type: other

text:
2019, vol. 20, pp. 151–166 DOI: https://doi.org/10.15388/ArchLit.2019.20.7
 Nekilnojamojo kultūros paveldo monitoringas taikant 3D ir dirbtinio intelekto technologijas1
 Komunikacijos fakultetas, Vilniaus universitetas
 Saulėtekio al. 9, LT-10222 Vilnius, Lietuva
 rimvydas.lauzikas@kf.vu.lt
 a.kuncevicius@gmail.com
 Informatikos fakultetas, Vytauto Didžiojo universitetas
 Vileikos g. 8, LT-44404 Kaunas, Lietuva
 daramilas@gmail.com
 tadas.ziziunas@gmail.com
 Archeologijos skyrius, Lietuvos istorijos institutas
 ramunas.smigelskas@gmail.com
 Anotacija. Kultūros paveldo apsauga yra vienas iš šiuolaikinės visuomenės iššūkių. Tačiau kultūros paveldo išsaugojimo organizacijos neturi pakankamai žmogiškųjų, technologinių ir finansinių išteklių, kurie yra gyvybiškai svarbūs norint sėkmingai įgyvendinti kultūros paveldo apsaugą.
 Šiai problemai spręsti gali būti pasitelkta automatinė monitoringo ir jo rezultatų analizės sistema, grindžiama trimačio vaizdo ir dirbtinio intelekto technologijų taikymu. Tokia idėja remiasi teoriniu požiūriu, kad yra galimybė, naudojantis dirbtinio intelekto technologijomis, tiksliai identifikuoti to paties nekilnojamojo kultūros paveldo objekto dviejų skirtingų laikotarpių 3D taškų debesų skirtumus, kurie parodo per atitinkamą laikotarpį įvykusius pokyčius. Pasiūlytas sprendimas įgyvendinamas Lietuvos mokslo tarybos finansuojamame projekte „Urbanizuotų vietovių paveldo automatinis monitoringas panaudojant 3D vaizdo technologijas“. Straipsnyje pristatomi pirmieji projekto rezultatai.
 Reikšminiai žodžiai: nekilnojamasis paveldas, 3D skenavimas, dirbtinis intelektas, paveldo monitoringas.
 Abstract. Preservation of immovable cultural heritage is one of the main challenges for contemporary society. Nowadays very often organizations responsible for heritage management constantly have to deal with lack of resources, which are crucial for proper heritage preservation, maintaining and protection.
 Keywords: immovable heritage, 3D scanning, artificial intelligence, monitoring of cultural heritage.
 Received: 10/01/2020. Accepted: 21/01/2020
 Copyright © 2019 Rimvydas Laužikas, Albinas Kuncevičius, Darius Amilevičius, Tadas Žižiūnas, Ramūnas Šmigelskas. Published by Vilnius University Press
 Nekilnojamojo kultūros paveldo (archeologinio, architektūrinio, urbanistinio ir kt.) tvarkyba apima daug sudėtingų, laikui ir finansams imlių procesų. Šių procesų realizavimo problemos išryškėja paveldo ir šiuolaikinės infrastruktūrų plėtros sankirtoje (miestų, kelių, geležinkelių, energetikos infrastruktūros plėtra, pastatų pritaikymas šių laikų poreikiams, turizmo paslaugų plėtra, nelegalūs archeologiniai kasinėjimai, karo veiksmai ir kt.). Panašias problemas ir poreikį akcentuoja ir Lietuvos institucijos. Pavyzdžiui, Valstybinės paveldosaugos komisijos pažymoje ,,Lietuvos urbanistikos paveldas: apskaita, planavimas, paveldosauginių reikalavimų taikymas, tvarkybos skatinimas ir ankstesnių komisijos sprendimų įgyvendinimas“ nurodoma, kad didžiųjų miestų senamiesčius ir jų istorines dalis labiausiai žaloja kaita, kuriai turi įtakos ir netinkamas jų naudojimas.
 Paveldo priežiūros ir tvarkybos institucijos, naudodamosi turimais ištekliais ir technologijomis, negali nuolat stebėti kintančio nekilnojamojo paveldo didelėse teritorijose. Tarptautinės organizacijos Global Heritage Fund požiūriu, viena svarbiausių grėsmių paveldui yra nepakankamas jo valdymas ir efektyvaus monitoringo trūkumas. Taip pat pažymima, kad esamos monitoringo priemonės yra neefektyvios, o efektyviai paveldosaugai užtikrinti pirmiausia reikalinga sistemiška, metodiškai pagrįsta esminių vertingųjų savybių bei dalių, elementų stebėsena (Managing..., 2010). Ir tam taikytini kitokie, inovatyvūs technologiniai sprendimai. UNESCO ,,Strategy for Reducing Risks from Disasters at World Heritage Properties“ požiūriu, viena svarbiausių rizikas mažinančių priemonių yra inovatyvių technologijų taikymas (Strategy..., 2007).
 Atsižvelgiant į šiuolaikinių technologijų galimybes, nekilnojamojo paveldo problemų sprendimui gali būti pasitelkta monitoringo ir jo rezultatų analizės sistema, grindžiama trimačio vaizdo ir dirbtinio intelekto technologijų taikymu. Ši idėja grindžiama teoriniu požiūriu, kad yra galimybė, naudojantis dirbtinio intelekto technologijomis, tiksliai identifikuoti to paties nekilnojamojo kultūros paveldo objekto dviejų skirtingų laikotarpių 3D taškų debesų skirtumus, kurie parodo per atitinkamą laikotarpį įvykusius pokyčius. Tokie sprendimai gali būti taikomi visiems nekilnojamojo paveldo objektams, kurių pokyčiai susiję su tūrio ar paviršiaus kontūrų pasikeitimu (nelegalūs kasinėjimai archeologijos paveldo objektuose, perstatymai senamiesčiuose, žemės darbai kultūriniame kraštovaizdyje).
 Lietuvoje archeologijos srityje pirmieji bandymai atlikti 3D fiksaciją tyrimų metu įvyko 2007 m., kai šiuo metodu buvo fiksuoti Rokantiškių piliavietė (archeologas Zenonas Baubonis) ir buvusių bažnyčių pamatai Dubingių piliavietėje (archeologai Albinas Kuncevičius, Rimvydas Laužikas). Trimačio nuskaitymo darbus abiejuose objektuose atliko UAB „Terra Modus“ specialistas Renatas Mažeika (Kuncevičius ir kt., 2009, p. 126; Kuncevičius ir kt., 2012, p. 10). Vėliau tokių bandymų buvo Trakų miesto parapinės bažnyčios, Senųjų Trakų piliavietės, Klaipėdos piliavietės, Vilniaus didžiosios sinagogos, Vilniaus aukštutinės pilies gynybinės sienos tyrimų metu ir kitur. Gana plačiai taikoma 3D metodika kraštovaizdžio ir archeologinių objektų aplinkos tyrimuose – LIDAR (Light Detection and Ranging) skaitytuvas iš oro. Būta bandymų netgi sukurti automatizuotą pilkapių paieškos įrankį, panaudojant LIDAR technologija sukauptus duomenis (Laužikas ir kt., 2017, p. 160–179). Nors dirbtinio intelekto naudojimas archeologijoje jau turi kelių dešimtmečių istoriją (Patel, 1989; Puyol-Gruart, 1998; Dries, 1998; Barcelo, 2008; Gardin, 2009), 3D duomenų analizei šios, dirbtinio intelekto technologijos su giliuoju mokymusi ir giliųjų neuroninių tinklų modelių architektūra, pradėtos taikyti tik palyginti neseniai (Gualandi ir kt., 2016; Palma, 2019; Pirotti ir kt., 2019).
 Vis tobulesnės analizės technologijos, ypač nuo 2012 m. pradėjus taikyti dirbtinio intelekto technologijas – giliuoju apsimokymu ir giliaisiais neuroniniais tinklais grįstą kompiuterio regą – ir gerokai sumažėję duomenų rinkinių formavimo kaštai sudaro sąlygas mokslininkų ir tyrėjų bendruomenei atlikti kokybiškai naujus 3D informacijos tyrimus, ieškant kompiuterio regos problemų, susijusių su 3D aplinkos supratimu, efektyvesnio sprendimo. Žmogus gyvena ir veikia 3D aplinkoje, todėl ir efektyvioms dirbtinio intelekto sistemoms reikia suteikti kuo geriausią 3D erdvės supratimą. Informacija apie gelmę ir pilnas 3D geometrijos nustatymas leidžia geriau atpažinti 3D objektus, juos klasifikuoti ir semantiškai segmentuoti, geriau nustatyti 3D formas. Šių problemų sprendimų pažanga, kai kuriais atvejais jau prilygstanti žmogaus galimybėms, o atskirais atvejais jas jau viršijanti, leidžia kurti ir įgyvendinti efektyvius praktinių panaudos atvejų sprendimus. Šiame straipsnyje pristatomas pirmasis nekilnojamojo kultūros paveldo monitoringo sistemos, taikant 3D ir dirbtinio intelekto technologijas, kūrimo etapas: 1) paveldo kaitą lemiančių gamtinių ir antropogeninių veiksnių, reikšmingų kuriant automatinio monitoringo metodologiją, analizė ir 2) tolesnėse tyrimų veiklose naudojamo fiksuotų pažaidos veiksnių kriterijų, su jais susijusių paveldo objektų bei jų komponentų aprašo parengimas. Nors tyrimų ir monitoringo objektu (dėl itin didelės kaitos ir potencialios pažaidos galimybių) pasirinktas urbanistinis paveldas, straipsnyje pristatomi sprendimai taikytini visoms nekilnojamojo paveldo rūšims, taip pat ir archeologijos paveldui. Tikimasi, kad šis straipsnis ir jame pristatomos idėjos paskatins archeologų domėjimąsi šiandienos teikiamomis 3D bei dirbtinio intelekto technologijų galimybėmis ir naujų idėjų kūrimą. Taip pat šis straipsnis yra gera proga dar kartą susipažinti su Lietuvos paveldosaugos sistemos dalimi, nuo kurios neatsiejama yra ir archeologų bendruomenė.
 Urbanistinio kultūros paveldo vertingosios savybės
 Urbanistinio kultūros paveldo vertingųjų savybių aibės apibrėžimas priklauso nuo taikomo koncepto (teorinio požiūrio). Lietuvos teisės aktuose šis paveldas suvokiamas taikant istorinį konceptą, pagal kurį akcentuojamas saugotinų miesto erdvių istoriškumas (istorinis pobūdis) ir istorinis autentiškumas, įskaitant istoriškai susiklosčiusius: miesto struktūras (gatvės, erdvės); ryšius, siejančius pastatus ir žaliąsias bei atvirąsias erdves; formalią išvaizdą (pastatų interjerus ir eksterjerus, apibrėžiamus dydžiais, architektūriniais stiliais, medžiagomis, spalvomis, puošyba); ryšius tarp miesto ir jį supančios aplinkinės gamtinės ir kultūrinės erdvės; įvairias funkcijas, kurios skirtingais laikais buvo vykdomos mieste (Charter for the Conservation, 1987). Lietuvos nekilnojamojo kultūros paveldo klasifikacijoje urbanistinis paveldas – reikšmingomis pripažintos istorinės miestų dalys, miesteliai ir panašios vietos bei vietovės (Lietuvos Respublikos, 1994), o jo vertingosios savybės apibrėžiamos kaip „kultūros paveldo objekto, vietovės, jų dalies ar elemento bruožas, vertingas etniniu, istoriniu, estetiniu ar moksliniu požiūriu“. Nekilnojamojo paveldo objektai yra klasifikuojami pagal vertingųjų savybių pobūdį ir jų derinį (Lietuvos Respublikos, 1994). Pastatų vertingosios savybės nustatomos, kai ruošiamasi atlikti tvarkybos darbus ar griauti pastatus, kuriems yra daugiau kaip 50 metų (išskyrus Vilniaus senamiestį, kuriame galioja Vilniaus senamiesčio apsaugos reglamentas). Pagal įstatymą „kultūros paveldo objektų ar vietovių vertingąsias savybes nustato ir jų teritorijų bei kultūros paveldo objektų apsaugos zonų ribas apibrėžia Kultūros paveldo departamento ir savivaldybių sudarytos nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos“, kurių kompetencijos ribos apibrėžiamos per paveldo reikšmingumo lygmenis. „Savivaldybės ar kelių savivaldybių sudarytos vertinimo tarybos sprendžia dėl savivaldybės teritorijoje esančio vietinio reikšmingumo lygmens nekilnojamojo kultūros paveldo vertingųjų savybių ir vietinio reikšmingumo lygmens nustatymo, vietinio reikšmingumo lygmens nekilnojamojo kultūros paveldo teritorijos ribų apibrėžimo ir apsaugos reikalingumo, apsaugos vietinio reikšmingumo lygmens nekilnojamosioms kultūros vertybėms netaikymo ar tokių vertybių apskaitos duomenų tikslinimo. Departamento vertinimo tarybos sprendžia dėl Lietuvos Respublikos teritorijoje esančio nekilnojamojo kultūros paveldo vertingųjų savybių nustatymo, teritorijos ribų apibrėžimo ir nacionalinio, regioninio ar vietinio reikšmingumo lygmens nekilnojamosioms kultūros vertybėms nustatymo, apsaugos reikalingumo, apsaugos nekilnojamosioms kultūros vertybėms netaikymo ar tokių vertybių apskaitos duomenų tikslinimo“ (ten pat).
