text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 52008PC0074
 Proposta għal regolament tal-Kunsill li jemenda r-regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1210/2003 dwar ċerti restrizzjonijiet speċifiċi fuq relazzjonijiet ekonomiċi u finanzjarji ma' l-Iraq /* KUMM/2008/0074 finali */
 [pic] | KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ |Brussel 8.2.2008KUMM(2008) 74 finaliProposta għalREGOLAMENT TAL-KUNSILLli jemenda r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1210/2003 dwar ċerti restrizzjonijiet speċifiċi fuq relazzjonijiet ekonomiċi u finanzjarji ma' l-Iraq(preżentata mill-Kummissjoni)MEMORANDUM TA' SPJEGAZZJONI1. Ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1210/2003 jimponi ċerti miżuri restrittivi fir-rigward ta' l-Iraq skond il-Pożizzjoni Komuni 2003/495/CFSP u r-Riżoluzzjoni tal-Kunsill tas-Sigurtà tan-NU 1483(2003). Fl-Artikoli 2 u 10 tiegħu, ir-Regolament (KE) Nru 1210/2003 għamel arranġamenti speċifiċi dwar pagament għal esportazzjonijiet Iraqini ta' żejt mhux raffinat, prodotti ta' żejt mhux raffinat u gass naturali u dwar l-immunità minn proċedimenti legali għal xi assi Iraqini rispettivament.2. Permezz tar-Riżoluzzjoni 1790 tat-18 ta' Diċembru 2007, il-Kunsill tas-Sigurtà tan-NU ddeċieda, inter alia , li dawn l-arranġamenti speċifiċi għandhom japplikaw sal-31 ta' Diċembru 2008 u stqarr l-intenzjoni tiegħu li jistħarreġ l-arranġament speċifiku dwar l-immunità minn proċedimenti legali sa mhux aktar tard mil-15 ta' Ġunju 2008. Huwa għalhekk xieraq li r-Regolament (KE) Nru 1210/2003 jiġi emendat f'dan is-sens.3. Huwa wkoll xieraq li r-Regolament (KE) Nru 1210/2003 jiġi armonizzat ma' l-iżviluppi riċenti fil-prattika tas-sanzjonijiet fir-rigward ta' l-identifikazzjoni ta' l-awtoritajiet kompetenti, ir-responsabbiltà għall-ksur u l-ġuriżdizzjoni.Proposta għalREGOLAMENT TAL-KUNSILLli jemenda r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1210/2003 dwar ċerti restrizzjonijiet speċifiċi fuq relazzjonijiet ekonomiċi u finanzjarji ma' l-IraqIL-KUNSILL TA' L-UNJONI EWROPEA,Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikoli 60 u 301 tiegħu,Wara li kkunsidra l-Pożizzjoni Komuni 2008/.../CFSP li temenda l-Pożizzjoni Komuni 2003/495/CFSP dwar l-Iraq[1],Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni,Billi:(1) Skond ir-Riżoluzzjoni 1483(2003) tal-Kunsill tas-Sigurtà, l-Artikolu 2 tar-Regolament (KE) Nru 1210/2003 dwar ċerti ristrizzjonijiet speċifiċi fuq relazzjonijiet ekonomiċi u finanzjarji ma' l-Iraq u li jirrevoka r-Regolament (KE) Nru 2465/96[2] għamel arranġamenti speċifiċi dwar ħlasijiet għal żejt mhux raffinat, prodotti ta' żejt mhux raffinat u gass naturali esportati mill-Iraq, filwaqt li l-Artikolu 10 ta' dak ir-Regolament għamel arranġamenti speċifiċi dwar l-immunità mill-proċedimenti legali ta' xi assi Iraqini. L-arranġament speċifiku dwar l-immunitajiet applika sal-31 ta' Diċembru 2007. L-arranġament speċifiku dwar il-ħlasijiet għadu japplika.(2) Ir-Riżoluzzjoni 1790(2007) tal-Kunsill tas-Sigurà tan-NU u l-Pożizzjoni Komuni 2008/.../CFSP jipprovdu li l-arranġamenti speċifiċi għandhom it-tnejn jiġu applikati sal-31 ta' Diċembru 2008. Huwa għalhekk xieraq li r-Regolament (KE) Nru 1210/2003 jiġi emendat f'dan is-sens.(3) Huwa wkoll xieraq li r-Regolament (KE) Nru 1210/2003 jiġi armonizzat ma' l-iżviluppi riċenti fil-prattika tas-sanzjonijiet fir-rigward ta' l-identifikazzjoni ta' l-awtoritajiet kompetenti, ir-responsabbiltà għall-ksur u l-ġuriżdizzjoni. Għall-iskopijiet ta' dan ir-Regolament, it-territorju tal-Komunità jitqies li jiġbor fih it-territorji ta' l-Istati Membri li għalihom huwa applikabbli t-Trattat, taħt il-kondizzjonijiet imniżżla f'dak it-Trattat.(4) Biex jiġi garantit li l-miżuri previsti f'dan ir-Regolament ikunu effettivi, dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ immedjatament,ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:Artikolu 1Ir-Regolament (KE) Nru 1210/2003 għandu b'dan ikun emendat kif ġej:4. L-Artikolu 2 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“Artikolu 2Id-dħul kollu mill-bejgħ u l-esportazzjoni ta' żejt mhux raffinat, prodotti ta' żejt mhux raffinat u gass naturali mill-Iraq, kif elenkati fil-lista ta' l-Anness I, għandu, sa mit-22 ta' Mejju 2003, ikun depożitat fil-Fond għall-Iżvilupp ta' l-Iraq skond il-kondizzjonijiet stabbiliti fir-Riżoluzzjoni 1483 (2003) tal-Kunsill tas-Sigurtà tan-Nazzjonijiet Uniti u, b'mod partikolari, l-paragrafi 20 u 21 tagħha.”5. Għandu jiġi inserit l-Artikolu 4a li ġej:“Artikolu 4aIl-projbizzjoni stabbilita fl-Artikolu 4(3) u 4(4) m'għandha twassal għall-ebda tip ta' responsabbiltà min-naħa ta' persuni naturali jew ġuridiċi jew entitajiet ikkonċernati, jekk dawn ma kinux jafu, u ma kellhom l-ebda raġuni valida li jissuspettaw, li l-azzjonijiet tagħhom ikunu jiksru din il-projbizzjoni.”6. L-Artikolu 6 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“Artikolu 61. B'deroga mill-Artikolu 4, l-awtoritajiet kompetenti ta' l-Istati Membri indikati fil-websajts elenkati fl-Anness V jistgħu jawtorizzaw ir-rilaxx ta' fondi jew riżorsi ekonomiċi ffriżati, jekk il-kundizzjonijiet li ġejjin jiġu sodisfatti:(a) il-fondi u r-riżorsi ekonomiċi jkunu s-suġġett ta' rahan ġudizzjarju, amministrattiv jew ta' arbitraġġ stabbilit qabel it-22 ta' Mejju 2003 jew ta' sentenza ġudizzjarja, amministrattiva jew ta' arbitraġġ li tkun ingħatat qabel dik id-data;(b) il-fondi jew ir-riżorsi ekonomiċi jkunu se jiġu użati b'mod esklussiv sabiex jissodisfaw il-pretensjonijiet żgurati b'tali rahan jew rikkonoxxuti bħala validi f'tali sentenza, fil-limiti stabbiliti mil-liġijiet u r-regolamenti applikabbli li jirregolaw id-drittijiet tal-persuni li jkollhom dawn il-pretensjonijiet;(c) jekk il-pretensjoni tiġi sodisfatta, dan ma jkunx bi ksur tar-Regolament (KE) Nru 3541/92; kif ukoll(d) ir-rikonoxximent tar-rahan jew tas-sentenza ma jmurx kontra l-politika pubblika fl-Istat Membru kkonċernat.2. Fiċ-ċirkostanzi l-oħra kollha, il-fondi, ir-riżorsi ekonomiċi u d-dħul mir-riżorsi ekonomiċi ffriżati bis-saħħa ta' l-Artikolu 4 għandhom jiġu rilaxxati biss sabiex jiġu ttrasferiti lejn il-Fond ta' l-Iżvilupp għall-Iraq miżmum mill-Bank Ċentrali ta' l-Iraq taħt il-kondizzjonijiet stabbiliti fir-Riżoluzzjoni tal-KSNU 1483 (2003).”7. L-Artikolu 7 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“Artikolu 73. Għandha tkun projbita l-parteċipazzjoni, xjentement jew intenzjonalment, f'attivitajiet li l-għan jew l-effett tagħhom ikun, direttament jew indirettament, li jevitaw id-dispożizzjonijiet ta' l-Artikolu 4 jew li jinkoraġġixxu l-operazzjonijiet imsemmija fl-Artikoli 2 u 3.4. Kull informazzjoni li d-dispożizzjonijiet ta' dan ir-Regolament qed jiġu jew kienu evitati għandha tiġi notifikata lill-awtoritajiet kompetenti indikati fil-websajts elenkati fil-lista fl-Anness V, u, permezz ta' dawn l-awtoritajiet, b'mod dirett jew indirett, għandha tkun mgħarrfa l-Kummissjoni.”8. L-Artikolu 8 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“Artikolu 85. Bla ħsara għar-regoli applikabbli dwar ir-rappurtaġġ, ir-riżervatezza u s-sigriet professjonali u għad-dispożizzjonijiet ta' l-Artikolu 284 tat-Trattat, il-persuni naturali u legali, l-entitajiet u l-korpi għandhom:(a) jipprovdu immedjatament kull informazzjoni li tiffaċilita l-ħarsien ta' dan ir-Regolament, bħal kontijiet u ammonti ffriżati skond l-Artiklu 4, lill-awtoritajiet kompetenti indikati fil-websajts elenkati fl-Anness V, fl-Istati Membri li fihom huma residenti jew fejn jinsabu, u, b'mod dirett jew permezz ta' dawn l-awtoritajiet kompetenti, lill-Kummissjoni;(b) jikkooperaw ma’ l-awtoritajiet kompetenti indikati fil-websajts elenkati fl-Anness V f’kull verifika ta’ din l-informazzjoni.6. Kull informazzjoni mogħtija jew milqugħa skond dan l-Artikolu għandha tintuża biss għall-għanijiet li għalihom tkun ngħatat jew ġiet milqugħa.”9. Għandu jiġi inserit l-Artikolu 15a li ġej:“Artikolu 15a7. L-Istati Membri għandhom jaħtru lill-awtoritajiet kompetenti msemmija fl-Artikoli 6, 7 u 8 ta' dan ir-Regolament u jidentifikawhom fi, jew permezz, tal-websajts elenkati fl-Anness V.8. L-Istati Membri għandhom jgħarrfu lill-Kummissjoni bl-awtoritajiet kompetenti tagħhom qabel il-15 ta' Marzu 2008 u għandhom jgħarrfuha b'kull emenda sussegwenti.”10. L-Artikolu 16 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“Artikolu 16Dan ir-Regolament għandu japplika:(a) fi ħdan it-territorju tal-Komunità, inkluż l-ispazju ta’ l-ajru tagħha;(b) abbord kull inġenju ta' l-ajru jew bastiment li jaqa' taħt il-ġuriżdizzjoni ta' Stat Membru;(c) għal kull persuna fit-territorju tal-Komunità jew barra minnu, li hija ċittadin ta' Stat Membru;(d) għal kull persuna ġuridika, entità jew korp li huwa inkorporat jew kostitwit taħt il-liġi ta' Stat Membru; kif ukoll(e) għal kull persuna ġuridika, entità jew korp fir-rigward ta' kull negozju li jsir kompletament jew parzjalment fil-Komunità.”11. Fl-Artikolu 18, il-paragrafu 3 għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:“3. L-Artikoli 2 u 10 għandhom japplikaw sal-31 ta' Diċembru 2008.”12. L-Anness V għandu jiġi sostitwit bit-test li jinsab fl-Anness li jinsab ma' dan ir-Regolament.Artikolu 2Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fil-jum tal-pubblikazzjoni tiegħu fil- Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea .Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.Magħmula fi Brussell, [...]Għall-KunsillIl-PresidentANNESS“ANNESS VWebsajts li jipprovdu tagħrif dwar l-awtoritajiet kompetenti msemmija fl-Artikoli 6, 7 u 8 u l-indirizz għan-notifiki lill-Kummissjoni EwropeaA. Websajt li jipprovdu tagħrif dwar l-awtoritajiet kompetenti(għandha timtela mill-Istati Membri)IL-BELĠJUIL-BULGARIJAIR-REPUBBLIKA ĊEKAID-DANIMARKAIL-ĠERMANJAL-ESTONJAL-IRLANDAIL-GREĊJASPANJAFRANZAL-ITALJAĊIPRUIL-LATVJAIL-LITWANJAIL-LUSSEMBURGUL-UNGERIJAMALTAL-OLANDAL-AWSTRIJAIL-POLONJAIL-PORTUGALLIR-RUMANIJAIS-SLOVENJAIS-SLOVAKKJAIL-FINLANDJAL-IŻVEZJAIR-RENJU UNITB. Indirizz għan-notifiki lill-Kummissjoni Ewropea:Il-Kummissjoni tal-Komunitajiet EwropejDirettorat Ġenerali għar-Relazzjonijiet EsterniDirettorat A. Pjattaforma ta’ Kriżi u Koordinazzjoni tal-Politika fir-rigward tal-Politika Barranija u ta' Sigurtà KomuniUnità A.2. Ġestjoni tal-Kriżijiet u Bini tal-PaċiCHAR 12/106B-1049 BrusselsTel. (32-2) 295 5585Faks (32-2) 299 0873.”[1] ĠU L ... , ... 2008, p. .. .[2] ĠU L 169, 8.7.2003, p. 6. Ir-Regolament kif l-aħħar emendat bir-Regolament (KE) Nru 1791/2006 (ĠU L 363, tal-20.12.2006, p. 1).


