type: legislation

text:
 20.2.2010
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 45/1
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE RADY (UE) NR 143/2010
 z dnia 15 lutego 2010 r.
 czasowo wycofujące szczególne rozwiązanie motywacyjne dotyczące zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów ustanowione na mocy rozporządzenia (WE) nr 732/2008 w odniesieniu do Demokratyczno-Socjalistycznej Republiki Sri Lanki
 RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 732/2008 z dnia 22 lipca 2008 r. wprowadzające ogólny system preferencji taryfowych na okres od dnia 1 stycznia 2009 r. do dnia 31 grudnia 2011 r. (1), w szczególności jego art. 19 ust. 4,
 uwzględniając wniosek Komisji Europejskiej,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Na mocy rozporządzenia (WE) nr 732/2008, w szczególności jego art. 9 i art. 10 ust. 6, Demokratyczno-Socjalistyczna Republika Sri Lanki (zwana dalej „Sri Lanką”) jest państwem beneficjentem szczególnego rozwiązania motywacyjnego dotyczącego zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów przyznanego w ramach ogólnego systemu preferencji taryfowych Unii Europejskiej.
 (2)
 W decyzji Komisji 2008/938/WE (2) uwzględniającej Sri Lankę w wykazie państw beneficjentów szczególnego rozwiązania motywacyjnego dotyczącego zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów w okresie od dnia 1 stycznia 2009 r. do dnia 31 grudnia 2011 r., odnotowano, że spełnienie przez Sri Lankę kryteriów kwalifikacji w odniesieniu do rozwiązania dotyczących trzech konwencji praw człowieka było przedmiotem dochodzenia wszczętego na podstawie rozporządzenia Rady (WE) nr 980/2005 z dnia 27 czerwca 2005 r. wprowadzającego plan ogólnych preferencji taryfowych (3).
 (3)
 Ze sprawozdań, oświadczeń i informacji Organizacji Narodów Zjednoczonych oraz innych publicznie dostępnych sprawozdań i informacji z innych dostępnych Komisji Europejskiej (zwanej dalej „Komisją”) właściwych źródeł, w tym od organizacji pozarządowych, wynika, że prawodawstwo krajowe Sri Lanki włączające Międzynarodowy pakt praw obywatelskich i politycznych, Konwencję w sprawie zakazu stosowania tortur oraz innego okrutnego, nieludzkiego lub poniżającego traktowania albo karania oraz Konwencję o prawach dziecka, nie było skutecznie wdrażane. Trzy wymienione konwencje są wymienione jako podstawowe konwencje praw człowieka odpowiednio w pkt 1, 5 i 6 części A załącznika III do rozporządzenia (WE) nr 732/2008.
 (4)
 Artykuł 15 ust. 2 rozporządzenia (WE) nr 732/2008 przewiduje czasowe wycofanie szczególnego rozwiązania motywacyjnego dotyczącego zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów przyznanego na mocy tego rozporządzenia, w szczególności gdy prawodawstwo krajowe włączające konwencje, o których mowa w załączniku III do tego rozporządzenia, ratyfikowane zgodnie z wymogami art. 8 ust. 1 i 2 tego rozporządzenia, nie jest skutecznie wdrażane.
 (5)
 Decyzją Komisji 2008/803/WE (4) wszczęto dochodzenie w celu „ustalenia, czy przepisy włączające Międzynarodowy pakt praw obywatelskich i politycznych, Konwencję w sprawie zakazu stosowania tortur oraz innego okrutnego, nieludzkiego lub poniżającego traktowania albo karania oraz Konwencję o prawach dziecka do krajowego prawodawstwa Demokratyczno-Socjalistycznej Republiki Sri Lanki są skutecznie wprowadzane w życie”.
 (6)
 Przez cały czas trwania dochodzenia Komisja zapewniała Sri Lance wszelkie możliwości współpracy w ramach dochodzenia, w tym możliwość przedstawienia przez Sri Lankę uwag dotyczących kompleksowych ustaleń ekspertów powołanych przez Komisję w celu przeprowadzenia niezależnej oceny prawnej kwestii będących przedmiotem dochodzenia. Mimo że Sri Lanka postanowiła nie współpracować ani nie uczestniczyć w dochodzeniu, Komisja utrzymywała regularne kontakty ze Sri Lanką poza ramami dochodzenia, aby umożliwić jej przekazywanie Komisji wszelkich informacji istotnych dla dochodzenia. Informacje otrzymane w ten sposób od Sri Lanki zostały w pełni uwzględnione przez Komisję i wykorzystane przy ocenie.
 (7)
 W dniu 19 października 2009 r. Komisja przyjęła sprawozdanie zawierające jej wnioski (zwane dalej „sprawozdaniem”). W sprawozdaniu stwierdza się, że prawodawstwo krajowe Sri Lanki włączające Międzynarodowy pakt praw obywatelskich i politycznych, Konwencję w sprawie zakazu stosowania tortur oraz innego okrutnego, nieludzkiego lub poniżającego traktowania albo karania oraz Konwencję o prawach dziecka nie jest skutecznie wprowadzane w życie.
 (8)
 Sri Lance przekazano wymienione sprawozdanie zawierające wnioski z dochodzenia i przypomniano, że na podstawie tych wniosków Komisja zamierza podjąć decyzję o ewentualnym zaleceniu czasowego wycofania szczególnego rozwiązania motywacyjnego dotyczącego zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów. Sri Lance przyznano również czas na złożenie oświadczeń w tej sprawie lub ściśle w odniesieniu do sprawozdania.
 (9)
 Sri Lanka przekazała Komisji kilka uwag dotyczących przedmiotu sprawozdania i przebiegu dochodzenia. Uwagi te obejmowały również fakty i ustalenia, w odniesieniu do których Sri Lanka miała możliwość przedstawienia swoich uwag podczas dochodzenia, lecz nie skorzystała z niej. Mimo to Komisja skrupulatnie przeanalizowała uwagi Sri Lanki, w szczególności te odnoszące się do decyzji o czasowym wycofaniu. Ocena Komisji, o której poinformowano Sri Lankę, doprowadziła do stwierdzenia, że żaden z argumentów Sri Lanki nie wpłynąłby znacząco na wnioski z dochodzenia.
 (10)
 W dniu 17 listopada 2009 r. Komisja przedłożyła sprawozdanie w sprawie wniosków z dochodzenia Komitetowi ds. Preferencji Ogólnych, zgodnie z art. 19 ust. 1 rozporządzenia (WE) nr 732/2008.
 (11)
 W związku z powyższym należy czasowo wycofać szczególne rozwiązanie motywacyjne dotyczące zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów w odniesieniu do wszystkich produktów pochodzących ze Sri Lanki aż do czasu podjęcia decyzji, że nie występują już przyczyny uzasadniające czasowe wycofanie.
 (12)
 Niniejsze rozporządzenie powinno wejść w życie w terminie sześciu miesięcy od jego przyjęcia, chyba że przed upływem tego terminu Rada, na wniosek Komisji, podejmie decyzję uznającą, iż przyczyny uzasadniające to rozporządzenie już nie występują,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Czasowo wycofuje się szczególne rozwiązanie motywacyjne dotyczące zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów w odniesieniu do produktów pochodzących ze Sri Lanki, przewidziane rozporządzeniem (WE) nr 732/2008.
 Artykuł 2
 Uwzględniając okres stosowania rozporządzenia (WE) nr 732/2008, Rada, stanowiąc kwalifikowaną większością głosów i na wniosek Komisji, przywraca szczególne rozwiązanie motywacyjne w odniesieniu do produktów pochodzących ze Sri Lanki, jeśli przyczyny uzasadniające czasowe wycofanie tego rozwiązania już nie występują.
 Artykuł 3
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie w terminie sześciu miesięcy od jego przyjęcia, chyba że, zgodnie z art. 19 ust. 5 rozporządzenia (WE) nr 732/2008, przed upływem tego terminu Rada, na wniosek Komisji, zdecyduje inaczej.
 Artykuł 4
 Niniejsze rozporządzenie zostaje opublikowane w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 15 lutego 2010 r.
 W imieniu Rady
 Á. GABILONDO
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 211 z 6.8.2008, s. 1.
 (2) Decyzja Komisji 2008/938/WE z dnia 9 grudnia 2008 r. w sprawie wykazu państw beneficjentów, które kwalifikują się do szczególnego rozwiązania motywacyjnego dotyczącego zrównoważonego rozwoju i dobrych rządów, przewidzianego rozporządzeniem Rady (WE) nr 732/2008 wprowadzającym ogólny system preferencji taryfowych na okres od dnia 1 stycznia 2009 r. do dnia 31 grudnia 2011 r. (Dz.U. L 334 z 12.12.2008, s. 90).
 (3) Dz.U. L 169 z 30.6.2005, s. 1.