 Taigi paveldo (taip pat ir urbanistinio) išsaugojimas iš esmės yra objektams ir jų kompleksams priskirtų vertingųjų savybių išsaugojimas. Urbanistinio paveldo atveju Lietuvoje skiriamos kelios vertingųjų savybių grupės. „Nekilnojamųjų kultūros vertybių vertinimo, atrankos ir reikšmingumo lygmens nustatymo kriterijų aprašo“ 1 priede yra apibrėžtos vertinamų objektų ar vietovių, jų dalių ir elementų pavyzdinės vertingosios savybės. Remiantis šių savybių sąrašu, rengiami Nekilnojamojo kultūros paveldo tarybų aktai ir pateikiami duomenys Kultūros vertybių registre (Kultūros vertybių registras).
 Remiantis šiuo „Nekilnojamųjų kultūros vertybių vertinimo, atrankos ir reikšmingumo lygmens nustatymo kriterijų aprašo“ 1 priede pateiktu sąrašu (Įsakymas, 2015) buvo atrinktos urbanistinio paveldo vertingosios savybės, kurias potencialiai turi būti siekiama fiksuoti ir atlikti jų monitoringą:
 1. Vietovės vertingosios savybės:
 a) plano struktūra (planinės struktūros tipas (radialusis, žiedinis, reguliarus, linijinis, mišrus); planinės struktūros tinklas (kelių, gatvių, aikščių, pėsčiųjų takų, valdų (posesijų)); kvartalai; valdos (posesijos); keliai, gatvės, aikštės, įvažiavimai, pervažiavimai, takai; gamtiniai elementai);
 b) tūrinė erdvinė struktūra (tūrinės erdvinės struktūros sandara; atviros erdvės (gatvės, aikštės, skverai, parkai); uždaros erdvės (kiemai, praėjimai); panoramos; siluetai; perspektyvos; išklotinės; dominantės; užstatymo bruožai (stogų formos, fasadų, stogų detalės, jų apdailos medžiagos ir spalvos, tvoros, arkos, tarpuvartės, vartai).
 2. Pastato vertingosios savybės:
 • aukštis ir (ar) aukštingumas;
 • tūrinė erdvinė kompozicija, tūris, stogo forma, stogo elementai (stoglangiai, liukai, ugniasienės, dūmtraukiai, apžvalgos aikštelės);
 • fasadų architektūrinis sprendimas, fasadų kompozicija, fasadų architektūros tūrinės detalės (akroterijai, frontonai, stoginės, erkeriai, balkonai ir jų turėklai, išorės laiptai ir nuovažos, kolonos ir kolonados), fasadų puošyba (skulptūros), kitos fasadų funkcinės detalės (kritulių nuvedimo sistema, priešgaisrinės kopėčios, kėlimo įrenginiai);
 • konstrukcijos stalių ir kitų medžiagų gaminiai (langai ir langinės, durys).
 Išvardytos savybės apibrėžiamos (terminologijos požiūriu), remiantis Nekilnojamųjų kultūros vertybių vertinimo, atrankos ir reikšmingumo lygmens nustatymo kriterijų aprašu (ten pat).
 Gamtiniai ir antropogeniniai veiksniai, lemiantys urbanistinio paveldo pažaidą
 Remiantis tarptautine praktika urbanistinio paveldo pažaida suprantama kaip „pokytis, dėl kurio mažėja paveldo objekto ar vietovės reikšmingumas ar patvarumas“ (Tarptautinis..., 2012). Pažaidos veiksnių identifikavimas yra vienas iš svarbiausių paveldo valdymo proceso etapų (Pedersoli, Antomarchi, Michalski, 2016). Aptardami urbanistinio paveldo pažaidą, galime skirti dvi pagrindines – gamtinę ir antropogeninę – veiksnių grupes. Bene detaliausiai jos aptartos UNESCO tyrimo ataskaitoje „List of factors affecting the properties“, kurioje skiriama 14 pirminių veiksnių, o šie dar skaidomi į smulkesnius (UNESCO. List of factors, 2008). Remdamiesi šiuo dokumentu galėtume išskirti tokius Lietuvos urbanistinio (senamiesčių) paveldo pažaidą lemiančius antropogeninius veiksnius:
 1. Statyba ir plėtra (apimanti naujų gyvenamųjų namų statybą, komercinės paskirties statybą (dangoraižiai, didelės prekybos zonos), industrinių teritorijų plėtrą, turistų apgyvendinimo ir su turizmu susijusios infrastruktūros (funikulieriai, stebėjimo aikštelės) plėtrą, paveldo komunikacijos ir lankymo infrastruktūrą (lankytojų centrai, maršrutų ženklinimas, informacijos taškai, poilsio zonos).
 2. Transporto infrastruktūra (apimanti antžeminio transporto infrastruktūrą (kelius, automobilių stovėjimo aikšteles, geležinkelius, transporto aptarnavimo infrastruktūrą); oro transporto infrastruktūrą (oro uostus, lėktuvų ir sraigtasparnių pakilimo ir nusileidimo aikšteles); vandens transporto infrastruktūrą (uostai, prieplaukos); požeminio transporto infrastruktūrą ir transporto infrastruktūros plėtros sukeliamus efektus).
 3. Komunalinių paslaugų ir aptarnavimo infrastruktūra (apimanti energetinę (dujų, elektros, vandens tiekimo) infrastruktūrą, atsinaujinančios energijos gaminimo įrangą, vietinę komunikacijos infrastruktūrą (mobiliojo ryšio, radijo, televizijos bokštai ir kiti transliavimo ir priėmimo įrenginiai)).
 4. Tarša (apimanti visas taršos rūšis, atsirandančias dėl komercinės ar gyvenamosios veiklos (paviršinio ar požeminio vandens taršą, rūgštųjį lietų, oro taršą dūmais, dulkėmis, šiukšlinimą, šviesos taršą, šildymo sukeliamus šiluminės taršos efektus)).
 5. Sociokultūrinis paveldo naudojimas (apimantis visus socialinius veiksnius, sukeliančius paveldo pažaidą, paveldo pažaidą renginių metu, pažaidą dėl konkrečių objektų verčių kaitos, verčių konfliktiškumo ar verčių atsisakymo, tradicinių gyvenimo būdų kaitos, tradicinių žinių praradimo, bendruomenės tapatumo, vertybių ar socialinės sanglaudos kaitos, laisvalaikio ir turizmo sukeliamus efektus (neadekvačią interpretaciją, didelius lankytojų srautus)).
 6. Kitos žmonių veiklos (apimančios nelegalius veiksmus (nelegalius kasinėjimus, statybos, perstatymo, rekonstrukcijos veiklas, lobių paiešką), vandalizmą, grafičius, politiškai motyvuotas veiklas, padegimus, karą, terorizmą, pilietinius neramumus).
 7. Valdymo ir instituciniai veiksniai (apimantys netinkamai funkcionuojančias paveldo valdymo ir valdymo planavimo sistemas, nacionalinę teisinę bazę, valdymo veiklas, finansus, žmogiškuosius išteklius, menką tyrimų lygį ir menką tyrimų poveikį sprendimams, valdymo struktūras, destruktyvių metodų taikymą tyrimams).
 Taip pat Lietuvos urbanistinio (senamiesčių) paveldo pažaidą lemiančius gamtinius veiksnius, kaip antai:
 8. Mikroklimato sąlygos, sukeliančios pažaidą (apimančios vėjo sukeliamą vibraciją ir eroziją, santykinės oro drėgmės, temperatūros, šviesos, lietaus sukeliamą pažaidą).
 9. Klimato kaita ir nepalankios gamtinės sąlygos (apimančios vėtras, uraganus, potvynius, žaibų, krušos, kaitros ar ekstremalių šalčių sukeltas pažaidas).
 Kitų autorių atlikti tyrimai leidžia sąrašą papildyti:
 10. Biologiniais veiksniais (augalijos augimas ant paveldo objektų, gyvūnų apsigyvenimas paveldo objektuose ir jų sukelta tarša) (Kanani, Zandi, 2011, p. 1018–1023).
 Greta šio, UNESCO tyrimo ir pažaidos veiksnių išskyrimo, yra nemažai tyrimų, mokslinių publikacijų ir gerosios praktikos vadovų, skirtų konkretiems pažaidos veiksniams: oro taršai (Allen ir kt., 2000, p. 35–38), klimato kaitai (Carroll, Aarrevaara, 2018), gamtiniams kataklizmams (Drdácký ir kt., 2007; Tandon, 2017), geologiniams veiksniams (Cristaras, 2003, p. 37–55).
 Pažaidą lemiančių veiksnių poveikis urbanistiniam paveldui: komponentai, kriterijai ir rodikliai
 Skirtingų pažaidos veiksnių poveikis konkretiems paveldo objektams ir jų komponentams skiriasi. Kai kurie autoriai išskiria ilgalaikio (iš esmės – nuolatinio) poveikio gamtinius pažaidos veiksnius, apibrėždami juos kaip iš esmės nuolatinius ir neišvengiamus (vėjas, lietus, saulės šviesa ir radiacija) ir susiedami juos su ardomais paveldo objektų elementais (Žarnić, Rajčić, Skordaki, 2015, p. 389–394; Kanani, Zandi, 2011, p. 1018–1023). Kitos metodikos vertina pažaidos veiksnių (rizikų) paplitimo ir poveikio galimybes (Pedersoli, Antomarchi, Michalski, 2016). Įgyvendinant paveldo automatinį monitoringą taikant 3D vaizdo technologijas, yra svarbu susieti pažaidos veiksnius ir vertingąsias urbanistinio paveldo objektų bei vietovių savybes, siekiant toliau šią matricą naudoti pusiau automatiniam paveldo monitoringui. Šiame kontekste vertingosios urbanistinio paveldo objektų bei vietovių savybės yra suvokiamos kaip potencialiai pažeidžiami objektų ir vietovių komponentai. Pažaidos veiksnių ir vertingųjų savybių sąsajos pateikiamos 1 lentelėje. Rizikos lygis įvertintas naudojantis ICCROM 2016 m. metodika (ten pat).
 1 lentelė. Pažaidos veiksnių ir vertingųjų savybių sąsajos
 Table 1. Relations of heritage’s valuables and its alterations
 Vertingoji savybė
 (komponentas)
 Pažaidos veiksnio poveikis
 Retai pasikartojantis poveikis
 Dažnai pasikartojantis poveikis
 Kaupiamasis poveikis
 Vietovės plano struktūra
 Kitos žmonių veiklos
 Komunalinių paslaugų ir aptarnavimo infrastruktūra
 Statyba ir plėtra
 Valdymo ir instituciniai veiksniai
 Vietovės tūrinė erdvinė struktūra
 Pastato aukštis ir aukštingumas
 Sociokultūrinis paveldo naudojimas
 Klimato kaita ir nepalankios gamtinės sąlygos
 Pastato tūrinė erdvinė kompozicija
 Pastato fasadų architektūrinis sprendimas
 Įgyvendinant paveldo automatinį monitoringą yra taikomi erdviniai kriterijai ir rodikliai, sietini su trimačio vaizdo technologijų fiksavimo galimybėmis. Mokslinių tyrimų požiūriu 3D skaitmeniniai objektai gali būti analizuojami kaip geografinių duomenų sankaupa (paprastai taikoma nekilnojamojo paveldo objektams) arba kaip vaizdinis objektas (paprastai taikomas kilnojamiesiems artefaktams ir nekilnojamajam paveldui). Pirmuoju atveju taškų debesis yra traktuojamas kaip GIS duomenys (x, y, z koordinatės), antruoju – kaip vizualus objektas. Urbanistinio paveldo atveju naudojamas kompleksinis variantas – 3D traktuojamas kaip vizualus objektas, turintis savo formą (angl. shape), tačiau kartu – susietas su geografinėmis koordinatėmis tam, kad būtų galima identifikuoti pokyčio lokaciją ir taip patikrinti atribucinę informaciją (pavyzdžiui, buvusį pastato aukščio pasikeitimą pagal koordinates). 3D objekto formos erdvinis pokytis (padidėjimas arba sumažėjimas) yra vertinamas kaip potenciali pažaida. Taigi formos pokytis (dviejų skirtingu laikotarpiu atliktų 3D vaizdo fiksacijų sutapimas ir (ar) nesutapimas) laikomas pagrindiniu pažaidos fiksavimo ir įvertinimo kriterijumi.
