type: other

text:
Luis Parra Chávez
 1 INE/CG188/2016 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE DETERMINA EL MECANISMO PARA LA APLICACIÓN DE LA FÓRMULA DE ASIGNACIÓN DE DIPUTADOS POR EL PRINCIPIO DE REPRESENTACIÓN PROPORCIONAL A LA ASAMBLEA CONSTITUYENTE DE LA CIUDAD DE MÉXICO, QUE CORRESPONDAN A LOS PARTIDOS POLÍTICOS Y CANDIDATOS INDEPENDIENTES CON BASE EN LOS RESULTADOS QUE OBTENGAN EN LA JORNADA ELECTORAL QUE SE CELEBRARÁ EL CINCO DE JUNIO DE DOS MIL DIECISÉIS A N T E C E D E N T E S I. El veintinueve de enero de dos mil dieciséis, se publicó en el Diario Oficial de la Federación el Decreto por el que se declaran reformadas y derogadas diversas disposiciones de la Constitución Política de los Estados Unidos Mexicanos, en materia de la Reforma Política de la Ciudad de México, en adelante el Decreto. II. El cuatro de febrero del año en curso, se aprobó el Acuerdo del Consejo General del Instituto Nacional Electoral, por el que se emite la convocatoria para la elección de sesenta Diputados, para integrar la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México, identificado con la clave INE/CG52/2016 y el Acuerdo del Consejo General del Instituto Nacional Electoral por el que se aprueba el plan y calendario integral del Proceso Electoral relativo a la elección de sesenta Diputados por el principio de representación proporcional para integrar la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México, se determinan acciones conducentes para atenderlos y se emiten los Lineamientos correspondientes identificado con la clave INE/CG53/2016. Mismos que fueron publicados en el Diario Oficial de la Federación el cinco de febrero siguiente.
 2 III. IV. El treinta de marzo del presente año, se aprobó el Acuerdo del Consejo General del Instituto Nacional Electoral, por el que se establecen las facultades y atribuciones sancionatorias en materia de fiscalización relativas a la elección de la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México identificado con la clave INE/CG162/2016. En sesión extraordinaria pública efectuada el cuatro de abril del presente año, la Comisión de Prerrogativas y Partidos Políticos del Consejo General del Instituto Nacional Electoral, conoció y aprobó el anteproyecto de Acuerdo del Consejo General del Instituto Nacional Electoral por el que se determina el mecanismo para la aplicación de la fórmula de asignación de diputados por el principio de representación proporcional a la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México, que correspondan a los Partidos Políticos y Candidatos Independientes con base en los resultados que obtengan en la Jornada Electoral que se celebrará el cinco de junio de dos mil dieciséis. Al tenor de los antecedentes que preceden; y C O N S I D E R A N D O Marco normativo. 1. Que el artículo 41, párrafo segundo, fracción V, de la Constitución Política de los Estados Unidos Mexicanos, en relación con los numerales 29, 30, párrafo 2 y 31, párrafo 1 de la Ley General de Instituciones y Procedimientos Electorales, establece que el Instituto Nacional Electoral es un organismo público autónomo que tiene como función estatal la organización de las elecciones, es autoridad en la materia, y tiene entre sus fines contribuir al desarrollo de la vida democrática y preservar el fortalecimiento del régimen de los partidos políticos, cuyas actividades se rigen por los principios de certeza, legalidad, independencia, imparcialidad, máxima publicidad y objetividad. 2. Que de conformidad con lo previsto en el Artículo Transitorio séptimo del Decreto, la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México se compondrá de cien diputados constituyentes, de los cuales sesenta serán electos según el principio de representación proporcional, mediante una lista votada en una sola circunscripción plurinominal. 2
 3 3. Podrán solicitar el registro de candidatos los Partidos Políticos Nacionales mediante listas con fórmulas integradas por propietarios y suplentes, así como los ciudadanos mediante candidaturas independientes integradas por fórmula de propietario y suplente, de conformidad con lo previsto en el Transitorio Séptimo, apartado A, fracción I, del Decreto. 4. Que en atención a lo establecido en el Transitorio Séptimo, apartado A, fracción IV y fracción III, inciso a), del Decreto, podrán ser aplicados, en lo conducente, el artículo 54 de la Constitución Política de los Estados Unidos Mexicanos y las disposiciones aplicables de la Ley General de Instituciones y Procedimientos Electorales, que no contravengan el mencionado Decreto. 5. Que de conformidad con lo previsto en la convocatoria aprobada mediante Acuerdo del Consejo General identificado con la clave INE/CG52/2016, en relación con lo establecido en el considerando 33, del Acuerdo del Consejo General identificado con la clave INE/CG53/2016, la asignación de los diputados electos por el principio de representación proporcional podrá llevarse a cabo el veintitrés de agosto de dos mil dieciséis, siempre que se encuentren resueltas todas las impugnaciones por parte del Tribunal Electoral del Poder Judicial de la Federación. 6. Que el artículo 4 del Punto PRIMERO, del Acuerdo identificado con la clave INE/CG162/2016, relativo a la actualización del rebase al tope de gastos de campaña y que trasciende a la asignación de diputados a la Asamblea Constituyente, señala: ( ) a) El candidato independiente que rebase el tope de gastos de campaña en un cinco por ciento del tope fijado, perderá el derecho a integrar la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México. b) El partido político que rebase el tope de gastos de campaña en una sexagésima parte del tope fijado, perderá el derecho a la asignación de la última fórmula que, conforme al orden de la lista y la fórmula de asignación, le hubiera correspondido por su votación. En caso de exceder el tope de gastos de campaña por más una sexagésima parte, la misma sanción se aplicará de forma progresiva, donde por cada sexagésima parte en exceso se perderá el derecho a la asignación de una fórmula adicional. 3
 4 Conceptos c) Con independencia de lo previsto en los incisos anteriores, en todos los casos, el rebase de tope de gastos será sancionado de manera económica. ( ) 7. De lo establecido en el artículo séptimo transitorio del Decreto se advierte que hace referencia a diversos conceptos. Mismos que al ser para una elección sui generis, no se encuentran definidos en la legislación de la materia. Por lo que a efecto de privilegiar el principio de certeza que debe regir todas las etapas dentro de un Proceso Electoral, se entenderá por cociente natural, votación válida emitida, votación emitida por partidos políticos, nuevo cociente natural, resto mayor para partidos políticos y resto mayor para candidatos independientes, lo siguiente: Votación válida emitida: la que resulte de deducir de la suma de todos los votos depositados en las urnas, los votos nulos. Cociente natural: que se utilizará para asignar las diputaciones a los candidatos independientes, el resultado de dividir la votación válida emitida entre sesenta. Votación emitida por partidos políticos: la que resulte de deducir de la suma de todos los votos depositados en las urnas, los votos nulos y los votos emitidos para candidatos independientes. Nuevo cociente natural: el que se utilizará para asignar diputaciones a los partidos políticos. El resultado de dividir la votación emitida por partidos políticos entre el número de diputaciones restantes por asignar. Resto mayor para partidos políticos: El número de votos no utilizados por cada partido político una vez hecha la distribución mediante el nuevo cociente. Resto mayor para candidatos independientes: El número de votos para cada uno de los candidatos independientes que no obtuvieron una diputación constituyente por no haber obtenido una votación igual o mayor al cociente natural. 4
 5 Procedimiento de asignación. 8. Que el Artículo Transitorio séptimo, apartado A, fracción III, del Decreto, establece el siguiente proceso de asignación de diputados por el principio de representación proporcional a la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México: ( ) III. Las diputaciones constituyentes se asignarán: a) A las fórmulas de candidatos independientes que hubieren alcanzado una votación igual o mayor al cociente natural, que será el que resulte de dividir la votación válida emitida entre sesenta. b) A los partidos políticos las diputaciones restantes, conforme las reglas previstas en el artículo 54 de la Constitución y en la Ley General de Instituciones y Procedimientos Electorales que resulten aplicables y en lo que no se oponga al presente Decreto. Para esta asignación se establecerá un nuevo cociente que será resultado de dividir la votación emitida, una vez deducidos los votos obtenidos por los candidatos independientes, entre el número de diputaciones restantes por asignar. En la asignación de los diputados constituyentes se seguirá el orden que tuviesen los candidatos en las listas presentadas por los partidos políticos. c) Si después de aplicarse la distribución en los términos previstos en los incisos anteriores, quedaren diputaciones constituyentes por distribuir, se utilizará el resto mayor de votos que tuvieren partidos políticos y candidatos independientes. IV. ( ) 9. Que para el desarrollo del procedimiento precisado en el considerando que antecede, se llevarán a cabo las siguientes fases: Fase 1. Asignación a candidatos independientes. Se obtendrá el cociente natural y se asignarán diputaciones constituyentes a las fórmulas de candidatos independientes que hubieren obtenido una votación igual o mayor al cociente natural. 5
 6 Es importante precisar, que de conformidad con lo previsto en el inciso a), del artículo cuarto, del Punto PRIMERO, del Acuerdo identificado con la clave INE/CG162/2016 el candidato independiente que rebase el tope de gastos de campaña en un cinco por ciento del tope fijado, perderá el derecho a integrar la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México. Fase 2. Asignación a partidos políticos. Se obtendrá el nuevo cociente y se dividirá la votación obtenida por cada uno de los partidos políticos entre el nuevo cociente, y el resultado en números enteros, será la cantidad de diputados constituyentes por el principio de representación proporcional que, en primera instancia, le corresponda a cada partido político. Fase 3. Distribución por restos mayores. Si al finalizar la fase 2 quedasen diputaciones por asignar, se integrará un listado único con los restos mayores para los partidos políticos y candidatos independientes, ordenados en forma descendente. En caso de que existan dos o más candidatos independientes con el mismo resto mayor, éstos se ordenarán tomando en cuenta la lista de candidatos independientes que apruebe el Consejo General, de conformidad con lo previsto en el Artículo Transitorio séptimo, apartado A, fracción II, inciso b) del multicitado Decreto. De existir un partido político y un candidato independiente con idéntico resto mayor, éstos se ordenarán en el listado único anteponiendo al candidato independiente, lo anterior en atención a los criterios de asignación plasmados por el legislador, en la fracción III del Artículo Transitorio séptimo, al emitir el Decreto. Dicha lista será utilizada para asignar las diputaciones que faltasen a los partidos políticos o candidatos independientes que cuenten con restos mayores más altos. Es decir, al partido político o candidato independiente que cuente con un resto mayor más alto le será atribuida una diputación constituyente, y en caso de que aún faltasen diputaciones por asignar, la misma le será otorgada al siguiente en la lista y así sucesivamente hasta que no queden diputaciones por asignar. Fase 4. Reasignación con motivo de sanciones firmes. 6