 (4) Decyzja Komisji 2008/803/WE z dnia 14 października 2008 r. przewidująca wszczęcie dochodzenia na podstawie art. 18 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 980/2005 w odniesieniu do skutecznego wprowadzenia w życie pewnych konwencji praw człowieka w Sri Lance (Dz.U. L 277 z 18.10.2008, s. 34).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21989D0712(01)
 AFGØRELSE Nr. 6/88 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITE EØF- SVERIGE den 5. december 1988 om ændring af overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Sverige samt af visse andre aftaler, der i forbindelse hermed er indgået mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Sverige som følge af indførelsen af Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem
 EF-Tidende nr. L 197 af 12/07/1989 s. 0002 - 0082
 AFGOERELSE Nr. 6/88 TRUFFET AF DEN BLANDEDE KOMITE EOEF-SVERIGE den 5. december 1988 om aendring af overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige samt af visse andre aftaler, der i forbindelse hermed er indgaaet mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige som foelge af indfoerelsen af Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem DEN BLANDEDE KOMITE EOEF-SVERIGE HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, i det foelgende benaevnt »overenskomsten«, saerlig artikel 12a, og ud fra foelgende betragtninger: Som foelge af indfoerelsen af Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem har Faellesskabet og Kongeriget Sverige aendret nomenklaturen i deres toldtariffer; der boer derfor i overensstemmelse med disse aendringer foretages en tilpasning af de bestemmelser, som vedroerer nomenklaturen, i overenskomsten, i tillaegsprotokollen til overenskomsten som foelge af Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltraedelse af Faellesskabet, i det foelgende benaevnt »tillaegsprotokollen«, samt i visse arrangementer og aftaler i form af brevveksling - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 1) Artikel 2 i overenskomsten affattes saaledes: »Artikel 2 Overenskomsten anvendes paa varer, der har oprindelse i Faellesskabet og i Sverige: i) som henhoerer under kapitel 25 til 97 i Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, bortset fra de varer, der er naevnt i bilag I; ii) som er anfoert i bilag II; iii) som er anfoert i protokol nr. 2, under hensyntagen til de naermere bestemmelser, der er fastsat heri.« 2) Artikel 14, stk. 1, i overenskomsten affattes saaledes: »Artikel 14 1. Faellesskabet forbeholder sig ret til at aendre ordningen vedroerende olieprodukter henhoerende under pos. 2710, 2711, ex 2712 (undtagen ozokerit, montanvoks og toervevoks) og 2713 i Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, naar der fastsaettes en faelles definition vedroerende olieprodukters oprindelse, naar der inden for rammerne af den faelles handelspolitik tages beslutninger med hensyn til de paagaeldende varer, eller naar en faelles energipolitik bliver fastlagt.« 3) Bilaget til overenskomsten erstattes med foelgende bilag: »BILAG I Liste over produkter, hvortil der henvises i overenskomstens artikel 2, punkt i) >PIC FILE= "T0047065"> 4) Nedenstaaende bilag II tilfoejes til overenskomsten: »BILAG II Liste over produkter, hvortil der henvises i overenskomstens artikel 2, punkt ii) >PIC FILE= "T0047066"> 5) Artikel 3 i protokol nr. 2 affattes saaledes: »Artikel 3 1. Denne protokol anvendes ogsaa paa de alkoholholdige drikkevarer i underpositioner 2208 20 til 2208 90 (undtagen ethanol (ethylalkohol) ikke denatureret, med et alkoholindhold paa under 80 % vol) i Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, i tabel I og II, der er vedfoejet denne protokol. De naermere bestemmelser for den toldnedsaettelse, der skal anvendes paa disse varer, fastsaettes af den blandede komité. Ved bestemmelsen af disse naermere bestemmelser traeffer den blandede komité senere beslutning om en eventuel optagelse i denne protokol af andre varer i kapitel 1 til 24 i Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem, der ikke beroeres af de kontraherende parters landbrugsordninger. 2. Ved denne lejlighed supplerer den blandede komité i givet tilfaelde protokol nr. 3.« 6) Tabel I i protokol nr. 2 affattes saaledes: »TABEL I DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB >PIC FILE= "T0047067"> >PIC FILE= "T0047068"> >PIC FILE= "T0047069"> >PIC FILE= "T0047070"> >PIC FILE= "T0047071"> >PIC FILE= "T0047072"> >PIC FILE= "T0047073"> >PIC FILE= "T0047074"> >PIC FILE= "T0047075"> 7) Tabel II i protokol nr. 2 affattes saaledes: »TABEL II SVERIGE >PIC FILE= "T0047076"> >PIC FILE= "T0047077"> >PIC FILE= "T0047078"> >PIC FILE= "T0047079"> >PIC FILE= "T0047080"> >PIC FILE= "T0047081"> >PIC FILE= "T0047082"> 8) Artikel 4, stk. 4, i tillaegsprotokollen affattes saaledes: »4. For jordolie og raaolier hidhoerende fra bituminoese mineraler, henhoerende under pos. 2709 i Den Kombinerede Nomenklatur, er den spanske told lig med nul.« 9) Artikel 7, stk. 3, i tillaegsprotokollen affattes saaledes: »3. Kongeriget Spanien aabner fra 1. marts 1986 aarlige toldkontingenter for indfoersel af automobiler til persontransport med forbraendingsmotor bortset fra rutebiler og omnibusser, henhoerende under pos. 8703 22, 8703 23, 8703 31, 8703 32 og 8703 33 i Den Kombinerede Nomenklatur, og med oprindelse i Sverige, som angivet i bilag Ia. Toldsatsen, som skal anvendes inden for disse toldkontingenter, er fastsat til 17,4 %. Kontingentet bortfalder den 31. december 1988.« 10) Artikel 11, stk. 2, i tillaegsprotokollen affattes saaledes: »2. Republikken Portugal afskaffer for lakridssaft, der indeholder over 10 vaegtprocent saccharose, uden tilsaetning af andre stoffer henhoerende under pos. 1704 90 10 esc. i Den Kombinerede Nomenklatur, gradvis beskatningselementet paa 5 esc. pr. kg. efter tidsplanen i artikel 9.« 11) Bilag I til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG I SPANSKE BASISTOLDSATSER (FASTE ELEMENTER) PR. 1. JANUAR 1986 >PIC FILE= "T0047083"> >PIC FILE= "T0047084"> >PIC FILE= "T0047085"> >PIC FILE= "T0047086"> >PIC FILE= "T0047087"> >PIC FILE= "T0047088"> >PIC FILE= "T0047089"> >PIC FILE= "T0047090"> >PIC FILE= "T0047091"> >PIC FILE= "T0047092"> >PIC FILE= "T0047093"> >PIC FILE= "T0047094"> >PIC FILE= "T0047095"> 12) Bilag Ia til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG Ia Toldkontingenter, som anvendes af Kongeriget Spanien for automobiler henhoerende under pos. 8703 22, 8703 23, 8703 31, 8703 32 og 8703 33 i Den Kombinerede Nomenklatur med oprindelse i Sverige >PIC FILE= "T0047096"> 13) Bilag II til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG II BASISKONTINGENTER FOR VARER UNDERGIVET KVANTITATIVE RESTRIKTIONER VED INDFOERSEL I SPANIEN INDTIL DEN 31. DECEMBER 1988 >PIC FILE= "T0047097"> 14) Bilag III til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG III BASISKONTINGENTER FOR VARER UNDERGIVET KVANTITATIVE RESTRIKTIONER VED INDFOERSEL I SPANIEN INDTIL DEN 31. DECEMBER 1989 >PIC FILE= "T0047098"> >PIC FILE= "T0047099"> >PIC FILE= "T0047100"> >PIC FILE= "T0047101"> >PIC FILE= "T0047102"> >PIC FILE= "T0047103"> >PIC FILE= "T0047104"> >PIC FILE= "T0047105"> >PIC FILE= "T0047106"> >PIC FILE= "T0047107"> >PIC FILE= "T0047108"> 15) Bilag IV til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG IV PORTUGISISKE BASISTOLDSATSER (FASTE ELEMENTER) PR. 1. JANUAR 1986 >PIC FILE= "T0047109"> >PIC FILE= "T0047110"> >PIC FILE= "T0047111"> >PIC FILE= "T0047112"> >PIC FILE= "T0047113"> >PIC FILE= "T0047114"> >PIC FILE= "T0047115"> >PIC FILE= "T0047116"> >PIC FILE= "T0047117"> 16) Bilag V til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG V FASTSAETTELSE AF DE PORTUGISISKE BASISTOLDSATSER FOR VISSE VARER For de nedenfor anfoerte varer er de basistoldsatser, ud fra hvilke republikken Portugal skal foretage de i artikel 9 fastlagte gradvise nedsaettelser, de satser, der er angivet ud for hver vare. >PIC FILE= "T0047118"> >PIC FILE= "T0047119"> >PIC FILE= "T0047120"> >PIC FILE= "T0047121"> >PIC FILE= "T0047122"> >PIC FILE= "T0047123"> >PIC FILE= "T0047124"> >PIC FILE= "T0047125"> >PIC FILE= "T0047126"> >PIC FILE= "T0047127"> >PIC FILE= "T0047128"> >PIC FILE= "T0047129"> >PIC FILE= "T0047130"> >PIC FILE= "T0047131"> 17) Bilag VI til tillaegsprotokollen affattes saaledes: »BILAG VI 1. VARER, FOR HVILKE MINIMUMSSATSEN (FAST ELEMENT) FASTSAETTES TIL 35 % VED INDFOERSEL FRA FAELLESSKABET I DETS SAMMENSAETNING PR. 31. DECEMBER 1985: >PIC FILE= "T0047132"> >PIC FILE= "T0047133"> 2. VARER, FOR HVILKE MINIMUMSSATSEN (FAST ELEMENT) FASTSAETTES TIL 14 % VED INDFOERSEL FRA FAELLESSKABET I DETS SAMMENSAETNING PR. 31. DECEMBER 1985: >PIC FILE= "T0047134"> >PIC FILE= "T0047135"> 3. VARER, FOR HVILKE MINIMUMSSATSEN (FAST ELEMENT) FASTSAETTES TIL 12 % VED INDFOERSEL FRA FAELLESSKABET I DETS SAMMENSAETNING PR. 31. DECEMBER 1985: >PIC FILE= "T0047136"> 4. VARER, FOR HVILKE MINIMUMSSATSEN (FAST ELEMENT) FASTSAETTES TIL 11 % VED INDFOERSEL FRA FAELLESSKABET I DETS SAMMENSAETNING PR. 31. DECEMBER 1985: >PIC FILE= "T0047137"> >PIC FILE= "T0047138"> 18. I bilag B til tillaegsprotokollen erstattes tabellen af foelgende: >PIC FILE= "T0047139"> >PIC FILE= "T0047140"> 19) Brevvekslinger vedroerende indfoersel til Spanien af varer henhoerende under pos. 84.41 A I i Den Faelles Toldtarif