type: wikipedia

text:
Kartelli on talouselämässä yritysten yhteenliittymä, jonka tarkoituksena on keskinäistä kilpailua rajoittamalla saavuttaa monopoli tai siihen verrattava asema markkinoilla. Kartellin jäsenet pyrkivät jäädyttämään hintatason, rajoittamaan hyödykkeen tarjontaa ja tukahduttamaan kilpailua sopimalla keskenään hyödykkeiden toimittamisesta ja hintatasosta. Kartelli on epätäydellistä kilpailua, monopolien tavoin ne aiheuttavat kuluttajille tappiota.
 Kartelleilla on tapana hajota, koska jokaisella kartellin jäsenellä on kannuste tuottaa enemmän. Suomessa kartellin paljastaja säästyy kartellisyytteiltä. Suomessa kartelli paljastetaan tekemällä ilmianto kilpailu- ja kuluttajavirastolle.
 Kielletyt tai lailliset kartellit
 Kartellit on lainsäädännöllä kielletty useimmissa maissa. Yhdysvalloissa kartelli on rikos, josta voidaan tuomita vankeutta, mutta Euroopassa rangaistuksena on sakko. EU on tiukentanut sakotuskäytäntöjään tuntuvasti 2000-luvulla. Suomessa kartellisakot ovat olleet melko pieniä. Suomen kilpailulaissa on armahdussäännös: se osallistuja, joka paljastaa kartellin viranomaisille, säästyy sakoilta tai saa muita lievemmän tuomion. EU:n kilpailulakiin sisältyy samankaltainen armahdussäännös.
 Kartellit olivat Suomen talouselämässä tavallisia ennen Suomen liittymistä Euroopan unioniin 1995, sillä niitä ei ollut täysin kielletty. Tunnettuja suomalaisia kartelleja olivat suurten paperin- ja kartongintuottajien muodostamat myyntiyhdistykset Finnpap ja Finnboard. Oli myös tavallista, että myyjät olivat sopineet yhteisesti hinnoista. Esimerkiksi parturi-kampaamoilla oli yhtenäiset hinnat.
 Yhdysvallat on omaksunut tiukan asenteen kartelleihin ja monopoleihin sen vuoksi, että maan teollisuus kärsi 1800-luvun lopun kullattuna aikana niiden harjoittamasta kilpailun rajoittamisesta. Tällöin maan taloutta hallitsivat muutamat mahtisuvut, esimerkiksi Carnegiet, Vanderbiltit, Morganit ja Rockefellerit. Kilpailunrajoitusten poistamiseksi esimerkiksi Rockefellerin omistama Standard Oil pilkottiin pieniin osiin vuonna 1911, kun Yhdysvaltain korkein oikeus totesi sen olevan monopoliasemassa.
 Muun muassa itävaltalaisen taloustieteen näkemyksen mukaan kartellit voivat kuitenkin myös lisätä kansantalouden tehokkuutta, koska kartelli voi olla edellytys tuotantopääoman hankkimiseksi tai sen avulla voidaan purkaa ylikapasiteettia ja päällekkäisyyttä tai edistää innovaatioita ja palveluja. Toisaalta, itävaltalaisen taloustieteen edustajat näkevät valtiovallan olevan lähtökohtaisesti monopolien ja kartellien lähde sekä ylläpitäjä eivätkä he määrittele vapaassa markkinataloudessa syntynyttä luonnollista monopolia välttämättä haitalliseksi, koska se on altis potentiaaliselle kilpailulle. Samoin työmarkkinaneuvottelut on Suomessa rajattu kilpailulakien ulkopuolelle, eli keskitetyssä palkoista sopimisessa on kyse laillisesta kartellista.
 Todettuja kartelleja
 EU:n komission kilpailuviranomaiset antoivat lokakuussa 2009 sähkötekniikkayhtiöiden ryhmälle 68 miljoonan euron sakot kielletyn suurien muuntajien kauppaan liittyvän kartellisopimuksen tekemisestä. Sähkökartellissa olivat ABB, Siemens, Areva, Alstom, Hitachi, Fuji ja Toshiba. Sakoista puolet määrättiin ABB:lle. Kartellisopimuksen ilmiantaja oli Siemens.
 Suomi
 YIT-Yhtymä Oy ja Skanska Pohjanmaa Oy syyllistyivät KHO:n päätöksen mukaan tarjouskartelliin vuonna 2001.
 Vuonna 2006 Kone sai Saksan ja Alankomaiden hissikartellista komissiolta ennätyssakot, 142 miljoonaa euroa.
 Asfalttiyritykset, esimerkiksi Lemminkäinen, perivät hintakartellin avulla ylihintaa kuntien asfaltointiurakoissa pääosin vuosina 1994–1995 ja 1998–2002. Tuomion mukaan ylihinnan määrä on yli 37 miljoonaa euroa. Juttu oli erittäin laaja, ja sen oikeudenkäyntikulut olivat kuntien osalta 5,8 miljoonaa euroa ja valtion osalta 2,6 miljoonaa euroa. Hovioikeuden langettava päätös asiassa annettiin lokakuussa 2016.
 Metsäliitto, Stora Enso ja UPM tuomittiin Markkinaoikeudessa vuonna 2009 puukaupan kilpailun rajoittamisesta. Kartelli toimi vuodesta 1997 vuoteen 2004, jolloin UPM paljasti tämän raakapuukartellin kilpailuvirastolle. Metsäliitto ja Stora Enso tuomittiin yhteensä 51 miljoonan euron sakkoihin. UPM vapautettiin sakoista sen annettua kartellin ilmi ja Metsäliiton sakkoja alennettiin sen tehtyä yhteistyötä tapauksen selvittämisessä. Metsähallitus on aloittanut selvityksen korvausten hakemiseksi yhtiöiltä.
 Raakapuukartelliin (Markkinaoikeuden tuomio 3.12.2009) liittyen kymmenet kunnat, kaupungit ja seurakunnat harkitsevat korvausvaateita. Satojen yksityisten metsänomistajien ryhmä jätti asiasta kanteen Helsingin käräjäoikeuteen 21.12.2011.
 Raakapuukartellin osapuolet (UPM-Kymmene, Metsäliitto ja Stora Enso) kiistävät aiheuttaneensa hintayhteistyöllä haittaa metsänomistajille. Myös metsänomistajien oma edunvalvontajärjestö MTK niin ikään on tutkimuksissaan todennut metsäyhtiöiden maksaneen kartellivuosina puusta reilua hintaa, jopa ylihintaa. Talous- ja lainoppineet pitävät ylihinnan maksamista samanaikaisesti kartellin kanssa ennenkuulumattomana. MTK:n näkemys on ymmärrettävä, olihan kilpailuviraston 21.12.2006 päiväämässä raportissa mainittu, että myös MTK:n puheenjohtaja Esa Härmälä osallistui hintayhteistyöneuvotteluihin. Raakapuukartellin oikeusprosessin sivujuonteena on vireillä oikeusprosesseja jääviyskysymyksistä sekä metsänhoitoyhdistysten osallistumista puukauppaan, jonka laki yksiselitteisesti kieltää.
 Raakapuukartelli on nousemassa paitsi Suomen niin myös Euroopan suurimmaksi oikeustaisteluksi kantajien määrällä ja euromäärällä mitattuna. UPM:n pörssitiedotteen 10.2.2012 mukaan korvausvaade on 227,7 miljoonaa euroa, josta UPM:n osuus on 54,1 miljoonaa euroa.
 Puukartelli esti yhtiöitä saamasta EU-tukea
 Suomalaisten metsäyhtiöiden yhteisyritys haki vuonna 2011 Euroopan komissiolta avustusta (niin sanottua NER300-tukea) biopolttoainetta tuottaville laitoksille. Hakijoina olivat UPM-Kymmene Oyj:n, NSE Biofuels Oy Ltd:n (Neste Oilin ja Stora Enson yhteisyritys) ja Forest Btl Oy:n (Metsäliiton ja Vapon yhteisyritys) laitoshankkeet. Ne jäivät kuitenkin vuonna 2012 jaetun tuen ulkopuolelle, koska ne olivat syytettyinä kartellioikeudenkäynnissä.
 Tämä ei tullut yllätyksenä EU-asiantuntijoille ja oikeusoppineille. EU-tukien hakukriteerit ovat tarkat. Hakijayhtiöllä ei saa olla esimerkiksi keskeneräisiä oikeusprosesseja, joissa olisi kyse taloudellisista ristiriidoista EU-jäsenvaltion kanssa. Koska Suomen valtion omistamalla Metsähallituksella on 157 miljoonan euron arvoinen keskeneräinen kartellikorvausvaadeprosessi vireillä Helsingin käräjäoikeudessa, olivat Stora Enso, Metsäliitto ja UPM-Kymmene EU-tukien osalta hakukelvottomia. Myös keskeneräinen korvausvaadeprosessi yli neljänkymmenen kunnan ja kaupungin sekä liki tuhannen yksityisen metsänomistajan nostamien kanteiden osalta (n. 70 miljoonaa euroa) rikkoo EU-tukea hakevalta toimijalta edellytettävää yleistä nuhteettomuutta. Tukea sai Vapo, koska se aikanaan irtaantui kartelliyhteistyöstä. Metsä Groupin kanssa, sai liki 90 miljoonan euron] NER300-tuen.
 Evätyt EU-tuet (arviolta 800 miljoonaa euroa) olivat kustannusvaikutuksiltaan moninkertaiset verrattuna raakapuukartellin kokonaiskorvausvaateisiin (227 miljoonaa euroa). Menetykset voidaan mitata paitsi euromääräisesti, niin myös tuhansissa miestyövuosissa sekä varsinkin loittonemana Kioton ja Dohan sopimusten ympäristövelvotteissa. Jos raakapuukartelliprosessi pitkittyy, Suomi jää eurooppalaisista kilpailijamaista jälkeen bioenergian kehittämisessä.
