, 21 straipsnis 18 straipsnio 5 dalis 19 straipsnio 4 dalis ─ 18 straipsnio 5 dalis 21 straipsnio 5 dalis 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 42 straipsnis 4 straipsnis 12 straipsnio 1, 2 dalys 20 straipsnio 2 dalis, 21 straipsnio 1 dalis ─ 19 straipsnio 1, 2 dalys ─ 44 straipsnis 35 straipsnis, 37 straipsnis ─ 30 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis, 28 straipsnis 31 straipsnis ─ 14 straipsnio 4 dalis, 56 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis, 20 straipsnio 2 dalis 141 straipsnis 4 straipsnis 32 straipsnis, 33 straipsnis 12 straipsnio 4 dalies a punktas ─ ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ ─ ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 8. Tarybos direktyva 2002/56/EB
 Tarybos direktyva 2002/56/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio pirma pastraipa 1 straipsnio antra pastraipa 2 straipsnis 3 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys 3 straipsnio 1 dalies antras sakinys 3 straipsnio 1 dalies trečias sakinys 3 straipsnio 2, 3, 4 dalys 4 straipsnis 5 straipsnis 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 dalis 7 straipsnis 8 straipsnis 9 straipsnis 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 3 dalis 11 straipsnio 1 dalis 11 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 2 dalis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys 17 straipsnio 2 dalies antras sakinys 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnis 22 straipsnio 1 dalis 22 straipsnio 2 dalis 22 straipsnio 3 dalis 23 straipsnio 1 dalis 23 straipsnio 2 dalis 24 straipsnis 25 straipsnis 26 straipsnis 27 straipsnio 1 dalies a punktas 27 straipsnio 1 dalies b punktas 27 straipsnio 1 dalies c punktas 27 straipsnio 2 dalis 28 straipsnis 29 straipsnis 30 straipsnis 31 straipsnis || 1 straipsnis 46 straipsnis 3 straipsnis 12 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 2 dalis ─ ─ 16 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 1 dalis 40 straipsnis 2 straipsnis 4 straipsnis ─ ─ 20 straipsnio 2 dalis 16 straipsnio 2 dalis 16 straipsnio 2 dalis 16 straipsnio 2 dalis 17 straipsnio 4 dalis 17 straipsnio 4 dalis 17 straipsnis, 18 straipsnis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnio 2, 4 dalys 18 straipsnio 4 dalis 18 straipsnio 5 dalis 19 straipsnio 3 dalis, 21 straipsnis 18 straipsnio 5 dalis ─ 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 4 straipsnis 40 straipsnis ─ 16 straipsnio 2 dalis 42 straipsnis ─ 44 straipsnis 35 straipsnis, 37 straipsnis 34 straipsnis ─ ─ 45 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 141 straipsnis 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas ─ 16 straipsnio 2 dalis ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1 dalis ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 93 straipsnis ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 16 straipsnis, 31 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 9. Tarybos
 direktyva 2002/57/EB
 Tarybos direktyva 2002/57/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio pirma pastraipa || 1 straipsnis || ─ || ─
 1 straipsnio antra pastraipa || 46 straipsnis || ─ || ─
 2 straipsnio 1 dalies a punktas || 3 straipsnis, 10 straipsnis || ─ || ─
 2 straipsnio 1 dalies b punktas || 11 straipsnio 1, 2, 4 dalys || ─ || ─
 2 straipsnio 1 dalies c, d, e, f, g, h, i, j, k punktai || 16 straipsnis, 20 straipsnis || ─ || ─
 2 straipsnio 2 dalis || 11 straipsnio 3 dalis || ─ || ─
 2 straipsnio 3 dalis || ─ || ─ || ─