aendres saaledes: I overskriften samt i brevvekslingerne erstattes henvisningen til pos. 84.41 A I i Den Faelles Toldtarif med: »pos. 8452 10 11 og 8452 10 19 i Den Kombinerede Nomenklatur«. Artikel 2 Aftale i form af brevveksling af 14. juli 1986 vedroerende ikke-landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, der ikke er omfattet af overenskomsten, aendres saaledes: 1) Bilag I affattes saaledes: »BILAG I SPANIEN >PIC FILE= "T0047141"> >PIC FILE= "T0047142"> 2) Bilag II affattes saaledes: »BILAG II PORTUGAL >PIC FILE= "T0047143"> >PIC FILE= "T0047144"> >PIC FILE= "T0047145"> >PIC FILE= "T0047146"> >PIC FILE= "T0047147"> 3) Bilag IV affattes saaledes: »BILAG IV PORTUGAL >PIC FILE= "T0047148"> >PIC FILE= "T0047149"> Artikel 3 Aftalerne i form af brevvekslinger vedroerende landbrug og fiskeri aendres saaledes: 1) Brevveksling vedroerende fiskeri af 21. juli 1972: Den tabel, der henvises til i denne brevveksling, erstattes af foelgende: >PIC FILE= "T0047150"> 2) Brevvekslinger vedroerende landbrug af 21. juli 1972, 16. juli 1980 og 23. juni 1982: De tabeller, der henvises til i disse brevvekslinger, erstattes af nedenstaaende konsoliderede liste: >PIC FILE= "T0047151"> >PIC FILE= "T0047152"> 3) Brevveksling vedroerende landbrug og fiskeri af 14. juli 1986: a) Under A II (landbrug) erstattes henvisningen til pos. ex 07.02 B i Den Faelles Toldtarif af foelgende: »Underposition 0710 21 i Den Kombinerede Nomenklatur« b) Varelisten under B (fiskeri), stk. 5, erstattes af foelgende: >PIC FILE= "T0047153"> c) Bilag I affattes saaledes: »BILAG I >PIC FILE= "T0047154"> >PIC FILE= "T0047155"> Ovenstaaende toldsatser anvendes fra den 1. marts 1986 for varer med oprindelse i Sverige, der indfoeres i Faellesskabet i dets sammensaetning pr. 31. december 1985. For indfoersel i Portugal og Spanien af ovennaevnte varer gaelder foelgende tidsplan for toldudjaevningen: PORTUGAL >PIC FILE= "T0047156"> >PIC FILE= "T0047157"> SPANIEN >PIC FILE= "T0047158"> >PIC FILE= "T0047159"> Artikel 4 Denne afgoerelse anvendes fra den 1. januar 1988. Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. december 1988. Paa vegne af Den Blandede Komité EOEF-Sverige P. BENAVIDES Formand


text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0173
 Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΥ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ που τροποποιεί τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1868/94 για την καθιέρωση καθεστώτος ποσοστώσεων για την παραγωγή αμύλου γεωμήλων /* COM/99/0173 τελικό - CNS 99/0088 */
 Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΥ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ που τροποποιεί τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1868/94 για την καθιέρωση καθεστώτος ποσοστώσεων για την παραγωγή αμύλου γεωμήλων (υποβληθείσα από την Επιτροπή) ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ Ο συμβιβασμός του Υπουργείου Γεωργίας για το Πρόγραμμα Δράσης 2000 προβλέπει αύξηση της αντισταθμιστικής πληρωμής για το άμυλο γεωμήλων προς εξισορρόπηση της μείωσης της ποσόστωσης. Για το σκοπό αυτό, το Συμβούλιο κάλεσε την Επιτροπή να υποβάλει πρόταση για μείωση των ποσοστώσεων αμύλου γεωμήλων. Η παρούσα πρόταση πρέπει να εγκριθεί ταυτόχρονα με τις τροποποιήσεις του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1766/92 ο οποίος καθορίζει το επίπεδο των προαναφερόμενων αντισταθμιστικών πληρωμών. Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΥ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ που τροποποιεί τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1868/94 για την καθιέρωση καθεστώτος ποσοστώσεων για την παραγωγή αμύλου γεωμήλων ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και ιδίως τα άρθρα 42 και 43, την πρόταση της Επιτροπής (1),(1) ΕΕ C της .... 1999, σ. ... τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου (2),(2) ΕΕ C της .... 1999, σ. ... τη γνώμη της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής (3),(3) ΕΕ C της .... 1999, σ. ... Εκτιμώντας: (1) ότι το άρθρο 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94 του Συμβουλίου (4) της 27ης Ιουλίου 1994, όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1284/98 (5) καθορίζει τις ποσοστώσεις αμύλου γεωμήλου για τα κράτη μέλη παραγωγής για τις περιόδους εμπορίας 1998/1999, 1999/2000 και 2000/2001*(4) ΕΕ L 197 της 30.7.1994, σ. 4(5) ΕΕ L 178 της 23.6.1998, σ. 3 (2) ότι το άρθρο 8 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1766/92 του Συμβουλίου (6), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ ..../1999 (7) καθορίζει το ποσό της αντισταθμιστικής πληρωμής για τους παραγωγούς γεωμήλων που προορίζονται για την παρασκευή αμύλου* ότι το ποσό αυτό αυξήθηκε από το Συμβούλιο για την περίοδο εμπορίας 2000/2001 καθώς και για τις επόμενες περιόδους εμπορίας, υπό τον όρο ότι μειώνονται οι ποσοστώσεις που καθορίζονται από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1868/94 για τα κράτη μέλη που έχουν ποσόστωση μεγαλύτερη από 100 000 τόνους κατά 2,81% το 2000/2001 και κατά 5,74% το 2001/2002, και η ισχύουσα ποσόστωση για τα κράτη μέλη που έχουν ποσόστωση μικρότερη από 100 000 τόνους πρέπει να μειωθεί κατά 1,41% το 2000/2001 και κατά 2,87% το 2001/2002*(6) ΕΕ L 181 της 1.7.1992, σ. 21(7) ΕΕ L της .... 1999, σ. ... (3) ότι πρέπει να τροποποιηθούν οι ποσοστώσεις που καθιερώθηκαν για την περίοδο εμπορίας 2000/2001 και να καθοριστούν οι ποσοστώσεις για την περίοδο εμπορίας 2001/2002* ότι τα κράτη μέλη παραγωγής πρέπει να κατανείμουν τις ποσοστώσεις τους για την περίοδο 2000/2001 και 2001/2002 μεταξύ όλων των βιομηχανιών που παράγουν άμυλο γεωμήλων βάσει των υφιστάμενων ποσοστώσεων για την περίοδο εμπορίας 1999/2000*ότι πρέπει να καταστεί σαφές ότι οι ποσότητες που χρησιμοποιούνται καθ’υπέρβαση των επιμέρους ποσοστώσεων κατά τη διάρκεια της περιόδου εμπορίας 1999/2000 θα μειωθούν κατά την περίοδο εμπορίας 2000/2001 σύμφωνα με το άρθρο 6 παράγραφος 2* (4) ότι στο τέλος της περιόδου η Επιτροπή θα υποβάλει έκθεση στο Συμβούλιο για τη χορήγηση κατανομές των ποσοστώσεων συνοδευόμενη, εάν είναι αναγκαίο, από κατάλληλες προτάσεις* ότι στις προτάσεις αυτές θα λαμβάνονται υπόψη πιθανές αλλαγές της αντισταθμιστικής πληρωμής, ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Άρθρο 1 Το άρθρο 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94 τροποποιείται ως εξής: 1. Στις παραγράφους 1 και 2, διαγράφονται οι αναφορές στην περίοδο εμπορίας 2000/2001. 2. Προστίθενται οι ακόλουθες παράγραφοι: "3. Κατανέμονται ποσοστώσεις για την παραγωγή αμύλου γεωμήλου, για τις περιόδους εμπορίας 2000/2001 και 2001/2002, εντός των ακόλουθων ορίων και για τα ακόλουθα κράτη μέλη παραγωγής: >ΘΕΣΗ ΠIΝΑΚΑ> 4. Σε κάθε κράτος μέλος παραγωγής κατανέμεται η ποσόστωση που αναφέρεται στην παράγραφο 3 μεταξύ των βιομηχανιών παραγωγής γεωμήλου για να τη χρησιμοποιήσουν κατά τις περιόδους εμπορίας 2000/2001 και 2001/2002 ανάλογα με την επιμέρους ποσόστωση που ήταν διαθέσιμη για κάθε βιομηχανία για την περίοδο εμπορίας 1999/2000 πριν εφαρμοσθεί ενδεχόμενη διόρθωση της παραγράφου 2 του άρθρου 6. Οι επιμέρους ποσοστώσεις για κάθε βιομηχανία για την περίοδο εμπορίας 2000/2001 προσαρμόζονται για να ληφθεί υπόψη τυχούσα ποσότητα που έχει χρησιμοποιηθεί επιπλέον της ποσόστωσης κατά τη διάρκεια της περιόδου εμπορίας 1999/2000, σύμφωνα με το άρθρο 6 παράγραφος 2." Άρθρο 2 Το άρθρο 3 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: "Άρθρο 3 1. Η Επιτροπή υποβάλλει στο Συμβούλιο, στις 31 Οκτωβρίου 2001 το αργότερο, και στη συνέχεια ανά τριετία, έκθεση για τη χορήγηση της ποσόστωσης στην Κοινότητα, συνοδευόμενη, εν ανάγκη, από τις κατάλληλες προτάσεις. Στην έκθεση αυτή λαμβάνονται υπόψη οι πιθανές αλλαγές της αντισταθμιστικής πληρωμής, καθώς και η εξέλιξη της αγοράς του αμύλου γεωμήλων καθώς και της αγοράς αμύλων γενικότερα. 2. Το Συμβούλιο, αποφασίζοντας βάσει του άρθρου 43 της Συνθήκης, στις 31 Δεκεμβρίου 2001 το αργότερο, και στη συνέχεια ανά τριετία, κατανέμει την ποσόστωση μεταξύ των κρατών μελών βάσει της έκθεσης που αναφέρεται στην παράγραφο 1, για να την χρησιμοποιήσουν κατά τις ακόλουθες περιόδους εμπορίας. 3. Τα κράτη μέλη, στις 31 Ιανουαρίου 2002 το αργότερο, και στη συνέχεια ανά τριετία, κοινοποιούν στα ενδιαφερόμενα πρόσωπα τις λεπτομέρειες χορήγησης των ποσοστώσεων για τις επόμενες τρεις περιόδους εμπορίας." Άρθρο 3 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την επομένη της δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Ο παρών κανονισμός εφαρμόζεται από την 1η Ιουλίου 2000. Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος. Βρυξέλλες, Για το Συμβούλιο Ο Πρόεδρος >ΘΕΣΗ ΠIΝΑΚΑ> ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Η δημοσιονομική επίπτωση της πρότασης υπολογίζεται σε σχέση με τις ισχύουσες σήμερα ποσοστώσεις, λαμβάνοντας υπόψη τα ποσά της πριμοδότησης που προβλέπονται για την περίοδο εμπορίας 2000/2001 και επόμενες, σύμφωνα με το συμβιβασμό του Συμβουλίου στις 11.3.1999 καθώς και με τα συμπεράσματα του Ευρωπαϊκού Συμβουλίου στις 24 - 25.3.1999. >ΘΕΣΗ ΠIΝΑΚΑ>


type: wikipedia

text:
Diegas Armandas Maradona (Diego Armando Maradona, 1960 m. spalio 30 d. Lanuse, Argentinoje – 2020 m. lapkričio 25 d. Tigrėje, Argentinoje) – argentiniečių futbolininkas, 1986 m. pasaulio čempionato Meksikoje laimėtojas. Nuo 2008 iki 2010 m. Argentinos futbolo rinktinės vyriausiasis treneris.