 Pokyčiui matuoti naudojami matematiniai rodikliai, kurie yra apibrėžiami per 3D vaizdo raišką, leidžiančią fiksuoti pokyčio dydį. Įgyvendinant paveldo automatinį monitoringą, rodikliai fiksuoja pokyčius, didesnius nei 30 cm. Pokyčio rodikliai skiriasi savo absoliučia išraiška, nes priklauso nuo objektų ir vietovių, kurių monitoringas atliekamas, dydžio. Todėl, paveldosauginiu požiūriu, negalime jų matuoti pagal santykių skalę, nes ta pati, pavyzdžiui, 10 cm dydžio pokyčio potenciali pažaida pastato lango kontūrui ar gatvės išklotinei yra skirtingos. Dėl šios priežasties pokyčio matavimui taikomi intervalų skalėje matuojami kriterijai – vietovės ar objekto pokyčio (potencialios pažaidos) procentinė išraiška, kai 0 % reiškia pažaidos nebuvimą, o 100 % – objekto ar vietovės visišką sunaikinimą.
 Fiksuotų pažaidos veiksnių kriterijų, su jais susijusių urbanistinio paveldo objektų ir jų komponentų aprašas
 Fiksuotų pažaidos veiksnių kriterijų, su jais susijusių urbanistinio paveldo objektų (pastatų ir kt.) bei jų komponentų aprašo paskirtis yra, ruošiant medžiagą matematinių (statistinių) pažaidos automatinės paieškos algoritmų taikymui, susieti detalius pažaidos veiksnius ir konkrečius urbanistinio paveldo objektus (pastatus ir kt.) bei jų komponentus (stoglangius, langų angas ir kt.).
 Nors kiekvieno konkretaus paveldo objekto vertingųjų savybių rinkinys yra individualus, dėl panašių objektų gausos Vilniaus senamiestyje galima išskirti ir algoritmais aprašyti konkrečių paveldo objektų grupei būdingų vertingųjų savybių rinkinius (aibes), pavyzdžiui, gyvenamajam namui, bažnyčiai, aikštei, parkui ir kt. Tokius rinkinius galima skaidyti į komponentus, kurių skaitmeninė stebėsena yra susijusi tiek su didelės geometrijos (pavyzdžiui, stogo forma, pastato aukštingumas), tiek su nedidelių gabaritų (pavyzdžiui, lango sandrikas, durys) vertingosiomis savybėmis. Automatiniam monitoringui svarbu tai, kad analizuojami ir lyginami paveldo objektai ir jų komponentai būtų tokie, kuriuos, pagal išskirtas metodologines prielaidas, galima aprašyti matematiškai arba išreikšti plokštuminėmis ir tūrinėmis geometrinėmis figūromis.
 Skaitmeninė stebėsena (monitoringas) remiasi prielaidomis, kad:
 • visi tiriamieji kultūros paveldo objektai yra fiziniai objektai (materialaus kultūros paveldo kategorija);
 • fizinės objektų vertingosios savybės gali būti išreikštos nesudėtingomis geometrinėmis formomis2 ir (ar) pateikta matematine išraiška.
 Fiksuotų pažaidos veiksnių poveikis konkretiems urbanistinio paveldo objektams bei jų komponentams ir jų geometriniai aprašymai yra pateikiami 2 lentelėje.
 Kitame žingsnyje yra tikrinamas duomenų patikimumas pagal turimus palydovinius ar LIDAR duomenis arba tikrinant detekcijas realybėje. Besimokančio algoritmo atveju vertinamas detekcijos reikšmės pokytis (loginiai operatoriai ir santykis su pokyčio detekcija, 3 lentelė) ir jos tikimybė (pavyzdžiui, stogas→padidėjo→86,7%).
 2 lentelė. Pažaidos veiksnių poveikis konkretiems urbanistinio paveldo objektams ir jų komponentams
 Table 2. Impact of alterations for objects of urban heritage and its elements
 Vertingoji
 Paveldo objekto komponentas ir (ar) objektas
 Dažniausiai pasitaikančios geometrinės formos
 Fiksuotino kaitos fakto aprašymas (kriterijus)
 Kraštinių sutrumpėjimas, pailgėjimas, užmūrijimas, angos padarymas
 Nguatem, Drauschke, Mayer, 2014
 Stačiakampis, trikampis, kūgis
 Rottensteiner, Sohn, ..., 2012
 Stačiakampis gretasienis, stačiakampis
 Kraštinių sutrumpėjimas, pailgėjimas, nuardymas, sumontavimas
 Laužikas, Žižiūnas, ..., 2017
 Sienos (jų aukščio ir pločio santykis)
 Stačiakampis gretasienis, cilindras, daugiakampis
 Yu, Xiao, ..., 2015
 Sandrikai (trikampiai), frontonai
 Kraštinių sutrumpėjimas, pailgėjimas, nuardymas, sumontavimas, x ar y koordinačių parametro pokyčiai trikampio viduje
 Meschini, Petrucci, ..., Italy, 2014
 Dabartinis sklypas, istorinė posesija
 Stačiakampis, daugiakampis
 Užstatymas, kai yra didesnis nei 3 m aukščio parametro skirtumas (eliminuojant automobilius)
 Senamiesčio planinės struktūros tinklas
 Netaisyklingas daugiakampis
 Netaisyklingų daugiakampių konfigūracijos (formos) pasikeitimas; kraštinių pailgėjimas, sutrumpėjimas; daugiakampių išnykimas (buvusio planinės struktūros objekto sunaikinimas); naujų daugiakampių atsiradimas (naujo planinės struktūros objekto atsiradimas)
 Senamiesčio užstatymo bruožai
 Senamiesčio panoramos, perspektyvos, dominantės, užstatymo bruožai
 Netaisyklingų daugiakampių konfigūracijos (formos) pasikeitimas
 3 lentelė. Vertingųjų savybių monitoringo loginiai operatoriai ir jų santykis su pokyčio detekcija*
 Table 3. Relations of logical operators for digital monitoring of heritage‘s valuables and its alterations
 Ankstesnės chronologijos duomenys
 Vėlesnės chronologijos duomenys
 Vertingosios savybės pokyčio operatoriaus seka
 –XYZ
 yra → nėra
 XYZ + 1 s. d.
 nėra → yra
 Ploto ir (ar) tūrio padidėjimas
 yra → yra (padidėjo)
 Ploto ir (ar) tūrio sumažėjimas
 XYZ – 1 s. d.
 yra → yra (sumažėjo)
 yra → yra
 Lentelės paaiškinimai:
 • XYZ – pradinės informacijos dydis pagal ilgį, plotį ir aukštį (atitinkamai X, Y, Z);
 • s. d. – santykinis dydis, pasirenkamas atsižvelgiant į tyrimo metodiką;
 • eiliškumas reiškia pradinį loginio operatoriaus taikymą pagal priskirtą vertingosios savybės pokyčio svarbą (pirmas), ir vėliau einantį duomenų analizės žingsnį (antras). Optimizuojant tyrimą galima nevertinti (neskaičiuoti) antrinių operatorių.
 Statistiniu požiūriu visos pokyčių vietos yra nepriklausomieji kintamieji. Statistiniai nuokrypio skaičiavimai yra tikslingi tik vykdant monitoringą neturint pradinių duomenų ir naudojant vertingųjų savybių modelius kaip taisykles, kurių atitikimą tikslinga vertinti renkant statistinius duomenis. Bendruoju pokyčio fiksavimo atveju įvertinimo tikimybė skaičiuojama pagal identifikuotų vertingųjų savybių ir jų pokyčių santykį su realybėje fiksuojamų vertingųjų savybių teisingu identifikavimu ir pokyčių įvertinimu, pavyzdžiui, kiek pastato langų ir durų pavyko identifikuoti, kiek programiškai identifikuoti langų ir durų pokyčiai atitiko realybėje fiksuojamus pokyčius.
 Dirbtinio intelekto technologijų taikymas urbanistinio kultūros paveldo stebėsenos srityje
 Kompiuterio regos technologijose objektų atpažinimas ir (ar) klasifikavimas priskiriamas prie mažiau sudėtingų technologinių sprendimų, semantinis segmentavimas – prie sudėtingų, kuris iki šiol yra gana probleminis, o kartais – tikras iššūkis mokslininkams ir tyrėjams. Geras analizuojamo vaizdo supratimas labai svarbus tobulinant sistemas, kurios naudojamos savaeigėse transporto priemonėse, atpažįstant ir lokalizuojant kelio ženklus, virtualios ir papildytos realybės sprendimuose, medicinoje (atpažįstant auglius, medicinos įrankius operacinėje) ir t. t. Giliojo mokymo technologijų taikymo 3D vaizdų analizei galimybės ypatingą proveržį patyrė 2012 m., kai AlexNet modelis parodė puikius analizės rezultatus per ImageNet varžybas. Kadangi dirbtinio intelekto technologijos yra universalios, jos tuo pačiu metu buvo pradėtos sėkmingai taikyti ir kitose srityse (teksto analizė, šnekos atpažinimas, mašininis vertimas ir t. t.).
 Vienus pirmųjų 3D vaizdų klasifikavimo panaudojant dirbtinio intelekto technologijas tyrimų rezultatus paskelbė Princetono universiteto, Kinų Honkongo universiteto ir Massachusettso technologijos instituto mokslininkų komanda (Wu ir kt., 2015). Jų pasiūlytas sprendinys pavadintas 3D ShapeNets, jo įeigoje pateikiamos 3D formos (3D vokselių tinklelis). Autoriai panaudojo sąsūkio 3D filtrų sistemą. Modeliui buvo panaudotas išankstinio apmokymo matematinių svorių modelis, o pagrindinis mokymasis vyko optimizuojant svorių sistemą backpropagation būdu. Pasiūlytas modelis puikiai atliko 3D objektų klasifikavimo užduotį ir parodė kur kas geresnius objektų klasifikavimo rezultatus, nei kiti tuo metu egzistavę modeliai. Dar geresnius tikrųjų 3D duomenų analizės rezultatus ir inovatyvius sąsūkio tinklų modifikavimo sprendimus vėliau pateikė kiti mokslininkai – jie pasiekė 86 % 3D objektų klasifikavimo tikslumą (Qi ir kt., 2016; Brock ir kt., 2016; Song ir kt., 2016). Atkreiptinas dėmesys, kad 3D analizės rezultatams esminę įtaką daro 3D objektų skenavimo taškų tankis, todėl, siekiant įgyvendinti projekto uždavinius, pirmiausia buvo sprendžiamas duomenų bazės kūrimo charakterizavimas. 2019 m. buvo atliktas Vilniaus senamiesčio dalies (1 pav.) 3D lazerinis skenavimas, sujungtas su dronu gautų fotonuotraukų fotogrametriniais taškų masyvais, taip pat atliktas pirminis Vilniaus ir Kauno senamiesčių pastatų fasadų fotofiksavimas (2 pav.). 3D skenavimo ir fotofiksavimo metu buvo gauti tų pačių senamiesčių objektų 2D ir 3D duomenys, kurie buvo naudojami tolesniame DI mokymų procese (3 pav.).
 1 pav. 2019 m. skenuota Vilniaus senamiesčio dalis ir jos skenavimo tinklas
 Fig. 1. 2019 scanned part of Vilnius Old Town and its scanning network.
 2 pav. Vilniaus ir Kauno senamiesčių pastatų fotofiksavimo vietos
 Fig. 2. Photo fixation sites of Vilnius and Kaunas.
 3 pav. Vilniaus ir Kauno senamiesčių pastatų fasadų 2D ir 3D atvaizdai
 Fig. 3. 2D and 3D images of facades of Vilnius and Kaunas old town buildings.
 Apytikriai 2,9 mlrd. taškų masyvas generuotas su ~ 4 cm RMS paklaida (vidutinė kvadratinė prognozės paklaida), koordinuotais pasitelkus kontūrženklių sistemą sujungiant 16 skirtingų fiksavimo vietų, bendrai sudarančių ≈ 21 ha plotą (≈ 13 400 taškų/1 M2). 2D fasadų duomenų bazę (sudaro beveik 650 fotonuotraukų, vidutiniškai turinčių po 12 megapikselių skiriamąją gebą). Taškų masyvo duomenų tikslumas ir kiekis yra pakankami tolesniems eksperimento etapams vykdyti, tačiau 2D duomenų yra per mažai patikimam dirbtinio intelekto apmokymo procesui užtikrinti, todėl projekte taikoma duomenų priauginimo metodika (angl. data augmentation), kai ta pati nuotrauka naudojama skirtingais rakursais, kurie fiksuojami kaip skirtingi ištekliaus duomenys. Šitaip turimus išteklius galima išplėsti iki bent 10 000 semantiškai segmentuotų nuotraukų.