 2 straipsnio 3a dalis || ─ || ─ || ─
 2 straipsnio 4 dalies a punktas || 16 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 2 straipsnio 4 dalies b punktas || 20 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 2 straipsnio 5 dalis || 20 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 2 straipsnio 6 dalis || 20 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 3 straipsnio 1, 2, 3 dalys || 12 straipsnio 3 dalis || ─ || ─
 3 straipsnio 4 dalis 4 straipsnis 5 straipsnio pirmos pastraipos a punktas 5 straipsnio pirmos pastraipos b punktas 5 straipsnio antra pastraipa 5 straipsnio trečia pastraipa 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas 6 straipsnio pirmos pastraipos b punktas 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 dalis 7 straipsnis 8 straipsnis 9 straipsnis 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 11 straipsnis 12 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 3 dalis 13 straipsnis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 19a straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 2 dalis 21 straipsnio 3 dalis 22 straipsnio 1 dalis 22 straipsnio 2 dalis 23 straipsnis 24 straipsnis 25 straipsnis 26 straipsnis 27 straipsnio 1 dalies a punktas 27 straipsnio 1 dalies b punktas 27 straipsnio 1 dalies c punktas 27 straipsnio 2 dalis 28 straipsnis 29 straipsnis 30 straipsnis 31 straipsnis 32 straipsnis 33 straipsnis || 16 straipsnio 3 dalis 12 straipsnio 1 dalis 37 straipsnis 39 straipsnis 44 straipsnis ─ 2 straipsnis 4 straipsnis 34 straipsnis ─ ─ 40 straipsnis 75 straipsnio 1 dalis 20 straipsnio 2 dalis 17 straipsnio 1 dalis, 18 straipsnio 1 dalis 18 straipsnio 5 dalis 18 straipsnis 19 straipsnio 1 dalis, 20 straipsnio 1 dalis ─ 21 straipsnio 5 dalies g punktas ─ 21 straipsnio 1 dalis 21 straipsnio 6 dalis 42 straipsnis 4 straipsnis 20 straipsnio 2 dalis ─ 20 straipsnio 2 dalis 42 straipsnis 37 straipsnis 19 straipsnis ─ ─ ─ ─ 20 straipsnio 2 dalis 141 straipsnis 4 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas ─ 57 straipsnio 2 dalis ─ ─ ─ 144 straipsnis 145 straipsnis 145 straipsnis || ─ ─ ─ ─ 100 straipsnio 1 dalis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 10. Tarybos
 direktyva 2008/90/EB
 Tarybos direktyva 2008/90/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio 1 dalis || 1 straipsnis || ─ || ─
 1 straipsnio 2 dalis || 11 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 1 straipsnio 3 dalis || 4 straipsnis || ─ || ─
 1 straipsnio 4 dalis || 46 straipsnis || ─ || ─
 2 straipsnis || 3 straipsnis || ─ || ─
 3 straipsnio 1 dalis || 12 straipsnio 1 dalis || ─ || ─
 3 straipsnio 2 dalis || 4 straipsnis || ─ || ─
 3 straipsnio 3 dalis || 4 straipsnis || ─ || ─
 3 straipsnio 4 dalis || 2 straipsnis || ─ || ─
 4 straipsnis || 16 straipsnis, 20 straipsnis || ─ || ─
 5 straipsnis || 5 straipsnis || ─ || ─
 6 straipsnio 1 dalis || 7 straipsnis || ─ || ─
 6 straipsnio 2 dalis || ─ || ─ || 9 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnio 3 dalis || 8 straipsnis || ─ || ─
 6 straipsnio 4 dalis || ─ || ─ || ─
 7 straipsnio 1 dalis || 14 straipsnis, 50 straipsnio 1 dalis || ─ || ─
 7 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa 7 straipsnio 2 dalies antra pastraipa || 14 straipsnis, 50 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 4 dalies a punktas || ─ || ─
 7 straipsnio 3 dalis || 50 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 7 straipsnio 4 dalis || 57 straipsnis || ─ || ─
 7 straipsnio 5 dalis || 56 straipsnis || ─ || ─