 Karjera
 Futbolininko karjera
 Savo karjerą jis pradėjo Argentinos Juniors jaunimo komandoje, ten žaidė 1976–1981 m. Tada tapo Buenos Airių Boca Juniors žaidėju ir žaidė šioje komandoje iki 1982 m. Tada perėjo į ispanų F.C. Barcelona, šioje komandoje jam sekėsi sunkiai, todėl jau 1984 m. išvyko į SSC Napoli ir tapo šio klubo žvaigžde. Su Maradona siejamos didžiausios šio klubo pergalės. Kai argentinietis išvyko, SSC Napoli smuko vis žemyn ir žaidė antrajame pagal pajėgumą Italijos divizione.
 1991 m. futbolininkas įklimpo į narkotikų liūną. Tačiau 1992 m., metus nežaidęs, pasirašė sutartį su ispanų Sevilla FC, šioje komandoje žaidė iki 1993 m. Po to Maradona tapo Newell's Old Boys komandos nariu tačiau dar net nepasibaigus sezonui išvyko. Po dvejų metų pertraukos vėl tapo Buenos Airių Boca Juniors nariu. 1997 m. baigė karjerą, o nuo 2005 metų vidurio dirbo Boca Juniors klube vadybininku.
 Diego Maradona Argentinos nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1977 iki 1994 m. 1986 m. tapo pasaulio čempionu. Tais metais Pasaulio čempionato ketvirtfinalyje į Anglijos rinktinės vartus Maradona įvartį įmušė ranka, bet teisėjas to nepastebėjo, vėliau Maradona šį įvartį įvardino kaip „Dievo ranką“. Be to, tose pačiose rungtynėse su Anglija Maradona įmušė įvartį, tituluojamą „šimtmečio įvarčiu“ – jis nuo aikštės vidurio persivarė kamuolį per visus anglų gynėjus ir pelnė įvartį (4 min. vėliau po įvarčio ranka). Diego Maradona kartu su Pele dažnai vadinami geriausiais XX amžiaus pasaulio futbolininkais.
 Trenerio karjera
 Dar žaisdamas futbolą, Maradona jau bandė treniruoti regioninės Argentinos lygos klubą Mandiyú de Corrientes, o vėliau ir aukščiausios lygos klubą Racing Club de Avellaneda. 2008 m. Diegas Maradona, nors ir su labai trumpa trenerio patirtimi, tapo Argentinos nacionalinės rinktinės vyriausiuoju treneriu. Rinktinė patyrė keletą skaudžių pralaimėjimų, pakartojo savo blogiausią visų laikų rezultatą 6-1 pralaimėdama Bolivijai, todėl treneris susilaukė daug kritikos. Visgi Maradonos vadovaujama Argentina pateko į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą. Po pralaimėjimo pasaulio čempionato ketvirtfinalyje Vokietijai 4-0 Diego Maradona užsiminė, jog gali pasitraukti iš užimamų pareigų. 2010 m. liepos 27 dieną Maradona pasitraukė iš vyriausiojo trenerio pareigų.
 2011 m. gegužę treneris pasirašė kontraktą su Jungtinių Arabų Emyratų klubu „Al Wasl“, bet, praėjus daugiau nei metams, dėl nepatenkinamų rezultatų sezono pabaigoje buvo atleistas.
 Mirtis
 2020 m. lapkričio 3 d. Maradona buvo paguldytas į kliniką La Platoje. Futbolininko asmeninis gydytojas paskelbė, kad pacientas paguldytas į ligoninę, kad būtų atkurta vandens pusiausvyra. Vėliau gydytojas taip pat pareiškė, kad Maradona buvo operuotas po smegenų kraujavimo dėl subduralinės hematomos. Lapkričio 11 dieną Diego buvo išrašytas iš ligoninės.
 2020 m. lapkričio 25 d. Maradona mirė staiga sustojus širdžiai. Argentinos vyriausybė paskelbė trijų dienų nacionalinį gedulą dėl futbolininko mirties.
 Paskutiniuoju Diego trenerio karjeroje tapusio La Plata klubo Gimnasia de La Plata vadovybė pareiškė nuoširdžią užuojautą Maradonos šeimai ir draugams.
 Po mirties pradėtas tyrimas dėl galimo nužudymo. Tarp įtariamųjų buvo medikų komanda, kuri apkaltinta aplaidžia ir neadekvačia Maradonos priežiūra.
 Laimėjimai
 Pasaulio čempionas ()
 Pasaulio vicečempionas ()
 Pasaulio čempionatų dalyvis (, )
 Geriausias Pietų Amerikos futbolininkas (1979, 1980)
 Pasaulio jaunimo čempionas (1979)
 Argentinos čempionas (1981)
 Italijos Serie A čempionas (1987, 1990)
 Dalyvavimas čempionatuose
 |}
 Išnašos
 Argentinos futbolininkai
 Argentinos futbolo treneriai
 Futbolo rinktinių treneriai pagal valstybes


text:
 4. 10. 89 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων Αριθ. C 251/7
 Πρόταση κανονισμού (ΕΟΚ) του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριΦ.
 727/70 περί κοινής οργανώσεως της αγοράς στον τομέα του ακατέργαστου καπνού
 COM(89) 424 τελικό
 (Υποβληθείσα από την Επιτροπή στις 18 Σεπτεμβρίου 1989)
 (89/C 251/05)
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΩΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
 Έχοντας υπόψη: Άρθρο 1
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. ΊΠΠΟ τροποποιείται ως εξής:
 Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 43,
 Στο άρθρο 12α, η παράγραφος Ια αντικαθίσταται από το
 εξής κείμενο:
 την πρόταση της Επιτροπής,
 «Ια. Από την 1η Ιανουαρίου 1989, όταν μια επιχεί
 τη γνώμη του Ευρωπάίκκού Κοινοπβουλίου, ρηση πρώτης μεταποιήσεως και συσκευασίας προσφέρει
 στην παρέμβαση για μία περίοδο τριών συνεχών ετών
 τη γνώμη της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής, ποσότητες δεματοποιημένου καπνού που υπερβαίνουν
 κατά 15 °/ο ή περισσότερο το ισοδύναμο των ποσοτήτων
 Εκτιμώντας: του δεματοποιημένου καπνού σε φύλλα που επεξεργά
 ζεται η ίδια επιχείρηση, κάθε ποσότητα που προσφέρεται
 στην παρέμβαση κατά τη διάρκεια του επομένου έτους
 ότι δυνάμει του άρθρου 12α του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ.
 από αυτή, αγοράζεται από τον οργανισμό παρεμβάσεως
 727/70(·), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανο
 σε παράγωγη τιμή παρεμβάσεως μειωμένου κατά 10 ο/ο.
 νισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1252/89 (2), για την επιχείρηση που προ
 Η τιμή αυτή προσαρμόζεται, ενδεχομένως, με την εφαρ
 σφέρει στην παρέμβαση για τρία συνεχή χρόνια ποσότητα
 μογή της κλίμακας προσαυξήσεων και μειώσεων που
 καπνού που ξεπερνά ένα δεδομένο ποσοστό της συνολικής
 προβλέπεται στο άρθρο 6 παράγραφος 7».