 7 Si con motivo de sanciones firmes en materia de fiscalización se debieran deducir diputaciones a partidos políticos, éstas se descontarán de las asignadas en la fase 3 y, de ser necesario, de las asignadas en la fase 2 en orden ascendente a partir de la última fórmula asignada. En cualquier caso se respetará el orden que tuviesen los candidatos en las listas presentadas por los partidos políticos. Las diputaciones que deban deducirse se reasignarán conforme a los restos mayores de entre los partidos políticos y candidatos independientes que no fueron sancionados en términos del primer párrafo de esta fase. 10. De conformidad con lo previsto en el Artículo Transitorio séptimo, apartado A, fracción III, inciso b), del Decreto, una vez obtenido el número de diputados constituyentes que le corresponderá a cada partido político, éstas serán asignadas conforme al orden que tuviesen los candidatos en las listas presentadas por los partidos políticos. Ningún partido podrá obtener un número de diputaciones por arriba del umbral de sobrerrepresentación señalado en el artículo 54, fracción V Constitucional. Por lo expuesto, con fundamento en lo dispuesto en los artículos, 41, párrafo segundo, fracción V y 54 de la Constitución Política de los Estados Unidos Mexicanos, 15, 16 y 17 de la Ley General de Instituciones y Procedimientos Electorales, en relación con el Artículo Transitorio séptimo del Decreto por el que se reforman y se derogan diversas disposiciones de la Constitución Política de los Estados Unidos Mexicanos, en materia de Reforma Política de la Ciudad de México, este Consejo General emite el siguiente: A C U E R D O Primero.- Para la asignación de diputados por el principio de representación a la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México, se desarrollará el procedimiento siguiente: 7
 8 Fase 1. Asignación a candidatos independientes. Se obtendrá el cociente natural y se asignarán diputaciones constituyentes a las fórmulas de candidatos independientes que hubieren obtenido una votación igual o mayor al cociente natural. Es importante precisar, que de conformidad con lo previsto en el inciso a), del artículo cuarto, del Punto PRIMERO, del Acuerdo identificado con la clave INE/CG162/2016 el candidato independiente que rebase el tope de gastos de campaña en un cinco por ciento del tope fijado, perderá el derecho a integrar la Asamblea Constituyente de la Ciudad de México. Fase 2. Asignación a partidos políticos. Se obtendrá el nuevo cociente y se dividirá la votación obtenida por cada uno de los partidos políticos entre el nuevo cociente, y el resultado en números enteros, será la cantidad de diputados constituyentes por el principio de representación proporcional que, en primera instancia, le corresponda a cada partido político. Fase 3. Distribución por restos mayores. Si al finalizar la fase 2 quedasen diputaciones por asignar, se integrará un listado único con los restos mayores para los partidos políticos y candidatos independientes, ordenados en forma descendente. En caso de que existan dos o más candidatos independientes con el mismo resto mayor, éstos se ordenarán tomando en cuenta la lista de candidatos independientes que apruebe el Consejo General, de conformidad con lo previsto en el Artículo Transitorio séptimo, apartado A, fracción II, inciso b) del multicitado Decreto. De existir un partido político y un candidato independiente con idéntico resto mayor, éstos se ordenarán en el listado único anteponiendo al candidato independiente, lo anterior en atención a los criterios de asignación plasmados por el legislador, en la fracción III del Artículo Transitorio séptimo, al emitir el Decreto. Dicha lista será utilizada para asignar las diputaciones que faltasen a los partidos políticos o candidatos independientes que cuenten con restos mayores más altos. Es decir, al partido político o candidato independiente 8
 9 que cuente con un resto mayor más alto le será atribuida una diputación constituyente, y en caso de que aún faltasen diputaciones por asignar, la misma le será otorgada al siguiente en la lista y así sucesivamente hasta que no queden diputaciones por asignar. Fase 4. Reasignación con motivo de sanciones firmes. Si con motivo de sanciones firmes en materia de fiscalización se debieran deducir diputaciones a partidos políticos, éstas se descontarán de las asignadas en la fase 3 y, de ser necesario, de las asignadas en la fase 2 en orden ascendente a partir de la última fórmula asignada. En cualquier caso se respetará el orden que tuviesen los candidatos en las listas presentadas por los partidos políticos. Las diputaciones que deban deducirse se reasignarán conforme a los restos mayores de entre los partidos políticos y candidatos independientes que no fueron sancionados en términos del primer párrafo de esta fase. De conformidad con lo previsto en el Artículo Transitorio séptimo, apartado A, fracción III, inciso b), del Decreto, una vez obtenido el número de diputados constituyentes que le corresponderá a cada partido político, éstas serán asignadas conforme al orden que tuviesen los candidatos en las listas presentadas por los partidos políticos. Ningún partido podrá obtener un número de diputaciones por arriba del umbral de sobrerrepresentación señalado en el artículo 54, fracción V Constitucional. Segundo.- Publíquese este Acuerdo en el Diario Oficial de la Federación, para los efectos legales a que haya lugar. El presente Acuerdo fue aprobado en lo general en sesión extraordinaria del Consejo General celebrada el 6 de abril de dos mil dieciséis, por diez votos a favor de los Consejeros Electorales, Licenciado Enrique Andrade González, Maestro Marco Antonio Baños Martínez, Maestra Adriana Margarita Favela Herrera, Maestra Beatriz Eugenia Galindo Centeno, Doctor Ciro Murayama Rendón, Doctor Benito Nacif Hernández, Doctor José Roberto Ruiz Saldaña, Licenciada Alejandra Pamela San Martín Ríos y Valles, Maestro Arturo Sánchez Gutiérrez y del Consejero Presidente, Doctor Lorenzo Córdova Vianello, y un voto en contra del Consejero Electoral, Licenciado Javier Santiago Castillo. 9
 10 Se aprobó en lo particular la Fase 4, por seis votos a favor de los Consejeros Electorales, Maestro Marco Antonio Baños Martínez, Maestra Adriana Margarita Favela Herrera, Doctor Ciro Murayama Rendón, Doctor José Roberto Ruiz Saldaña, Maestro Arturo Sánchez Gutiérrez y del Consejero Presidente, Doctor Lorenzo Córdova Vianello, y cinco votos en contra de los Consejeros Electorales, Licenciado Enrique Andrade González, Maestra Beatriz Eugenia Galindo Centeno, Doctor Benito Nacif Hernández, Licenciada Alejandra Pamela San Martín Ríos y Valles y Licenciado Javier Santiago Castillo. Se aprobó en lo particular el Método para la aplicación de la sanción en los términos originalmente circulado, por seis votos a favor de los Consejeros Electorales, Maestro Marco Antonio Baños Martínez, Doctor Ciro Murayama Rendón, Doctor José Roberto Ruiz Saldaña, Licenciada Alejandra Pamela San Martín Ríos y Valles, Maestro Arturo Sánchez Gutiérrez y del Consejero Presidente, Doctor Lorenzo Córdova Vianello, y cinco votos en contra de los Consejeros Electorales, Licenciado Enrique Andrade González, Maestra Adriana Margarita Favela Herrera, Maestra Beatriz Eugenia Galindo Centeno, Doctor Benito Nacif Hernández y Licenciado Javier Santiago Castillo. EL CONSEJERO PRESIDENTE DEL CONSEJO GENERAL EL SECRETARIO DEL CONSEJO GENERAL DR. LORENZO CÓRDOVA VIANELLO LIC. EDMUNDO JACOBO MOLINA 10
 INE/CG865/2015 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE EJERCE LA FACULTAD DE ATRACCIÓN Y SE APRUEBAN LOS LINEAMIENTOS PARA LA DESIGNACIÓN DE LOS CONSEJEROS ELECTORALES
 INE/CG17/2015 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE DETERMINAN LOS LÍMITES DEL FINANCIAMIENTO PRIVADO QUE PODRÁN RECIBIR LOS PARTIDOS POLÍTICOS POR SUS MILITANTES Y
 INE/CPPP/14/2014 ACUERDO DE LA COMISIÓN DE PRERROGATIVAS Y PARTIDOS POLÍTICOS DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL, POR EL QUE SE APRUEBAN LAS HOJAS PARA HACER OPERACIONES Y SE MODIFICAN LAS ACTAS DE ESCRUTINIO
 CG54/2014 ANTECEDENTES
 CG54/2014 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO FEDERAL ELECTORAL, POR EL QUE SE ASIGNAN TIEMPOS EN RADIO Y TELEVISIÓN A LAS DIVERSAS AUTORIDADES ELECTORALES LOCALES DURANTE EL SEGUNDO TRIMESTRE DEL
 INE/CG860/2015 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE DETERMINAN LOS TOPES MÁXIMOS DE GASTOS DE PRECAMPAÑA Y CAMPAÑA, ASÍ COMO LAS CIFRAS DEL FINANCIAMIENTO PÚBLICO
 INE/CG928/2015 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL, POR EL QUE, EN EJERCICIO DE LA FACULTAD DE ATRACCIÓN, SE EMITEN LOS LINEAMIENTOS QUE DEBERÁN OBSERVAR LOS ORGANISMOS PÚBLICOS
 ACUERDO DEL COMITÉ DE RADIO Y TELEVISIÓN DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE EMITE OPINIÓN RESPECTO LA SELECCIÓN DE LA INSTITUCIÓN PÚBLICA DE EDUCACIÓN SUPERIOR QUE REALIZARÁ EL MONITOREO Y
 INE/CG773/2016 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO NACIONAL ELECTORAL POR EL QUE SE APRUEBAN LOS CRITERIOS PARA LA REGULARIZACIÓN DEL REGISTRO DE LOS ACTIVOS FIJOS DE LOS PARTIDOS POLÍTICOS NACIONALES,
 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO ELECTORAL DEL ESTADO DE SINALOA, MEDIANTE EL CUAL DETERMINAN LOS TOPES DE GASTOS DE PRECAMPAÑA PARA EL PROCESO ELECTORAL 2015-2016.------- ---Culiacán Rosales,
 Considerando treinta y seis minutos
 ACUERDO DEL CONSEJO GENERAL DEL INSTITUTO FEDERAL ELECTORAL POR EL QUE SE ASIGNAN TIEMPOS EN RADIO Y TELEVISIÓN A LAS AUTORIDADES ELECTORALES DEL ESTADO DE COAHUILA DURANTE EL PROCESO ELECTORAL DOS MIL


type: wikipedia

text:
Menton (Italiaans: Mentone) is een Franse gemeente, gelegen in het departement Alpes-Maritimes en de regio Provence-Alpes-Côte d'Azur.
 Menton ligt aan de Italiaanse grens op de scheidslijn tussen de Franse Côte d'Azur en de Italiaanse bloemenrivièra (aan de andere kant van de grens bevindt zich de Italiaanse stad Ventimiglia) en de stad wordt de "parel van Frankrijk" genoemd. De stad kijkt uit op de Middellandse Zee en beschikt over een klokkentoren.
 De citroen is een van de symbolen van Menton aangezien dit het enige gebied in Frankrijk is waar, dankzij een uniek microklimaat, citroenbomen vrucht dragen. Sinds een tiental jaren vindt in de stad een citroenenfeest (fête du citron) plaats. Dit wordt gehouden in februari.
 Benamingen
 Menton is in het verleden veelvuldig in een ander taalgebied komen te liggen en als gevolg daarvan heeft de stad diverse namen. In het Mentonasque, het lokale dialect, wordt de stad Mentan, genoemd en de inwoners noemen zich Mentounasc (enkelvoud). In het Italiaans heet de stad Mentone. In het Niçoise, het dialect rond Nice, zegt men Mentoun. Mentun is een geïtalianiseerde geschreven vorm en Menton de gestandaardiseerde Occitaanse schrijfwijze) en de inwoner is (volgens het woordenboek van Georges Castellana) een Mentounasc. De bijnaam van Mentonezen (in het Niçois) is lu manja papié.
 De inwoners worden Mentonezen genoemd. (In het Frans: les Mentonais). Een traditionele en literaire naam, gebruikt door Guillaume Apollinaire, is Mentonasques. De uitgang "-asque" komt van de oude Liguriërs.