 Asfalttikartelli
 Suomessa huomattava kartellioikeudenkäynti oli asfalttikartellioikeudenkäynti. Kilpailuvirasto aloitti tekemiensä selvitysten perusteella yllätystarkastukset kartelliepäilyjen kohteena oleviin yrityksiin vuonna 2002 ja esitti vuonna 2004 Markkinaoikeudelle kilpailunrikkomismaksun määräämistä seitsemälle asfalttiyhtiölle ja Asfalttiliitolle. Markkinaoikeus antoi asiassa vuonna 2007 ratkaisun, jolla seitsemän asfalttiyhtiötä määrättiin maksamaan yhteensä 19,4 milj. euron kilpailunrikkomismaksut. Tästä ratkaisusta valittivat Korkeimpaan hallinto-oikeuteen (KHO) Kilpailuvirasto ja kuusi asfalttiyhtiötä. KHO:n vuonna 2009 antaman tuomion mukaan seitsemän asfalttiyhtiötä oli osallisena kartellissa, jossa oli sovittu asfalttiurakoiden jakamisesta koko Suomen alueella. KHO määräsi näiden yhtiöiden maksettavaksi yhteensä 82,5 miljoonan euron kilpailunrikkomismaksut. KHO:n mukaan asfalttikartelli toimi vuosina 1994–2002.
 Katso myös
 Tarjouskartelli
 Kilpailuoikeus
 Määräävä markkina-asema
 Saalistushinnoittelu
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Kartellit ja muut horisontaaliset kilpailunrajoitukset Kilpailu- ja kuluttajavirasto
 Kilpailuvirasto Vuosikirja 2002
 Laki kilpailunrajoituksista (948/2011) Finlex
 KKV esittää kartellien kriminalisointia – Emeritusprofessori: Se on kuin petos, josta ei joudu henkilökohtaiseen vastuuseen Yle, 2018
 Liiketalous
 Taloustiede
 Talousrikollisuus
 Taloustieteen käsitteet
 Seulonnan keskeiset artikkelit


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 8.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 303/42
 Žaloba podaná dne 14. června 2013 – Pannonhalmi Főapátság v. Parlament
 (Věc T-453/14)
 2014/C 303/50
 Jednací jazyk: maďarština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Pannonhalma, Maďarsko) (zástupce: D. Sobor, advokát)
 Žalovaný: Evropský parlament
 Návrhová žádání
 Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486] ze dne 16. dubna 2014 o odložení petice podané ve věci zámek Lónyay – Rusovce (Slovensko).
 —
 nařídil petičnímu výboru Evropského parlamentu petici přezkoumat a přijmout veškerá právními předpisy požadovaná opatření;
 —
 uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby žalobce tvrdí, že petiční výbor porušil procesní předpisy, když napadené rozhodnutí neodůvodnil.
 V tomto ohledu žalobce uvádí, že v souladu s čl. 201 odst. 8 jednacího řádu Evropského parlamentu petice, které výbor prohlásí za nepřípustné, budou odloženy a předkladatel bude informován o tomto rozhodnutí a o jeho důvodech. Žalobce dodává, že v rozporu s ustanovením uvedeného článku žalovaný neuvedl důvody, kvůli kterým považuje obsah petice za nerelevantní ve vztahu k oblasti činnosti Unie. Žalobce uvádí rovněž rozsudek Tribunálu vydaný dne 14. září 2011 ve věci T-308/07, Tegebauer v. Parlament (Sb. roz. s. II-279).


type: other

text:
Keskkonnakaitse valdkonna projekti rahastamise taotluse kohta esitatavad nõuded, taotluste hindamise tingimused, kord ja kriteeriumid, toetatavad tegevused, otsuse tegemise, lepingu täitmise üle kontrolli teostamise ning aruandluse kord – Riigi Teataja
 Keskkonnakaitse valdkonna projekti rahastamise taotluse kohta esitatavad nõuded, taotluste hindamise tingimused, kord ja kriteeriumid, toetatavad tegevused, otsuse tegemise, lepingu täitmise üle kontrolli teostamise ning aruandluse kord
 Keskkonnakaitse valdkonna projekti rahastamise taotluse kohta esitatavad nõuded, taotluste hindamise tingimused, kord ja kriteeriumid, toetatavad tegevused, otsuse tegemise, lepingu täitmise üle kontrolli teostamise ning aruandluse kord - sisukord
 1 KESKKONNAKAITSE VALDKONDADE RAHASTAMISEKS ESITATUD PROJEKTITAOTLUSTE HINDAMISE TINGIMUSED JA KORD
 § 1 Keskkonnaprogramm
 § 2 Kalanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 3 Veemajanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 31 Merekeskkonna programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 4 Jäätmekäitluse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 5 Looduskaitse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 6 Metsanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 61 Atmosfääriõhu kaitse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 62 Maapõue programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 7 Keskkonnakorralduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 71 Ringmajanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 8 Keskkonnateadlikkuse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 9 Maakondliku programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 10 Taotleja
 § 11 Taotluste esitamine
 § 111 Kaasfinantseerimine
 § 12 Taotluste hindamise kord
 2 TAOTLUSTE HINDAMISE KRITEERIUMID
 § 13 Hindamiskriteeriumid kalanduse programmis
 § 14 Hindamiskriteeriumid veemajanduse programmis
 § 141 Hindamiskriteeriumid merekeskkonna programmis
 § 15 Hindamiskriteeriumid jäätmekäitluse programmis
 § 16 Hindamiskriteeriumid looduskaitse programmis
 § 17 Hindamiskriteeriumid metsanduse programmis
 § 171 Hindamiskriteeriumid atmosfääriõhu kaitse programmis
 § 172 Hindamiskriteeriumid maapõue programmis
 § 18 Hindamiskriteeriumid ringmajanduse programmis
 § 19 Hindamiskriteeriumid keskkonnateadlikkuse programmis
 § 20 Hindamiskriteeriumid maakondlikus programmis
 3 RAHASTAMISE OTSUSE TEGEMISE KORD
 § 22 Rahastamise otsustamine SA KIK poolt
 § 221 Riigiabi piirangud
 § 222 Toetuse saaja poolt asja või ehitise säilitamine ja kasutuses hoidmine
 § 23 Sihtfinantseerimise leping
 § 24 Taotluse rahuldamise otsuse muutmine või kehtetuks tunnistamine
 4 LEPINGU TÄITMISE ÜLE KONTROLLI TEOSTAMISE KORD NING ARUANDLUSE KORD
 § 25 Lepingu täitmise üle kontrolli teostamise kord
 § 26 Aruande esitamine
 § 261 Rakendussäte
 RT I, 05.04.2019, 6
 [RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 Vastu võetud 17.02.2006 nr 13
 RTL 2006, 19, 331
 jõustumine 26.02.2006
 26.07.2006 RTL 2006, 61, 1100 06.08.2006
 28.06.2007 RTL 2007, 57, 1016 14.07.2007
 09.07.2008 RTL 2008, 60, 851 21.07.2008
 01.07.2009 RTL 2009, 55, 810 13.07.2009, osaliselt 01.01.2010
 08.07.2010 RT I 2010, 44, 265 12.07.2010
 06.12.2010 RT I, 16.12.2010, 1 01.01.2011
 07.01.2011 RT I, 12.01.2011, 11 15.01.2011
 20.02.2012 RT I, 23.02.2012, 2 26.02.2012
 12.07.2012 RT I, 13.07.2012, 7 16.07.2012, osaliselt 01.01.2013
 15.07.2014 RT I, 18.07.2014, 1 21.07.2014
 30.12.2015 RT I, 07.01.2016, 1 10.01.2016
 01.07.2016 RT I, 09.07.2016, 2 12.07.2016
 27.12.2016 RT I, 29.12.2016, 36 01.01.2017
 23.01.2018 RT I, 30.01.2018, 11 02.02.2018, osaliselt 01.01.2020
 15.01.2019 RT I, 22.01.2019, 1 25.01.2019
 02.04.2019 RT I, 05.04.2019, 4 08.04.2019
 Määrus kehtestatakse «Keskkonnatasude seaduse» § 59 lg 4 alusel.
 1. peatükk KESKKONNAKAITSE VALDKONDADE RAHASTAMISEKS ESITATUD PROJEKTITAOTLUSTE HINDAMISE TINGIMUSED JA KORD
 § 1. Keskkonnaprogramm
 (1) Taotlused esitatakse keskkonnatasude seaduse § 56 lõikes 6 nimetatud valdkonna eest vastutava ministri käskkirjaga kinnitatud keskkonnakaitse valdkondade nimekirja alusel vastavalt keskkonnaprogrammile. Keskkonnaprogramm jaguneb valdkondlikeks programmideks järgmiselt:
 1) kalandus;
 2) veemajandus;
 [RTL 2007, 57, 1016 - jõust. 14.07.2007]
 21) merekeskkond;
 [RT I, 12.01.2011, 11 - jõust. 15.01.2011]
 3) [Kehtetu - RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 02.02.2018]
 4) looduskaitse;
 5) metsandus;
 51) atmosfääriõhu kaitse;
 52) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 6) ringmajandus;
 [RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 02.02.2018]
 7) keskkonnateadlikkus.
 8) [Kehtetu - RT I, 13.07.2012, 7 - jõust. 01.01.2013]
 (2) Projektitaotluste hindamise lihtsustamiseks on valdkondlikud programmid määrusega jaotatud alamprogrammideks.
 (3) Keskkonnatasude seaduse § 56 lõike 6 alusel sihtotstarbeliselt rahastatavate keskkonnakaitse valdkondade kinnitamisel määratakse keskkonnatasude seaduse § 59 lõikes 3 sätestatud kriteeriume arvestades, millist alamprogrammi ja toetatavat tegevust valdkonnas rahastatakse. Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus (edaspidi SA KIK) nõukogu välja kuulutatud taotlusvoorus võib rahastada ühte või mitut käesoleva määruse §-des 2–8 loetletud valdkondlikku programmi, alamprogrammi ja toetatavat tegevust.
 § 2. Kalanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Kalanduse programmi eesmärk on saavutada tasakaal kalavarude kaitse ja kasutamise vahel ning tagada looduslik mitmekesisus, kalavarude pikaaegne säilimine ning luua püügivõimalus nii kutselistele kui ka harrastuskalastajatele. Kalavarude all peetakse silmas ka agarikuvarusid.
 [RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 (2) Kalandusuuringute valdkonnas toetatakse järgmisi tegevusi:
 1) kalavarude jätkusuutliku kasutamise alaste otsuste tegemiseks vajalikke kalandusalaseid prognoose ning uuringuid, et viia ellu arengu- ja tegevuskavade nõudeid;
 2) kalavaru mõjutavate tegurite ja taastootmise efektiivsuse uuringuid ning kalandussektori analüüse.
 (3) Vee-elustiku ökoloogilise seisundi parandamise valdkonnas toetatakse järgmisi tegevusi:
 1) kalavarude suurendamiseks ja kaitseks kudealade või elupaikade loomist, taastamist või nendele juurdepääsu tagamist;
 2) riiklikku kaitset vajavate ja ohustatud kalaliikide kaitse ja kalavarude taastootmise programmis nimetatud prioriteetsete kalaliikide asustamist või taasasustamist.
 (4) Kalandusalaste arendusprojektide valdkonnas toetatakse järgmisi tegevusi:
 1) kalanduse valdkonna arengudokumentide ning tegevuskavade koostamist tasakaalustatud arengu ja kalavaru säästliku kasutamise eesmärgil;
 2) kalapüügivõistluste, seminaride, koolituste, õpitubade, teabepäevade ja laagrite korraldamist, et arendada teadlikkust õiguskuulekast ja säästvast kalandusest. Seminaride, koolituste, õpitubade, teabepäevade ja laagrite toetus on kuni 75% projekti kogueelarvest;
 3) kalavarude kasutamisega seotud andmete ning teabe kogumist ja avaldamist;
 4) kalandusliitude osalemist rahvusvahelises kalandusalases koostöös ja rahvusvaheliste kalandusürituste läbiviimist Eestis;
 5) harrastuskalapüügi arengukavas nimetatud keskkonnasäästlikku harrastuskalapüüki toetava taristu (näiteks juurdepääsuteede, paadisildade, vettelaskmis- ja parkimiskohtade, püügiplatvormide, teavitustahvlite) arendamist avalikes huvides. Toetuse maksimaalne suurus projekti kohta on 50 000 eurot ilma käibemaksuta.
 (5) Kalavarude kaitse ja järelevalve valdkonnas toetatakse kalapüügi ning sellega seotud tegevuse järelevalvet.
 § 3. Veemajanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Veemajanduse programmi eesmärk on säilitada ja saavutada veekogude ja põhjavee hea seisund ning tagada nõuetele vastav joogivesi.