 ποσότητας που επεξεργάζεται αυτή η ίδια η επιχείρηση, μει
 ώνεται η τιμή παρεμβάσεως- ότι μεριμνώντας για νομική
 ασφάλεια πρέπει να προσδιοριστεί ότι η περίοδος των τριών Άρθρο 2
 ετών αρχίζει να υπολογίζεται από την 1η Ιανουαρίου 1989
 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την επόμενη ημέρα
 και λαμβάνονται υπόψη μόνο οι συγκομιδές από το 1989"
 από τη δημοσίευση του στην Επίσημη Εφημρίόα των
 ότι πρέπει επίσης να προσδιοριστεί ότι το ποσοστό αυτό
 Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.
 είναι σχετικό με το ισοδύναμο των ποσοστήτων του
 καπνού σε φύλλα- Εφαρμόζεται από τη συγκομιδή 1989.
 ότι πρέπει συνεπώς να τροποποιηθεί ο κανονισμός (ΕΟΚ) Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα
 αριθ. 727/70, μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
 (') ΕΕ αριθ. L 94 της 28. 4. 1970, σ. 1.
 (2) ΕΕ αριθ. L 129 της 11. 5. 1989, σ. 16.


jurisdiction: US

text:
 109 HR 2448 IH: To extend the temporary suspension of duty on DEMT.
 U.S. House of Representatives
 2005-05-18
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I
 109th CONGRESS
 1st Session
 H. R. 2448
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 May 18, 2005
 Mr. Murphy introduced the following bill; which was referred to the Committee on Ways and Means
 A BILL
 To extend the temporary suspension of duty on DEMT.
 1.DEMT
 (a)In generalHeading 9902.32.12 of the Harmonized Tariff Schedule of the United States (relating to DEMT) is amended by striking 12/31/2006 and inserting 12/31/2009.
 (b)Effective dateThe amendment made by subsection (a) applies to goods entered, or withdrawn from warehouse for consumption, on or after the 15th day after the date of enactment of this Act.


text:
 30.7.2020
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 246/4
 VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) 2020/1125
 z 30. júla 2020,
 ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2019/796 o reštriktívnych opatreniach proti kybernetickým útokom ohrozujúcim Úniu alebo jej členské štáty
 RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 So zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) 2019/796 zo 17. mája 2019 o reštriktívnych opatreniach proti kybernetickým útokom ohrozujúcim Úniu alebo jej členské štáty (1), a najmä na jeho článok 13 ods. 1,
 so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
 keďže:
 (1)
 Rada 17. mája 2019 prijala nariadenie (EÚ) 2019/796.
 (2)
 Cielené reštriktívne opatrenia proti kybernetickým útokom so závažným vplyvom, ktoré predstavujú vonkajšiu hrozbu pre Úniu alebo jej členské štáty, sú jedným z opatrení zahrnutých do rámca pre spoločnú diplomatickú reakciu EÚ na škodlivé kybernetické činnosti (súboru nástrojov kybernetickej diplomacie) a kľúčovým nástrojom na odrádzanie od páchania takýchto činností a reagovania na ne. Reštriktívne opatrenia sa môžu uplatňovať aj v reakcii na kybernetické útoky so závažným vplyvom na tretie štáty alebo medzinárodné organizácie, ak sa to považuje za potrebné na dosiahnutie cieľov spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky stanovených v príslušných ustanoveniach článku 21 Zmluvy o Európskej únii.
 (3)
 Rada 16. apríla 2018 prijala závery, v ktorých dôrazne odsúdila zlomyseľné zneužitie informačných a komunikačných technológií vrátane útokov verejne označovaných ako „WannaCry“ a „NotPetya“, ktoré spôsobili značné škody a hospodárske strany v Únii aj mimo nej. Predseda Európskej rady a predseda Európskej komisie a vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „vysoký predstaviteľ“) vyjadrili 4. októbra 2018 v spoločnom vyhlásení vážne obavy z pokusu o kybernetický útok s cieľom narušiť integritu Organizácie pre zákaz chemických zbraní (OPCW) v Holandsku – agresívneho aktu, ktorý bol prejavom pohŕdania vážnym účelom OPCW. Okrem toho vysoký predstaviteľ vo vyhlásení v mene Únie z 12. apríla 2019 vyzval aktérov, aby prestali so zlomyseľnými kybernetickými aktivitami, ktoré narúšajú integritu, bezpečnosť a hospodársku konkurencieschopnosť Únie vrátane rastúceho počtu krádeží duševného vlastníctva umožnených počítačom. Takéto krádeže umožnené počítačom zahŕňajú činy spáchané aktérom verejne označovaným ako „APT10“ („Advanced Persistent Threat 10“).
 (4)
 V tejto súvislosti a s cieľom predchádzať pretrvávajúcemu a čoraz intenzívnejšiemu zlomyseľnému správaniu v kybernetickom priestore, odrádzať od neho a reagovať naň by sa malo na zoznam fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, uvedený v prílohe I k nariadeniu (EÚ) 2019/796, zaradiť šesť fyzických osôb a tri subjekty alebo orgány. Uvedené osoby a subjekty alebo orgány sú zodpovedné za kybernetické útoky alebo pokusy o kybernetické útoky vrátane pokusu o kybernetický útok na OPCW a kybernetických útokov verejne označovaných ako „WannaCry“ a „NotPetya“, ako aj „Operation Cloud Hopper“, alebo im poskytli podporu, boli do nich zapojené alebo ich uľahčili.
 (5)
 Nariadenie (EÚ) 2019/796 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Príloha I k nariadeniu (EÚ) 2019/796 sa mení v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 30. júla 2020
 Za Radu
 predseda
 M. ROTH
 (1) Ú. v. EÚ L 129 I, 17.5.2019, s. 1.
 PRÍLOHA
 Do zoznamu fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov uvedeného v prílohe I k nariadeniu (EÚ) 2019/796 sa dopĺňajú tieto osoby a subjekty alebo orgány:
 „A. Fyzické osoby
 Meno a priezvisko
 Informácie o totožnosti
 Odôvodnenie
 Dátum zaradenia do zoznamu
 1.
 GAO Qiang
 Miesto narodenia: Provincia Shandong, Čína
 Adresa: Room 1102, Guanfu Mansion, 46 Xinkai Road, Hedong District, Tianjin, China
 Štátna príslušnosť: čínska
 Pohlavie: muž
 Gao Qiang je zapojený do série kybernetických útokov „Operation Cloud Hopper“ so závažným vplyvom a s pôvodom mimo Únie, ktorá predstavuje vonkajšiu hrozbu pre Úniu a jej členské štáty a kybernetických útokov so značnými dôsledkami na tretie štáty.
 „Operation Cloud Hopper“ bola zacielená na informačné systémy nadnárodných spoločností na šiestich kontinentoch vrátane spoločností nachádzajúcich sa v Únii, a získal sa ňou neoprávnený prístup k citlivým obchodným údajom, čo viedlo k značným hospodárskym stratám.
 30. 7. 2020
 „Operation Cloud Hopper“ uskutočnil aktér, ktorý je verejne označovaný ako „APT10“ („Advanced Persistent Threat 10“) (alias „Red Apollo“, „CVNX“, „Stone Panda“, „MenuPass“ a „Potassium“).
 Možno konštatovať prepojenie medzi Gaom Qiangom a APT10 vrátane veliacej a kontrolnej infraštruktúry APT10. Gao Qiang bol okrem toho zamestnaný v spoločnosti Huaying Haitai, čo je subjekt označený za poskytovanie podpory a uľahčenie útoku „Operation Cloud Hopper“. Má tiež prepojenie na Zhanga Shilonga, ktorý je označený v súvislosti s útokom „Operation Cloud Hopper“. Gao Qiang má tak prepojenia na subjekt Huaying Haitai a na Zhanga Shilonga.
 2.
 ZHANG Shilong
 Adresa: Hedong, Yuyang Road No 121, Tianjin, China
 Štátna príslušnosť: čínska
 Pohlavie: muž
 Zhang Shilong je zapojený do série kybernetických útokov „Operation Cloud Hopper“ so závažným vplyvom a pôvodom mimo Únie, ktorá predstavuje vonkajšiu hrozbu pre Úniu a jej členské štáty a kybernetických útokov so značnými dôsledkami na tretie štáty.
 „Operation Cloud Hopper“ bola zacielená na informačné systémy nadnárodných spoločností na šiestich kontinentoch vrátane spoločností nachádzajúcich sa v Únii, a získal sa ňou neoprávnený prístup k citlivým obchodným údajom, čo viedlo k značným hospodárskym stratám.
 „Operation Cloud Hopper“ uskutočnil aktér, ktorý je verejne označovaný ako „APT10“ („Advanced Persistent Threat 10“) (alias „Red Apollo“, „CVNX“, „Stone Panda“, „MenuPass“ a „Potassium“).
 30. 7. 2020
 Možno konštatovať prepojenie medzi Zhangom Shilongom a APT10 vrátane malvéru, ktorý vyvinul a testoval v súvislosti s kybernetickými útokmi, ktoré uskutočnil APT10. Zhang Shilong bol okrem toho zamestnaný v spoločnosti Huaying Haitai, čo je subjekt označený za poskytovanie podpory a uľahčenie útoku „Operation Cloud Hopper“. Má tiež prepojenie na Gaoa Qianga, ktorý je označený v súvislosti s útokom „Operation Cloud Hopper“. Zhang Shilong má tak prepojenia na subjekt Huaying Haitai a na Zhanga Shilonga.
 3.