 Geschiedenis
 De locatie van Menton is sinds de Oude Steentijd regelmatig bewoond geweest. Archeologische bijzonderheid: een nog steeds bestaand stuk van via Julia Augusta, (een oude Romeinse weg die Ventimiglia met Nice-Cimiez verbond) is zichtbaar, momenteel rue Longue, die de oude stad in de verlenging van Aurelia oversteekt.
 Waarschijnlijk heeft de primitieve agglomeratie waaruit Menton ontstond zich op de heuvel van Pepín, ten westen van de huidige stad, het eerst samengetrokken rondom de burcht die op initiatief van de graaf van Ventimiglia werd opgericht.
 De ridderstand van Puypin (Podium Pinum) kwam tot een einde met die van Menton in de 13e eeuw in Vento, een Genuese familie die er een ander kasteel bouwde: deze gaf geboorte aan de huidige stad. De eerste vermelding van de stad dateert van 21 juli 1262, in het vredesverdrag tussen Karel van Anjou en de Republiek Genua. De positie ervan in het uiterste hoek van het Provençaalse graafschap Anjou en de Republiek Genua - die destijds Monaco als zijn westerse grens opeiste - was in feite een betrekkelijk begeerde positie.
 In 1346 verkreeg Karel I van Monaco de stad, en bleef Menton gedurende vijf eeuwen onder suzereiniteit van de prinsen van Monaco (zie lijst van heersers van Monaco), tot in 1848, het begin van een tijdperk waar Menton zich met buurstad Roquebrune als vrije stad afkondigde door zich onder de bescherming van de koning van Sardinië te plaatsen. Menton heeft historisch nooit deel van het Graafschap Nizza uitgemaakt.
 Menton werd tijdens de Franse Revolutie en het eerste keizerrijk aan Frankrijk verbonden en maakte vanaf dan deel uit van het departement Alpes-Maritimes (dat in die tijd ook Monaco en Sanremo omvatte). Zij maakte deel uit van het arrondissement van Sanremo.
 Het prinsendom van Monaco werd in 1814 opnieuw in gezag gesteld maar viel vanaf 1815 onder het protectoraat van de koningen van Sardinië, waarbij de prinsen een feodale hulde voor Menton aan deze koningen overhandigden - op ouderwetse wijze (maar zuiver gezegd niet voor Monaco).
 1848 was het jaar van de revoluties in Europa en Menton rebelleerde, met buurstad Roquebrune, tegen het prinsdom van Monaco. Prins Florestan I van Monaco hield hardnekkig vol een belasting op de export van de citroenen te heffen, het voornaamste middel van inkomsten voor de stad. Beide steden riepen zich uit tot vrije steden die feitelijk door het huis van Savoie werden bestuurd.
 Deze twee vrije steden werden Frans bij de aansluiting bij het Graafschap Nizza in 1861. In het referendum dat in 1860 werd georganiseerd, ging Menton massaal akkoord met de aansluiting bij Frankrijk. Napoléon III betaalde een bedrag van 4 miljoen frank schadevergoeding aan prins Karel III van Monaco voor beide steden.
 In de Tweede Wereldoorlog werd Menton in de zomer van 1940 door Italië bezet. Deze bezetting duurde tot 8 september 1943, waarna de Duitsers de bezettersrol overnamen tot de bevrijding op 8 september 1944.
 Classificatie van het Mentonasque
 Men ziet het Mentonasque (naam van het plaatselijke dialect) over het algemeen als een variant van het Occitaans, dat lange tijd als dichter bij het dialect gesproken in Nice (en dus dichter bij Occitaans), dan Ligurisch, gesproken in de Royavallei en Ventimiglia werd beschouwd - maar deze mening moet waarschijnlijk herzien worden, gezien de grote overeenkomst met de nabijgelegen Ligurische dialecten (gesproken in Monaco, Roquebrune-Cap-Martin en vooral die in de Roiavallei en in Bévéra, in Pigna, in Ventimiglia en Sanremo). Daarom zien bepaalde taalkundigen, specialisten van de romaanse talen, Mentonasque als tussenvorm tussen het Intemelio of Intémélien en het Monegaskisch - het bestaan van een bijna-Occitaanse enclave (genoemd gavot of maritiem Provençaals) is aangezien deze tot Roquebrune en Menton wordt beperkt, in feite niet steekhoudend, meestal met en politiek linguïstische bijgedachte (het gebied van het Occitaans uitbreiden, dat als prestigieus door zijn literatuur wordt beschouwd, en zelfs de aansluiting bij Frankrijk achteraf rechtvaardigen). Niettemin hebben maritiem Provençaals (en het dialect van Nice, vervolgens het Frans, wezenlijk het gesproken mentonasque (apocope veralgemeend, diftonggebruik, woordenboek) - beïnvloed, wat ervoor zorgt dat Occitaanse taalgebruiken dit dialect volop kenmerken.
 Bezienswaardigheden
 Basiliek Saint-Michel Archange
 Met de bouw van de basiliek werd in 1640, onder het bewind van Honoré II, begonnen. De voltooiing zou echter nog meerdere eeuwen duren. In de 19e eeuw werd de voorgevel drastisch gewijzigd. Pas in 1999 werd de Saint-Michel Archange basiliek, na een besluit van Johannes Paulus II.
 La rue piétonne et les marchés
 Deze steeg is karakteristiek voor Menton. Ze is gevuld met winkels en restaurants en loopt uit op de tuin van Campanin en de zee.
 Geografie
 De oppervlakte van Menton bedraagt 14,05 km2, de bevolkingsdichtheid is 2.173 inwoners per km2 (per 1 januari 2019).
 De onderstaande kaart toont de ligging van Menton met de belangrijkste infrastructuur en aangrenzende gemeenten.
 Verkeer en vervoer
 In de gemeente ligt spoorwegstation Menton.
 Economie
 De citroenteelt was lange tijd een van de belangrijkste economische sectoren. Rond 1900 telde Menton zo'n 100.000 citroenbomen; in 2017 waren dat er nog zo'n 3.500. De vorst van 1956 vernielde vele bomen. Nu is vooral het toerisme belangrijk.
 Demografie
 Onderstaande figuur toont het verloop van het inwonertal (bron: INSEE-tellingen).
 Geboren
 Sébastien Gattuso (1971), Monegaskisch sprinter
 Jérôme Alonzo (1972), voetballer
 Olivier Echouafni (1972), voetballer
 Overleden
 Narcisse Díaz de la Peña (1807-1876), kunstschilder
 Charles Spurgeon (1834-1892), Brits predikant
 Aubrey Beardsley (1872-1898), Brits illustrator en schrijver
 Charles William Meredith van de Velde (1818 -1898), Nederlands luitenant-ter-zee tweede klasse, kunstschilder, erelid van het Rode Kruis en zendeling
 Hendrik van Bourbon-Parma (1851-1905), hertog van Bardi, prins uit het huis van Bourbon-Parma
 Carl von Siemens (1829-1906), Duits industrieel, broer van Ernst Werner Siemens en Carl Wilhelm Siemens
 Ernst Brenner (1856-1911), Zwitsers politicus
 Robert de Montesquiou (1855-1921), schrijver, dichter en essayist
 Charles Hermans (1839-1924), Belgisch kunstschilder
 Vicente Blasco Ibáñez (1867-1928), Spaans schrijver en politicus
 Willem Royaards (1867-1929), Nederlands acteur, regisseur en toneelleider
 Anatoli Loenatsjarski (1875-1933), Sovjet-Russisch politicus, auteur en publicist
 André Tardieu (1876-1945), politicus
 Elso Dusseljee (1881-1964), Nederlands-Belgisch pionier en ondernemer
 Alfred Hegenscheidt (1866-1964), Belgisch schrijver en aardrijkskundige
 Willem Duynstee (1886-1968), Nederlands rooms-katholiek geestelijke en jurist
 Stanislas-André Steeman (1908-1970), Belgisch Franstalig schrijver en illustrator
 Lesley Blanch (1904-2007), Brits schrijfster en moderedactrice
 Begraven
 William Webb Ellis (1806-1872), Brits uitvinder van rugby
 Externe links
 Informatie over Menton


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 3.9.2009
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 232/25
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT
 nr 69/2009
 av den 29 maj 2009
 om ändring av bilaga XIII (Transport) till EES-avtalet
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98, och
 av följande skäl:
 (1)
 Bilaga XIII till avtalet ändrades genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 50/2009 av den 24 april 2009 (1).
 (2)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002 (2) bör införlivas med avtalet.
 (3)
 Med hänsyn till Islands geografiska läge och låga befolkningstäthet och till sammansättningen av flygplansflottan som betjänar inrikesrutterna i Island är det inte nödvändigt att förordning (EG) nr 300/2008 gäller för inrikesflyget i Island. De nationella säkerhetsåtgärder som gäller för inrikesflyget i Island ger en adekvat skyddsnivå.
 (4)
 Med hänsyn till Liechtensteins särskilda situation – mycket begränsat territorium, särskilda geografiska förhållanden, mycket begränsad flygtrafik, ingen internationell reguljär flygtrafik, civilluftfartsinfrastruktur bestående av en enda helikopterflygplats – är det inte nödvändigt att förordningen gäller för den befintliga infrastrukturen för den civila luftfarten i Liechtenstein.
 (5)
 Genom förordning (EG) nr 300/2008 upphävdes Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2320/2002 (3), som är införlivad med avtalet och följaktligen bör utgå ur avtalet.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Bilaga XIII till avtalet ska ändras på följande sätt:
 1.
 Texten i punkt 66h (Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2320/2002) ska ersättas med följande:
 ”32008 R 0300: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002 (EUT L 97, 9.4.2008, s. 72)
 Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:
 a)
 Artikel 7 ska inte gälla Eftastaterna.
 b)
 När kommissionen på grundval av artikel 20 förhandlar med ett tredjeland om ingående av ett avtal för att främja målet att säkerhetsåtgärder endast behöver utföras en gång (’one-stop security’), ska den sträva efter att Eftastaterna erbjuds ett liknande avtal med det berörda tredjelandet. Eftastaterna ska i sin tur sträva efter att ingå sådana avtal med tredjeländer som motsvarar gemenskapens avtal.
 c)
 De åtgärder som föreskrivs i förordningen ska inte gälla för inrikesflyget i Island.
 d)
 De åtgärder som föreskrivs i förordningen ska inte gälla för den befintliga infrastrukturen för den civila luftfarten i Liechtenstein.”
 2.
 Texten i tillägg 8 ska utgå.
 Artikel 2
 Texten till förordning (EG) nr 300/2008 på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltig.
 Artikel 3
 Detta beslut träder i kraft den 30 maj 2009 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till gemensamma EES-kommittén (4).
 Artikel 4
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 29 maj 2009.
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Alan SEATTER
 Ordförande
 (1) EUT L 162, 25.6.2009, s. 31.
 (2) EUT L 97, 9.4.2008, s. 72.
 (3) EGT L 355, 30.12.2002, s. 1.
 (4) Konstitutionella krav finns angivna.


type: legislation

text:
 11.1.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 6/37
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/34
 af 28. september 2017
 om fastsættelse af gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende det standardiserede præsentationsformat af gebyroplysningsdokumentet og det fælles symbol herfor i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/92/EU
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/92/EU af 23. juli 2014 om sammenlignelighed af gebyrer i forbindelse med betalingskonti, flytning af betalingskonti og adgang til betalingskonti med basale funktioner (1), særlig artikel 4, stk. 6, tredje afsnit, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I henhold til direktiv 2014/92/EU skal medlemsstaterne sikre, at udbydere af betalingstjenester udleverer et gebyroplysningsdokument til forbrugeren i papirform eller på et andet varigt medium, der indeholder de standardiserede udtryk i den endelige liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto og, hvis en sådan tjeneste udbydes af en betalingstjenesteudbyder, gebyrerne for hver enkelt tjeneste. De endelige lister skal offentliggøres af medlemsstaterne, som indarbejder den standardiserede EU-terminologi, der er fastsat i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/32 (2).