 [RT I, 13.07.2012, 7 - jõust. 16.07.2012]
 (2) Reoveekäitluse ja joogiveevarustuse valdkonnas toetatakse olemasolevate vee- ja kanalisatsioonisüsteemide vastavusse viimist kehtivate nõuetega ja reoveekogumisalade piires joogivee- ja kanalisatsioonisüsteemide väljaarendamist.
 (3) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (4) Jääkreostusega seoses toetatakse pinna- ja põhjavee reostusohu vähendamist jääkreostuskollete likvideerimise või ohutuks muutmise teel.
 (5) Arendustöödega seoses toetatakse veemajanduse võimalikult paremaks korraldamiseks vajalikke uuringuid ning arendustöid.
 (6) Siseveekogude ja rannikuvee tervendamise ja korrashoiuga seoses toetatakse tegevusi, mis aitavad säilitada või saavutada nende head või väga head seisundit või ökoloogilist potentsiaali.
 (7) Veemajanduse programmis on toetuse maksimaalne suurus projekti kohta 2 000 000 eurot ilma käibemaksuta, välja arvatud projektid tööstus- ja tootmisettevõtete eelpuhastite ehitamiseks. Tööstus- ja tootmisettevõtte eelpuhasti ehitusprojekti maksimaalne toetus on 200 000 eurot ilma käibemaksuta, võttes arvesse kohaldatavaid riigiabi eeskirju.
 (8) Reoveekäitluse ja joogiveevarustuse alamprogrammist ei toetata ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rekonstrueerimist ega rajamist üle 2000 ie reostuskoormusega reoveekogumisaladel.
 § 31. Merekeskkonna programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Merekeskkonna programmi eesmärk on Läänemere hea keskkonnaseisundi saavutamiseks ja säilitamiseks toetada:
 1) rakendatavaid meetmeid;
 2) uuringuid ja arendustööd;
 3) reostustõrjealast tegevust.
 (2) Rakendatavatest meetmetest toetatakse merestrateegia meetmekava meetmeid ja tegevusi või muid tegevusi mere ökosüsteemi teenuste tõhusaks ja kestlikuks kasutamiseks.
 (3) Uuringute ja arendustööde tegemisega seoses toetatakse:
 1) mere seisundi hindamist, selleks vajalike andmete kogumist ja metoodika arendamist;
 2) mere kasutamise hindamist, selleks vajalike andmete kogumist ja metoodika arendamist;
 3) mere kestliku kasutamise innovaatilise tehnoloogia arendamist.
 (4) Reostustõrjega seotud töödest toetatakse laevadest ja sadamatest lähtuva reostuse tõrjeks:
 1) tegevust sadama reostustõrjeplaani täitmise tagamiseks;
 2) tegevust reostuse tagajärjel kahjustatud rannikualade, loodus- ja elukeskkonna taastamiseks;
 3) ennetavat koolitust, väljaõpet või teavitustööd.
 § 4. Jäätmekäitluse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 [Kehtetu - RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 02.02.2018]
 § 5. Looduskaitse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Looduskaitse programmi eesmärk on looduse kaitsmine selle mitmekesisuse säilimiseks, looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku, taimestiku ja seenestiku liikide soodsa seisundi tagamine ning kultuurilooliselt ja esteetiliselt väärtusliku looduskeskkonna säilitamine.
 (2) Looduskaitse pikaajalise arengu kavandamiseks ja arengu jätkusuutlikkust tagavate meetmete elluviimiseks toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) kaitstavate või väheuuritud elupaikade ning looma-, taime- ja seeneliikide, kultuuriväärtusega loodusobjektide ja ökosüsteemide ning ökosüsteemiteenuste väljaselgitamine (inventuurid) või rakendusuuringud;
 [RT I, 18.07.2014, 1 - jõust. 21.07.2014]
 2) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 3) riiklikult kaitstud parkide hooldamiskavade, restaureerimis- ja rekonstrueerimisprojektide koostamine ja elluviimine;
 4) kaitsealade ja hoiualade kaitsekorralduskavades kavandatud meetmete rakendamise ja kaitstavate alade võrgustiku toimimise tõhususe hindamine (ekspertiisid);
 5) probleemliikide tõrjemeetmete kavandamine ja nende rakendamine;
 6) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 7) metsloomade rehabilitatsioonimeetmete rakendamine.
 [RTL 2009, 55, 810 - jõust. 13.07.2009]
 (3) Looduslike elupaikade ning kaitsealade, hoiualade, riiklikult kaitstud parkide ja üksikobjektide hooldamiseks ja kaitse korraldamiseks toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) kaitsealade ja hoiualade kaitsekorralduskavades kavandatud meetmete rakendamine
 2) kaitstavate loodusobjektide hooldamine;
 3) kaitstavatel aladel poollooduslike koosluste taastamine;
 4) kaitstavate looma-, taime- ja seeneliikide ning elupaikade soodsat seisundit taotlevate tegevuskavade realiseerimine.
 (4) Üleriigilise looduskaitselise infrastruktuuri arendamise tagamiseks toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 2) kaitsealade külastuskeskuste loodusõppe püsiekspositsioonide rajamine;
 3) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 4) vaatetornide, infopunktide ja muude ehitiste rajamine.
 (5) Pärast poollooduslike elupaikade taastamist peab toetuse saaja tagama taastatud aladel hoolduse viie aasta jooksul.
 § 6. Metsanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Metsanduse programmi eesmärk on metsanduse pikaajaliste arengusuundade ellurakendamine, metsade uuendamise ja taasmetsastamise tagamine, metsaökosüsteemide kaitse, säästva metsanduse alase koolituse, teavituse ja uuringute edendamine, jahiulukiarvu taastusvaruna säilimise tagamine, ulukikahjustuse ulatuse vähendamine ning jahimeeste praktiliste oskuste taseme ja jahindusalase teadlikkuse tõstmine.
 (2) Metsanduse jätkusuutliku arengu tagamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 2) makromajanduslike analüüside koostamine metsanduse olulisuse hindamiseks Eesti Vabariigi majandusliku ning sotsiaalse arengu kindlustajana;
 3) metsanduslike infosüsteemide ja e-teenuste arendamine;
 4) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 5) metsa mitmekülgse kasutuse edendamine ning pärandkultuuri objektide kaardistamine ja tutvustamine.
 (3) Erametsade säästva arenguga seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 2) erametsaomanike koolitamine.
 (4) Metsaökosüsteemide kaitsega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 2) metsa ja kultuurmaastiku territoriaalse vahekorra kujunemise analüüs ning potentsiaalse metsa territooriumi rekonstrueerimine;
 4) metsamajandusliku tegevuse käigus looduslike protsesside imiteeritavuse analüüs;
 5) erineva majandamisrežiimiga metsade biomitmekesisuse seire metoodika väljatöötamine ning olemasolevate metoodikate ühtlustamine;
 7) majanduslik analüüs, et leida kuluefektiivseim tee metsaökosüsteemide kaitse edendamiseks.
 8) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (5) Metsade majandamise ja uuendamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) metsaseemnevaru loomine ning täiendavalt vajaminevate geenireservi metsade ja valikseemnepuistute eraldamine, klooniarhiivide rajamine;
 2) metsapuutaimede tootmine.
 (6) Metsateaduse, -hariduse ja teavitamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) metsandusüliõpilaste ja -õppejõudude rahvusvaheliste koolitus- ja õppevahetusprogrammide käivitamine;
 2) metsahariduse ja -teadusega tegelevate asutuste infrastruktuuri kaasajastamise probleemi väljaselgitamine ja analüüsimine lähtudes kõrg- ja kutsehariduse, teaduse ja innovatsiooni kui terviku vajadustest;
 3) metsade säästlikku majandamist ning Eesti metsandust ja selle ajalugu tutvustavate teabematerjalide (trükiste, filmide ja näituste) koostamine;
 4) puidu kui taastuva loodusressursi säästva kasutamise võimaluste tutvustamine ja propageerimine;
 5) puidu kui toorme ja energiakandja paremate kasutusvõimaluste propageerimine ja seeläbi puidu rahvusvahelise konkurentsivõime tõstmine (eriti seni vähem kasutust leidnud puuliikide osas);
 6) metsanduslike teadusuuringute ja analüüside tegemine ning analüüsimetoodikate arendamine;
 7) kommunikatsiooniprojektid avalikkuse metsandusalase teadlikkuse tõstmiseks.
 (7) Jahinduse valdkonnas toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) [Kehtetu - RT I, 18.07.2014, 1 - jõust. 21.07.2014]
 3) jahinduse teadusuuringute ja analüüside tegemine ning analüüsimetoodikate arendamine;
 5) jahimeeste ja jahikorraldajate täiendusõppe korraldamine;
 6) kommunikatsiooniprojektid avalikkuse ja jahimeeste jahindusalase teadlikkuse tõstmiseks;
 7) jahiseaduse § 45 alusel reservfondist makstud uluki tekitatud kahju osaline kompenseerimine.
 § 61. Atmosfääriõhu kaitse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Atmosfääriõhu kaitse programmi eesmärk on toetada keskkonnast tulenevate terviseriskide ohjamist ning elukvaliteedi parendamist, välisõhu kvaliteedi parandamist, kliimamuutuste tagajärgede leevendamist, kiirgusohutuse tagamist ja kemikaalide käitlemisega seotud riskide vähendamist.
 (2) Välisõhu kvaliteedi parandamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) välisõhu saasteainete puhastussüsteemide renoveerimine ja ehitamine, sealhulgas parima võimaliku tehnika rakendamine;
 3) osoonikihti kahandavate ainete ning fluoritud kasvuhoonegaaside kontroll ja kasutamise piiramine ning fluoritud kasvuhoonegaasidelt alternatiivsetele ainetele ja -tehnoloogiatele üleminek;
 4) välisõhu kvaliteedi tagamiseks vajalike seire ja järelevalvesüsteemide arendamine;
 5) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 6) suurõnnetustes ja hädaolukordades välisõhu saastetaseme operatiivse hindamise ja info edastamise süsteemi arendamine;
 7) kliimamuutustega, saasteainete kaugleviga, osoonikihi kaitsega ja välisõhu kvaliteediga seotud rakendusuuringute ja analüüside koostamine ning nimetatud valdkondadest ülevaate andmine avalikkusele.
 (3) Transpordisaaste vähendamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) transpordist põhjustatud välisõhu saaste vähendamise meetmete rakendamine, sealhulgas ühistranspordi ja alternatiivsete liiklusvahendite kasutamise soodustamine;
 2) rakendusuuringute teostamine keskkonnasõbralikumatele mootorsõidukitele soodustuse tegemise võimalikkusest;
 3) teise ja kolmanda põlvkonna biokütuste kasutamise rakendusuuringud.
 4) [Kehtetu - RT I, 18.07.2014, 1 - jõust. 21.07.2014]
 (4) Kiirgusohu vähendamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) radioaktiivsete jäätmete nõuetele vastava käitlemise tagamine;
 2) elanikkonna tervise kaitse ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, sealhulgas rakenduslikud uuringud ja antud valdkonnast ülevaate andmine avalikkusele;
 3) radioaktiivse saaste avastamise ja kiirgusohu korral elanike kiire informeerimise süsteemi arendamine;
 4) kiirgusmõõtmiste meetodite ühtlustamine ja akrediteerimine.
 (5) Keskkonna füüsikalistest heiteallikatest tingitud häiringu vähendamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 2) füüsikalistest heiteallikatest tingitud häiringu vähendamise tegevuskavade, sealhulgas mürakaartide ja müra vähendamise tegevuskavade, füüsikalistest heiteallikatest tingitud häiringu vähendamist käsitlevate rakendusuuringute koostamine ja antud valdkonnast ülevaate andmine avalikkusele.