 2D ir 3D semantinio segmentavimo technologiniai sprendimai ir algoritmai panašūs. 3D vaizdų segmentavimo metu kiekvienas 3D vaizdo taškas žymimas ir priskiriamas tam tikrai analizuojamų objektų klasei arba fono objektų klasei. 3D vaizdų segmentavimas dar vadinamas semantiniu segmentavimu arba žymėjimu (angl. labeling). Semantinis segmentavimas artimas 3D vaizdų klasifikavimui, nes turi tinkamai atpažinti klases, kurioms priklauso 3D vaizde esantys objektai. 3D vaizdų segmentavimas kilęs iš 2D vaizdų segmentavimo, todėl technologiniai sprendimai yra panašūs: 1) regiono augimas (angl. region growing) (pavyzdžiui, Vo ir kt., 2015); 2) grafu grįstas (pavyzdžiui, Sima ir kt., 2013); 3) superpikseliais grįstas (pavyzdžiui, Papon ir kt., 2013; Aijazi ir kt., 2013). Šiuo metu semantinio segmentavimo srityje pasaulyje geriausi rezultatai pasiekti naudojant sąsūkio neuroninius tinklus (įvairius jų struktūrinius sprendinius ir modifikacijas), kurie tampa standartu semantinio segmentavimo problemoms spręsti prižiūrimo giliojo apmokymo būdu, nors tyrimai ir eksperimentai vyksta ir menkai prižiūrimo ir neprižiūrimo giliojo apmokymo kryptimis.
 2014 m. bendrovės „Google“ tinklas GoogLeNet laimėjo ImageNet varžybas, pasiekęs 93,3 % semantinio segmentavimo tikslumą. „Google“ tinklas susidėjo iš sąsūkio neuroninio tinklo 22 giliųjų sluoksnių ir greta kitų inovatyvių sprendimų tinklo architektūroje buvo panaudotas „Google“ sukurtas inovatyvus inception modulis, kuris buvo įdiegtas tinklas tinkle principu (Szegedy ir kt., 2015). 2016 m. bendrovės „Microsoft tinklas“ ResNet laimėjo ImageNet varžybas, pasiekęs 96,4 % semantinio segmentavimo tikslumą. „Microsoft“ tinklas tapo žymus ir dėl jo išties didelio gylio – 152 sluoksniai.
 Pasiekti rezultatai semantinio segmentavimo srityje mokslininkams leido pradėti formuluoti teiginius, kad siauroje vaizdų analizės srityje kompiuteris jau viršijo žmogaus gebėjimus. Tačiau turime sutikti su O. Russakovsky’io nuomone, kad kompiuteris geba priskirti nuotrauką ar vaizdą tik vienai iš tūkstančio kategorijų, o žmogus – kur kas didesniam kategorijų skaičiui, be to, žmogus geba įvertinti vaizdo kontekstą, ko vis dar nesugeba kompiuteris, todėl žmogaus lygio mašina dar nepasiekė.
 Dirbtinio intelekto technologijų taikymą urbanistinio kultūros paveldo stebėsenos srityje apsunkina giliajam mokymuisi reikalingų duomenų masyvų stygius, nes šie algoritmai veiksmingai mokosi tik iš labai didelių, žmogaus eksperto rankiniu būdu ženklintų duomenų kiekių. Šiuo metu atviroje prieigoje pateikiami tik keli mažos apimties ženklintų duomenų rinkiniai, kurie tinkami nedideliems laboratoriniams eksperimentams, bet ne taikomojo pobūdžio kompiuterinei sistemai kurti (CMPF Facade..., 2015). Todėl vienas iš iššūkių, su kuriuo susidūrė projekto vykdytojai, – kuo skubesnis pakankamai didelių, algoritmų mokymuisi tinkamų duomenų masyvų sukaupimas ir juose esančių objektų ženklinimas rankiniu būdu, pasitelkiant žmones ekspertus. Pirmųjų laboratorinių eksperimentų rezultatai, kai naudojamas pirminis kaupiamo duomenų ištekliaus variantas – pasiekiant dviejų objektų klasių (langų ir durų) 80 % tikslumo semantinį segmentavimą – leidžia teigti, kad pasirinkti technologiniai sprendimai ir sukurta metodologija bus sėkmingai pritaikyti, siekiant projekto tikslų.
 Laboratoriniam eksperimentui buvo panaudotas bendrovės „Google“ sukurtas atvirojo kodo nemokamas infrastruktūrinis sprendimas Tensorflow ir vaizdų semantiniam segmentavimui skirtas tos pačios bendrovės sukurtas Tensorflow priedas DeepLab v. 3+, kuris naudoja pažangią giliųjų sąsūkio tinklų architektūrą (prieiga per internetą: <https://ai.googleblog.com/2018/03/semantic-image-segmentation-with.html>) (Liang-Chieh Chen ir kt., 2017). Pagrindinis skirtumas tarp DeepLab v.3 ir v. 3+ yra tas, kad bendrovė naujoje DeepLab versijoje panaudojo esmiškai naują neuroninio tinklo architektūrinį sprendimą Xception (Chollet, 2017), kuris pakeitė iki tol DeepLab sprendime naudotą architektūrinį sprendimą RestNet. Eksperimentui buvo naudojami gamintojo nustatyti standartiniai parametrai. Apmokymui papildomai buvo panaudotas projekto vykdytojų surinktas Vilniaus senamiesčio pastatų fasadų nuotraukų rinkinys, kuris buvo rankomis sužymėtas pagal PASCAL VOC 2012 standartą. Eksperimentai keičiant parametrus numatyti tolesniuose projekto etapuose, kai apmokymo duomenų rinkinys bus papildytas visomis projekto tikslams pasiekti reikalingomis semantiškai segmentuojamomis klasėmis. Bendrovės „Google“ kompleksinis sprendimas buvo pasirinktas dėl trijų pagrindinių priežasčių: 1) tai atvirojo kodo nemokamas programinės įrangos sprendimas, nereikalaujantis didelių skaičiavimo pajėgumų, lyginant su analogais; 2) minimo sprendimo, kaip aprašyta pirmiau, tikslumo rodikliai buvo labai geri; 3) dėl aukštos kokybės ir inovatyvių technologijų taikymo sprendimas turi didelę vartotojų bendruomenę, todėl yra platus jo palaikymo tinklas.
 Nekilnojamojo kultūros paveldo apsauga yra vienas iš šiuolaikinės visuomenės iššūkių ir tokia situacija suponuoja poreikį kurti pažangias, efektyvias ir sąlyginai nebrangias technologijas, kurios padėtų efektyviai stebėti ir analizuoti kultūros paveldo būklę ir jos raidą. Straipsnyje kaip tik pristatomas vienas tokių technologinių sprendimų – nekilnojamojo paveldo automatinis monitoringas, taikant 3D vaizdo skenavimo ir dirbtinio intelekto technologijas.
 Įgyvendinant šį technologinį sprendimą atliekami nuoseklūs veiksmai, kurie pasiūlytą monitoringo sprendimą paverčia pakankamai universaliu. Jei straipsnyje aptartas monitoringo sprendimas būtų taikomas kitiems nekilnojamojo kultūros paveldo objektams (pavyzdžiui, archeologijos), reikėtų atlikti tuos pačius aprašytus veiksmus, pritaikant juos šiam konkrečiam paveldo tipui. Tai yra 1) atrinkti vertingąsias savybes, kurias potencialiai turi būti siekiama fiksuoti ir kurių monitoringą rengiamasi atlikti; 2) nustatyti pažaidos veiksnius, naikinančius šias konkrečias vertingąsias savybes; 3) konkrečias paveldo vertingąsias savybes susieti su konkrečiais jas pažeidžiančiais veiksniais, siekiant toliau šią matricą naudoti pusiau automatiniam paveldo monitoringui; 4) nustatyti pokyčiui matuoti taikytinus matematinius rodiklius; 5) išskirti ir algoritmais aprašyti konkrečių paveldo objektų grupei būdingų vertingųjų savybių rinkinius (aibes); 6) atlikti duomenų patikimumo patikrą; 7) atlikti dirbtinio intelekto sistemos apmokymus.
 Dirbtinio intelekto technologijų taikymą nekilnojamojo kultūros paveldo stebėsenos srityje apsunkina giliajam mokymuisi reikalingų duomenų masyvų stygius, nes šie algoritmai veiksmingai mokosi tik iš labai didelių, žmogaus eksperto rankiniu būdu ženklintų duomenų kiekių. Todėl vienas iš sunkumų, su kuriuo susidūrė projekto vykdytojai, – kuo skubesnis pakankamai didelių, algoritmų mokymuisi tinkamų urbanistinio paveldo duomenų masyvų sukaupimas ir juose esančių objektų ženklinimas rankiniu būdu, pasitelkiant žmones ekspertus.
 Tolesniuose technologinio sprendimo realizavimo etapuose yra numatyta sukurti programinę įrangą (įskaitant jos gamybinę versiją) ir ją išbandyti įvairiuose scenarijuose, siekiant identifikuoti pačią tiksliausią, efektyviausią ir pigiausią 3D duomenų rinkimo ir jų analizės strategiją.
 Aijazi A. K., Checchin P., Trassoudaine L. 2013. Segmentation based classification of 3D urban pointclouds: A super-voxel based approach with evaluation. Remote Sensing, 5 (4), p. 1624–1650. https://doi.org/10.3390/rs5041624
 Allen G. C., El-Turki A., Hallam K. R., McLaughlin D., Stacey M. 2000. Role of NO2 and SO2 in degradation of limestone. British Corrosion Journal, 35, p. 35–38 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.researchgate.net/publication/233693788_Role_of_NO2_and_SO2_in_degradation_of_limestone> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.]. https://doi.org/10.1179/000705900101501047
 Barcelo J. A. 2008. Computational intelligence in archaeology. State of the art. B. Frischer, J. Webb Crawford, D. Koller (eds.) Making History Interactive. Computer Applications and Quantitative Methods in Archaeology (CAA). Proceedings of the 37th International Conference, Williamsburg, Virginia, United States of America, March 22–26, Oxford, p. 11–21.
 Brock A., Lim Th., Ritchie J. M., Weston N. 2016. Generative and discriminative voxel modeling with convolutional neural networks. 3D Deep Learning Workshop at NIPS 2016, Barcelona, Spain. [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://3ddl.cs.princeton.edu/2016/papers/Brock_et_al.pdf> [žiūrėta 2020 m. sausio 2 d.].
 Carroll P., Aarrevaara E. 2018. Review of potential risk factors of cultural heritage sites and initial modelling for adaptation to climate change. Geosciences, 8 (322) [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.preprints.org/manuscript/201807.0068/v1> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.]. https://doi.org/10.20944/preprints201807.0068.v1
 Charter for the Conservation of Historic Towns and Urban Areas (Washington Charter 1987) [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.icomos.org/charters/towns_e.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugpjūčio 20 d.].
 Chen L., Zhy Y. 2018. DeepLab: Semantic Image Segmentation with Deep Convolutional Nets, Atrous Convolution, and Fully Connected CRFs. Prieiga per internetą: <https://arxiv.org/pdf/1606.00915.pdf> [žiūrėta 2020 m. sausio 10 d.].
 Chollet F. 2017. Xception: Deep Learning with Depthwise Separable Convolutions [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://arxiv.org/pdf/1610.02357.pdf> [žiūrėta 2020 m. sausio 10 d.].
 Christaras B. 2003. Cultural Heritage and Engineering Geological Factors of Damage. Engineering Geological Factors of Damage at Greek Monuments and Sites included in the World Heritage List of UNESCO [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://library.tee.gr/digital/techr/2003/techr_2003_2_36.pdf> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 CMP Facade Database. 2015. [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://cmp.felk.cvut.cz/~tylecr1/facade/; http://www.ipb.uni-bonn.de/projects/etrims_db/> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 Čepaitienė R. 2004. Istoriniai miestai paveldosaugos akiratyje. Miestų praeitis, Vilnius, Nr. 1, p. 43–78.
 Drdácký M., Binda L., Herle I., Lanza L .G., Maxwell I., Pospíšil S. 2007. Protecting the cultural heritage from natural disasters. Brussels, European Parliament [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/etudes/join/2007/369029/IPOL-CULT_ET(2007)369029_EN.pdf> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 Dries, van den M. H. 1998. Archaeology and the Application of Artificial Intelligence: Case-Studies on Use-Wear Analysis of Prehistoric Flint Tools. Doctoral thesis. Faculty of Archaeology, Leiden University. Prieiga per internetą: <https://www.narcis.nl/publication/RecordID/oai:openaccess.leidenuniv.nl:1887%2F13148> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 Gardin, J. C. 1989. Artificial intelligence and the future of semiotics: An archaeological perspective. Journal of the International Association for Semiotic Studies, Vil. 77, Issue 1–3. DOI: https://doi.org/10.1515/semi.1989.77.1-3.5.