 (2)
 For at sikre, at gebyroplysningsdokumentet opfylder formålet med direktiv 2014/92/EU og samtidig giver forbrugerne alle de relevante oplysninger på en måde, der forbedrer sammenligningen og gennemsigtigheden, bør betalingstjenesteudbyderne anvende en standardiseret skabelon til gebyroplysningsdokumentet sammen med klare instrukser om, hvordan gebyroplysningsdokumentet skal udfyldes.
 (3)
 Da gebyroplysningsdokumentet har til formål at oplyse forbrugerne, før de indgår en kontrakt om en betalingskonto, således at de har mulighed for at sammenligne tilbud om en betalingskonto, bør betalingstjenesteudbyderen anvende den standardiserede skabelon til at udforme et gebyroplysningsdokument for hver enkelt betalingskonto.
 (4)
 For at give forbrugerne mulighed for at vælge det tilbud om en betalingskonto, som passer bedst til deres behov, og samtidig sikre et højt standardiseringsniveau bør det være muligt at tilbyde en passende kombination af pakker, og derfor bør betalingstjenesteudbyderen være i stand til at udforme mere end et gebyroplysningsdokument med hensyn til den betalingskonto, såfremt der indgår mindst én pakke i hvert dokument.
 (5)
 For at gøre det lettere for forbrugerne at forstå indholdet af de forskellige typer pakker og deres gebyrer, bør pakkerne opføres separat i gebyroplysningsdokumentet.
 (6)
 Hvis tjenester ud over de tjenester, der indgår i en pakke, ikke indgår i den nationale endelige liste over de mest repræsentative tjenester og derfor ikke angives i gebyroplysningsdokumentet, bør de angives i en separat tabel og ikke sammensættes med oplysninger om pakkernes indhold, således at forbrugerne får et klart overblik over pakken.
 (7)
 Da indholdet af hvert gebyroplysningsdokument, der fremlægges for forbrugerne, afhænger af de enkelte betalingstjenesteudbyderes udbud af tjenester og af hver enkelt medlemsstats endelige liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, bør skabelonen til gebyroplysningsdokumentet omfatte visse afsnit, hvori de forskellige tjenester bør inddeles, for at sikre sammenligneligheden af de betalingskonti, der tilbydes på det indre marked.
 (8)
 Skabelonen til gebyroplysningsdokumentet bør omfatte en separat tabel til de betalingstjenesteudbydere, der yderligere er pålagt at angive en samlet omkostningsindikator.
 (9)
 Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (EBA) har forelagt Kommissionen.
 (10)
 EBA har afholdt åbne offentlige høringer om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt anmodet interessentgruppen for banker, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (3), om en udtalelse —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Skabelon til gebyroplysningsdokumentet og det fælles symbol herfor
 1. Betalingstjenesteudbyderne skal anvende skabelonen i bilaget og udfylde den i henhold til artikel 2-13.
 2. Betalingstjenesteudbyderne må ved udfyldelsen ikke ændre skabelonen til gebyroplysningsdokumentet på anden vis end som fastsat i denne forordning. Navnlig skal betalingstjenesteudbyderne følge rækkefølgen af oplysninger, afsnit og underafsnit som fastsat i skabelonen. Gebyroplysningsdokumentet skal:
 a)
 fremlægges i stående A4-format
 b)
 indeholde titlen »Gebyroplysningsdokument« øverst på første side, hvor titlen centreres og placeres mellem betalingstjenesteudbyderens logo øverst til venstre i dokumentet og det fælles symbol øverst til højre i dokumentet
 c)
 indeholde det fælles symbol, hvis mål ikke skal være 2,5 cm × 2,5 cm, og som fremtræder som vist i skabelonen i bilaget
 d)
 anvende skrifttypen Arial eller en anden skrifttype, der ligner Arial, og skriftstørrelse 11, bortset fra i titlen »Gebyroplysningsdokument«, som skrives med skriftstørrelse 16 og fede typer, skriftstørrelse 14 og fede typer i overskrifterne samt skriftstørrelse 12 og fede typer i underoverskrifterne, medmindre en større skriftstørrelse eller anvendelsen af brailleskrift til synshæmmede personer enten er påkrævet i henhold til national ret, eller forbrugeren og betalingstjenesteudbyderen er blevet enige herom
 e)
 fremlægges i sort-hvid, bortset fra betalingstjenesteudbyderens logo og det fælles symbol, som kan fremstå i farver som fastsat i artikel 2
 f)
 omgive overskrifterne med den halvmørke grå farve, der fremkommer ved anvendelsen af farvemønstret med referencenummer 166,166,166 i RGB-farvemodellen, og omgive underoverskrifterne med den lysegrå farve, der fremkommer ved anvendelsen af referencenummer 191,191,191 i RGB-farvemodellen
 g)
 have nummererede sider.
 3. En betalingstjenesteudbyder leverer et særskilt gebyroplysningsdokument for hver enkelt betalingskonto, de tilbyder forbrugerne.
 4. Uanset tilbuddet om betalingskonti med basale funktioner, der henvises til i kapitel IV i direktiv 2014/92/EU, hvor en betalingstjenesteudbyder kun tilbyder forbrugerne én betalingskonto, der kan kombineres med forskellige pakker af tjenester som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i direktiv 2014/92/EU, kan betalingstjenesteudbyderen udforme mere end ét gebyroplysningsdokument i forbindelse med den konto, såfremt hvert gebyroplysningsdokument omfatter mindst én pakke.
 Artikel 2
 Det fælles symbol og betalingstjenesteudbyderens logo
 1. Når det fælles symbol fremstår i farver, anvendes farvemønstret med referencenummer 0/51/153 (hexadecimal: 003399) i RGB-farvemodellen til baggrunden og farvemønstret med referencenummer 255/204/0 (hexadecimal: FFCC00) i RGB-farvemodellen til symbolet.
 2. Betalingstjenesteudbyderens logo er af samme størrelse som det fælles symbol.
 3. Logoet må kun fremstå i farver, hvis det fælles symbol også fremstår i farver. Hvis det fælles symbol trykkes i sort-hvid, skal det kunne læses tydeligt.
 Artikel 3
 Kontoudbyderens navn
 Navnet på den betalingstjenesteudbyder, der udbyder kontoen, angives med fede typer og venstrestilles.
 Artikel 4
 Kontonavn
 Navnet på kontoen angives med fede typer, venstrestilles og placeres under navnet på kontoudbyderen.
 Artikel 5
 Dato
 Datoen, hvor betalingstjenesteudbyderen sidst ajourførte gebyroplysningsdokumentet, skal angives med den skrifttype, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, litra d), venstrestilles og placeres under navnet på kontoen.
 Artikel 6
 Indledning
 1. Indledningens ordlyd skal gengives i gebyroplysningsdokumentet som angivet i skabelonen med lineafstand på 1,15, 0 pkt. før teksten og 10 pkt. efter teksten.
 2. Betalingstjenesteudbyderne skal erstatte de kantede parenteser med navnene på de dokumenter, der er relevante forud for og i forbindelse med aftaleindgåelsen.
 Artikel 7
 Tabellen »Tjenester og gebyrer«
 1. Betalingstjenesteudbyderne skal angive de tjenester, der er opført på den nationale endelige liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, jf. artikel 3, stk. 5 i direktiv 2014/92/EU, hvis den pågældende betalingstjenesteudbyder tilbyder sådanne tjenester, og deres tilsvarende gebyrer i tabellen vedrørende tjenester og gebyrer på følgende måde:
 a)
 tjenesterne skal indsættes med fede typer i kolonnen »Tjeneste« og venstrestilles
 b)
 hver tjeneste må kun angives én gang og skal angives i det pågældende afsnit som vist i tabellen; for eksempel skal oprettelsen eller vedligeholdelsen af kontoen angives i afsnittet »Generelle kontotjenester«
 c)
 gebyrerne, der svarer til tjenesterne, skal angives i kolonnen »Gebyr« og højrestilles
 d)
 hvis gebyret opkræves med jævne mellemrum frem for hver gang, tjenesten benyttes, angives og venstrestilles hyppigheden i kolonnen »Gebyr« efterfulgt højrestillet af det tilsvarende gebyr for den periode, mens det samlede årlige gebyr angives venstrestillet på linjen umiddelbart under hyppigheden med fede typer og med ordlyden »Samlet årligt gebyr«, hvis tilsvarende gebyr angives højrestillet
 e)
 der skal anvendes enkelt linjeafstand, 0 pkt. før og 0 pkt. efter hver tjeneste og hvert gebyr.
 2. Hvis ingen af de tjenester, som en betalingstjenesteudbyder tilbyder, og som ville svare til et underafsnit, er opført på den nationale endelige liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, skal hele rækken vedrørende det underafsnit fjernes, herunder titlen på dette underafsnit.
 3. Hvis en betalingstjenesteudbyder ikke tilbyder en eller flere tjenester, der er opført på den nationale endelige liste over de mest repræsentative tjenester, jf. artikel 3, stk. 5, i direktiv 2014/92/EU, eller hvis tjenesten ikke gøres tilgængelig sammen med kontoen, skal ordlyden »Tjenesten ikke tilgængelig« anvendes.
 4. Hvis der opkræves særskilte gebyrer på en eller flere af de følgende måder, angiver betalingstjenesteudbyderne på en særskilt linje for den pågældende tjeneste i kolonnen »Gebyr« en beskrivelse af hver enkelt opkrævning, kommunikationsmiddel eller betingelse (»gebyrtyper«):
 a)
 for hver enkel opkrævning ved ydelse af samme tjeneste, såsom et indledende oprettelsesgebyr og efterfølgende handlingsgebyr for samme tjeneste
 b)
 for de forskellige kommunikationsmidler, hvorigennem den samme tjeneste kan udbedes, benyttes eller leveres, såsom via telefon, i en filial eller online
 c)
 afhængig af hvorvidt en given betingelse for samme tjeneste er overholdt, såsom efterlevelse af et minimalt eller maksimalt tærskelbeløb for kredittransaktioner eller hævning af kontanter.
 Beskrivelsen venstrestilles, og gebyret højrestilles.
 5. Hvis der opkræves gebyrer i henhold til en kombination af flere gebyrtyper, såsom gebyrer, der er forskellige alt efter kommunikationsmiddel og derefter forskelliggøres yderligere på baggrund af, hvorvidt der nås et tærskelbeløb, højrestiller betalingstjenesteudbyderne sammenfattet med anvendelsen af stk. 4 beskrivelsen af hver enkelt yderligere gebyrtype.
 Artikel 8
 Opstilling af pakker af tjenester, der kræves betalt som del af gebyrerne i underafsnittet »Generelle kontotjenester«
 1. Hvis der opkræves betaling for en pakke af tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, som del af gebyrerne i afsnittet »Generelle kontotjenester«, skal alle de tjenester, der indgår i pakken, uanset om de er opført på den endelige nationale liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, jf. artikel 3, stk. 5, i direktiv 2014/92/EU, angives i rækken vedrørende pakker af tjenester i tabellens afsnit vedrørende generelle kontotjenester.