 Alexey Valeryevich MININ
 Алексей Валерьевич МИНИН
 Dátum narodenia: 27. mája 1972
 Miesto narodenia: Permská oblasť, RSFSR (v súčasnosti Ruská federácia)
 Č. cestovného pasu: 120017582
 Vydaný: Ministerstvom zahraničných vecí Ruskej federácie Platnosť: od 17. apríla 2017 do 17. apríla 2022
 Miesto: Moskva, Ruská federácia
 Štátna príslušnosť: ruská
 Pohlavie: muž
 Alexey Minin sa zúčastnil na pokuse o kybernetický útok s potenciálne závažným vplyvom proti Organizácii pre zákaz chemických zbraní (OPCW) v Holandsku.
 Ako príslušník Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU) zodpovedný za podporu osobného získavania spravodajských informácií bol Alexey Minin členom tímu štyroch príslušníkov ruskej vojenskej spravodajskej služby, ktorí sa v apríli 2018 pokúsili o neoprávnený prístup do siete wifi OPCW v holandskom Haagu. Pokus o kybernetický útok bol zameraný na hacknutie siete wifi OPCW, ktorý by v prípade úspechu ohrozil bezpečnosť siete a prebiehajúce vyšetrovanie OPCW. Holandská obranná spravodajská a bezpečnostná služba (Militaire Inlichtingen- en Veiligheidsdienst – MIVD) pokus o kybernetický útok narušila, a tak zabránila spôsobeniu závažnej ujmy OPCW.
 30. 7. 2020
 4.
 Aleksei Sergeyvich MORENETS
 Алексей Сергеевич МОРЕНЕЦ
 Dátum narodenia: 31. júla 1977
 Miesto narodenia: Murmanská oblasť, RSFSR (v súčasnosti Ruská federácia)
 Č. cestovného pasu: 100135556
 Vydaný: Ministerstvom zahraničných vecí Ruskej federácie Platnosť: od 17. apríla 2017 do 17. apríla 2022
 Miesto: Moskva, Ruská federácia
 Štátna príslušnosť: ruská
 Pohlavie: muž
 Alexei Morenets sa zúčastnil na pokuse o kybernetický útok s potenciálne závažným vplyvom proti Organizácii pre zákaz chemických zbraní (OPCW) v Holandsku.
 Ako kybernetický operátor Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU) bol Aleksei Morenets členom tímu štyroch príslušníkov ruskej vojenskej spravodajskej služby, ktorí sa v apríli 2018 pokúsili o neoprávnený prístup do siete wifi OPCW v holandskom Haagu. Pokus o kybernetický útok bol zameraný na hacknutie siete wifi OPCW, ktorý by v prípade úspechu ohrozil bezpečnosť siete a prebiehajúce vyšetrovanie OPCW. Holandská obranná spravodajská a bezpečnostná služba (Militaire Inlichtingen- en Veiligheidsdienst – MIVD) pokus o kybernetický útok narušila, a tak zabránila spôsobeniu závažnej ujmy OPCW.
 30. 7. 2020
 5.
 Evgenii Mikhaylovich SEREBRIAKOV
 Евгений Михайлович СЕРЕБРЯКОВ
 Dátum narodenia: 26. júla 1981
 Miesto narodenia: Kursk, RSFSR (v súčasnosti Ruská federácia)
 Č. cestovného pasu: 100135555
 Vydaný: Ministerstvom zahraničných vecí Ruskej federáciePlatnosť: od 17. apríla 2017 do 17. apríla 2022
 Miesto: Moskva, Ruská federácia
 Štátna príslušnosť: ruská
 Pohlavie: muž
 Evgenii Serebriakov sa zúčastnil na pokuse o kybernetický útok s potenciálne závažným vplyvom proti Organizácii pre zákaz chemických zbraní (OPCW) v Holandsku.
 Ako kybernetický operátor Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU) bol Evgenii Serebriakov členom tímu štyroch príslušníkov ruskej vojenskej spravodajskej služby, ktorí sa v apríli 2018 pokúsili o neoprávnený prístup do siete wifi OPCW v holandskom Haagu. Pokus o kybernetický útok bol zameraný na hacknutie siete wifi OPCW, ktorý by v prípade úspechu ohrozil bezpečnosť siete a prebiehajúce vyšetrovanie OPCW. Holandská obranná spravodajská a bezpečnostná služba (Militaire Inlichtingen- en Veiligheidsdienst – MIVD) pokus o kybernetický útok narušila, a tak zabránila spôsobeniu závažnej ujmy OPCW.
 30. 7. 2020
 6.
 Oleg Mikhaylovich SOTNIKOV
 Олег Михайлович СОТНИКОВ
 Dátum narodenia: 24. augusta 1972
 Miesto narodenia: Ulianovsk, RSFSR (v súčasnosti Ruská federácia)
 Č. cestovného pasu: 120018866
 Vydaný: Ministerstvom zahraničných vecí Ruskej federáciePlatnosť: od 17. apríla 2017 do 17 apríla 2022
 Miesto: Moskva, Ruská federácia
 Štátna príslušnosť: ruská
 Pohlavie: muž
 Oleg Sotnikov sa zúčastnil na pokuse o kybernetický útok s potenciálne závažným vplyvom proti Organizácii pre zákaz chemických zbraní (OPCW) v Holandsku.
 Ako príslušník Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU) zodpovedný za podporu osobného získavania spravodajských informácií bol Oleg Sotnikov členom tímu štyroch príslušníkov ruskej vojenskej spravodajskej služby, ktorí sa v apríli 2018 pokúsili o neoprávnený prístup do siete wifi OPCW v holandskom Haagu. Pokus o kybernetický útok bol zameraný na hacknutie siete wifi OPCW, ktorý by v prípade úspechu ohrozil bezpečnosť siete a prebiehajúce vyšetrovanie OPCW. Holandská obranná spravodajská a bezpečnostná služba (Militaire Inlichtingen- en Veiligheidsdienst – MIVD) pokus o kybernetický útok narušila, a tak zabránila spôsobeniu závažnej ujmy OPCW.
 30. 7. 2020
 B. Právnické osoby, subjekty a orgány
 Meno a priezvisko
 Informácie o totožnosti
 Odôvodnenie
 Dátum zaradenia do zoznamu
 1.
 Tianjin Huaying Haitai Science and Technology Development Co. Ltd (Huaying Haitai)
 alias: Haitai Technology Development Co. Ltd
 Miesto: Tianjin, Čína
 Spoločnosť Huaying Haitai poskytla finančnú, technickú a materiálnu podporu pre sériu kybernetických útokov „Operation Cloud Hopper“ so závažným vplyvom a pôvodom mimo Únie, ktorá predstavuje vonkajšiu hrozbu pre Úniu a jej členské štáty a kybernetických útokov so značnými dôsledkami na tretie štáty, a uľahčila ju.
 „Operation Cloud Hopper“ bola zacielená na informačné systémy nadnárodných spoločností na šiestich kontinentoch vrátane spoločností nachádzajúcich sa v Únii, a získal sa ňou neoprávnený prístup k citlivým obchodným údajom, čo viedlo k značným hospodárskym stratám.
 „Operation Cloud Hopper“ uskutočnil aktér, ktorý je verejne označovaný ako „APT10“ („Advanced Persistent Threat 10“) (alias „Red Apollo“, „CVNX“, „Stone Panda“, „MenuPass“ a „Potassium“).
 Možno konštatovať prepojenie medzi spoločnosť Huaying Haitai a APT10. Okrem toho spoločnosť Huaying Haitai zamestnávala Gaoa Qianga a Zhanga Shilonga, ktorí sú označení v súvislosti s útokom „Operation Cloud Hopper“. Existuje teda väzba medzi spoločnosťou Huaying Haitai a Gaom Qiangom a Zhangom Shilongom.
 30. 7. 2020
 2.
 Chosun Expo
 alias: Chosen Expo; Korea Export Joint Venture
 Miesto: KĽDR
 Spoločnosť Chosun Expo poskytla finančnú, technickú a materiálnu podporu pre viaceré kybernetické útoky so závažným vplyvom a pôvodom mimo Únie, ktoré predstavujú vonkajšiu hrozbu pre Úniu a jej členské štáty a kybernetické útoky, ktoré majú značné dôsledky na tretie štáty, vrátane kybernetických útokov označovaných ako „WannaCry“ a kybernetických útokov proti poľskému orgánu finančného dohľadu a spoločnosti Sony Pictures Entertainment, ako aj kybernetickej krádeže z Bangladesh Bank a pokusu o kybernetickú krádež z Vietnam Tien Phong Bank, a uľahčila tieto útoky.
 Pri útoku „WannaCry“ boli pomocou ransomvéru a blokovania prístupu k údajom narušené informačné systémy po celom svete. Zasiahnuté boli informačné systémy spoločností v Únii vrátane informačných systémov súvisiacich so službami potrebnými na zachovanie základných služieb a hospodárskej činnosti v členských štátoch.
 Útok „WannaCry“ uskutočnil aktér verejne označovaný ako „APT38“ („Advanced Persistent Threat 38“) alebo „Lazarus Group“.
 Možno konštatovať prepojenie medzi spoločnosťou Chosun Expo a APT38/Lazarus Group, a to vrátane účtov použitých na kybernetické útoky.
 30. 7. 2020
 3.
 Hlavné stredisko pre špeciálne technológie (GTsST) Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU)
 Adresa: 22 Kirova Street, Moscow, Russian Federation
 Hlavné stredisko pre špeciálne technológie (GTsST) Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie (GU/GRU), označované tiež ako 74455 podľa svojho poštového smerovacieho čísla, je zodpovedné za kybernetické útoky so závažným vplyvom a pôvodom mimo Únie, ktoré predstavujú vonkajšiu hrozbu pre Úniu a jej členské štáty a kybernetické útoky, ktoré majú značné dôsledky na tretie štáty, a to vrátane kybernetických útokov s názvom „NotPetya“ alebo „EternalPetya“ v júni 2017 a kybernetických útokov zameraných na ukrajinskú energetickú sieť v zime 2015 a 2016.