 (6) Energeetika negatiivse keskkonnamõju vähendamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) erinevate põletusseadmete välisõhu saasteainete puhastussüsteemide ehitamine, sealhulgas parima võimaliku tehnika rakendamine;
 2) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 3) kaugküttevõrgus mitteasuva katlamaja rekonstrueerimine või rajamine soojusenergia tootmiseks puitkütustest;
 4) päikeseenergial ja maasoojuspumbal põhineva lokaalküttesüsteemi rajamine, kui puudub võimalus kaugküttevõrguga liitumiseks ja soojuspumba käitamisel kasutatakse rohelist energiat;
 5) korteriühistute biomassil või fossiilsel kütusel (v.a maagaas) töötava kütteseadme või otsest elekterkütet kasutava kütteseadme asendamine taastuvat kütust kasutava kütteseadmega või korteriühistu valitsetava elamu ühendamine kaugküttevõrguga, kui elamu on ehitatud enne 2010. aasta 1. jaanuari.
 [RT I, 05.04.2019, 4 - jõust. 08.04.2019]
 (7) Euroopa Liidu ja Eesti keskkonna- ning kemikaalipoliitikast tulenevate nõuete täitmiseks toetatakse järgmisi toiminguid:
 1) ohtlike kemikaalide või neid sisaldavate toodete väljaselgitamine, asjakohase arvestuse korraldamine, andmekogude koostamine või ühildamine;
 2) väikese või keskmise suurusega ettevõtetes käideldavate ohtlike kemikaalide või neid sisaldavate toodete riskihindamine, nende kasutamisega seotud riskide vähendamise võimaluste uurimine, ohutumate asendusvõimaluste väljatöötamine, asjakohaste toimikute koostamine ja hindamine, sellest ülevaate andmine avalikkusele;
 3) ohtlikest kemikaalidest ja neid sisaldavatest toodetest tingitud keskkonna saastatuse näitajate või keskkonnatervise indikaatorite määramine ja hindamine.
 § 62. Maapõue programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 § 7. Keskkonnakorralduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 § 71. Ringmajanduse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Ringmajanduse programmi eesmärk on:
 1) toetada tegevusi, mis aitavad ressurssi tõhusamalt kasutada ja võtta kasutusele ringmajanduse põhimõtteid, vältida jäätmete ja heitmete teket ning vähendada tegevuste keskkonnamõju;
 2) toetada maapõueressursside säästlikku kasutamist, maastike korrastamist, maapõueteabe korrastamist ja levitamist ning maavarade uurimisest, kaevandamisest ja kasutamisest tingitud keskkonnamõju vähendamist.
 (2) Ressursside tõhusama kasutamisega seoses toetatakse:
 1) ressursiauditite tegemist;
 2) ehituses või teeninduses ressursside (sealhulgas soojus-, elektrienergia või vee) säästmisele või tõhusamale kasutamisele suunatud terviklike tehniliste meetmete väljatöötamist või juurutamist.
 (3) Ressursiauditi toetust ei kohaldata Eesti majanduse tegevusalade klassifikaatoris (EMTAK 2008) avaldatud järgmiste tegevusvaldkondade projektidele:
 1) mäetööstus (jagu B, alajagu 05-09);
 2) töötlev tööstus (jagu C, alajagu 10-33).
 (4) Käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 1 nimetatud tegevuse rahastamise projektide toetuse maksimaalne suurus ülevaatlikule auditile ja detailsele auditile kokku ühe projekti kohta on 7500 eurot ilma käibemaksuta. Ülevaatliku auditi toetuse maksimaalne suurus ühe projekti kohta on 2500 eurot ilma käibemaksuta.
 (5) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (6) Ringmajanduse põhimõtete rakendamist toetatavate tegevustega seoses toetatakse:
 1) rakenduslikke teadus- ja arendustöid, mis on otseselt seotud käesoleva paragrahvi lõike 2 punktis 2 loetletud tegevuste uurimise või nendeks lahenduste väljatöötamisega;
 2) keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemi rakendamist ja registreerimist, mis vastab Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrusele (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 761/2001 ning komisjoni otsused 2001/681/EÜ ja 2006/193/EÜ (ELT L 342, 22.12.2009, lk 1–45);
 3) mitteformaalsete keskkonnajuhtimissüsteemide, nagu roheline kontor ja roheline kool, väljatöötamist, rakendamist ja sertifikaadi või tunnistuse taotlemist;
 4) Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrusele (EU) nr 66/2010 ELi ökomärgise kohta (ELT L 27, 30.01.2010, lk 1–19) vastava ökomärgise taotlemist;
 5) ökoinnovatsiooni ja ringmajandust toetavaid tegevusi (ökodisaini ja ringmajanduse koolitused, auditid ja katseprojektid), mis aitavad suurendada ettevõtete võimet luua uusi tooteid, teenuseid ja ärimudeleid;
 6) jäätmetekke vältimist ning korduskasutust võimaldavaid tegevusi.
 (7) Uuringute ja muude teabematerjalide koostamise, avaldamise, levitamise ja rakendamisega seoses toetatakse:
 4) terviklike keskkonnakorralduslike meetmete kasutamise tähtsustamist, edendamist ja sihtrühmade kaasamist.
 (8) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (9) Käesoleva paragrahvi lõigetes 2, 6, 7 ja 8 nimetamata keskkonnakorraldusliku tegevusega seoses toetatakse:
 1) uuenduslike keskkonnakorralduslike meetodite rakendamist, nagu toote elutsükli analüüs, terviklik tootepoliitika, keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise rakenduste väljatöötamine;
 3) selliste jäätmete käitlemist mille kulud on jäänud riigi või kohaliku omavalitsuse üksuse kanda;
 5) ohtlike jäätmete kogumisringide korraldamist mittelinnalistes asulates, kus majapidamises tekkivate jäätmete äraandmiseks ei ole teisi võimalusi;
 6) maastikupilti kahjustavate kasutusest väljalangenud ehitiste likvideerimisega seoses ning kohaliku omavalitsuse üksuse hinnangul maastikupilti kahjustava lagunenud ja kasutusest väljalangenud põllumajandus-, tööstus- või militaarehitise lammutamist ja sellest tekkinud jäätmete käitlemist, sealhulgas taaskasutuse ja ringlussevõtu soodustamist ja maa-ala koristamist.
 (10) Põllumajandusehitis käesoleva määruse tähenduses on endise Nõukogude Liidu aegsete kollektiivmajandite kasutatud tootmistaristu ehitis (näiteks loomapidamishoone, põllumajandustoodangu töötlemise hoone, toodangu- või muu ladu, remonditöökoda, kontorihoone).
 (11) Tööstusehitis käesoleva määruse tähenduses on endise Nõukogude Liidu ajal kasutuses olnud tööstusehitis (näiteks tootmishoone, ladu, katlamaja, veetorn). Tööstusehitisena ei käsitleta eraldi transpordisüsteemi taristu objekte (näiteks raudteega seotud ehitised, rajatised).
 (12) Militaarehitis käesoleva määruse tähenduses on endise Nõukogude Liidu armee kasutuses olnud militaarehitis (näiteks kasarmu, ladu, garaaž, piirivalverajatis).
 (13) Maastike korrastamisega seoses toetatakse:
 1) korrastamata karjäärialade korrastamist, kui maavara kaevandamise loa kehtivus on lõppenud ning ei kehti ka maapõueseaduse § 80 lõikes 1, §-s 88 ja § 93 lõigetes 1–4 sätestatud kohustus;
 2) korrastamata turbaalade korrastamist, kui maavara kaevandamise loa kehtivus on lõppenud ning ei kehti ka maapõueseaduse § 80 lõikes 1, §-s 88 ja § 93 lõigetes 1–4 sätestatud kohustus;
 3) allmaakaevandustes kaevandamise tagajärjel maapinnal tekkinud varingute või vajumite korrastamist, kui maavara kaevandamise loa kehtivus on lõppenud ning ei kehti ka maapõueseaduse § 80 lõikes 1, §-s 88 ja § 93 lõigetes 1–4 sätestatud kohustus;
 4) geoloogilise uuringu või üldgeoloogilise uurimistöö otstarbel rajatud puuraukude ja kaeveõõnte korrastamist, kui geoloogilise uuringu või üldgeoloogilise uurimistöö loa kehtivus on lõppenud, maapõueseaduse § 80 lõikes 1 sätestatud kohustus ei kehti ning maapõueseaduse §-s 92 sätestatud nõue on aegunud või ei ole seda muul põhjusel võimalik rakendada.
 (14) Maapõueteabe korrastamise ja levitamisega seoses toetatakse järgmiseid tegevusi:
 1) geoloogilise informatsiooni süstematiseerimine, ajakohastamine ja kirjastamine;
 2) geoloogiliste loodusmälestiste korrastamine ja eksponeerimine;
 3) kogutud kivimimaterjali korrastamine ja süstematiseerimine ning säilitamistingimuste parandamine;
 4) maavarade ressurssidega seotud uuringud;
 5) maapõue keskkonnakahjulike komponentide uurimine, kasutades geokeemilisi ja biogeokeemilisi meetodeid;
 6) geoloogiliste uuringute ja maapõue kasutamisega seotud teabe tutvustamine avalikkusele.
 (15) Maavarade uurimisest, kaevandamisest ja kasutamisest tingitud keskkonnamõju vähendamisega seoses toetatakse maavarade uurimist, kaevandamist ning kasutamist käsitlevate strateegiate ja arengukavade elluviimiseks vajalikku tegevust, sealhulgas tervisemõjude uuringuid.
 § 8. Keskkonnateadlikkuse programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 (1) Keskkonnateadlikkuse programmi eesmärk on kujundada arusaama, et inimene on osa loodusest, loodus on majanduse ja kultuuri alus ning keskkonnakaitse ja -kasutuse vahel peab valitsema tasakaal. Programmi raames toetatakse tegevusi, mille teemaks on säästva keskkonnakasutuse põhimõtete, looduse ja inimühiskonna seoste, looduses toimuvate protsesside ja elurikkuse tundmaõppimine.
 (2) [Kehtetu - RT I, 29.12.2016, 36 - jõust. 01.01.2017]
 (3) Täiskasvanute ja perede keskkonnateadlikkuse suurendamiseks käesoleva määruse § 8 lõikes 1 nimetatud eesmärgil toetatakse järgmisi tegevusi:
 1) kindlale teemale keskendunud üleriigilise teavituskampaania korraldamine;
 2) festivali, messi korraldamine, toetus on kuni 50% projekti kogueelarvest;
 3) loodusõhtu, -hommiku, -retke korraldamine, toetus on kuni 50% projekti kogueelarvest.
 (4) Üldharidussüsteemi õpilaste keskkonnateadlikkuse suurendamiseks käesoleva määruse § 8 lõikes 1 nimetatud eesmärgil toetatakse:
 1) põhikooli klassi ja lasteaia koolieelikute rühma osalemist loodus- ja keskkonnahariduskeskuste või keskkonnakaitse ja keskkonnakasutusega seotud ettevõtete aktiivõppeprogrammides. Taotleja on projektis osalev haridusasutus või selle pidaja. Iga klass või lasteaiarühm saab toetust ühes õppeaastas kuni 300 eurot, mida võib kasutada aktiivõppeprogrammi ja transpordi rahastamiseks. Taotlus menetletakse lihtsustatud korras, taotlusvoor kuulutatakse välja üks kord aastas;
 2) välipraktikumi, sealhulgas laagri korraldamist põhikooli- ja gümnaasiumiõpilastele ning looduse valdkonna huvikooli õpilastele. Laagri läbiv teema on looduses toimuvate protsesside ja elurikkuse tundmaõppimine. Taotleja saab olla haridusasutus, selle pidaja või huvikool. Toetus on kuni 75% projekti kogueelarvest;
 3) Keskkonnaministeeriumi veebilehel prioriteetsena nimetatud loodus- või keskkonnateemat käsitleva projekti elluviimist üldharidusasutuses vähemalt ühe õppeveerandi vältel. Projekti kohustuslikud elemendid on teema seostamine kohalike ja globaalsete oludega, projektis osalejate käitumisharjumuste seostamine projekti teemaga, teema lõimitus eri eluvaldkondadega, haridusasutuste õpetajate keskkonnahariduslik täiendusõpe, koostööoskuse arendamine, projekti tulemuste visualiseeritud väljund ja selle esitlemine. Projektides ei toetata õppekäike ja -laagreid. Taotleja saab olla haridusasutus;
 4) üldharidussüsteemi õpilastele suunatud õppeprogrammideks vajalike õppematerjalide ja -vahendite loomine ja soetamine loodus- ja keskkonnahariduskeskustesse. Toetus on kuni 50% projekti kogumaksumusest. Projekti kohustuslik lisa on loodavate õppematerjalide või soetatavate õppevahendite kasutamise täpne kirjeldus (seotud tegevused, sihtrühm, kasutamise intensiivsus).