 2. Betalingstjenesteudbyderne skal medtage oplysninger om yderligere gebyrer for enhver tjeneste ud over det antal, der er dækket af gebyret for pakken af tjenester, som omhandlet i artikel 10.
 3. Hvis det samlede antal af tjenester i pakken ikke er begrænset, fjerner betalingstjenesteudbyderne erklæringen »Betaling for tjenester ud over de ovenstående opkræves separat« nederst i tabellen.
 4. Hele rækken vedrørende pakken af tjenester skal fjernes, hvis der ikke tilbydes en pakke af tjenester med kontoen, og hvis pakken af tjenester kræves betalt særskilt fra ethvert gebyr for generelle kontotjenester.
 Artikel 9
 Opstilling af pakker af tjenester, der kræves betalt særskilt fra gebyrerne i underafsnittet »Generelle kontotjenester«
 1. Hvis betalingstjenesteudbyderne tilbyder en pakke af tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, sammen med kontoen, og den pakke kræves betalt særskilt fra ethvert gebyr i underafsnittet »Generelle kontotjenester« som omhandlet i tabellen vedrørende tjenester og gebyrer, skal betalingstjenesteudbyderne angive følgende oplysninger i tabellen vedrørende pakken af tjenester:
 a)
 en liste over alle tjenester i pakken, uanset om de er opført på den endelige nationale liste over de mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto, jf. artikel 3, stk. 5, i direktiv 2014/92/EU
 b)
 antallet af de tjenester, der dækkes af gebyret for pakken, hvilken enten kan være et tal eller en angivelse af, at antallet af tjenester ikke er begrænset
 c)
 gebyret for pakken højrestillet i kolonnen »Gebyr«
 2. Hvis pakken kræves betalt med jævne mellemrum, angives og venstrestilles hyppigheden i kolonnen »Gebyr« sammen med det samlede årlige gebyr på linjen umiddelbart under hyppigheden med fede typer og med ordlyden »Samlet årligt gebyr«.
 3. Betalingstjenesteudbyderne skal medtage oplysninger om yderligere gebyrer for enhver tjeneste ud over det antal, der er dækket af gebyret for pakken af tjenester, som omhandlet i artikel 10.
 4. Hvis det samlede antal af tjenester i pakken ikke er begrænset, fjerner betalingstjenesteudbyderne erklæringen »Betaling for tjenester ud over de ovenstående opkræves separat« nederst i tabellen.
 5. Hvis der i gebyroplysningsdokumentet er angivet flere end én pakke, som er omfattet af stk. 1, skal betalingstjenesteudbyderne angive oplysningerne omhandlet i denne artikel for hver pakke i en separat tabel og angive handelsnavnet for hver pakke af tjenester, hvor det er relevant.
 6. Betalingstjenesteudbyderne skal fjerne hele tabellen, hvis pakken af tjenester ikke tilbydes sammen med kontoen, eller hvis den pakke af tjenester kræves betalt som en del af gebyret for enhver generel kontotjeneste.
 Artikel 10
 Tabel vedrørende yderligere gebyrer for tjenester ud over det antal, der er dækket af pakker af tjenester, der er knyttet til en betalingskonto
 1. Betalingstjenesteudbyderne skal i denne tabel angive oplysninger om yderligere gebyrer for enhver tjeneste ud over det antal, der er dækket af de pakker, der nævnes i artikel 8 og 9, såfremt disse oplysninger ikke angives i tabellen vedrørende tjenester og gebyrer, eller såfremt tjenestens tilsvarende gebyr er forskelligt fra det, der vises i tabellen.
 2. Hvis betalingstjenesteudbyderne tilbyder mere end én pakke, og de i stk. 1 nævnte yderligere gebyrer varierer afhængigt af pakken, skal betalingstjenesteudbyderne angive de forskellige gebyrer separat for hver pakke og anvende pakkens handelsnavn, hvor det er relevant.
 3. Ved udfyldning af denne tabel skal betalingstjenesteudbyderne følge samme præsentationsformat og struktur, som er fastsat i nærværende forordning, hvor det er relevant.
 4. Hvis et gebyroplysningsdokument ikke indeholder nogen oplysninger om pakker af tjenester, fjerner betalingstjenesteudbyderne den i stk. 1 nævnte tabel.
 Artikel 11
 Samlet omkostningsindikator
 1. Betalingstjenesteudbyderne angiver den samlede omkostningsindikator, der giver et overblik over de samlede årlige omkostninger for betalingskontoen, i en separat tabel, såfremt det er påkrævet i henhold til national ret.
 2. Betalingstjenesteudbyderne fjerner tabellen vedrørende den samlede omkostningsindikator, hvis de nationale bestemmelser ikke pålægger betalingstjenesteudbyderne at angive den samlede omkostningsindikator.
 Artikel 12
 Handelsnavne
 Hvis der anvendes et handelsnavn, angives det direkte efter tjenestens navn med den skrifttype, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, litra d), i kantede parenteser.
 Artikel 13
 Anvendelse af elektroniske midler
 1. Hvis gebyroplysningsdokumentet leveres via elektroniske midler, kan betalingstjenesteudbyderne, såfremt forbrugeren forsynes med en kopi af gebyroplysningsdokumentet, som er i overensstemmelse med skabelonen i bilaget og er udfyldt i henhold til artikel 2-12, ændre skabelonen udelukkende på følgende måder:
 a)
 uanset artikel 1, stk. 2, litra d), øge skriftstørrelserne, såfremt forholdet mellem de forskellige størrelser bibeholdes som fastsat i artikel 1, stk. 2
 b)
 hvis de elektroniske værktøjers dimensioner gør, at gebyroplysningerne med anvendelse af flere tabeller og kolonner er svære at læse, anvende en enkelt kolonne eller en enkelt tabel, såfremt oplysningernes rækkefølge, afsnit og underafsnit bibeholdes
 c)
 anvende elektroniske værktøjer, såsom lagdeling og pop op-vinduer, såfremt titlen på gebyroplysningsdokumentet, det fælles symbol, indledningen, afsnittene og underafsnittene vises tydeligt, og oplysningernes rækkefølge bibeholdes.
 2. Anvendelsen af elektroniske værktøjer som omhandlet i stk. 1, litra c), må ikke være så forstyrrende, at den kan distrahere forbrugeren fra oplysningerne i gebyroplysningsdokumentet. Oplysninger, der vises via lagdeling og pop op-vinduer, begrænses til de oplysninger, der er omhandlet i denne forordning.
 Artikel 14
 Ikrafttræden
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2017.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 257 af 28.8.2014, s. 214.
 (2) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/32 af 28. september 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/92/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende en standardiseret EU-terminologi for mest repræsentative tjenester, der er knyttet til en betalingskonto (se side 3 i denne EUT).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF (EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12).
 BILAG
 Skabelon til gebyroplysningsdokument
 Tekst af billedet
 Gebyroplysningsdokument
 Kontoudbyderens navn:
 Kontonavn:
 Dato:
 ·
 Dette dokument giver dig oplysninger om gebyrerne for benyttelse af de hovedtjenester, der er knyttet til betalingskontoen. Det kan være en hjælp ved sammenligning af disse gebyrer med dem, der er knyttet til andre konti.
 ·
 Der kan også være gebyrer for benyttelse af tjenester, der er knyttet til kontoen, som ikke er angivet her. Oplysningerne i deres helhed kan ses i [angiv navnene på de dokumenter, der er relevante forud for og i forbindelse med aftaleindgåelsen].
 ·
 Der findes en gratis ordliste over de udtryk, der anvendes i dette dokument.
 Tjeneste
 Gebyr
 Generelle kontotjenester
 [hovedtjeneste] [handelsnavn]
 Omfatter en pakke af tjenester, der består af:
 Betaling for tjenester ud over de ovenstående opkræves separat.
 Betalinger (med undtagelse af kort)
 Kort og kontanter
 Overtræk og dertil knyttede tjenester
 Andre tjenester
 Tekst af billedet
 Tjenestepakke
 Gebyr
 [handelsnavn]
 Betaling for tjenester ud over de ovenstående opkræves separat.
 Oplysninger om yderligere tjenester
 Oplysninger om gebyrer for tjenester ud over det antal, der er dækket af pakker af tjenester (eksklusive gebyrerne ovenfor)
 Tjeneste
 Gebyr
 [handelsnavn]
 Samlet omkostningsindikator


text:
Viktor »Viki« Kranjc, slovenski častnik, veteran vojne za Slovenijo, * 5. november 1951, Celje ali Novo mesto ?
 Brigadir magister Kranjc je trenutno Glavni inšpektor Ministrstva za obrambo.
 Vojaška kariera
 poveljnik Centra vojaških šol Slovenske vojske (2001 - 2002 )
 povišan v polkovnika (18. junij 1993)
 poveljnik Zahodnoštajerske pokrajine TO (4. oktober 1990 - 1993)
 Odlikovanja in priznanja
 zlata medalja generala Maistra (18. maj 2001)
 red Slovenske vojske (16. maj 1993)
 red generala Maistra 3. stopnje z meči (26. december 1991)
 zlata medalja Slovenske vojske (11. maj 1998)
 spominski znak Obranili domovino 1991
 spominski znak Poveljniki pokrajinskih štabov TO 1991
 Glej tudi
 seznam častnikov Slovenske vojske
 Seznam brigadirjev Slovenske vojske
 seznam prejemnikov častnega znaka svobode Republike Slovenije
 Rojeni leta 1951
 Živeči ljudje
 Častniki Slovenske vojske
 Slovenski častniki
 Nosilci medalje Slovenske vojske
 Nosilci medalje generala Maistra
 Nosilci reda Slovenske vojske
 Nosilci reda generala Maistra
 Nosilci spominskega znaka Obranili domovino 1991
 Nosilci spominskega znaka Poveljniki pokrajinskih štabov TO 1991
 Veterani vojne za Slovenijo
 Nosilci častnega znaka svobode Republike Slovenije
 Načelniki Centra vojaških šol Slovenske vojske
 Častniki Teritorialne obrambe Republike Slovenije


text:
 16.7.2020
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 228/36
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr 23/2019,
 8. veebruar 2019,
 millega muudetakse EMP lepingu XX lisa „Keskkond“ [2020/940]
 EMP ÜHISKOMITEE,
 Võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 10. augusti 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1147, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL (1) alusel jäätmekäitluse parima võimaliku tehnika (PVT) alased järeldused.
 (2)
 Seetõttu tuleks EMP lepingu XX lisa vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 EMP lepingu XX lisa punkti 1fr (komisjoni rakendusotsus (EL) 2017/2117) järele lisatakse järgmine punkt:
 „1fs.
 32018 D 1147: komisjoni 10. augusti 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1147, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL alusel jäätmekäitluse parima võimaliku tehnika (PVT) alased järeldused. (ELT L 208, 17.8.2018, lk 38).“
 Artikkel 2
 Rakendusotsuse (EL) 2018/1147 islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub 9. veebruaril 2019, tingimusel et kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated on edastatud (*1).
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 8. veebruar 2019
 EMP ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Claude MAERTEN
 (1) ELT L 208, 17.8.2018, lk 38.
 (*1) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.


text:
Anesteziologija je medicinska specijalizacija koja se bavi smanjenjem ili uklanjanem svijesti i osjeta vanjskih podražaja (anestezija) odnosno smanjenjem ili otklanjanjem osjeta boli (analgezija) tijekom različitih dijagnostičkih ili terapijskih medicinskih, najčešće kirurških postupaka, uz istovremeno kontinuirano praćenje vitalnih funkcija i održavanje unutarnje homeostaze u fiziološkim granicama.