 Gualandi M. L., Scopigno R., Wolf L., Richards J., Buxeda i Garrigos J., Heinzelmann M., Hervas M. A., Vila L., Zallocco M. 2016. ArchAIDE – archaeological automatic interpretation and documentation of ceramics. EUROGRAPHICS Workshop on Graphics and Cultural Heritage. Prieiga per internetą: <https://arpi.unipi.it/retrieve/handle/11568/863393/229085/ArchAIDE_short-final.pdf> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 ICCROM Working Group „Heritage and Society“. 2005. Definition of Cultural Heritage References to Documents in History. Selected by J. Jokilehto (Originally for ICCROM, 1990). Revised for CIF: 15 January 2005 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://cif.icomos.org/pdf_docs/Documents%20on%20line/Heritage%20definitions.pdf> [žiūrėta 2018 m. gegužės 16 d.].
 International Charter for the Conservation and Restoration of Monuments and Sites (The Venice charter 1964) [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.icomos.org/charters/venice_e.pdf> [žiūrėta 2018 m. birželio 8 d.].
 Įsakymas dėl nekilnojamųjų kultūros vertybių vertinimo, atrankos ir reikšmingumo lygmens nustatymo kriterijų aprašo patvirtinimo. 2005. Valstybės žinios, Nr. 52-1756.
 Kanani S., Zandi H. 2011. A study of the damages to historical monuments due to climatic factors and air pollution and offering solutions. World Academy of Science, Engineering and Technology International Journal of Humanities and Social Sciences, 5 (8), p. 1018–1023 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://waset.org/publications/6941/a-study-of-the-damages-to-historical-monuments-due-to-climatic-factors-and-air-pollution-and-offering-solutions> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.].
 Kultūros vertybių registras [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://kvr.kpd.lt/heritage/> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 27 d.].
 Kuncevičius A., Jankauskas R., Laužikas R., Stankevičiūtė D., Rutkauskaitė I. 2009. Radvilų tėvonija Dubingiuose. Vilnius.
 Kuncevičius A., Laužikas R., Šmigelskas R., Augustinavičius R. 2012. Erdvės užkariavimas: 3D technologijos taikymo galimybės ir problemos Lietuvos archeologijoje Archaeologia Lituana, 130, p. 7–29. https://doi.org/10.15388/archlit.2012.0.1188.
 Laužikas R., Šmigelskas R., Kuncevičius A., Augustinavičius R., Kurauskas V., Žilinskas E., Žižiūnas T. 2017. Informacinės technologijos, kultūros paveldo informacijos pusiau automatinis valdymas ir tyrimai naudojant 3D technologijas. Informacijos mokslai, Vilnius, p. 160–179.
 Lietuvos Respublikos nekilnojamojo kultūros paveldo apsaugos įstatymas. 1994. Valstybės žinios, Nr. 3-37.
 Managing Disaster Risks for World Heritage. 2010. UNESCO. [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://whc.unesco.org/uploads/activities/documents/activity-630-1.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 27 d.].
 Palma V. 2019. Towards deep learning for architecture: A monument recognition mobile app. The International Archives of the Photogrammetry, Remote Sensing and Spatial Information Sciences, vol. XLII-2/W9, p. 551–556 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.int-arch-photogramm-remote-sens-spatial-inf-sci.net/XLII-2-W9/551/2019/isprs-archives-XLII-2-W9-551-2019.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 27 d.]. https://doi.org/10.5194/isprs-archives-xlii-2-w9-551-2019
 Papon J., Abramov A., Schoeler M., Worgotter F. 2013. Voxel Cloud Connectivity Segmentation – Supervoxels for Point Clouds. IEEE Conference on Computer Vision and Pattern Recognition, p. 2013–2034 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.cv-foundation.org/openaccess/content_cvpr_2013/papers/Papon_Voxel_Cloud_Connectivity_2013_CVPR_paper.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 27 d.].
 Patel J., Stutt A. 1989. Beyond classification: The use of artificial intelligence techniques for the interpretation of archaeological data. Computer Applications and Quantitative Methods in Archaeology 1989 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://publikationen.uni-tuebingen.de/xmlui/bitstream/handle/10900/60942/30_Patel_Stutt_CAA_1989.pdf?sequence=2> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 27 d.].
 Pedersoli J. L., Antomarchi C., Michalski S. 2016. A Guide to Risk Management of Cultural Heritage. ICCROM [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.iccrom.org/wp-content/uploads/Guide-to-Risk-Managment_English.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.].
 Pirotti F., Zanchetta C., Previtali M., Della Torre S. 2019. Detection of building roofs and facades from aerial laser scanning data using deep learning. The International Archives of the Photogrammetry, Remote Sensing and Spatial Information Sciences, vol. XLII-2/W11 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://re.public.polimi.it/retrieve/handle/11311/1090187/376920/isprs-archives-XLII-2-W11-975-2019.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.]. https://doi.org/10.5194/isprs-archives-xlii-2-w11-975-2019.
 Puyol-Gruart J. 1998. Computer science, Artificial intelligence and archaeology. New Techniques for Old Times. Computer Applications in Archaeology 1998 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://pdfs.semanticscholar.org/40d6/918b00a576174092b29dbc8b8919bebcdca5.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.].
 Qi C. R., Su H., Niessner M., Dai A., Yan M., Guibas L. J. 2016. Volumetric and multi-view CNNs for object classification on 3D data. arXiv preprint arXiv:1604.03265v2 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://openaccess.thecvf.com/content_cvpr_2016/papers/Qi_Volumetric_and_Multi-View_CVPR_2016_paper.pdf> [žiūrėta 2020 m. sausio 2 d.]. https://doi.org/10.1109/cvpr.2016.609.
 Sima M. C., Nuchter A. 2013. An extension of the Felzenszwalb-Huttenlocher segmentation to 3D point clouds. Proc. SPIE 8783, Fifth International Conference on Machine Vision (ICMV 2012): Computer Vision, Image Analysis and Processing, 878302 (13 March 2013). https://doi.org/10.1117/12.2010527.
 Song S., Xiao J. 2016. Deep sliding shapes for amodal 3D object detection in RGB-D images. Proceedings of the 29th IEEE Conference on Computer Vision and Pattern Recognition [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <http://dss.cs.princeton.edu/paper.pdf> [žiūrėta 2020 m. sausio 2 d.]. https://doi.org/10.1109/cvpr.2016.94.
 Strategy for Reducing Risks from Disasters at World Heritage Properties. 2007. UNESCO. [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://whc.unesco.org/archive/2007/whc07-31com-72e.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.].
 Szegedy C., Liu W., Jia Y., Sermanet P., Reed S., Anguelov D., Erhan D., Vanhoucke V., Rabinovich A. 2015. Going Deeper with Convolutions. arXiv:1409.4842v1 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.cv-foundation.org/openaccess/content_cvpr_2015/papers/Szegedy_Going_Deeper_With_2015_CVPR_paper.pdf> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.]. https://doi.org/10.1109/cvpr.2015.7298594.
 Tandon A. 2017. Post-disaster damage assessment of cultural heritage: Are we prepared? ICOM-CC 18th Triennial Conference 2017 Copenhagen [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://www.iccrom.org/sites/default/files/2017-12/tandon_2017_post-disaster_damage_assessment_icomcc_2017.pdf> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.].
 Tarptautinis standartas. LST EN 15898:2012. Kultūros vertybių išsaugojimas. Pagrindiniai bendrieji terminai ir jų apibrėžtys.
 UNESCO. 2008. List of Factors affecting the Properties, 2008 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://whc.unesco.org/en/factors/> [žiūrėta 2018 m. rugsėjo 14 d.].
 Vo A. V., Truong-Hong L., Laefer D. F., Bertolotto M. 2015. Octree-based region growing for point cloudsegmentation. ISPRS Journal of Photogrammetry and Remote Sensing, vol. 104, p. 88–100. https://doi.org/10.1016/j.isprsjprs.2015.01.011.
 Wu Z., Song S., Khosla A., Yu F., Zhang L., Tang X., Xiao J. 2015. 3D shapenets: A deep representation for volumetric shapes. IEEE Conference on Computer Vision and Pattern Recognition, p. 1912–1920. https://doi.org/10.1109/cvpr.2015.7298801.
 Žarnić R., Rajčić V., Skordaki N. 2015. A contribution to the built heritage environmental impact assessment, ISPRS Annals of the Photogrammetry. Remote Sensing and Spatial Information Sciences, vol. II-5/W3, 2015 25th International CIPA Symposium 2015, 31 August–04 September 2015, Taipei, Taiwan, p. 389–394 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: <https://bib.irb.hr/datoteka/817134.isprsannals-II-5-W3-389-2015.pdf> [žiūrėta 2018 m. spalio 1 d.]. https://doi.org/10.5194/isprsannals-ii-5-w3-389-2015.
 Rimvydas Laužikas, Albinas Kuncevičius, Darius Amilevičius, Tadas Žižiūnas, Ramūnas Šmigelskas
 The management of immovable cultural heritage (archaeological, architectural, urban, etc.) involves a number of complex processes that are time and finance intensive. The problems of realization of these processes become apparent at the intersection of heritage and modern infrastructure development (cities, roads, railways, development of energy infrastructure, adaptation of buildings to modern needs, development of tourism services, illegal archaeological excavations, hostilities, etc.). Given the potential of modern technology, a system of monitoring and analysis of its results based on the application of 3D imaging and artificial intelligence technologies can be used to solve real estate problems. This idea is based on a theoretical approach of using artificial intelligence technology to identify accurately the differences in the same cultural heritage object and two 3D point clouds of different periods, which represent changes that have occurred during the relevant period. The article presents solutions applicable to urban heritage; however, analogous and similar solutions can be applied to all immovable heritage objects whose changes are related to changes in volume or surface contours (illegal excavations in archaeological heritage sites, remodelling in the old towns, earthworks in cultural landscapes).
 Based on legal regulations effective in Lithuania, we can state that preservation of immovable heritage (including urban) in essence is preservation of valuable properties attributed to objects and their complexes. Thus, during the research presented in the article the following actions were taken:
 (i) Selection of the valuable properties of urban heritage to be captured and monitored, and separation of valuable features of the two levels – location (plan structure, volumetric spatial structure) and building (height and / or altitude, volumetric spatial composition, facade architectural solution, etc.).
 (ii) Identification of damage factors destroying valuable properties, and separation of damage factors of two groups – natural (climate change, microclimate conditions, etc.) and anthropogenic (construction and development, transport infrastructure, pollution, socio-cultural use of heritage, etc.).
 (iii) Linking of specific valuable features of urban heritage to specific damaging factors in order to use further this matrix for semi-automatic heritage monitoring.
 (iv) Determination of mathematical indicators applicable to the measurement of change. Given that the geometric values of heritage objects and their valuable properties differ, the criteria measured on an interval scale, i.e. the percentage of change in a site or object (potential damage), where 0% means no damage, and 100 percent – the complete destruction of the object or site, but not the absolute measurement of change, were applied.
 (v) Exclusion of sets of valuable properties that are specific to a group of specific heritage objects and their description by algorithms. Although the set of valuable properties of each specific heritage object is individual; however, such sets (for example, a dwelling house, church, square, park, etc.) can be described due to the abundance of similar objects.
 (vi) Verification of data reliability by available satellite or LIDAR data or by real-time detection. In the case of learning algorithms, the change in detection value (logical operators and relation to change detection) and its probability (for example, roof → increased → 86.7%) were evaluated. In the event of change capture, the likelihood of estimation was calculated based on the ratio of valuable properties identified and their changes to the correct identification of valuable properties captured in reality, and estimation of changes.
 (vii) Application of artificial intelligence technology to the monitoring of urban cultural heritage is complicated due to the lack of data arrays required for deep learning since these algorithms effectively learn only from very large amounts of data manually tagged by human experts. Therefore, one of the challenges faced by the project managers was to build, as fast as possible, sufficiently large arrays of data suitable for learning algorithms, and to tag manually objects contained therein with the help of human experts.
 The research project presented in the article is still at an early stage; however, the results of the first laboratory experiments with the primary version of the pooled data resource achieving 80 percent accuracy in semantic segmentation of objects into two classes (windows and doors) suggest that the chosen technology solutions and developed methodology will be adapted successfully to achieve project objectives.