 (5) Käesoleva määruse § 8 lõikes 1 nimetatud temaatikaga teabekandjate loomisel toetatakse järgmisi tegevusi:
 1) meediatoote, ajutise näituse, õppematerjali, trükise, m-lahenduse või keskkonnateadlikkust käsitleva uuringu loomine ja sihtrühmale kättesaadavaks tegemine.
 (6) Käesoleva määruse § 8 lõikes 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks koostöö edendamiseks üleriigilisel või rahvusvahelisel tasandil toetatakse:
 1) loodus- ja keskkonnahariduskeskuste võrgustiku koostöö arendamist, sealhulgas säästvat arengut toetava hariduse alal täienduskoolituste korraldamist keskkonnahariduse spetsialistidele ning arendusprojektide elluviimist;
 2) säästvat arengut toetava hariduse alal üleriigilise haardega rahvusvaheliste projektide või programmide koordineerimist ja nendega seotud tegevusi.
 § 9. Maakondliku programmi eesmärk ja toetatavad tegevused
 [Kehtetu - RT I, 13.07.2012, 7 - jõust. 01.01.2013]
 § 10. Taotleja
 (1) Toetust võivad taotleda kohaliku omavalitsuse üksused, äriühingud, keskkonnakaitsega tegelevad asutused, mittetulundusühingud, sihtasutused või avalik-õiguslikud juriidilised isikud.
 (2) Ringmajanduse programmis saab käesoleva määruse § 71 lõike 6 punktis 6 ja lõike 9 punktides 5 ja 6 nimetatud tegevusteks toetust taotleda kohaliku omavalitsuse üksus ja 100% kohaliku omavalitsuse üksuse omandis olev juriidiline isik.
 [RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019, ringmajanduse programmi esitatud taotluste suhtes kohaldatakse alates 2019. aasta 1. jaanuarist.]
 (3) Toetuse taotlemisel määruse § 71 lõike 6 punktis 6 ja lõike 9 punktides 5 ja 6 nimetatud tegevusteks peab kohaliku omavalitsuse üksusel, sealhulgas juriidilise isiku omanikuks oleval kohaliku omavalitsuse üksusel, olema kehtiv ja ajakohane jäätmekava ja jäätmehoolduseeskiri ning enam kui 1500 elanikuga kohaliku omavalitsuse üksusel korraldatud ja toimiv korraldatud jäätmevedu.
 (4) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (41) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (42) [Kehtetu - RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 02.02.2018]
 (5) Kui veemajanduse programmist taotletakse toetust ühisveevärgi ja -kanalisatsioonisüsteemide rajamiseks või rekonstrueerimiseks, peavad projekti tegevused olema kavandatud kohaliku omavalitsuse volikogu kinnitatud ning ühisveevärgi ja kanalisatsiooni seaduse nõuetele vastavas ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni arendamise kavas.
 (6) [Kehtetu - RT I, 13.07.2012, 7 - jõust. 01.01.2013]
 (7) [Kehtetu - RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 01.01.2020]
 (8) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 (9) Veemajanduse programmi reoveekäitluse ja joogiveevarustuse alamprogrammist ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rajamiseks või rekonstrueerimiseks toetuse taotlemiseks peab taotleja vastama kõigile järgmistele tingimustele:
 1) olema ühele või mitmele kohaliku omavalitsuse üksusele 100%-liselt kuuluv vee-ettevõtja;
 2) olema määratud kohaliku omavalitsuse volikogu otsusega projekti piirkonnas vee-ettevõtjaks või taotlejale peab kuuluma projekti piirkonna veemajandustaristu;
 3) olema piirkondlik vee-ettevõtja.
 [RT I, 30.01.2018, 11 - jõust. 01.01.2020]
 (10) Veemajanduse programmi reoveekäitluse ja joogiveevarustuse alamprogrammist veevarustus- ja kanalisatsioonisüsteemide rajamiseks või rekonstrueerimiseks toetuse taotlemiseks peab taotleja olema projektiga hõlmatud veemajandustaristu omanik ning:
 1) tööstus- ja tootmisettevõte,
 2) avalikes huvides tegutsev tulundusühistu, sihtasutus või mittetulundusühing või
 3) ühele või mitmele kohalikule omavalitsusele 100%-liselt kuuluv eraõiguslik juriidiline isik.
 (11) Piirkondlik vee-ettevõtja on käesoleva määruse tähenduses vee-ettevõtja, kes osutab veeteenust enam kui 5000 elanikule ning vähemalt kuuel reoveekogumisalal, millest vähemalt ühe reostuskoormus on üle 2000 ie.
 § 11. Taotluste esitamine
 (1) Taotlused esitatakse SA-le KIK. Informatsioon taotlusvooru kohta avaldatakse vähemalt 30 kalendripäeva enne taotluste esitamise tähtpäeva SA KIK kodulehel.
 (11) Taotlus koostatakse internetis SA KIK infosüsteemis oleval taotlusvormil ja esitatakse elektrooniliselt või paberil.
 (2) Taotlusi hinnatakse vähemalt üks kord aastas.
 [RT I, 09.07.2016, 2 - jõust. 12.07.2016]
 (21) Kiireloomuliste taotluste rahastamisel ei arvestata käesoleva määruse §-des 2–31 ja 5–8 ning § 10 lõigetes 2–4 ja 9–11 sätestatud piirangutega, neile ei kohaldata käesoleva määruse §-s 12 sätestatud taotluste hindamise korda ja neid hinnatakse aasta ringi. Kiireloomulised taotlused esitatakse pärast nende nõuetele vastavuse kontrollimist esimesel võimalusel otsustamiseks SA KIK nõukogule käesoleva määruse § 22 lõike 1 kohaselt koos Keskkonnaministeeriumi kaaskirjaga.
 (22) Kiireloomuline on käesoleva määruse tähenduses selline taotlus, mille kiire rahuldamine on hädavajalik keskkonnakahju vältimiseks, keskkonnareostuse likvideerimiseks või inimese tervise kahjustamise vältimiseks või mille rahuldamata jätmine kiireloomulisena toob kaasa olulise programmi eesmärke täitva projekti ärajäämise.
 (23) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (3) Taotlus esitatakse ühes voorus samade tegevuste kohta vaid ühte valdkondlikusse programmi.
 (31) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 (4) SA KIK edastab hiljemalt 45 kalendripäeva jooksul taotluste laekumise tähtpäevast arvates kõik nõuetele vastavalt esitatud taotlused koos kontroll-lehega Keskkonnaministeeriumile hindamiseks.
 (5) Kiireloomulised taotlused edastab SA KIK Keskkonnaministeeriumile hindamiseks esimesel võimalusel.
 § 111. Kaasfinantseerimine
 (1) SA KIK võib kaasfinantseerida Euroopa Liidu struktuurifondidest või muudest rahvusvahelistest allikatest rahastatavaid projekte, kui need vastavad programmi eesmärgile.
 (2) Kaasfinantseerimise otsustab keskkonnaminister või SA KIK nõukogu vastavalt „Keskkonnatasude seaduse“ § 59 lõigetes 1 ja 2 sätestatud pädevusele projekti elluviija või projekti koordineerimisega seotud asutuse või üksuse ettepanekul. Sellisel juhul ei kohaldata määruses sätestatud taotluste hindamise ja rahastamise otsuse tegemise korda. Rahaliste vahendite eraldamine ning aruandlus toimub kaasrahastatava projekti tingimuste kohaselt.
 [RTL 2006, 61, 1100 - jõust. 06.08.2006]
 § 12. Taotluste hindamise kord
 (1) Taotluste hindamiseks moodustab keskkonnaminister valdkondlikud töörühmad.
 (2) Valdkondlikud töörühmad hindavad taotluseid II peatükis sätestatud hindamiskriteeriumite alusel 8 nädala jooksul arvates taotluste saabumisest Keskkonnaministeeriumile.
 [RT I, 23.02.2012, 2 - jõust. 26.02.2012]
 (3) Taotlusi hinnatakse skaalal 0–4. Taotluse hindamisel antud maksimaalne koondhinne moodustub hindamiskriteeriumide alusel antud hinnete kaalutud keskmisest.
 [RT I 2010, 44, 265 - jõust. 12.07.2010]
 2. peatükk TAOTLUSTE HINDAMISE KRITEERIUMID
 § 13. Hindamiskriteeriumid kalanduse programmis
 Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal kalanduse programmis on järgmine:
 1) projekti vajalikkus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti vajalikkust valdkonna arengu- ja tegevuskavades püstitatud eesmärkide ning valdkonda reguleerivate seaduste, määruste ja riigile võetud rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks;
 2) projekti teostatavus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti põhitegevuse sisulist sobivust kavandatud eesmärkide saavutamiseks, projekti eelarve vastavust kavandatud tegevusele, taotleja ja projekti partnerite võimekust projekti ellu viia ning projekti omafinantseeringu suurust;
 3) projekti jätkusuutlikkus (10% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse, kuivõrd pärast projekti lõppemist on tagatud projekti tegevuse jätkamine ja projektist saadava lisaväärtuse kasutamine ning laiendamine;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju kalavarude jätkusuutlikkusele.
 § 14. Hindamiskriteeriumid veemajanduse programmis
 (1) Taotluste hindamiskriteeriumid ning nende hindamise osakaal reoveekäitluse ja joogiveevarustuse alamprogrammis on järgmine:
 1) projekti vajalikkus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti vajalikkust valdkonna arengu- ja tegevuskavades, sealhulgas vesikonna veemajanduskavas püstitatud eesmärkide ning valdkonda reguleerivate seaduste, määruste ja riigile võetud rahvusvaheliste kohustuste täitmisel;
 2) projekti teostatavus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti eelarve vastavust kavandatud tegevusele, taotleja ja projekti partnerite võimekust projekti ellu viia ning projekti omafinantseeringu suurust;
 3) projekti jätkusuutlikkus (10% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projektist kasu saavate elanike arvu ning ühisveevärki ja -kanalisatsiooni haldavat vee-ettevõtjat;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju pinnaveekogumitele, põhjaveele, joogivee kvaliteedile, varustuskindlusele ja põhjavee reostusohu vähendamisele.
 (2) [Kehtetu - RT I, 22.01.2019, 1 - jõust. 25.01.2019]
 (3) Taotluste hindamiskriteeriumid ning nende hindamise osakaal jääkreostuse alamprogrammis on järgmine:
 3) projekti jätkusuutlikkus (10% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse maa-ala edaspidiste kasutusvõimaluste tagamist ja projekti mõju piirkonna arengule;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju joogiveehaardele, veekogumile, põhjaveele ja inimese tervisele.
 (4) Taotluste hindamiskriteeriumid ning nende hindamise osakaal mitteehituslike tööde alamprogrammis on järgmine:
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju pinna- ja põhjaveekogumi hea seisundi saavutamisele, hea või väga hea seisundi säilitamisele.
 (5) Taotluste hindamiskriteeriumid ning nende hindamise osakaal siseveekogude tervendamise ja korrashoiu alamprogrammis on järgmine:
 3) projekti jätkusuutlikkus (10% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse vajalike uuringute olemasolu ja põhjalikkust ning veekogu avalikku kasutatavust;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju kalavarude taastamisele ja veekogu ökoloogilise mitmekesisuse suurendamisele, veekogu hea seisundi saavutamisele ja säilitamisele.
 § 141. Hindamiskriteeriumid merekeskkonna programmis
 Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal merekeskkonna programmis on järgmine:
 1) projekti vajalikkus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti vajalikkust valdkonna arengu- ja tegevuskavades püstitatud eesmärkide ning valdkonda reguleerivate seaduste, määruste ja riigile võetud rahvusvaheliste kohustuste täitmisel;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju Läänemere merekeskkonna hea seisundi saavutamisele, säilitamisele ja kaitsele.