 7 straipsnio 6 dalis || 51 straipsnis, 52 straipsnis || ─ || ─
 8 straipsnio 1 dalis || 17 straipsnio 1 dalis || ─ || ─
 8 straipsnio 2 dalis || 17 straipsnio 2 dalis || ─ || ─
 9 straipsnio 1 dalies a punktas || 19 straipsnio 4, 5 dalys || ─ || ─
 9 straipsnio 1 dalies b punktas || 19 straipsnio 1, 2 dalys || ─ || ─
 9 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 21 straipsnio 5 dalis || ─ || ─
 9 straipsnio 2 dalis || ─ || ─ || ─
 9 straipsnio 3 dalis || 21 straipsnio 1 dalis || ─ || ─
 10 straipsnis || ─ || ─ || ─
 11 straipsnis || 37 straipsnis || ─ || ─
 12 straipsnis || 44 straipsnis || ─ || ─
 13 straipsnis || ─ || 8 straipsnis ir 20 straipsnio b punktas || ─
 14 straipsnio 1 dalis 14 straipsnio 2 dalis || ─ ─ || 13 straipsnio 1 dalis 93 straipsnis || ─ ─
 14 straipsnio 3 dalis 14 straipsnio 4 dalis 14 straipsnio 5 dalis 14 straipsnio 6 dalis 14 straipsnio 7 dalis 15 straipsnis || ─ || 93 straipsnio 3 dalies d punktas 93 straipsnio 3 dalies b punktas 161 straipsnio a punkto ii papunktyje įrašytas b punktas 161 straipsnio a punkto ii papunktyje įrašytas b punktas 93 straipsnis 115 straipsnis || ─
 16 straipsnis || ─ || 118 straipsnis || ─
 17 straipsnio 1 dalis || 4 straipsnis || ─ || ─
 17 straipsnio 2 dalis || 40 straipsnis || ─ || ─
 18 straipsnis || 11 straipsnio 3 dalis || ─ || ─
 19 straipsnis || 141 straipsnis || ─ || ─
 20 straipsnis || ─ || ─ || ─
 21 straipsnis || ─ || ─ || ─
 22 straipsnis || 144 straipsnis || ─ || ─
 23 straipsnis || 145 straipsnio 1, 2 dalys || ─ || ─
 24 straipsnis || ─ || ─ || ─
 11. Tarybos direktyva 2002/53/EB
 Tarybos direktyva 2002/53/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 2 dalis 1 straipsnio 3 dalis 2 straipsnis 3 straipsnio 1 dalis 3 straipsnio 2 dalis 3 straipsnio 3 dalis 4 straipsnio 1 dalis 4 straipsnio 2 dalis 4 straipsnio 3 dalis 4 straipsnio 4, 5 dalys 4 straipsnio 6 dalis 5 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 5 straipsnio 3 dalis 5 straipsnio 4 dalis 6 straipsnis 7 straipsnio 1 dalis 7 straipsnio 2 dalis 7 straipsnio 3 dalis 7 straipsnio 4 dalis 7 straipsnio 5 dalis 8 straipsnis 9 straipsnio 1 dalis 9 straipsnio 2, 3 dalys 9 straipsnio 4 dalis 9 straipsnio 5 dalis 9 straipsnio 6 dalis 10 straipsnio 1, 2, 3, 4 dalys 10 straipsnio 5 dalis 11 straipsnis 12 straipsnio 1 dalis 12 straipsnio 2 dalis 12 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 1 dalis 13 straipsnio 2 dalis 13 straipsnio 3 dalis 13 straipsnio 4 dalis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnio 1 dalis 16 straipsnio 2 dalis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnio 1 dalis 20 straipsnio 2 dalis ir 20 straipsnio 3 dalies a punktas 20 straipsnio 3 dalies b punktas 21 straipsnis 22 straipsnis 23 straipsnis 24 straipsnis 25 straipsnis 26 straipsnis 27 straipsnis 28 straipsnis || 52 straipsnio 1 dalis 52 straipsnio 1 dalies b punktas 46 straipsnis ─ 51 straipsnis 56 straipsnio 3, 4 dalys 4 straipsnis 56 straipsnis 56 straipsnio 2 dalis ─ 4 straipsnis 57 straipsnis 60 straipsnis 61 straipsnis 62 straipsnis 58 straipsnis 4 straipsnis 71 straipsnis 74 straipsnis 75 straipsnis 4 straipsnis 4 straipsnis 67 straipsnio 1 dalies i punktas 53 straipsnio 1 dalis 64 straipsnis 102 straipsnio 1 dalis 53 straipsnio 1 dalies g punktas 64 straipsnio 1 dalis 103 straipsnis 76 straipsnio 3 dalis 86 straipsnis 82 straipsnis 83 straipsnio 1 dalis, 84 straipsnis 84 straipsnio 4 dalis ─ 85 straipsnio 1 dalis 81 straipsnis ─ 85 straipsnis 85 straipsnis 4 straipsnis 4 straipsnis, 85 straipsnio 1 dalis 52 straipsnis, 55 straipsnis 45 straipsnis, 85 straipsnio 1 dalis 84 straipsnio 4 dalis ─ 57 straipsnis ─ ─ 44 straipsnis 141 straipsnis ─ ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 12. Tarybos direktyva 2008/72/EB