 Iako su prvi pokušaji modificiranja percepcije boli poznati još iz antike (mandragora, opijum), početak suvremene anesteziologije smatra se uvođenje inhalacionih anestetika u kliničku praksu sredinom 19. stoljeća. Nagli razvoj anesteziologije započinje nakon Drugog svjetskog rata, što anesteziologiju čini najdinamičnijom medicinskom granom u drugoj polovici 20. stoljeća.
 Liječnik specijalist koji se bavi anestezijom naziva se anesteziolog. Edukacija iz područja anesteziologije u Hvatskoj traje najmanje 4 godine, a sastoji se iz edukacije iz: opće anesteziologije, specijalne anestezioloije, reanimatologije i intenzivne terapije.
 Hrvatski anesteziolozi okupljeni su u strukovnu udrugu Hrvatsko društvo za anesteziologiju i intenzivno liječenje (HAIL), a u okviru Hrvatskog liječničkog zbora (HLZ). Izdaju stručno glasilo "Acta Anaesthesiologica Croatica".
 Vidi još
 Intenzivna medicina
 Vanjske poveznice
 www.anestezija.org


text:
 21.6.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 161/21
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 15/2012
 z dne 10. februarja 2012
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga II k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 129/2010 z dne 10. decembra 2010 (1).
 (2)
 Direktivo Komisije 2011/59/EU z dne 13. maja 2011 o spremembi prilog II in III k Direktivi Sveta 76/768/EGS glede kozmetičnih izdelkov zaradi prilagoditve tehničnemu napredku (2) je treba vključiti v Sporazum –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 V točki 1 (Direktiva Sveta 76/768/EGS) poglavja XVI Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:
 „—
 32011 L 0059: Direktiva Komisije 2011/59/EU z dne 13. maja 2011 (UL L 125, 14.5.2011, str. 17).“
 Člen 2
 Besedilo Direktive 2011/59/EU v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 11. februarja 2012, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 10. februarja 2012
 Za Skupni odbor EGP
 Vršilec dolžnosti predsednika
 Gianluca GRIPPA
 (1) UL L 85, 31.3.2011, str. 13.
 (2) UL L 125, 14.5.2011, str. 17.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 12008E/PRO/34
 Leagan comhdhlúite den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh - PRÓTACAIL - Prótacal (Uimh. 34) ar shocruithe speisialta don Ghraonlainn
 Official Journal 115 , 09/05/2008 P. 0320 - 0320
 PRÓTACAL (Uimh. 34)AR SHOCRUITHE SPEISIALTA DON GHRAONLAINNAirteagal aonair1. An chóir a thugtar, ar a n-allmhairiú isteach san Aontas, do tháirgí atá faoi réir ag comheagraíocht an mhargaidh do tháirgí iascaireachta agus ar de thionscnamh na Graonlainne iad, beidh ar áireamh inti, gan dochar do shásra chomheagraíocht an mhargaidh, díolúine ó dhleachtanna custaim agus ó mhuirir chomhéifeachta agus saoirse ó shrianta cainníochtúla agus bearta comhéifeachta, más sásúil don Aontas na deiseanna rochtana ar limistéir iascaireachta na Graonlainne a dheonófar don Aontas de bhun comhaontú idir an tAontas agus an t-údarás is freagrach as an nGraonlainn.2. Na bearta uile a bhaineann leis na socruithe d'allmhairiú na dtáirgí sin, ar a n-áirítear iad siúd a bhaineann le glacadh na mbeart sin, glacfar iad de réir an nós imeachta atá leagtha síos in Airteagal 43 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh.--------------------------------------------------


text:
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 202/289
 (18.) JEGYZŐKÖNYV
 FRANCIAORSZÁGRÓL
 A MAGAS SZERZŐDŐ FELEK,
 AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy figyelembe vegyenek egy Franciaországot érintő sajátos kérdést,
 MEGÁLLAPODTAK a következő rendelkezésekben, amelyeket az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolnak:
 Franciaország a nemzeti jogában meghatározott feltételekkel továbbra is rendelkezik a pénzkibocsátás előjogával Új-Kaledónia, Francia Polinézia, továbbá Wallis és Futuna területén, és kizárólagosan jogosult a CFP-frank paritásának meghatározására.


text:
 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
 •k TV
 Bryssel den 08.12.1997
 KOM(97)672 slutlig
 Förslag till
 RÅDETS FÖRORDNING (EG)
 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull SQm infors genom förordning
 (EG) nr 1490/96 på polyesterstapelfîbrer med ursprung i Vitryssland till att omfatta
 import av fiberkabel av syntetfllament av polyestrar från Vitryssland och om uttag
 av den utvidgade tullen på sådan import som registrerats i enlighet med
 kommissionensförordning(EG) nr 693/97
 (framlagt av kommissionen)
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- MOTIVERING
 Bifogat återfinns ett förslag till rådets förordning om utvidgning av de
 slutgiltiga antidumpningstullarna på import av polyesterstapelfîbrer (nedan
 kallade "fibrer") med ursprung i Vitryssland1 till att omfatta import av
 fiberkabel av syntetfllament av polyestrar (nedan kallade "fiberkabel") från
 samma land, i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 384/96 av
 den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är
 medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad "grundförordningen)2.
 Den föreslagna förordningen avser också uttag av den utvidgade tullen på den
 import av fiberkabel från Vitryssland som i enlighet med kommissionens
 förordning (EG) nr 693/97 av den 18 april 19973 har registrerats när den fördes
 in i gemenskapen. Detta uttag av den utvidgade tullen på den registrerade
 produkten är enligt artikel 13.3 i grundförordningen en obligatorisk följd av
 den utvidgade tullen.
 Den föreslagna förordningen bygger på en undersökning som inleddes av
 kommissionen genom den förut nämnda kommissionens förordning (EG) nr
 693/97 och som har visat att gällande antidumpningsåtgärder som rör fibrer
 med ursprung i Vitryssland enligt de kriterier som fastställs i artikel 13.1 i
 grundförordningen kringgicks genom import avfiberkabelfrånVitryssland som
 bearbetades tillfibreri gemenskapen.
 Undersökningen har framför allt visat att fiberkabel och fibrer som importeras
 från Vitryssland är likadana produkter med samma grundläggande kemiska
 egenskaper och användningsområden eftersom den enda skillnaden mellan de
 två produkterna är en enkel mekanisk process för klippning av fiberkabeln till
 fibrer.
 Dessutom fastställdes det i undersökningen att handelsmönstret efter införandet
 av antidumpningstullarna på fibrer med ursprung i Vitryssland förändrades så
 att fiberimporten från Vitryssland till stora delar ersattes med import av
 fiberkabel från samma land. Undersökningen har också visat att det inte finns
 någon annan tillräcklig grund eller något annat ekonomiskt berättigande för att
 importera och klippa fiberkabel i gemenskapen i stället för att importera fibrer
 som redan har klippts i Vitryssland, exportlandet, än att undvika att betala
 gällande antidumpningstullar.
 ../..
 Rådets förordning (EG) nr 1490/96 av den 23 juli 1996, EGT nr L 189, 30.7.1996, s. 13.
 EGTnrL 56, 6.3.1996, s. 1.
 EGT nr L 102, 19.4.1997, s. 14.
 A -
 ---pagebreak--- Slutligen fastställdes det att importen av fiberkabel undergrävde de positiva
 verkningarna av antidumpningstullarna i fråga om kvantiteter och priser och att
 det fanns bevis för dumpning i förhållande till de normalvärden som fastställts
 tidigare.
 Eftersom kommissionen har funnit att alla villkor i artikel 13.1 i
 grundförordningen, i vilken kringgående definieras, är uppfyllda i detta fall
 föreslås en utvidgning av gällande antidumpningsåtgärder avseende import av
 fibrer med ursprung i Vitryssland till att omfatta import av fiberkabel från
 samma land.
 I enlighet med artikel 13.3 i grundförordningen bör rådets förordning om
 utvidgning av gällande antidumpningsåtgärder antas och offentliggöras senast
 nio månader efter inledandet av undersökningen, dvs. i detta fall senast den 16
 januari 1998.
 - A <a. - I
 ---pagebreak--- Rådetsförordning(EG) nr
 av den
 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som infors genom förordning
 (EG) nr 1490/96 på polyesterstapelfîbrer med ursprung i Vitryssland till att omfatta
 import avfiberkabelav syntetfllament av polyestrar från Vitryssland och om uttag
 av den utvidgade tullen på sådan import som registrerats i enlighet med
 kommissionensförordning(EG) nr 693/97
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd
 mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1
 (nedan kallad "grundförordningen"), ändrad genom förordning (EG) nr 2331/962, särskilt
 artikel 13.3 i denna,
 med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande
 kommittén, och
 med beaktande av följande:
 1
 2
 EGT nr L 56, 6. 3. 1996, s. 1
 EGT nr L 317, 6.12.1996, s.i 1. A 0
 - A
 ---pagebreak--- A. FÖRFARANDE
 (1) Den 19 april 1997 inledde kommissionen genom förordning (EG) nr 693/973 i
 enlighet med artikel 13 i grundförordningen en undersökning rörande det påstådda
 kringåendet av de antidumpningstullar som införs genom rådets förordning (EG)
 nr 1490/964 (nedan kallad "den ursprungliga undersökningen") på import av
 polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland genom import av fiberkabel av
 polyesterfilament med ursprung i samma land, som därefter omvandlas till
 polyesterstapelfibrer i gemenskapen, och ålade, i enlighet med artikel 13.3 i
 grundförordningen, tullmyndigheterna att registrera import av sådan fiberkabel av
 syntetfllament. Undersökningen inleddes sedan ett klagomål hade inlämnats den 4
 mars 1997 av Internationella kommittén för rayon- och syntetfibrer (CIRFS) för
 gemenskapstillverkares räkning vars sammanlagda produktion anses utgöra över
 90 % av den totala produktionen av polyesterstapelfibrer i gemenskapen.
 (2) Den produkt som berörs av denna undersökning ärfiberkabelav polyesterfilament
 som omfattas av KN-nummer 5501 20 00 och som i gemenskapen används för
 omvandling till polyesterstapelfibrer som för närvarande klassificeras enligt KN-
 nummer 5503 20 00.
 3
 EGT nr L 98, 19.4.1997, s. 3.
 4
 EGT nr L 189, 30.7.1996, s. 1.
 ---pagebreak--- (3) Kommissionen underrättade officiellt myndigheterna i Vitryssland om att
 undersökningen hade inletts och sände frågeformulär till de berörda företag i
 gemenskapen som omnämndes i klagomålet. Inga ytterligare företag gav sig
 tillkänna inom denföreskrivnatidsgränsen.
 (4) Dumpningsundersökningen omfattade perioden från och med den 1 januari 1996
 till och med den 31 mars 1997 (nedan kallad "undersökningsperioden").
 (5) Kommissionen mottog fullständiga svarfrånföljandeföretag:
 (a) Tyskland
 - Barnet Europe W. Barnet GmbH & Co. KG
 - Rheinische Faser GmbH
 - Kemokomplex GmbH
 (b) Italien
 - SALT & Co. Snc
 -TASFISnc
 - S.I.M.P. Sri (tidigare CO.FI.S SpA)
 ---pagebreak--- Kommissionen begärde in och granskade alla upplysningar som den ansåg
 nödvändiga och genomförde kontrollbesök på plats hos företagen i Italien och ett
 företag i Tyskland (Barnet).