 § 15. Hindamiskriteeriumid jäätmekäitluse programmis
 § 16. Hindamiskriteeriumid looduskaitse programmis
 Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal looduskaitse programmis on järgmine:
 1) projekti vajalikkus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti vajalikkust valdkonna arengu- ja tegevuskavades, sealhulgas kaitsekorralduskavades püstitatud eesmärkide ning valdkonda reguleerivate seaduste, määruste ja riigile võetud rahvusvaheliste kohustuste täitmisel;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju liikide ja looduslike elupaikade soodsa seisundi tagamisele ja loodusliku mitmekesisuse säilimisele.
 § 17. Hindamiskriteeriumid metsanduse programmis
 (1) Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal metsanduse alamprogrammis on järgmine:
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju metsanduse jätkusuutliku arengu tagamisele, metsaökosüsteemide kaitsele, metsandusalase teaduse edendamisele ja metsandusalase keskkonnateadlikkuse tõusule.
 (2) Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal jahinduse alamprogrammis on järgmine:
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju jahiulukiarvu taastusvaruna säilimisele ja ulukikahjustuse ulatuse vähendamisele ning jahimeeste praktiliste oskuste taseme ja jahindusalase teadlikkuse tõusule.
 § 171. Hindamiskriteeriumid atmosfääriõhu kaitse programmis
 Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal atmosfääriõhu kaitse programmis on järgmine:
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju välisõhu kvaliteedi parandamisele, kliimamuutuste tagajärgede leevendamisele ja investeeringute tõhusust keskkonnakoormuse vähendamisel.
 § 172. Hindamiskriteeriumid maapõue programmis
 § 18. Hindamiskriteeriumid ringmajanduse programmis
 (1) Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal ringmajanduse programmis on järgmine:
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest), välja arvatud käesoleva määruse § 71 lõigetes 13–15 nimetatud tegevuste korral – hinnatakse projekti mõju ressursside tõhusamale kasutamisele, jäätmete ja heitmete tekke vähendamisele, keskkonnaseisundi parandamisele ja ringmajanduse printsiipide kasutuselevõtu edendamisele;
 5) projekti keskkonnakaitse mõju käesoleva määruse § 71 lõigetes 13–15 nimetatud tegevuste korral (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti mõju keskkonnaseisundi paranemisele, maapõueressursside säästlikule kasutamisele ja maastike korrastamisele ning avalikkuse maapõuealase teadlikkuse paranemisele.
 (2) [Kehtetu - RT I, 12.01.2011, 11 - jõust. 15.01.2011]
 (3) [Kehtetu - RT I, 12.01.2011, 11 - jõust. 15.01.2011]
 § 19. Hindamiskriteeriumid keskkonnateadlikkuse programmis
 (1) Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal keskkonnateadlikkuse programmis tavamenetluse alusel hinnatavatele projektidele on järgmised:
 1) projekti vajalikkus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti vajalikkust keskkonnateadlikkuse programmi eesmärkide elluviimiseks, projekti teema prioriteetsust, projekti eeldatavat tulemuslikkust ja mõju projektis osalejate väärtushinnangute, hoiakute ja käitumisharjumuste kujundamisele keskkonnahoidlikuks;
 2) projekti teostatavus (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projektimeeskonna valdkondlikku ja organisatoorset võimekust, projekti eelarve kujunemise mõistetavust, eelarve optimaalsust, omaosaluse suurust eelarves;
 3) projekti jätkusuutlikkus (10% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse, kuivõrd on projekti käigus omandatud teadmised kasutatavad ja vajalikud projektis osalejate hoiakute ja käitumisharjumuste kujundamisel keskkonnahoidlikuks pärast projektiperioodi lõppu;
 4) projekti keskkonnakaitse mõju (30% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse projekti eeldatavat mõju mõne keskkonnaeesmärgi saavutamisele või keskkonnaprobleemi leevendamisele.
 [RT I, 29.12.2016, 36 - jõust. 01.01.2017]
 (2) Taotluste hindamiskriteeriumid ja nende hindamise osakaal keskkonnateadlikkuse programmis lihtsustatud menetluse alusel hinnatavatele käesoleva määruse § 8 lõike 4 punktis 1 nimetatud tegevuse rahastamise projektidele on järgmised:
 1) projekti tulemuslikkus (50% maksimaalsest koondhindest) – hinnatakse õppetegevuste loodusteaduslikku alust ning omandatavate teadmiste ja oskuste eeldatavat mõju õppijate väärtushinnangute, hoiakute ja käitumisharjumuste kujundamisele keskkonnahoidlikuks;
 2) projekti eelarve (50% maksimum koondhindest) – hinnatakse eelarve kujunemise arusaadavust ja eelarve optimaalsust.
 § 20. Hindamiskriteeriumid maakondlikus programmis
 3. peatükk RAHASTAMISE OTSUSE TEGEMISE KORD
 § 21. [Kehtetu - RTL 2009, 55, 810 - jõust. 13.07.2009]
 § 22. Rahastamise otsustamine SA KIK poolt
 (1) Keskkonnakaitse valdkondade rahastamiseks esitatud taotluste rahuldamise või rahuldamata jätmise otsuse teeb SA KIK nõukogu keskkonnaministri ettepanekul.
 (2) Keskkonnaminister edastab käesoleva määruse § 12 lõikes 2 sätestatud tähtaja möödudes hindamise tulemused koos rahastamise ettepanekuga SA-le KIK. Keskkonnaminister võib hindamise tulemusena teha SA-le KIK ettepaneku mitte kasutada kinnitatud valdkondliku programmi eelarvet täies ulatuses, kui esitatud taotlused ei vasta valdkondliku programmi eesmärgile või esitatud on kinnitatud eelarvest väiksemas summas taotluseid.
 (3) Lähtuvalt valdkonna rahastamise eelarvest kuuluvad rahastamisele hindamise tulemusena kõrgema hinde saanud taotlused, mis on saanud vähemalt 60% võimalikust koondhindest.
 (4) Rahastamisele ei kuulu taotlused, mis on saanud peatükis II nimetatud hindamiskriteeriumi «projekti vajalikkus» alusel 0 punkti.
 § 221. Riigiabi piirangud
 (1) Kui SA KIK poolt antav toetus on riigiabi «Konkurentsiseaduse» § 30 lõike 1 mõistes järgitakse tingimusi, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides:
 1) Euroopa Komisjoni määrus (EL) nr 651/2014, 17. juuni 2014, Euroopa Liidu aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (ELT L 187, 26.06.2014, lk 1–78);
 2) [Kehtetu - RT I, 23.02.2012, 2 - jõust. 26.02.2012]
 3) Regionaalabi suunised aastateks 2014–2020 (ELT C 209, 23.07.2013, lk 1–45);
 4) Euroopa Komisjoni teatis „Keskkonna- ja energialase riigiabi suunised aastateks 2014–2020” (ELT C 200, 28.06.2014, lk 1–55);
 5) Euroopa Komisjoni teatis „Teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi raamistik” (ELT C 198, 27.06.2014, lk 1–42);
 6) Euroopa Komisjoni otsus (EL) nr 21/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes (ELT L 7, 11.01.2012, lk 3–10);
 7) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 8) [Kehtetu - RT I, 07.01.2016, 1 - jõust. 10.01.2016]
 9) Euroopa Komisjoni määrus (EL) nr 702/2014, 25. juuni 2014, millega teatavat liiki abi põllumajandus- ja metsandussektoris ja maapiirkondades tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 193, 1.07.2014, lk 1–75);
 10) Euroopa Komisjoni määruse (EL) nr 1388/2014, 16. detsember 2014, millega tunnistatakse teatavat liiki abi kalandus- ja vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamisel siseturuga kokkusobivaks (ELT L 369, 24.12.2014, lk 37–63).
 (2) Kui SA KIK antav toetus on vähese tähtsusega abi, siis järgitakse tingimusi, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides:
 1) Euroopa Komisjoni määruses (EL) nr 1407/2013, 18. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1–8);
 2) Euroopa Komisjoni määrus (EL) nr 360/2012, 25. aprill 2012, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.4.2012, lk 8);
 3) Euroopa Komisjoni määrus (EL) nr 1408/2013, 18. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandussektoris (ELT L 352, 24.12.2013, lk 9–17);
 4) Euroopa Komisjoni määrus (EL) nr 717/2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris (ELT L 190, 28.6.2014, lk 45–54).
 (3) Kui riigiabi andmise tingimused seda nõuavad, esitab toetuse saaja tõendi selle kohta, et ta vastab lõike 1 punktis 1 nimetatud määruse lisas 1 antud väikese ja keskmise suurusega ettevõtja definitsioonile.
 § 222. Toetuse saaja poolt asja või ehitise säilitamine ja kasutuses hoidmine
 (1) Toetuse saaja ostetav või valmiv asi või ehitis peab säilima ja olema kasutuses toetuse saaja taotlusest ilmneval keskkonnaalasel otstarbel vähemalt viis aastat, kui asja mõistlik kasutusaeg ei ole lühem.
 (2) Toetuse abil rajatud vesiehitised, ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rajatised ja hooned peavad säilima ning olema sihtotstarbelises kasutuses vähemalt 15 aastat arvates toetuse saajale toetuse lõppmakse tegemisest. Vara võõrandamisel peab vara uus omanik vastama kõikidele toetuse andmise hetkel toetuse saaja kohta kehtinud tingimustele. Vara võõrandamisel on toetuse saaja kohustatud sellest toetuse andjat teavitama.
 § 23. Sihtfinantseerimise leping
 (1) Taotluse rahuldamise otsuse alusel sõlmib SA KIK toetuse saajaga sihtfinantseerimise lepingu pärast seda, kui toetuse saaja on teinud nõuetekohase hanke või esitanud sihtfinantseerimise lepingu sõlmimiseks nõutavad dokumendid. Toetuse saamise õigus tekib sihtfinantseerimise lepingu alusel.
 (2) Sihtfinantseerimise lepinguga tagatakse riigieelarve vahendite sihtotstarbeline kasutamine taotluse eesmärkide elluviimisel. Toetuse kasutamine, kasutamise kontrollimine, aruandlus ja nõuete rikkumise korral toetuse vähendamine või tagasinõudmine toimub sihtfinantseerimise lepingu alusel.
 (3) Kui enne sihtfinantseerimise lepingu sõlmimist ilmneb nõuete rikkumine, sõlmib SA KIK sihtfinantseerimise lepingu nõukogu otsusega võrreldes rikkumise mõju võrra väiksemas summas või keeldub olulise rikkumise korral lepingu sõlmimisest.
 § 24. Taotluse rahuldamise otsuse muutmine või kehtetuks tunnistamine
 (1) Toetuse saaja on kohustatud taotlema SA-lt KIK või Keskkonnaministeeriumilt taotluse rahuldamise otsuse muutmist, kui toetuse saaja soovib muuta:
 1) projekti tegevusi, nii et sellega muutub oluliselt projekti sisu või tulemus;
 2) projekti finantsplaani finantseerimise allikate lõikes;
 3) projekti muid osasid, mis oleksid mõjutanud taotluse hindamise tulemust.
 (2) Taotluse rahuldamise otsuse võib kehtetuks tunnistada, kui esineb vähemalt üks alljärgnevatest asjaoludest:
 1) ilmneb asjaolu, mille korral ei oleks taotlust rahuldatud;
 2) toetuse saaja ei täida taotluse rahuldamise otsuses sätestatut või ei kasuta toetust ettenähtud tingimustel;
 3) toetuse saaja avaldust taotluse rahuldamise otsuse muutmise kohta ei rahuldata ja toetuse saajal ei ole võimalik jätkata toetuse kasutamist ettenähtud tingimustel;
 4) toetuse saaja esitab avalduse tunnistada taotluse rahuldamise otsus kehtetuks.
 4. peatükk LEPINGU TÄITMISE ÜLE KONTROLLI TEOSTAMISE KORD NING ARUANDLUSE KORD
 § 25. Lepingu täitmise üle kontrolli teostamise kord
 Kontrolli sihtfinantseerimise lepingu täitmise üle teostavad SA KIK ja Keskkonnaministeerium vastavalt Keskkonnaministeeriumi ja SA KIK vahel «Keskkonnatasude seaduse» § 56 lg 2 alusel sõlmitud halduslepingule ning toetuse saaja ja SA KIK vahel sõlmitud sihtfinantseerimise lepingule.