 1 Straipsnyje pristatomas tyrimas atliktas įgyvendinant projektą „Urbanizuotų vietovių paveldo automatinis monitoringas panaudojant 3D vaizdo technologijas“. Projektas finansuojamas iš Europos regioninės plėtros fondo lėšų (Nr. 01.2.2-LMT-K-718-01-0043) pagal dotacijos sutartį su Lietuvos mokslo taryba. 2014–2020 m. Europos Sąjungos fondų investicijų veiksmų programos priemonės 01.2.2-LMT-K-718 „Tiksliniai moksliniai tyrimai sumanios specializacijos srityje“ veiklos „Aukšto lygio tyrėjų grupių vykdomi moksliniai tyrimai“ tikslas – plėtoti taikomąsias žinias, prisidedančias įgyvendinant mokslinių tyrimų ir eksperimentinės (socialinės, kultūrinės) plėtros ir inovacijų raidos (sumanios specializacijos) krypčių prioritetus, ir skatinti mokslo ir studijų institucijas vykdyti mokslinių tyrimų ir eksperimentinės (socialinės, kultūrinės) plėtros veiklas, turinčias komercinį potencialą.
 2 Sudėtinga geometrija šiame projekte apibrėžiama kaip geometrinė paveldo savybė (objektas), kurią atvaizduoti 2D brėžinyje reikėtų daugiau nei trijų elementariųjų geometrinių formų: plokštuminių (apskritimas, stačiakampis, rombas, trikampis, trapecija, lygiagretainis) ir tūrinių (cilindras, stačiakampis gretasienis, sfera). Nesudėtinga geometrija laikoma tokia, kai pakanka 1–3 elementariųjų geometrinių formų. Pavyzdžiui, norint atvaizduoti langą, paprastai pakanka vienos stačiakampio geometrinės formos.
 3 This project has received funding from European Regional Development Fund (project No 01.2.2-LMT-K-718-01-0043) under grant agreement with the Research Council of Lithuania (LMTLT).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 22002D0066
 Hivatalos Lap L 238 , 05/09/2002 o. 0038 - 0039
 Az EGT-Vegyesbizottság 66/2002 határozata(2002. május 31.)az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 86. és 98. cikkére,mivel:(1) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét a 2002. április 19-i 46/2002 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) Helyénvaló kiterjeszteni a Megállapodásban résztvevő Szerződő Felek közötti együttműködést a fenntartható városfejlesztést elősegítő együttműködés közösségi keretrendszeréről szóló, 2001. június 27-i 1411/2001/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra [2].(3) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét ezért módosítani kell annak érdekében, hogy lehetséges legyen ez a kiterjesztett együttműködés 2002. január 1-jétől,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Megállapodás 31. jegyzőkönyvének 3. cikke (környezet) a következőképpen módosul:1. A (4) bekezdés szövegének helyébe a következő szöveg lép:"Az EFTA-államok részt vesznek az (7) bekezdésben említett közösségi fellépésekben."2. A (5) és (6) bekezdésben az "cselekvési program" szó helyébe a "fellépés" szó lép.3. A (6) bekezdésben az "EK bizottságok" szó helyébe a "testületek" szó lép.4. A (7) bekezdés szövegének, de nem a francia bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:"A következő közösségi jogi aktusok és az ezek alapján elfogadott további aktusok képezik e cikk tárgyát.a) 2001. január 1-jétől hatályos közösségi jogi aktusok:"5. A (7) bekezdés a) albekezdését követően a következő albekezdéssel egészül ki:"b) 2002. január 1-jétől hatályos közösségi jogi aktusok:- 32001 D 1411: Az Európai Parlament és a Tanács 2001. június 27-i 1411/2001/EK határozata a fenntartható városfejlesztést elősegítő együttműködés közösségi keretrendszeréről (HL L 191., 2001.7.31., 1. o.)."2. cikkEz a határozat az azt követő napon lép hatályba, amikor a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt utolsó értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz [3].A határozat 2002. január 1-jétől alkalmazandó.3. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 2002. május 31-én.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökP. Westerlund[1] HL L 154., 2002.6.13., 34. o.[2] HL L 191., 2001.7.13., 1. o.[3] Alkotmányos követelmények nem merültek fel.--------------------------------------------------


text:
 4.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 211/87
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 126/2015
 от 30 април 2015 година
 за изменение на приложение XXI (Статистика) към Споразумението за ЕИП [2016/1309]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 1153/2014 на Комисията от 29 октомври 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 198/2006 по отношение на данните, които трябва да бъдат събирани, и на изискванията по отношение на извадката, точността и качеството (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XXI към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 18с (Регламент (ЕО) No 198/2006 на Комисията) от приложение XXI към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 1153: Регламент (ЕС) No 1153/2014 на Комисията от 29 октомври 2014 г. (ОВ L 309, 30.10.2014 г., стр. 9).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 1153/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 май 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 април 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 309, 30.10.2014 г., стр. 9.
 (*) Без отбелязани конституционни изисквания.


type: caselaw

text:
 25.6.2005
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 155/29
 Talan mot Europeiska gemenskapernas kommission väckt den 29 april 2005 av Borax Europé Ltd.
 (mål T-166/05)
 (2005/C 155/56)
 Rättegångsspråk: engelska
 Borax Europe Ltd., Guildford (Förenade kungariket), har den 29 april 2005 väckt talan vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt mot Europeiska gemenskapernas kommission. Sökanden företräds av D. Vandermeersch och K. Nordlander.
 Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
 —
 ogiltigförklara kommissionens beslut SG/B/2/IS/md D(2005) 1644 av den 21 februari 2005, och
 —
 förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
 Grunder och huvudargument
 De grunder och huvudargument som sökanden åberopar är samma som de som åberopas i mål T-121/05.


text:
 Avis juridique important
 |
 11985I/PRO/16
 DOCUMENTEN BETREFFENDE DE TOETREDING VAN HET KONINKRIJK SPANJE EN DE PORTUGESE REPUBLIEK TOT DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, AKTE BETREFFENDE DE TOETREDINGSVOORWAARDEN VOOR HET KONINKRIJK SPANJE EN DE PORTUGESE REPUBLIEK EN DE AANPASSING VAN DE VERDRAGEN, PROTOCOL NR. 16 BETREFFENDE DE TOEKENNING DOOR DE PORTUGESE REPUBLIEK VAN DE VRIJSTELLING VAN DOUANERECHTEN BIJ INVOER VAN BEPAALDE GOEDEREN
 Publicatieblad Nr. L 302 van 15/11/1985 blz. 0446
 ++++Protocol nr . 16 betreffende de toekenning door de Portugese Republiek van de vrijstelling van douanerechten bij invoer van bepaalde goederen Het bepaalde in artikel 197 van de Toetredingsakte betreffende de aanpassing van de rechten van het Portugese douanetarief aan die van het gemeenschappelijk douanetarief en van het eengemaakte EGKS-tarief , alsmede de bepalingen van artikel 190 van de Toetredingsakte betreffende de geleidelijke afschaffing van de douanerechten tussen de Gemeenschap in haar huidige samenstelling en Portugal vormen geen belemmering voor de handelhaving ten aanzien van de onderstaande zes bedrijven van maatregelen inzake douanevrijstelling bij invoer van kapitaalgoederen tot het tijdstip waarop de overeenkomsten tussen deze bedrijven en de Portugese Regering verstrijken . Genoemd tijdstip en het totaalbedrag van de investering in kapitaalgoederen zijn vermeld in de bijlage bij het onderhavige Protocol . De Commissie zal onmiddellijk bij de toetreding een lijst opstellen van de produkten waarvoor deze vrijstelling geldt . De Portugese Republiek verschaft de Commissie alle daarvoor noodzakelijke gegevens . - Isopor - Companhia Portuguesa de Isocianetos , Lda , - Renault Portuguesa - Sociedade Comercial e Industrial , Lda , - Dea Portuguesa - Sociedade de Equipamentos Automoveis , Lda , - Somincor - Sociedade Mineira Neves-Corvo , Lda , - Texas Instruments , - Funfrap - Sociedade de Fundiçao Franco-Portuguesa , Sarl . BIJLAGE * Datum waarop de Overeenkomst verstrijkt * Totaalbedrag van de investering in kapitaalgoederen * Isopor - Companhia Portuguesa de Isocianetos , Lda * 25 juli 1990 * 37 000 000 US-dollar * Renault Portuguesa - Sociedade Comercial e Industrial , Lda * 13 februari 1990 * 9 000 000 000 escudo ( 1978 ) * Dea Portuguesa - Sociedade de Equipamentos Automoveis , Lda * 28 juli 1991 * 35 000 000 Franse frank * Somincor - Sociedade Mineira Neves-Corvo , Lda * 31 december 1989 * 13 000 000 000 escudo * Texas Instruments * 31 december 1993 * 30 000 000 US-dollar * Funfrap - Sociedade de Fundiçao Franco-Portuguesa , Sarl * 30 november 1993 * 2 300 000 000 escudo


type: wikipedia

text:
"Nauru Bwiema" ("Canção de Nauru") é o hino nacional de Nauru. Margaret Hendrie escreveu a letra e Laurence Henry Hicks compôs a música . Nauru ado(p)tou o hino em 1968, ano da sua independência.
 Letra em língua nauruana
 Nauru bwiema, ngabena ma auwe.
 Ma dedaro bwe dogum, mo otata bet egom.
 Atsin ngago bwien okor, ama bagadugu
 Epoa ngabuna ri nan orre bet imur.
 Ama memag ma nan epodan eredu won engiden,
 Miyan aema ngeiyin ouge,
 Nauru eko dogin!
 Tradução inglesa
 Nauru our homeland, the land we dearly love,
 We all pray for you and we also praise your name.
 Since long ago you have been the home of our great forefathers
 And will be for generations yet to come.
 We all join in together to honour your flag,
 And we shall rejoice together and say;
 Nauru for evermore!
 Tradução em português
 Nauru nossa pátria, a terra que nós prezadamente amamos,
 Nós todos oramos por ti e também louvamos o teu nome.
 Desde muito tempo tens sido o lar de nossos grandes antepassados
 E será para as gerações que virão.
 Todos nós juntos para honrar a tua bandeira,
 E vamos juntos regozijar e dizer;
 Nauru, para sempre!
 Ligações externas
 Versão midi do hino
 Pauta musical do hino
 Nauru
 Símbolos de Nauru


text:
 10.3.2005
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 64/1
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 115/2004
 z dne 6. avgusta 2004
 o spremembah Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode
 SKUPNI ODBOR EGP JE —
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti členov 86 in 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Protokol 31 k Sporazumu je bil spremenjen s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 90/2004 z dne 8. junija 2004 (1).
 (2)
 Primerno je, da se sodelovanje pogodbenic Sporazuma razširi na pilotne projekte za sodelovanje mladih.
 (3)
 Protokol 31 k Sporazumu je zato treba spremeniti tako, da se omogoči začetek tega sodelovanja 1. januarja 2004 —
 SKLENIL:
 Člen 1
 Člen 4 Protokola 31 k Sporazumu se spremeni, kakor sledi:
 1.
 Za odstavkom 2i se vstavi naslednji odstavek:
 „2j. Države EFTA od 1. januarja 2004 sodelujejo pri ukrepih Skupnosti v okviru naslednje proračunske postavke iz splošnega proračuna Evropske unije za finančno leto 2004:
 —
 Proračunska postavka 15.07.03:‚Pilotni projekti za sodelovanje mladih‘.“
 2.
 Besedilo odstavka 3 se nadomesti z naslednjim:
 „3.
 Države EFTA v skladu s členom 82(1)(a) Sporazuma finančno prispevajo k programom in ukrepom, navedenim v odstavkih 1, 2, 2a, 2b, 2c, 2d, 2e, 2f, 2g, 2h, 2i in 2j.“
 Člen 2
 Ta sklep začne veljati dan po tem, ko Skupni odbor EGP prejme zadnje uradno obvestilo v skladu s členom 103(1) Sporazuma (2).
 Člen 3
 Ta sklep se objavi v oddelku EGP v Uradnem listu Evropske unije in v Dopolnilu EGP k njemu.
 V Bruslju, 6. avgusta 2004
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) UL L 349, 25.11.2004, str. 52.
 (2) Ustavne zahteve niso sporočene.


type: legislation

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,29.4.2022
 COM(2022) 202 final
 2022/0144(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis
 SELETUSKIRI
 1.Ettepaneku taust
 ELis kehtiv sadamariigi kontrolli süsteem on sätestatud direktiivis 2009/16/EÜ (muudetud kujul). Sadamariigi kontroll liidus põhineb alates 1982. aastast kehtival sadamariigi kontrolli käsitleval vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumil (edaspidi „Pariisi memorandum“). Direktiiv 2009/16/EÜ (muudetud) sisaldab Pariisi memorandumiga seotud menetlusi ja vahendeid. Pariisi memorandumi osalised on kõik ELi mereäärsed liikmesriigid ning Island, Kanada, Norra, Vene Föderatsioon ja Ühendkuningriik. Euroopa Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.