 (6) Samtliga ovan nämnda företag meddelade skriftligen sina synpunkter och begärde
 och gavs möjlighet att bli hörda av kommissionen.
 B. UNDERSÖKNINGENS OMFATTNING
 (7) Enligt artikel 13.1, första meningen, i grundförordningen far gällande
 antidumpningsåtgärder utvidgas till att omfatta import av likadana produkter eller
 delar av sådana produkter från tredje land om vissa villkor, enligt vilka det
 föreligger kringående, är uppfyllda.
 Den nuvarande undersökningen omfattade en granskning av om de
 antidumpningsåtgärder som införts beträffande import av polyesterstapelfibrer med
 ursprung i Vitryssland kringgås genom import av fiberkabel av polyesterfilament
 med ursprung i detta land som används för vidare bearbetning i gemenskapen.
 ---pagebreak--- (8) De företag som importerar och som omvandlar polyesterstapelfibrer har hävdat att
 den nuvarande undersökningen inte kunde inledas i enlighet med artikel 13 i
 grundförordningen eftersom en undersökning i enlighet med dessa bestämmelser
 endast skulle vara möjlig med avseende på "tredje land", vilket skulle utesluta det
 exportland som antidumpningsåtgärderna infördes för. Detta argument avvisas
 eftersom begreppet "tredje land", så som det används i artikel 13.1 i
 grundförordningen är ett vitt begrepp - vilket också framgår av det sätt på vilket
 det har använts i lagstiftningen - som helt enkelt syftar på vilket land som helst
 utanför Europeiska gemenskapen, i motsats till när det är fråga om handel mellan
 två eller fler medlemstater i gemenskapen.
 (9) Det ansågs att det påstådda kringgåendet måste bedömas på grundval av andra
 meningen i artikel 13.1 i grundförordningen. Syftet med undersökningen var
 särskilt att pröva om kringåendet uppfyllde alla villkor som anges i den
 bestämmelsen så att gällande antidumpningsåtgärder med avseende på
 polyesterstapelfibrer kunde utvidgas till att omfatta p-t i enlighet med artikel 13.1,
 första meningen, i grundförordningen.
 ---pagebreak--- I detta sammanhang bör det noteras att fiberkabel av polyesterfilament och
 polyesterstapelfibrer har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper.
 Den enda skillnaden mellan fiberkabel av polyesterfilament och
 polyesterstapelfibrer är en enkel klippningsprocess. Den importerade fiberkabeln
 måste därför betraktas som en produkt som har ändrats något för att de
 antidumpningsåtgärder som för närvarande vidtagits för polyesterstapelfibrer skall
 kunna kringgås. Skillnader av detta slag, som kan skapas eller elimineras genom
 smärre förändringar, räcker inte för att ifrågasätta det faktum att
 polyesterstapelfibrer och fiberkabel av polyesterfilament i grund och botten är
 samma produkt. Sådana skillnader är därför inte tillräckliga för att
 antidumpningstullar på fiberkabel av polyesterfilament inte skall behöva betalas.
 Beträffande användningen av fiberkabel av polyesterfilament och
 polyesterstapelfibrer har undersökningen också visat att all fiberkabel av
 polyesterfilament som importerades från Vitryssland användes för att klippas till
 polyesterstapelfibrer i stället för att kamgarnsspinnas till tops, den andra
 vedertagna användningen för fiberkabel av polyesterfilament. Kamgarnsspinning
 är en mycket mer komplicerad process som kräver särskild teknik. Tops har en
 liten och relativt stabil nisch på marknaden som ger prismässiga fördelar.
 ---pagebreak--- I alla händelser bör det betänkas att importen av fiberkabel av syntetfilament av
 polyester, i likhet med delar avsedda för montering, så småningom blir en produkt
 som inte bara är likadan utan identisk med den import som var föremål för den
 ursprungliga undersökningen, dvs. polyesterstapelfibrer. Fastän
 omvandlingsprocessenfrånfiberkabelav polyesterfilament till polyesterstapelfibrer
 inte i sig är en montering är den alltså av sådan natur att den måste anses vara en
 handling som utförs för att gällande åtgärder skall kunna kringgås.
 Av ovanstående följer att fiberkabel av polyesterfilament och polyesterstapelfibrer
 är likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
 ---pagebreak--- C. RESULTAT
 1. Typ av kringgående
 (10) Genom undersökningen har detframkommitatt allfiberkabelav polyesterfilament
 som berörs tillverkas av att enda företag i Vitryssland och exporteras till
 gemenskapen i huvudsak via två kanaler. Den första kanalen är en tysk
 handelsidkare som köper fiberkabel av polyesterfilament från exportören i
 Vitryssland och säljer den i huvudsak till en italiensk importör Den importerade
 fiberkabeln bearbetas därefter till polyesterstapelfibrer av italienska
 underleverantörer och säljs i gemenskapen, huvudsakligen på den italienska
 marknaden, av den italienske importören. En andra kanal går via en schweizisk
 handelsidkare som köper fiberkabel av polyesterfilament av exportören i
 Vitryssland och säljer den till en tysk importör. Den tyske importören bearbetar
 själv fiberkabeln till polyesterstapelfibrer och säljer den sedan i gemenskapen,
 huvudsakligen på den tyska marknaden.
 (11) Frågan om huruvida Vitryssland kan anses vara ett "tredje land" i enlighet med
 artikel 13.1 i grundförordningen har redan behandlats i punkt 8. Frågan om
 huruvida polyesterstapelfibrer och fiberkabel av polyesterfilament kan anses vara
 likadana produkter har behandlats i punkt 9.
 ---pagebreak--- 2. Villkoren i artikel 13.1, andra meningen
 (a) Kringgående
 Förändring i handelsmönstret
 (12) Omedelbart efter att en preliminär antidumpningstull på 43,5 % infördes i mars
 1996 på polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland genom kommissionens
 förordning (EG) nr 394/965 av den 4 mars 1996 ersattes importen av
 polyesterstapelfibrer från Vitryssland nästan helt av import av fiberkabel av
 polyesterfilament från samma land. Under perioden efter inledandet av den
 ursprungliga antidumpningsundersökningen (augusti 1994) utgjorde importen av
 fiberkabel av polyesterfilament från Vitryssland högst 1 % av den samlade
 importen av fiberkabel av polyesterfilament och polyesterstapelfibrer från det
 landet, men omedelbart efter införandet av de preliminära antidumpningstullarna i
 mars 1996 ändrades plötsligt proportionerna. Under perioden april -juni 1996 stod
 polyesterstapelfibrer för endast 3,02 % medan fiberkabel av polyesterfilament
 utgjorde 96,98 %. Denna markerade förändring i handelsmönstret fortsatte och
 förstärktes till och med under hela den 15 månader långa undersökningsperioden i
 och med att volymerna av fiberkabel av polyesterfilament snabbt ökade och
 importen av polyesterstapelfibrer fortsatte att minska. Vid slutet av
 undersökningsperioden (januari - mars 1997), utgjorde fiberkabel av syntetfilament
 99,27 % och polyesterstapelfibrer enbart 0,73%.
 EGT nrL 54, 5.3.1996, s. 10.
 -9
 ---pagebreak--- Dessutom ökade importen av fiberkabel av polyesterfilament från Vitryssland som
 sådan snabbt och nådde betydande nivåer; importen av fiberkabel av
 polyesterfilament med ursprung i Vitryssland uppgick endast till 169 ton under
 1995 men ökade till 13 619 ton under den tolvmånadersperiod som följde efter
 införandet av de provisoriska antidumpningsåtgärderna beträffande
 polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland.
 De berörda företagen har hävdat att det inte har skett någon förändring i
 handelsmönstret eftersom importen av fiberkabel av polyesterfilament inte har
 ersatt importen av polyesterstapelfibrer på de importnivåer som gällde för
 polyesterstapelfibrer under 1994 och 1995. Detta argument avvisas.
 Ersättningsprodukten måste inte visa sig ha uppnått de högsta importnivåer som
 den ersatta produkten någonsin har nått upp till under en särskild del av
 referensperioden - dvs. efter eller strax innan den ursprungliga
 antidumpningsundersökningen inleddes (augusti 1994) - underförutsättningatt det
 finns en tydlig och genomgående tendens att ersätta produkten under en längre
 period, vilket har visat sig vara fallet i den nuvarande undersökningen. I detta
 sammanhang bör det noteras att en särskilt lång undersökningsperiod på 15
 månader medvetet valdes för att resultaten skulle bli mer representativa.
 10
 ---pagebreak--- Otillräcklig grund eller otillräckligt ekonomiskt berättigande
 (13) Att polyesterstapelfibrer ersattes med fiberkabel av polyesterfilament, så som
 beskrivs ovan, efter att en betydande preliminär antidumpningstull hade införts (se
 punkt 12) måste rimligtvis anses bero på antidumpningsåtgärderna snarare än på
 någon annan tillräcklig grund eller något annat ekonomiskt berättigande i enlighet
 med artikel 13.1 i grundförordningen.
 Om det skulle finnas någon annan tillräcklig grund eller något annat ekonomiskt
 berättigande - förutom gällande antidumpningsåtgärder - för att importera
 fiberkabel av polyesterfilament för klippning till polyesterstapelfibrer i
 gemenskapen istället för att direktimportera polyesterstapelfibrer som redan klippts
 i exportlandet, borde åtminstone vissa kvantiteter fiberkabel av polyesterfilament
 ha importerats för omvandling i gemenskapen före införandet av de provisoriska
 åtgärderna. Eftersom importen avfiberkabelav polyesterfilament med ursprung i
 Vitryssland före införandet av de provisoriska åtgärderna var försumbar måste
 slutsatsen bli att polyesterstapelfibrer ersatts med fiberkabel av polyesterfilament,
 och att den kraftiga ökningen av importen avfiberkabelav polyesterfilament beror
 på praxis som inte har tillräcklig grund eller ekonomiskt berättigande och i själva
 verket ursprungligen föranleddes av införandet av de provisoriska
 antidumpningsåtgärderna.
 -il
 ---pagebreak--- En annan slutsats skulle dras om en ny, betydelsefull faktor - annan än
 antidumpningsåtgärderna - som uppstod under den tid då ersättningen skedde
 kunde identifieras, vilket inte är fallet och ingen berörd part har framfört något
 sådant påstående.
 (14) Denna slutsats bekräftas av följande undersökningsresultat. Import av fiberkabel
 av polyesterfilament för omvandling i gemenskapen till polyesterstapelfibrer, i
 motsats till direktimport av polyesterstapelfibrer som redan klippts i en
 kontinuerlig, integrerad process i exportlandet - vilket är standardförfarandet -
 genererar vissa merkostnader för packning och arbetskraft som inte uppvägs av
 betydande kostnadsbesparingar eller prisfördelar utan tvärtom ökar ytterligare på
 grund av de högre arbetskraftskostnaderna per timme i gemenskapen, i jämförelse
 med Taiwan som valdes som jämförelseland i den ursprungliga undersökningen för
 beräkning av normalvärdet. Dessutom befanns exporten av fiberkabel av
 polyesterfilament vara inriktad på gemenskapen eftersom andra exportmarknader
 även fortsättningsvis försågs med polyesterstapelfibrer av den berörde exportören i
 Vitryssland, vilket visar att det inte förelåg något ekonomiskt berättigande
 eftersom det rimligtvis kunde förväntas att samma sak skulle ske på andra
 industrialiserade marknader som liknar gemenskapens om det var ekonomiskt
 berättigat.