 § 26. Aruande esitamine
 (1) Toetuse saaja peab esitama projekti lõppedes täitmise aruande rahastamise otsuse raames teostatud tööde kohta vastavalt sihtfinantseerimise lepingule.
 (2) Aruanne peab andma ülevaate nii kulutatud summadest kui ka omavahendite ja muude rahastajate poolt rahastatud töödest ja nende maksumustest, teostatud tegevuste ulatusest ja tööde mahtude vastavusest kavandatud lähteülesandele.
 § 261. Rakendussäte
 Käesoleva määruse § 10 lõikeid 2 ja 3 kohaldatakse ringmajanduse programmi esitatud taotluste suhtes alates 2019. aasta 1. jaanuarist.
 Määruse paragrahvi 10 lõige 4 jõustub 1. jaanuaril 2010.a.


text:
Tunstall railway station was located on the Potteries Loop Line and served the town of Tunstall, Staffordshire. The station closed down along with the Potteries Loop Line in 1964.
 The station has been demolished and the site is now part of the Potteries Greenway, although the station master's house is still in existence, located on the A527 road.
 References
 Disused railway stations in Stoke-on-Trent
 Railway stations in Great Britain closed in 1964
 Railway stations in Great Britain opened in 1873
 Former North Staffordshire Railway stations
 Beeching closures in England


type: legislation

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52006SC1083
 Luonnos ETA:n sekakomitean päätös yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisesta - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi /* SEK/2006/1083 lopull. */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 4.9.2006SEK(2006) 1083 lopullinenLuonnosETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖSyhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisesta- Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi - (komission esittämä)PERUSTELUT1. ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 31 sisältyy erityismääräyksiä yhteisön ja ETA:n EFTA-valtioiden yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla.2. Oheisen ETA:n sekakomitean päätösluonnoksen tarkoituksena on muuttaa pöytäkirjaa 31 sosiaalipolitiikan alaa koskevan yhteistyön laajentamiseksi. Tämä toteutetaan sisällyttämällä siihen jäljempänä oleva päätös. Sillä luodaan puitteet yhteistyölle ja vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt ETA:n EFTA-valtioiden täysipainoiselle osallistumiselle yhteisön ohjelmiin ja toimiin kyseisellä alalla tammikuun 1 päivästä 2007:- 32006 D 0771 : Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden 2007 — Tavoitteena oikeudenmukainen yhteiskunta perustamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 771/2006/EY.3. ETA-sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 1 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta yhteisön kannan tällaisiin päätöksiin.4. ETA:n sekakomitean päätösluonnos esitetään neuvostolle, jonka hyväksyttyä sen komissio esittää yhteisön kannan ETA:n sekakomiteassa mahdollisimman pian.LuonnosETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖSyhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisestaETA:N SEKAKOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 86 artiklan ja 98 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sopimuksen pöytäkirjaa 31 muutettiin ... päivänä ...kuuta ... tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o .../...[1]..(2) On aiheellista laajentaa sopimuspuolten yhteistyö koskemaan Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden 2007 — Tavoitteena oikeudenmukainen yhteiskunta perustamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä N:o 771/2006/EY[2] .(3) Sopimuksen pöytäkirjaa 31 olisi tämän vuoksi muutettava, jotta tämä laajennettu yhteistyö voitaisiin aloittaa 1 päivänä tammikuuta 2007,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaMuutetaan sopimuksen pöytäkirjassa 31 oleva 5 artikla seuraavasti:1. Korvataan kappale 5 seuraavasti:”5. EFTA-valtiot osallistuvat 8 kohdan kahdessa ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuihin yhteisön ohjelmiin ja toimiin 1 päivästä tammikuuta 1996, kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettuun ohjelmaan 1 päivästä tammikuuta 2000, neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun ohjelmaan 1 päivästä tammikuuta 2001, viidennessä ja kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin ohjelmiin 1 päivästä tammikuuta 2002, seitsemännessä ja kahdeksannessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin ohjelmiin 1 päivästä tammikuuta 2004 ja yhdeksännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun ohjelmaan 1 päivästä tammikuuta 2007.”2. Lisätään 8 kohtaan luetelmakohta seuraavasti:”- 32006 D 0771 : Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuoden 2007 — Tavoitteena oikeudenmukainen yhteiskunta perustamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 771/2006/EY (EUVL L 146, 31.5.2006, s. 1).”2 artiklaTämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun viimeinen sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus on tehty ETA:n sekakomitealle*.Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.Tehty BrysselissäETA:n sekakomitean puolestaPuheenjohtaja [...]ETA:n sekakomitean sihteerit [...] [1] EUVL L ...[2] EUVL L 146, 31.5.2006, s. 1.* [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamat vaatimukset on ilmoitettu.]


text:
 21.11.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 322/2
 A BIZOTTSÁG 1085/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2012. november 20.)
 az 1216/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított, Norvégiából származó egyes áruknak az Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó 2013. évi vámkontingens megnyitásáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról szóló, 2009. november 30-i 1216/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésére,
 tekintettel az Európai Közösség és a Norvég Királyság között, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó, levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről szóló, 2004. október 25-i 2004/859/EK tanácsi határozatra (2) és különösen annak 3. cikkére,
 mivel:
 (1)
 Az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás (3) 2. jegyzőkönyve és az EGT-megállapodás 3. jegyzőkönyve (4) megállapítja a szerződő felek közötti kereskedelmi szabályokat egyes mezőgazdasági, illetve feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozóan.
 (2)
 Az EGT-megállapodásnak az EGT-Vegyes Bizottság 138/2004 határozatával (5) módosított 3. jegyzőkönyve nulla százalékos vámtételt ír elő a 2202 10 00 KN-kód alá tartozó, hozzáadott cukrot vagy más édesítőanyagot tartalmazó vagy ízesített egyes vizekre, valamint az ex 2202 90 10 KN-kód alá tartozó egyes más, cukrot tartalmazó alkoholmentes italokra.
 (3)
 A 2004/859/EK tanácsi határozattal (6) jóváhagyott, az Európai Közösség és a Norvég Királyság között, az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 2. jegyzőkönyvére vonatkozó, levélváltás formájában létrejött megállapodás (7), (a továbbiakban: a megállapodás) a kérdéses vizekre és egyéb italokra vonatkozó nulla százalékos vámtételt Norvégia tekintetében ideiglenesen felfüggesztette. A megállapodás kölcsönösen elfogadott jegyzőkönyvének IV. pontja alapján a Norvégiából származó, 2202 10 00 és ex 2202 90 10 KN-kód alá tartozó árucikkek vámmentes importja csak a nulla százalékos vámtételű vámkontingens határain belül engedélyezhető; a kiosztott kontingenst meghaladó importokra vámot kell fizetni.
 (4)
 Az 1304/2011/EU bizottsági rendelet (8) a 2012. január 1-jétőldecember 31-ig tartó időszakra visszavonta a vámmentesség ideiglenes felfüggesztését a szóban forgó vizek és italok Unióba irányuló behozatala tekintetében.
 (5)
 A szóban forgó italokra vonatkozó 2013. évi vámkontingenst indokolt megnyitni. A szóban forgó termékekre vonatkozó legutolsó éves kontingenst az 1248/2010/EK bizottsági rendelet (9) nyitotta meg a 2011. évre. Mivel 2012-re nem nyitottak meg éves kontingenst, a 2011-re vonatkozó kontingens változatlan marad.
 (6)
 A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (10) megállapítja a vámkontingensek kezelésére vonatkozó szabályokat. Helyénvaló előírni, hogy az ezzel a rendelettel megnyitott vámkontingenst ezeknek a szabályoknak megfelelően kezeljék.
 (7)
 Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az I. mellékletben fel nem sorolt, feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó bizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 (1) A mellékletben előírt uniós vámkontingens 2013. január 1-jétőldecember 31-ig nyitva áll a mellékletben felsorolt, Norvégiából származó termékekre, a mellékletben meghatározott feltételekkel.
 (2) A mellékletben meghatározott árucikkekre kölcsönösen alkalmazandó származási szabályok megfelelnek az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság közötti kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodás 3. jegyzőkönyvében előírtaknak.
 (3) A kontingens terjedelmén felül importált mennyiségekre 0,047 EUR/liter preferenciális vámtétel alkalmazandó.
 2. cikk
 A Bizottság az 1. cikk (1) bekezdésében említett uniós vámkontingenst a 2454/93/EGK rendelet 308a., 308b. és 308c. cikkének megfelelően kezeli.
 3. cikk
 Az 1304/2011/EU rendelet hatályát veszti.
 4. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
 A rendeletet 2013. január 1-től kell alkalmazni.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2012. november 20-án.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 José Manuel BARROSO
 (1) HL L 328., 2009.12.15., 10. o.
 (2) HL L 370., 2004.12.17., 70. o.
 (3) HL L 171., 1973.6.27., 2. o.
 (4) HL L 22., 2002.1.24., 37. o.
 (5) HL L 342., 2004.11.18., 30. o.
 (6) HL L 370., 2004.12.17., 70. o.
 (7) HL L 370., 2004.12.17., 72. o.
 (8) HL L 330., 2011.12.14., 19. o.
 (9) HL L 341., 2010.12.23., 1. o.
 (10) HL L 253., 1993.10.11., 1. o.
 MELLÉKLET
 A Norvégiából származó áruk Európai Unióba történő behozatalára 2013-ban alkalmazandó vámkontingens
 Tételszám
 KN-kód
 Termékmegnevezés
 Éves kontingens 2011-re
 A kontingens keretében alkalmazandó vámtétel
 A kontingensen felül alkalmazandó vámtétel
 09.0709
 2202 10 00
 –
 víz, beleértve a természetes vagy mesterséges ásványvizet és szénsavas vizet is, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával vagy ízesítve
 17,303 millió liter
 vámmentes
 0,047 EUR/liter
 ex 2202 90 10
 –
 más, cukrot (szacharózt vagy invert cukrot) tartalmazó alkoholmentes ital


text:
 17.12.2015
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 331/9
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2015/2353
 z dnia 16 grudnia 2015 r.
 ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1308/2013 z dnia 17 grudnia 2013 r. ustanawiające wspólną organizację rynków produktów rolnych oraz uchylające rozporządzenia Rady (EWG) nr 922/72, (EWG) nr 234/79, (WE) nr 1037/2001 i (WE) nr 1234/2007 (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje – zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej – kryteria, na których podstawie Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
 (2)
 Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodnie z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 16 grudnia 2015 r.
 W imieniu Komisji,
 za Przewodniczącego,
 Jerzy PLEWA
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 347 z 20.12.2013, s. 671.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod państw trzecich (1)
 Standardowa wartość w przywozie
 0702 00 00
 IL
 236,2
 MA
 95,4
 TR
 116,3
 ZZ
 149,3
 0707 00 05
 EG
 191,7
 MA
 92,9
 TR
 103,0
 ZZ
 129,2
 0709 93 10
 MA
 56,7
 TR
 153,6
 ZZ
 105,2
 0805 10 20
 EG
 57,7
 MA
 64,7
 TR
 59,8
 ZA
 48,6
 ZZ
 57,7
 0805 20 10
 MA
 71,2
 ZZ
 71,2
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 IL
 110,9
 TR
 92,4
 ZZ
 101,7
 0805 50 10
 TR
 86,8
 ZZ
 86,8
 0808 10 80
 CA
 151,7
 CL
 86,2
 US
 75,4
 ZA
 141,1
 ZZ
 113,6
 0808 30 90
 CN
 63,2
 TR
 130,9
 ZZ
 97,1
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (UE) nr 1106/2012 z dnia 27 listopada 2012 r. w sprawie wykonania rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 471/2009 w sprawie statystyk Wspólnoty dotyczących handlu zagranicznego z państwami trzecimi, w odniesieniu do aktualizacji nazewnictwa państw i terytoriów (Dz.U. L 328 z 28.11.2012, s. 7). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.