 Selleks et sadamariigi kontroll liidus toimiks, on Pariisi memorandumi raames vaja igal aastal vastu võtta teatav arv otsuseid. Need otsused võetakse vastu konsensuse alusel sadamariigi kontrollikomitee iga-aastasel koosolekul, mis toimub maikuus. Direktiiviga 2009/16/EÜ muutuvad Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse poolt vastu võetud otsused ELi liikmesriikidele siduvaks.
 Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse seisukoha kohta, mis võetakse liidu nimel sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu Pariisi memorandum, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.
 Pärast Venemaa Föderatsiooni sissetungi Ukrainasse sai Pariisi memorandumi sekretariaat 14. märtsil 2022 Ukraina taristuministrilt Oleksandr Kubrakovilt kirja. Kirjas taotletakse, et Pariisi memorandumi alusel i) ei peetaks pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, ii) et Venemaa Föderatsioon jäetaks Pariisi memorandumist välja ja iii) et ei tunnustataks Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni nimel välja antud tunnistusi.
 Esimest taotlust ehk seda, et Ukraina laevu ei peetaks alusetult kinni, käsitleti Pariisi memorandumi 2. märtsi 2022. aasta ringkirjas PSCircular 101 („Guidance on repatriation of seafarers due to situation in Ukraine“). Ringkirjaga PSCircular 101 teatatakse liikmete ametiasutustele, et praeguses olukorras on vaja paindlikkust, sealhulgas seoses meremeeste repatrieerimisega, 2006. aasta meretöönormide konventsiooniga, 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni alusel välja antud tunnistustega ning arstitõenditega. Kui olukorra muutumine seda nõuab, võidakse Pariisi memorandumi raames kaaluda ringkirja PSCircular 101 täiendavat kohandamist.
 Seoses taotlusega Venemaa Föderatsiooni liikmesuse kohta Pariisi memorandumis tuleks märkida, et Venemaa Föderatsioonil keelati juurdepääs sadamakontrolli vahendile ja kontrolliandmebaasile (THETIS PSC, ette nähtud direktiivi 2009/16/EÜ artikliga 24) ning selle kasutamine. See tähendab, et Venemaa Föderatsiooni osalemine Pariisi memorandumi töös on juba olnud väga piiratud ja ilma sellele andmebaasile juurdepääsuta ei saa Venemaa Föderatsioon täita oma Pariisi memorandumist tulenevaid kohustusi ega anda oma panust Pariisi memorandumi töösse.
 Kuigi ELi liikmesriigid on üksmeelel selles, et Venemaa Föderatsiooni vastu tuleks võtta meetmeid, ei sisalda memorandum ega ükski poliitiline juhis ühtegi korda ega mehhanismi liikmete väljaarvamiseks Pariisi memorandumist. Lisaks väljaarvamisele on oma seisukohta väljendanud liikmed eelistanud peatada liikmesus kuni edasise teatamiseni. Kuigi vahetu õigusmõju oleks sarnane väljaarvamisega, ei ole see meede nii püsiv. Peatamine võimaldaks täiendavalt kaaluda vajadust Pariisi memorandumist täieliku väljaarvamise järele ja selle saab asjaolude muutumise korral ümber pöörata. Memorandumis ei ole aga sätteid liikmesuse peatamise kohta.
 Pariisi memorandumi eesistuja on teinud ettepaneku viia enne 16.–20. maiks 2022 kavandatud sadamariigi kontrollikomitee (PSCC55) iga-aastast koosolekut läbi Pariisi memorandumi kirjalik menetlus, et otsustada Venemaa Föderatsiooni liikmesuse peatamise üle. Seda tehtaks selleks, et see tundlik küsimus ei varjutaks PSCC55 koosolekut.
 2.Liidu nimel võetav seisukoht
 Võttes arvesse olukorra tõsidust, on asjakohane i) nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 5 esitatud lähenemisviisiga mitte pidada pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, ii) peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis vastavalt rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 62 lõikele 3 vastusena Venemaa provotseerimata ja põhjendamatule sissetungile Ukrainasse, iii) nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 7 esitatud lähenemisviisiga Venemaa Föderatsiooni poolt välja antud seadusjärgsete tunnistuste tunnustamise kohta.
 Lisatud tekst on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane ettepanek liidu seisukoha kohta, mille võtab vastu nõukogu. Eesmärk on nõustuda Pariisi memorandumi dokumendis PSCC55/11.1 esitatud meetmetega. ELi seisukoha üksikasjad on lisatud nõukogu otsuse eelnõule 1. lisana.
 Direktiiviga 2009/16/EÜ on toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Seepärast kuulub Pariisi memorandum ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 viimase osa kohaselt liidu ainuvälispädevusse.
 3.Õiguslik alus
 Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 100 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille võtavad ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid Pariisi memorandumi raames.
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ sadamariigi kontrolli kohta (muudetud) on õiguslik alus selliste põhimõtete kehtestamiseks, mida liikmesriigid peavad Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees järgima.
 Pariisi memorandumi raames vastuvõetavad aktid on õigusliku toimega aktid. Kavandatavatel aktidel on õiguslik mõju, kuna need võivad otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, nimelt direktiivi 2009/16/EÜ sisu. See tuleneb sellest, et direktiiviga 2009/16/EÜ on toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Lisaks on Venemaa Föderatsiooni Pariisi memorandumi liikmesuse peatamine korralduslikku laadi akt, mis mõjutab Pariisi memorandumi raames otsuste tegemise viisi.
 Kavandatavad aktid ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku. Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 2022/0144 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Sadamariigi kontrolli käsitlevale vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumile (edaspidi „Pariisi memorandum“) kirjutati alla 26. jaanuaril 1982 Pariisis ja see jõustus 1. juulil 1982. Pariisi memorandumi liikmeteks on 27 mereadministratsiooni (Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Island, Itaalia, Kanada, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Madalmaad, Malta, Norra, Prantsusmaa, Poola, Portugal, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Sloveenia, Soome, Taani, Venemaa Föderatsioon ja Ühendkuningriik). Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.
 (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/16/EÜ
 1
 on sätestatud sadamariigi kontrolli reguleeriv liidu õiguskord, millega on sõnastatud ümber selles valdkonnas alates 1995. aastast kehtinud liidu õigusaktid ja neid tugevdatud. Liidu õiguskord põhineb Pariisi memorandumil.
 (3)Liidu liikmesriikide puhul on direktiiviga 2009/16/EÜ toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Selle direktiiviga muutuvad teatavad Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse vastu võetud otsused liidu liikmesriikidele siduvaks.
 (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel Pariisi memorandumi raames võetav seisukoht, kuna kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse, nimelt direktiivi 2009/16/EÜ sisu. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.
 (5)Euroopa Ülemkogu mõistis oma 24. veebruari 2022. aasta järeldustes kõige karmimalt hukka Venemaa Föderatsiooni provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni Ukraina vastu. Oma 24.–25. märtsil 2022 toimunud kohtumisel märkis Euroopa Ülemkogu, et Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu rikub rängalt rahvusvahelist õigust, ning kordas nõudmist, et Venemaa lõpetaks viivitamata sõjalise agressiooni Ukraina territooriumil.
 (6)Seoses Venemaa Föderatsiooni sissetungiga Ukrainasse sai Pariisi memorandumi sekretariaat 14. märtsil 2022 Ukraina taristuministrilt kirja. Kirjas taotletakse, et Pariisi memorandumi alusel ei peetaks pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, et Venemaa Föderatsioon arvataks Pariisi memorandumist välja ja et ei tunnustataks Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni nimel välja antud tunnistusi.
 (7)Esimest taotlust ehk seda, et Ukraina laevu ei peetaks alusetult kinni, käsitleti Pariisi memorandumi 2. märtsi 2022. aasta ringkirjas PSCircular 101 („Guidance on repatriation of seafarers due to situation in Ukraine“). Ringkirjaga PSCircular 101 teatatakse liikmete ametiasutustele, et praeguses olukorras on vaja paindlikkust, sealhulgas seoses meremeeste repatrieerimisega, 2006. aasta meretöönormide konventsiooniga, 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni alusel välja antud tunnistustega ning arstitõenditega. Kui olukorra muutumine seda nõuab, võidakse Pariisi memorandumi raames kaaluda ringkirja PSCircular 101 täiendavat kohandamist. See seisukoht tuleks edastada Ukraina ametiasutustele.
 (8)Seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesust käsitleva taotlusega tuleks märkida, et Venemaa Föderatsioonil keelati juurdepääs sadamakontrolli vahendile ja kontrolliandmebaasile (THETIS PSC, ette nähtud direktiivi 2009/16/EÜ artikliga 24) ning selle kasutamine. See tähendab, et Venemaa Föderatsiooni osalemine Pariisi memorandumi töös on juba olnud väga piiratud ja ilma sellele andmebaasile juurdepääsuta ei saa Venemaa Föderatsioon täita oma Pariisi memorandumist tulenevaid kohustusi.
 (9)Memorandumis ega üheski poliitilises juhises ei ole sätestatud korda ega mehhanismi liikmete eemaldamiseks vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumist. Lisaks Pariisi memorandumist väljaarvamisele on üks alternatiiv peatada liikmesus kuni edasise teatamiseni. Kuigi vahetu õigusmõju oleks sarnane väljaarvamisega, ei ole see meede nii püsiv. Ent memorandumis puuduvad ka peatamist käsitlevad sätted. Peatamine võimaldab täiendavalt kaaluda vajadust Pariisi memorandumist täieliku väljaarvamise järele ja peatamise saab asjaolude muutumise korral ümber pöörata.
 (10)Euroopa Liit kui ülemaailmne osaleja on ÜRO
 2
 ning muude mitmepoolsete foorumite ja protsesside keskmes, et võtta Venemaa Föderatsioon vastutusele provotseerimata ja põhjendamatu sissetungi eest Ukrainasse, viia tema väed välja ning tagada Ukraina suveräänsuse, sõltumatuse ja territoriaalse terviklikkuse täielik austamine tema rahvusvaheliselt tunnustatud piirides. Venemaa provotseerimata ja põhjendamatu sissetungiga Ukrainasse rikutakse tõsiselt ÜRO põhikirja artikli 2 lõiget 4, millega keelatakse jõuga ähvardamine või jõu kasutamine mis tahes riigi territoriaalse terviklikkuse või poliitilise sõltumatuse vastu.
 (11)Võttes arvesse eespool öeldut ja olukorra tõsidust ning seni, kuni Venemaa Föderatsioon ei järgi ÜRO põhikirja põhimõtteid ja oma rahvusvahelisi kohustusi, on asjakohane peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis kooskõlas rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 62 lõikega 3 vastusena Venemaa provotseerimata ja põhjendamatule sissetungile Ukrainasse.
 (12)Seoses kolmanda taotlusega mitte tunnustada Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni poolt välja antud tunnistusi, tuleb märkida, et need tunnistused on välja antud kooskõlas rahvusvaheliste konventsioonidega ja Venemaa Föderatsioon on edasi Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni liige ning Pariisi memorandumi raames ei ole õigust selliseid tunnistusi mitte tunnustada. See seisukoht tuleks edastada Ukraina ametiasutustele.
 (13)Liit ei ole Pariisi memorandumi osaline. Liidu seisukoha esitavad seega ühiselt tegutsedes liidu liikmesriigid, kes on Pariisi memorandumi liikmed.
 (14)Seepärast on vaja volitada liikmesriike tegutsema kooskõlas liidu nimel võetava seisukohaga.
 (15)Selleks et teha otsus peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis, on oluline teha sadamariigi kontrollikomitees koostööd Pariisi memorandumis osalevate kolmandate riikidega (Island, Kanada, Norra ja Ühendkuningriik),
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi (edaspidi „Pariisi memorandum“) kontekstis võetav seisukoht seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega Pariisi memorandumis on esitatud käesoleva otsuse 1. lisas.
 Artikkel 2
 Artiklis 1 nimetatud seisukoha esitavad ühiselt liidu liikmesriigid, kes on Pariisi memorandumi liikmed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).