 Tarybos direktyva 2008/72/EB || Šis reglamentas || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls) || Reglamentas (ES) Nr. .../.... (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants)
 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 2 dalis 1 straipsnio 3 dalis 2 straipsnis 3 straipsnis 4 straipsnis 5 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 5 straipsnio 3 dalis 5 straipsnio 4 dalis 6 straipsnio 1 dalis 6 straipsnio 2 dalis 6 straipsnio 3 dalis 6 straipsnio 4 dalis 7 straipsnis 8 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 2 dalies a ir b punktai 8 straipsnio 2 dalies c punktas 8 straipsnio 3 dalis 9 straipsnio 1, 2 dalys 9 straipsnio 3 dalis 10 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 3 dalis 11 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa 11 straipsnio 1 dalies antra pastraipa 11 straipsnio 2 dalis 12 straipsnis 13 straipsnis 14 straipsnis 15 straipsnis 16 straipsnis 17 straipsnis 18 straipsnis 19 straipsnis 20 straipsnis 21 straipsnis 22 straipsnis 23 straipsnio 1 dalis 23 straipsnio 2 dalis 24 straipsnis 25 straipsnis 26 straipsnis 27 straipsnis || 1 straipsnis 11 straipsnio 1, 2, 4 dalys 11 straipsnio 3 dalis 46 straipsnis 3 straipsnis, 10 straipsnis 16 straipsnio 2 dalis 6 straipsnis 7 straipsnis, 8 straipsnis ─ ─ 5 straipsnis ─ ─ 24 straipsnis ─ 5 straipsnis 2 straipsnis 12 straipsnio 4 dalies a punktas ─ 14 straipsnio 1 dalis 52 straipsnis 17 straipsnio 1 dalis 17 straipsnio 2 dalis ─ 17 straipsnio 1 dalis, 28 straipsnis ─ ─ ─ 35 straipsnis, 37 straipsnis 4 straipsnis 4 straipsnis, 40 straipsnis 43 straipsnis, 44 straipsnis 24 straipsnis ─ 20 straipsnio d punktas ─ 141 straipsnis ─ ─ 4 straipsnis ─ 144 straipsnis 145 straipsnio 1, 2 dalys ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 36 straipsnis ─ ─ 115 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 8 straipsnis, 13 straipsnis 20 straipsnis ─ 93 straipsnis ─ ─ 8 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ || ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ 9 straipsnis, 15 straipsnis ─ ─ ─ 64 straipsnis ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─ ─
 [1] Europos Parlamento pozicija ir Tarybos pozicija per ... m.
 ... ... d. pirmąjį svarstymą. ... m. ... ... d. Europos Parlamento
 pozicija ir ... m. ... ... d. Tarybos sprendimas.
 [2] OL L 125, 1966 7 11, p. 2298.
 [3] OL L 125, 1966 7 11, p. 2309.
 [4] OL L 93, 1968 4 17, p. 15.
 [5] OL L 226, 1998 8 13, p. 16.
 [6] OL L 11, 2000 1 15, p. 17
 [7] OL L 193, 2002 7 20, p. 1.
 [8] OL L 193, 2002 7 20, p. 12.
 [9] OL L 193, 2002 7 20, p. 33.
 [10] OL L 193, 2002 7 20, p. 60.
 [11] OL L 193, 2002 7 20, p. 74.
 [12] OL L 205, 2008 8 1, p. 28
 [13] OL L 267, 2008 10 8, p. 8.
 [14] OL L 365, 1994 12 31, p. 10–23.
 [15] OL L 61, 1997 3 3, p. 1–69.
 [16] OL L 106, 2001 4 17, p. 1–39.
 [17] OL L 268, 2003 10 18, p. 1–23.
 [18] OL L 268, 2003 10 18, p. 24–28.
 [19] (Office of Publication, please insert OJ reference
 number of Regulation on protective measures against pest of plants).
 [20] OL L 162, 2008 6 21, p. 13–19.
 [21] OL L 312, 2009 11 27, p. 44–54.
 [22] ISO 3166-1:2006, Šalių ir jų regionų
 pavadinimų kodai. 1 dalis. Šalių kodai. Tarptautinė
 standartizacijos organizacija, Ženeva.