 12-
 ---pagebreak--- (15) Företagen som importerar och som omvandlar fiberkabel av polyesterfilament har
 hävdat att det finns tillräcklig grund eller ekonomiskt berättigande för att
 importera och omvandla fiberkabel av polyesterfilament i gemenskapen i stället för
 att direktimportera polyesterstapelfibrer som redan har klippts i exportlandet,
 eftersom detta ger kostnadsbesparingar när det gäller lagerhållning och ger större
 flexibilitet att möta kundernas efterfrågan på olika storlekar och små beställningar
 av polyesterstapelfibrer.
 (16) Detta argument avvisades eftersom importörerna inte angav hur stora dessa
 fördelar var och även om sådana fördelar existerar förefaller de inte uppväga de
 merkostnader för packning och arbetskraft som nämns ovan. I alla händelser skulle
 sådana påstådda fördelar ha funnits även före införandet av
 antidumpningsåtgärderna och om de var betydande kunde det rimligtvis förväntas
 att en del aktörer i gemenskapen eller på andra jämförbara marknader åtminstone i
 viss utsträckning skulle ha utnyttjat av denna möjlighet före införandet av
 antidumpningsåtgärderna. Eftersom så inte befanns vara fallet (importen av
 fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i Vitryssland före införandet av de
 provisoriska antidumpningsåtgärderna var statistiskt försumbar) måste slutsatsen
 bli den att de påståddafördelarnapå sin höjd är av sekundär betydelse.
 13
 ---pagebreak--- (17) Omvandlings- och importföretagen hävdade också att det var ekonomiskt
 motiverat för dem att omvandla fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i
 Vitryssland eftersom den nödvändiga klippningskapaciteten redan fanns i
 gemenskapen och inga särskilda nyinvesteringar krävdes (avsaknad av
 alternativkostnader). Det hävdades också att det faktum att fiberkabel av
 polyesterfilament från andra länder än Vitryssland omvandlades före inledandet av
 antidumpningsundersökningen visade att import av fiberkabel av polyesterfilament
 med ursprung i Vitryssland för omvandling i gemenskapen också var berättigad.
 Detta argument avvisades avföljandeskäl.
 Bortsett från en begränsadförsökstillverkningunder de första tre månaderna 1996
 började det särskilda kringgåendet av åtgärderna som har varit föremål för
 undersökning (import av fiberkabel av syntetfilament med ursprung i Vitryssland
 för omvandling till polyesterstapelfibrer i EU) inte att tillämpas förrän efter
 införandet av de provisoriska antidumpningåtgärderna i mars 1996. Därav följer att
 det är rimligt att dra slutsatsen att före införandet av antidumpningsåtgärderna
 ansågs det inte vara motiverat att använda denna klippningskapacitet för att
 omvandlafiberkabelav polyesterfilament som importerats från Vitryssland i stället
 för att direktimportera polyesterstapelfibrer.
 -14
 ---pagebreak--- Dessutom har importen av fiberkabel av polyesterfilament från andra länder än
 Vitryssland varit liten och till och med minskat. Det förefaller också som om
 sådan import i stor utsträckning gällerfiberkabelav polyesterfilament som används
 för att tillverka tops - som har en stabil och liten marknadsnisch (se punkt 9),
 kräver mer komplicerad förädling och har prismässiga fördelar - snarare än
 fiberkabel av polyesterfilament som skall klippas till polyesterstapelfibrer, vilket är
 en stapelvara. I detta sammanhang bör det noteras att importen av fiberkabel av
 polyesterfilament från andra länder förblev stabil men minskade relativt sett på
 grund av det stora inflöde av fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i
 Vitryssland, som ensam stod för 70 % av alla import av fiberkabel av
 polyesterfilament under 1996.
 I alla händelser brister detta argument i saklighet eftersom det under
 kontrollbesöken konstaterades att minst ett omvandlingsföretag i Italien
 investerade i extra klippningsutrustning för att kunna möta den allt större
 tillgången på fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i Vitryssland. Detta
 motsäger den påstådda avsaknaden av alternativkostnader.
 15
 ---pagebreak--- (b) Undergrävande av de positiva verkningarna av tullarna och bevis för
 dumpning
 Undergrävande
 (18) Kommissionen avgjorde först om de positiva verkningarna av tullen undergrävs i
 fråga om priser. I detta syfte gjordes en jämförelse mellan de genomsnittliga
 försäljningspriserna i gemenskapen för polyesterstapelfibrer klippta av fiberkabel
 av polyesterfilament med ursprung i Vitryssland under undersökningsperioden och
 det "icke-dumpade" exportpriset till gemenskapen för polyesterstapelfibrer med
 ursprung i Vitryssland som fastställdes under den ursprungliga
 undersökningsperioden.
 Det "icke-dumpade" exportpriset för polyesterstapelfibrer beräknades på nivån cif
 gemenskapens gräns på grundval av det exportpris som fastställdes i den
 ursprungliga undersökningen. Till detta pris lades tullar (5,5 %) och
 antidumpningstullar (43,5 %) för att en "icke—dumpad" nivå skulle uppnås.
 16
 ---pagebreak--- Ett vägt genomsnittligt pris fritt omvandlingsfabriken fastställdes för
 polyesterstapelfibrer klippta av fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i
 Vitryssland. Genom korrigeringar räknades detta pris om så att jämförelsen skulle
 ske på samma nivå (cif gemenskapens gräns). I detta syfte drogs rabatter,
 försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt
 transportkostnader inom EG (som inte ingick i försäljnings- och
 administrationskostnader och andra allmänna kostnader) av. Därefter fastställdes
 det i vilken utsträckning det genomsnittliga priset för polyesterstapelfibrer som
 omvandlats från fiberkabel av polyesterfilament med ursprung i Vitryssland har
 underskridit det "icke-dumpade" exportpriset och därmed undergrävt de positiva
 effekterna av tullarna
 De sammanlagda beloppen som undergrävde de positiva effekterna uttrycktes i
 procent av det sammanlagda värdet cif gemenskapens gräns på importen av
 polyesterstapelfibrer till en "icke-dumpad" prisnivå. Jämförelsen visade att det
 genomsnittliga priset för polyesterstapelfibrer som omvandlats från fiberkabel av
 polyesterfilament med ursprung i Vitryssland har underskridit det "icke-dumpade"
 exportpriset på polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland med 19,45 %.
 Kommissionen har också kontrollerat om de positiva verkningarna av tullen
 undergrävs i fråga om kvantiteter. Som närmare förklaras ovan (se punkt 12)
 ersätter importen av polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland nästan helt
 av import av fiberkabel av polyesterfilament från samma land omedelbart efter
 införandet av de preliminära antidumpningstullarna på polyesterstapelfibrer med
 ursprung i Vitryssland.
 17-
 ---pagebreak--- Mot bakgrund av det föregående måste slutsatsen bli den att försäljningen av
 polyesterstapelfibrer som omvandlats från fiberkabel av polyesterfilament med
 ursprung i Vitryssland har undergrävt de positiva effekterna av
 antidumpningstullarna både ifrågaom priser och kvantiteter.
 Bevis för dumpning
 (19) För att fastställa om det fanns bevis för dumpning i samband med import av
 fiberkabel av polyesterfilament till gemenskapen för omvandling till
 polyesterstapelfibrer under undersökningsperioden användesföljandemetod:
 Det leveranspris före tull som togs ut av importörerna av fiberkabel av
 polyesterfilament med ursprung i Vitryssland användes som utgångspunkt. För att
 göra detta pris mer jämförbart med det normalvärde som fastställts för
 polyesterstapelfibrer under den ursprungliga undersökningen av dumpning lades
 den kostnad för omvandling i gemenskapen som fastställdes under den nuvarande
 undersökningen till så att ett effektivt pris för polyesterstapelfibrer konstruerades.
 Från detta pris drogs frakt- och hanteringskostnader inom EG och kreditkostnader
 av för beräkning av priset cif gemenskapens gräns för polyesterstapelfibrer.
 18
 ---pagebreak--- Fob-nivån Vitryssland beräknades på så sätt att frakt- och hanteringskostnaderna
 från Vitryssland till EU:s gräns och de respektive handelshusens prispålägg drogs
 av från cif-priset Skillnaden mellan detta fob-pris Vitryssland och fob-priset
 Taiwan som fastställdes i den ursprungliga antidumpningsundersökningen -
 Taiwan valdes nämligen till jämförbart land i den ursprungliga undersökningen vid
 beräkningen av normalvärdet - uttrycktes sedan i procent av priset cif
 gemenskapens gräns för polyesterstapelfibrer.
 Den sammanlagda vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställdes på
 detta sätt befanns vara 12,31 %. Slutsatsen blir därför den att det finns bevis för
 dumpning iförhållandetill det normalvärde som fastställts tidigare.
 19
 ---pagebreak--- D. FÖRESLAGNA ÅTGÄRDER
 1. Typ av åtgärder: utvidgning av tullen
 (20) Mot bakgrund av ovanstående avgöranden och överväganden bör den gällande
 antidumpningstullen på polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland utvidgas
 till att omfattafiberkabelav polyesterfilament med ursprung i samma land.
 2. Uttag av den utvidgade tullen på sådan import som registrerats
 (21) Den utvidgade tullen bör tas ut påfiberkabelav polyesterfilament som registrerats
 så som beskrivs i punkt 1.
 E. FÖRFARANDE
 (22) Berörda parter upplystes om de viktigaste omständigheterna och övervägandena
 som låg till grund för kommissionens avsikt att föreslå en utvidgning av den
 slutgiltiga antidumpningstullen på berörd fiberkabel av polyesterfilament och de
 har givits möjlighet att lämna synpunkter, vilka vederbörligen har beaktats.
 20
 ---pagebreak--- HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 1. Den slutgiltiga antidumpningstull som införs genom förordning (EG) nr 1490/96
 på import av polyesterstapelfibrer enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i
 Vitryssland utvidgas härmed till att omfatta import av fiberkabel av syntetfilament av
 polyestrar enligt KN-nummer 5501 20 00 med ursprung i Vitryssland.
 2. Den tull som utvidgas genom punkt 1 i denna artikel skall också tillämpas på
 import av fiberkabel av syntetfllament av polyestrar med ursprung i Vitryssland som har
 registrerats i enlighet med artikel 2 i kommissionens förordning (EG) nr 693/97 och
 artiklarna 13.3 och 14.5 iförordning(EG) nr 384/96.
 Artikel 2
 Tullmyndigheterna åläggs härmed att upphöra med registreringen i enlighet med artikel 2 i
 kommissionens förordning nr 693/97 av fiberkabel av syntetfilament av polyestrar med
 ursprung i Vitryssland som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5501 20 00.
 21
 ---pagebreak--- Artikel 3
 Dennaförordningträder i kraft dagen efter det att den har den offentliggjorts i Europeiska
 gemenskapernas officiella tidning.
 Dennaförordningär till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel den ... 1998.
 På rådets vägnar
 Ordförande
 22
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- ISSN 1024-4506
 KOM(97) 672 slutlig
 DOKUMENT
 SV 02 08 11
 Katalognummer : CB-CO-97-694-SV-C
 ISBN 92-78-28924-8
 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer
 L-2985 Luxemburg
 ' 2 1 -