 (2)
 Vt ÜRO Peaassamblee 2. märtsi 2022. aasta 11. erakorralisel istungjärgul vastu võetud ÜRO Peaassamblee resolutsioon ES-11/1 „Ukraina vastu suunatud agressioon“ ning ÜRO Inimõiguste Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta resolutsioon 49/1.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,29.4.2022
 COM(2022) 202 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 ettepanek: Nõukogu otsus
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis
 LISA
 Dokumendiga PSCC55 seotud dokument PSCC55/11.1
 Liidu seisukoht on järgmine:
 (1)nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 5 esitatud lähenemisviisiga Ukraina lipu all sõitvate laevade kinnipidamise kohta Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi osaliste sadamates;
 (2)toetada aktiivselt Venemaa Föderatsiooni liikmesuse peatamist Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi raames, arvestades riigi provotseerimata ja põhjendamatut sõjalist agressiooni Ukraina vastu;
 (3)püüda saavutada üksmeel Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi muude osalistega kui Venemaa Föderatsioon, et peatada tähtajatult Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis;
 (4)nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 7 esitatud lähenemisviisiga Venemaa Föderatsiooni välja antud seadusjärgsete tunnistuste tunnustamise kohta.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0717(01)
 Euroopan yhteisön ja Komorien islamilaisen liittotasavallan välisessä Komorien rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 28 päivän helmikuuta 2001 ja 27 päivän helmikuuta 2004 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskeva kirjeenvaihtona tehty Sopimus
 Virallinen lehti nro L 193 , 17/07/2001 s. 0018 - 0018
 Euroopan yhteisön ja Komorien islamilaisen liittotasavallan välisessä Komorien rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 28 päivän helmikuuta 2001 ja 27 päivän helmikuuta 2004 väliseksi ajaksi tehdyn pöytäkirjan väliaikaista soveltamista koskeva kirjeenvaihtona tehtySopimusA. Komorien hallituksen kirjeArvoisa Herra,Viittaan 13 päivänä joulukuuta 2000 parafoituun pöytäkirjaan, jossa vahvistetaan kalastusmahdollisuudet ja taloudellinen korvaus 28 päivän helmikuuta 2001 ja 27 päivän helmikuuta 2004 väliseksi ajaksi, ja ilmoitan, että Komorien hallitus on valmis soveltamaan tätä pöytäkirjaa väliaikaisesti 28 päivästä helmikuuta 2001 alkaen pöytäkirjan 7 artiklan mukaiseen voimaantuloon asti edellyttäen, että Euroopan yhteisö on valmis tekemään samoin.Tässä tapauksessa pöytäkirjan 2 artiklassa vahvistetun korvauksen ensimmäinen erä maksetaan ennen 1 päivää syyskuuta 2001.Olisin kiitollinen, jos voisitte vahvistaa, että Euroopan yhteisö hyväksyy edellä olevan.Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Komorien hallituksen puolestaB. Yhteisön kirjeArvoisa Herra,Minulla on kunnia ilmoittaa saaneeni seuraavan tänään päivätyn kirjeenne: "Viittaan 13 päivänä joulukuuta 2000 parafoituun, kalastusmahdollisuudet ja taloudellisen korvauksen 28 päivän helmikuuta 2001 ja 27 päivän helmikuuta 2004 väliseksi ajaksi vahvistavaan pöytäkirjaan ja ilmoitan, että Komorien hallitus on valmis soveltamaan tätä pöytäkirjaa väliaikaisesti 28 päivästä helmikuuta 2001 alkaen pöytäkirjan voimaantuloon asti sen 7 artiklan mukaisesti edellyttäen, että Euroopan yhteisö on valmis tekemään samoin.Tässä tapauksessa pöytäkirjan 2 artiklassa vahvistetun korvauksen ensimmäinen erä maksetaan ennen 1 päivää syyskuuta 2001.Olisin kiitollinen, jos voisitte vahvistaa, että Euroopan yhteisö hyväksyy edellä olevan."Minulla on kunnia vahvistaa, että Euroopan yhteisö hyväksyy kirjeen sisällön.Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Euroopan unionin neuvoston puolesta


text:
 Avis juridique important
 |
 22009A0206(01)
 Accord sous forme d’échange de lettres entre la Communauté européenne et la République du Chili concernant une modification à apporter à l’appendice V de l’accord relatif au commerce du vin annexé à l’accord d’association conclu entre la Communauté européenne et ses États membres, d’une part, et la République du Chili, d’autre part
 Journal officiel n° L 037 du 06/02/2009 p. 0009 - 0013
 Accord sous forme d’échange de lettresentre la Communauté européenne et la République du Chili concernant une modification à apporter à l’appendice V de l’accord relatif au commerce du vin annexé à l’accord d’association conclu entre la Communauté européenne et ses États membres, d’une part, et la République du Chili, d’autre partLETTRE No 1Lettre de la Communauté européenneBruxelles, le 4 janvier 2009Monsieur,J’ai l’honneur de me référer à l’article 29, paragraphe 2, de l’accord relatif au commerce du vin annexé à l’accord d’association conclu entre la Communauté européenne et ses États membres, d’une part, et la République du Chili, d’autre part, du 18 novembre 2002, qui prévoit que les parties contractantes peuvent, par consentement mutuel, modifier les appendices de cet accord.En raison de l’ajout de nouvelles pratiques œnologiques autorisées ou de modifications des pratiques déjà autorisées dans la Communauté, qui ont été notifiées à vos autorités le 11 octobre 2006, et à la lumière des conclusions de la troisième réunion du comité mixte de l’accord relatif au commerce du vin, qui s’est tenue à Santiago du Chili le 10 janvier 2008, il est nécessaire de modifier l’appendice V, point 2 (pratiques et traitements œnologiques et spécifications des produits), de l’accord relatif au commerce du vin.J’ai donc l’honneur de proposer que l’appendice V, point 2, de l’accord relatif au commerce du vin soit remplacé par le texte ci-joint, avec effet à compter de la date de votre réponse confirmant votre accord sur le contenu de la présente lettre.Je vous serais reconnaissant de bien vouloir confirmer l’accord de votre gouvernement sur le contenu de la présente lettre.Veuillez croire, Monsieur, à l’assurance de ma très haute considération.Au nom de la Communauté européenneMariann Fischer BoelLETTRE No 2Lettre du ChiliBruxelles, le 8 janvier 2009Madame,J’ai l’honneur d’accuser réception de votre lettre du 4 janvier 2009 libellée comme suit:"J’ai l’honneur de me référer à l’article 29, paragraphe 2, de l’accord relatif au commerce du vin annexé à l’accord d’association conclu entre la Communauté européenne et ses États membres, d’une part, et la République du Chili, d’autre part, du 18 novembre 2002, qui prévoit que les parties contractantes peuvent, par consentement mutuel, modifier les appendices de cet accord.En raison de l’ajout de nouvelles pratiques œnologiques autorisées ou de modifications des pratiques déjà autorisées dans la Communauté, qui ont été notifiées à vos autorités le 11 octobre 2006, et à la lumière des conclusions de la troisième réunion du comité mixte de l’accord relatif au commerce du vin, qui s’est tenue à Santiago du Chili le 10 janvier 2008, il est nécessaire de modifier l’appendice V, point 2 (pratiques et traitements œnologiques et spécifications des produits), de l’accord relatif au commerce du vin.J’ai donc l’honneur de proposer que l’appendice V, point 2, de l’accord relatif au commerce du vin soit remplacé par le texte ci-joint, avec effet à compter de la date de votre réponse confirmant votre accord sur le contenu de la présente lettre.Je vous serais reconnaissant de bien vouloir confirmer l’accord de votre gouvernement sur le contenu de la présente lettre."J’ai l’honneur de vous confirmer l’accord de la République du Chili sur le contenu de cette lettre.Veuillez croire, Madame, à l’assurance de ma très haute considération.Au nom de la République du ChiliJuan Salazar Sparks--------------------------------------------------ANNEXELe point 2 de l’appendice V de l’accord relatif au commerce du vin est remplacé comme suit:"2. Liste des pratiques et traitements œnologiques autorisés pour les vins originaires de la Communauté, avec les restrictions suivantes ou, en leur absence, aux conditions fixées dans la réglementation communautaire:1) L’aération ou le barbotage à l’aide d’argon, d’azote ou d’oxygène.2) Le traitement thermique.3) L’emploi dans les vins secs de lies fraîches, saines et non diluées, qui contiennent des levures provenant de la vinification récente de vins secs.4) La centrifugation et la filtration avec ou sans adjuvant de filtration inerte, à condition que son emploi ne laisse pas de résidus indésirables dans le produit ainsi traité.5) L’emploi de levures de vinification.6) L’emploi de préparations d’écorces de levure.7) L’emploi de polyvinylpolypyrrolidone.8) L’emploi de bactéries lactiques dans une suspension vineuse.9) L’adjonction d’une ou de plusieurs des substances suivantes, afin de favoriser le développement des levures:i) adjonction:- de phosphate diammonique ou de sulfate d’ammonium,- de sulfite d’ammonium ou de bisulfite d’ammonium;ii) adjonction de chlorhydrate de thiamine.10) L’emploi d’anhydride carbonique, d’argon ou d’azote, soit seuls, soit mélangés entre eux, à la seule fin de créer une atmosphère inerte et de manipuler le produit à l’abri de l’air.11) L’adjonction d’anhydride carbonique.12) L’emploi d’anhydride sulfureux, de bisulfite de potassium ou de métabisulfite de potassium, également appelé disulfite de potassium ou pyrosulfite de potassium.13) L’adjonction d’acide sorbique ou de sorbate de potassium.14) L’adjonction d’acide L-ascorbique.15) L’adjonction d’acide citrique en vue de la stabilisation du vin, à condition que la teneur finale du vin traité ne soit pas supérieure à 1 gramme par litre.16) L’emploi d’acide tartrique à des fins d’acidification, à condition que l’acidité initiale du vin ne soit pas augmentée de plus de 2,5 grammes par litre, exprimée en acide tartrique.17) L’emploi, pour la désacidification, d’une ou de plusieurs des substances suivantes:- tartrate neutre de potassium,- bicarbonate de potassium,- carbonate de calcium, contenant éventuellement de petites quantités de sel double de calcium des acides L(+) tartrique et L(–) malique,- préparation homogène d’acide tartrique et de carbonate de calcium, dans des proportions équivalentes et finement pulvérisées,- tartrate de calcium ou acide tartrique.18) La clarification au moyen de l’une ou de plusieurs des substances suivantes à usage œnologique:- gélatine alimentaire,- matières protéiques d’origine végétale,- bentonite,- colle de poisson,- caséine et caséinate de potassium,- ovalbumine, lactoalbumine,- kaolin,- enzymes pectolytiques,- dioxyde de silicium sous forme de gel ou de solution colloïdale,- tanin,- préparations enzymatiques de bétaglucanase.19) L’adjonction de tanin.20) Le traitement des moûts et des vins nouveaux encore en fermentation par des charbons à usage œnologique dans certaines limites.21) Le traitement:- des vins blancs et des vins rosés au ferrocyanure de potassium,- des vins rouges au ferrocyanure de potassium ou au phytate de calcium, à condition que les vins ainsi traités contiennent du fer résiduel.22) L’adjonction d’acide métatartrique.23) L’emploi d’acacia après achèvement de la fermentation.24) L’emploi d’acide DL tartrique, également appelé acide racémique, ou de son sel de potassium neutre pour la précipitation du calcium excédentaire.25) L’emploi, pour l’élaboration de vins mousseux obtenus par fermentation en bouteille et pour lesquels les lies sont séparées par dégorgements:- d’alginate de calcium, ou- d’alginate de potassium.26) L’emploi de sulfate de cuivre.27) L’adjonction de bitartrate de potassium ou de tartrate de calcium pour favoriser la précipitation du tartre.28) L’adjonction de caramel pour renforcer la couleur des vins de liqueur.29) L’emploi de sulfate de calcium pour la production de certains vins de liqueur de qualité produits dans une région déterminée (v.l.q.p.r.d.).30) L’emploi de résine de pin d’Alep pour produire un vin de table "retsina", uniquement en Grèce et dans des conditions définies par la réglementation communautaire.31) L’adjonction de lysozyme.32) L’électrodialyse pour garantir la stabilisation tartrique du vin.33) L’emploi d’uréase pour réduire le taux de l’urée dans le vin.34) L’adjonction de moût de raisins ou de moût de raisins concentré rectifié pour l’édulcoration du vin, dans des conditions définies par la réglementation communautaire.35) La concentration partielle par traitements physiques, y compris par osmose inverse, afin d’augmenter le titre alcoométrique naturel du moût de raisins ou du vin.36) L’adjonction de saccharose, de moût de raisins concentré ou de moût de raisins concentré rectifié pour augmenter le titre alcoométrique naturel du raisin, du moût de raisins ou du vin, conformément à la réglementation communautaire.37) L’adjonction de distillat de vin ou de raisin sec ou d’alcool neutre d’origine vinique pour la fabrication de vins de liqueur.38) L’adjonction d’acide L-ascorbique dans certaines limites.39) L’adjonction de dicarbonate de diméthyle (DMDC) aux vins pour assurer leur stabilisation microbiologique, dans certaines limites et dans des conditions à déterminer.40) L’adjonction de mannoprotéines de levure pour assurer la stabilisation tartrique et protéique des vins.41) L’utilisation de morceaux de bois de chêne dans l’élaboration des vins."--------------------------------------------------