 Útoky „NotPetya“ a „EternalPetya“ spôsobili neprístupnosť údajov vo viacerých spoločnostiach v Únii, inde v Európe a vo svete prostredníctvom ransomvéru a zablokovania prístupu k údajom, čo viedlo k značným hospodárskym stratám. Kybernetické útoky na ukrajinskú energetickú sieť viedli k čiastočným výpadkom siete počas zimy.
 30. 7. 2020“
 Útok „NotPetya“ alebo „EternalPetya“ uskutočnil aktér, ktorý je verejne označovaný ako „Sandworm“ (alias „Sandworm Team“, „BlackEnergy Group“, „Voodoo Bear“, „Quedagh“, „Olympic Destroyer“ a „Telebots“) a stojí aj za útokom na ukrajinskú energetickú sieť.
 Hlavné stredisko pre špeciálne technológie Hlavného riaditeľstva Generálneho štábu ozbrojených síl Ruskej federácie zohráva aktívnu úlohu pri kybernetických aktivitách subjektu Sandworm a možno konštatovať prepojenie naň.


type: other

text:
Geef me de 5, Colette de Bruin-Wanrooy » Stichting Muziekenz.org
 « Muziekminuutjes
 Eigen-wijs, liedbundel voor het basisonderwijs, F.Haverkort »
 Auteur: Colette de Bruin-Wanrooy
 Geef me de 5 is een methodiek die antwoord geeft op de vraag: hoe om te gaan met CASS.
 CASS staat voor de persoon met ASS (Autisme Spectrum Stoornis) ongeacht leeftijd, geslacht of intelligentie èn voor iedereen die duidelijkheid nodig heeft.
 Het denken en het gedrag van CASS zijn het gevolg van zijn gefragmenteerd waarnemen. Hierdoor ontbreekt samenhang voor CASS waardoor hij veel onduidelijkheid ervaart en onzeker wordt met paniek, angst en ongewenst gedrag als gevolg.
 Boos worden en het ongewenste gedrag bestraffen heeft geen zin. Het is wel belangrijk om de oorzaak van het probleem te achterhalen. Wat is niet duidelijk? Wat wil CASS zeggen? Welke hulpvraag kan CASS nog niet verwoorden? Welke samenhang mist hij? Als CASS duidelijkheid wordt geboden, verdwijnt zijn ongewenste gedrag.
 Geef me de 5 biedt praktische handvatten om ‘Duidelijk op de 5’ te zijn. Met behulp van de bekende puzzel van 5: WIE, WAT, HOE, WAAR en WANNEER kan, op iedere CASS afgestemd, duidelijkheid gecreëerd worden. Deze duidelijkheid wordt gegeneraliseerd om samenhang aan te brengen naar andere situaties en ondertiteld, om woorden te geven aan CASS zijn eigen ‘ik’, anderen en de omgeving. Indien wenselijk wordt ook de waarom uitgelegd om CASS meer inzicht te geven en zijn motivatie te bevorderen.
 Geef me de 5 is uniek in zijn praktische handvatten die concreet zijn en tegelijkertijd op maat te maken voor elke CASS. In de benadering naar CASS toe is zijn ASS als uitgangspunt nemen, en daarmee als oorzaak voor zijn (probleem-) gedrag, niet eerder op deze manier omschreven en praktisch uitgewerkt. Tenslotte is Geef me de 5 onderscheidend van andere methodieken omdat de basishouding, verweven in de methodiek en essentieel voor het effectief inzetten, uitgewerkt is.
 © 2017 Stichting Muziekenz.org.


text:
OU-TN-OSZP1-2017/012649-002/Ba
 MŽP - Úradná tabuľa - Ochrana prírody - správne konania - Kraj Trenčín - Okresný úrad Trenčín - OU-TN-OSZP1-2017/012649-002/Ba
 Žiadosť o vydanie súhlasu na výskum a povolenie výnimky zo zakázaných činností v prírodnej pamiatke Strošovský močiar - upovedomenie o začatí správneho konania.
 Okresný úrad Trenčín, odbor starostlivosti o životné prostredie, oddelenie ochrany prírody a vybraných zložiek životného prostredia kraja, oznamuje, že dňa 27. 03. 2017 začal správne konanie, ako vecne a miestne príslušný orgán štátnej správy ochrany prírody a krajiny podľa §1 ods.1 písm. b) a §4 ods. 1 zákona č. 525/2003 Z. z. o štátnej správe starostlivosti o životné prostredie a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, konajúc vo veci žiadosti Prírodovedeckej fakulty, Ústavu botaniky a zoologie Masarykovej univerzity, Kotlářská 2, 611 37 Brno, Česká republika, IČ 00216224, z 20.03.2017, doručená 27. 03. 2017.
 Predmetom konania je vydanie súhlasu na výskum podľa § 56 ods. 2 zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov (ďalej len zákon) a povolenie výnimky na vjazd a státie s motorovým vozidlom podľa § 13 ods. 1 písm. a) a § 14 ods. 1 písm. a) zákona v území s druhým a tretím stupňom ochrany prírody, na pohyb mimo vyznačeného turistického alebo náučného chodníka podľa § 14 ods. 1 písm. c) zákona a §16 ods. 1 písm. a) zákona v území s tretím a piatym stupňom ochrany prírody a na zasiahnutie do lesného porastu a poškodenie vegetačného a pôdneho krytu podľa § 16 ods. 1 písm. b) zákona v území s piatym stupňom ochrany prírody. Dotknuté chránené územie je prírodná pamiatka Strošovský močiar, v ktorej platí piaty stupeň ochrany prírody, jej ochranné pásmo, v ktorom platí tretí stupeň ochrany prírody a územie Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty, v ktorej platí druhý stupeň ochrany prírody. Žiadateľ podáva svoju žiadosť v súvislosti s výskumom „Vztahy mezi člověkem, klimatem a vegetací v předindustriální krajině na ruznych prostorových meřítcích“
 Masarykova univerzita, Ústav botaniky a zoologie, Prírodovedecká fakulta , Kotlářská 2, 611 37 Brno, Česká republika


text:
Jana z Arku alebo Johanka z Arku (; * 6. január 1412, Domrémy-la-Pucelle – † 30. máj 1431, Rouen), nazývaná Panna Orleánska (), je považovaná za hrdinku Francúzska pre svoju rolu počas lancasterovskej fázy storočnej vojny a bola vyhlásená katolíckou cirkvou za svätú. Narodila sa v roľníckej rodine Jacquesa d'Arca a Isabelle Romée v Domrémy vo Vogézach na severovýchode Francúzska. Jana tvrdila, že prijala vízie archanjela Michala, svätej Margaréty a svätej Kataríny Alexandrijskej, ktoré jej dávali pokyny, aby podporila Karola VII. a získala Francúzsko späť z anglickej nadvlády v neskoršej časti storočnej vojny. Doposiaľ nezainteresovaný kráľ Karol VII. poslal Janu ako súčasť pomocnej armády k obliehaniu Orléansu. Do popredia sa dostala po ukončení obliehania iba o deväť dní neskôr. Niekoľko ďalších rýchlych víťazstiev viedlo k vysväteniu Karola VII. v Remeši. Táto dlho očakávaná udalosť podporila francúzsku morálku a pripravila pôdu pre konečné francúzske víťazstvo v Castillone v roku 1453.
 23. mája 1430 ju v Compiègne zajala burgundská frakcia, skupina francúzskych šľachticov spojená s Angličanmi. Neskôr ju odovzdali Angličanom a za rôzne obvinenia ju postavil pred súd pred pro-anglického biskupa Pierra Cauchona. Po tom, čo ju Cauchon vyhlásil za vinnú, bola 30. mája 1431 upálená na hranici a zomrela asi v devätnástich rokoch.
 V roku 1456 vyšetrovací súd poverený pápežom Kalixtom III. preskúmal súdny proces, zrušil obvinenia, ktoré vyhlásil za nepodložené, a vyhlásil ju za mučeníčku. V 16. storočí sa stala symbolom Katolíckej ligy a v roku 1803 bola rozhodnutím Napoleona Bonaparteho vyhlásená za národný symbol Francúzska. V roku 1909 bola blahorečená a v roku 1920 vyhlásená za svätú. Jana z Arku je jednou z deviatich svätých patrónov Francúzska, spolu so Svätým Denisom, Svätým Martinom z Tours, Svätým Ľudovítom, Svätým Michalom, Svätým Rémim, Svätou Petronillou, Svätou Radegund a Svätou Teréziou z Lisieux.
 Jana z Arku zostala od čias svojej smrti populárnou osobnosťou literatúry, maliarstva, sochárstva a iných umeleckých diel a mnoho slávnych spisovateľov, dramatikov, filmárov, umelcov a skladateľov vytvorilo a naďalej vytvára jej umelecké vyobrazenia.
 Pozadie
 Storočná vojna sa začala roku 1337 ako spor o dedičstvo francúzskeho trónu, ktorý sa striedal s obdobiami relatívneho mieru. Takmer všetky boje sa uskutočnili vo Francúzsku a použitie taktiky chevauchée anglickou armádou (deštruktívne nálety „spálenej zeme“) devastovalo ekonomiku. Francúzske obyvateľstvo už od čiernej smrti v polovici 14. storočia nezískalo pôvodnú početnosť a jeho obchodníci boli izolovaní od zahraničných trhov. Pred objavením sa Jany z Arku Angličania takmer dosiahli svoj cieľ dvojitej monarchie pod anglickou kontrolou a francúzska armáda nedosiahla po celú generáciu nijaké väčšie víťazstvá. Slová DeVriesa: „Francúzske kráľovstvo nebolo ani tieňom svojho predobrazu z trinásteho storočia.“
 Francúzsky kráľ v čase Janinho narodenia, Karol VI., trpel záchvatmi šialenstva a často nebol schopný vládnuť. Kráľov brat Ľudovít, vojvoda z Orléansu, a kráľov bratranec Ján Nebojácny, vojvoda z Burgundska, sa pohádali kvôli francúzskemu regentstvu a opatrovníctvu kráľovských detí. Tento spor zahŕňal obvinenia, že Ľudovít mal mimomanželský pomer s kráľovnou Izabelou Bavorskou, a obvinenia z únosu kráľovských detí Jánom Nebojácnym. Konflikt vyvrcholil atentátom na vojvodu z Orléansu v roku 1407 na príkaz burgundského vojvodu.
 Mladý Karol z Orléansu nasledoval po svojom otcovi ako vojvodovi a bol uväznený u svojho svokra, grófa z Armagnacu. Ich frakcia sa stala známou ako frakcia „Armagnac“ a protistrana vedená burgundským vojvodom sa nazývala „burgundská frakcia“. Anglický kráľ Henrich V. využil tieto vnútorné rozpory, keď napadol kráľovstvo v roku 1415. 25. októbra dramaticky zvíťazil v bitke pri v Azincourte a následne počas neskoršej kampane v roku 1417 dobyl mnoho severofrancúzskych miest. V roku 1418 sa Paríža zmocnili Burgundi, ktorí zmasakrovali grófa z Armagnacu a asi 2 500 jeho nasledovníkov. Budúci francúzsky kráľ Karol VII. prevzal titul Dauphin - následník trónu - ako štrnásťročný po tom, čo všetci štyria jeho starší bratia postupne zomreli. Jeho prvým významným oficiálnym aktom bolo uzavretie mierovej zmluvy s burgundským vojvodom v roku 1419. To sa skončilo katastrofou, keď partizáni Armagnacu zavraždili Jána Nebojácneho počas stretnutia, na ktoré sa vzťahovala Karolova záruka. Nový burgundský vojvoda Filip Dobrý obvinil Karola z vraždy a uzavrel spojenectvo s Angličanmi. Spojenecké vojská dobyli veľké časti Francúzska.
 V roku 1420 podpísala francúzska kráľovná Izabela Bavorská Troyeskú zmluvu, ktorá namiesto jej syna Karola udelila nástupníctvo na francúzskom tróne Henrichovi V. a jeho dedičom. Táto dohoda oživila podozrenia, že Dauphin bol skôr nelegitímnym produktom údajnej aféry Izabely so zosnulým vojvodom z Orléansu, ako synom kráľa Karola VI. Henrich V. a Karol VI. zomreli do dvoch mesiacov od seba v roku 1422 a zanechali nemluvňa, anglického kráľa Henricha VI., nominálneho panovníka oboch kráľovstiev. Ako regent pôsobil brat Henryho V., Ján z Lancasteru, 1. vojvoda z Bedfordu.
 V čase, keď Jana z Arku začala ovplyvňovať udalosti v roku 1429, takmer celé severné Francúzsko a niektoré časti juhozápadu boli pod anglo-burgundskou kontrolou. Angličania ovládli Paríž a Rouen, zatiaľ čo burgundská frakcia ovládla Remeš, ktorý slúžil ako tradičné miesto korunovácie francúzskych kráľov. Toto bol dôležitý fakt, pretože ani jeden uchádzač o trón Francúzska nebol ešte pomazaný alebo korunovaný. Od roku 1428 Angličania obliehali Orléans, jedno z mála zostávajúcich miest stále verných Karolovi VII. a dôležitý cieľ, pretože malo strategické postavenie pozdĺž rieky Loiry, čo z neho urobilo poslednú prekážku útoku na zvyšok územia Karola VII. Podľa slov jedného moderného historika: „Na osude Orléansu visel osud celého kráľovstva.“ Nikto nebol optimistický, že mesto by mohlo obkľúčeniu dlho odolávať. Po celé generácie existovali vo Francúzsku proroctvá, ktoré sľubovali, že národ bude zachránený pannou z „hraníc Lotrinska“, „ktorá bude robiť zázraky“ a „že Francúzsko bude zničené ženou a potom ho zachráni panna.“ Druhé proroctvo predpovedajúce, že Francúzsko „bude zničené“ ženou, bolo použité ako odkaz na úlohu Izabely pri podpise Troyeskej zmluvy.
 Životopis
 Jana bola dcérou Jacquesa d'Arca a Isabelle Romée, ktorí bývali v Domrémy, v dedine, ktorá bola vtedy vo francúzskej časti Barského vojvodstva. Janini rodičia vlastnili asi 50 akrov (20 hektárov) pôdy a jej otec si svoje poľnohospodárske práce doplnil o menšie miesto úradníka v dedine, kde vyberal dane a bol v čele miestnych strážcov. Žili v izolovanej časti východného Francúzska, ktorá zostala verná francúzskej korune napriek tomu, že bola obklopená pro-burgundskými krajinami. Počas jej detstva došlo k niekoľkým miestnym raziám a pri jednej príležitosti bola jej dedina vypálená. Jana bola negramotná a predpokladá sa, že jej listy diktovala zákonníkom a ona ich podpisovala s pomocou ostatných.
 Na súde Jana uviedla, že mala asi 19 rokov, čo znamená, že si myslela, že sa narodila okolo roku 1412. Neskôr vypovedala, že svoje prvé videnie zažila v roku 1425 vo veku 13 rokov, keď bola v „otcovej záhrade“, a videla vízie postáv, ktoré identifikovala ako svätý Michal, svätá Katarína a svätá Margaréta, ktoré jej povedali, aby vyhnala Angličanov a aby vzala Dauphina do Remeša na jeho vysvätenie. Povedala, že sa rozplakala, keď odchádzali, pretože boli veľmi nádherní.
 V 16 rokoch požiadala príbuzného menom Durand Lassois, aby ju odviezol do neďalekého mesta Vaucouleurs, kde požiadala veliteľa posádky Roberta de Baudricourta o ozbrojený sprievod, ktorý by ju odviezol na francúzsky kráľovský súd v Chinone. Baudricourtova sarkastická odpoveď ju neodradila. Nasledujúceho januára sa vrátila a získala podporu od dvoch Baudricourtových vojakov: Jeana de Metza a Bertranda de Poulengyho. Podľa Jeana de Metzu mu povedala, že „musím byť po kráľovom boku ... nebude pomoci (pre kráľovstvo), ak nie odo mňa. Aj keď by som najradšej zostala točiť [vlnu] po boku svojej matky ... musím však ísť a musím urobiť túto vec, pretože môj Pán chce, aby som to urobila.“ Pod záštitou Jeana de Metza a Bertranda de Poulengyho sa uskutočnilo druhé stretnutie, kde predpovedala vojenský zvrat v bitke pri Rouvray neďaleko Orléansu niekoľko dní pred príchodom poslov, ktrorí to oznámili. Podľa vestníka Journal du Siége d'Orléans, ktorý vykresľuje Janu ako zázračnú postavu, spoznala Jana bitku prostredníctvom „Božskej milosti“, keď opatrovala svoje stáda v Lotrinsku, a pomocou tohto božského zjavenia presvedčila Baudricourta, aby ju vzal k Dauphinovi.
 Vzostup
 Robert de Baudricourt udelil Jane sprievod na návštevu Chinonu po tom, čo správy z Orléansu potvrdili jej tvrdenie o porážke. Cestu cez nepriateľské burgundské územie absolvovala ako maskovaný vojak mužského pohlavia, čo neskôr viedlo k obvineniu z „obliekania“, hoci jej sprievod to považoval za bežné opatrenie. Dvaja z členov jej sprievodu uviedli, že ľudia z Vaucouleurs jej poskytli toto oblečenie a navrhli jej ho.
 Prvé stretnutie Jany s Karolom sa uskutočnilo na Kráľovskom dvore v meste Chinon v roku 1429, keď mala 17 a on 26 rokov. Po príchode na kráľovský dvor urobila na Karola silný dojem počas ich stretnutia. V tomto období plánovala Karolova svokra Jolanda Aragónska financovať záchrannú výpravu do Orléans. Jana požiadala o povolenie cestovať s armádou a nosiť ochranné brnenie, ktoré poskytovala kráľovská vláda. Závisela od darovaných predmetov pre svoje brnenie, koňa, meč, transparent a ďalšie predmety, ktoré využil jej sprievod. Historik Stephen W. Richey vysvetľuje jej príťažlivosť pre kráľovský dvor poukazom na to, že ju mohli považovať za jediný zdroj nádeje pre režim, ktorý sa blížil ku kolapsu:Po rokoch jednej ponižujúcej porážky za druhou bolo vojenské aj civilné vedenie Francúzska demoralizované a zdiskreditované. Keď Dauphin Karol vyhovel Janinej naliehavej žiadosti o vybavenie vojny a umiestnenie na čelo jeho armády, jeho rozhodnutie muselo byť z veľkej časti založené na vedomí, že každá ortodoxná, každá racionálna možnosť bola vyskúšaná a zlyhala. Iba režim v posledných zúfalých situáciách by venoval pozornosť negramotnému sedliackemu dievčaťu, ktoré tvrdilo, že hlas Boží jej nariaďuje, aby sa ujala vedenia armády svojej krajiny a priviedla ju k víťazstvu.
 Po svojom príchode na scénu Jana skutočne zmenila dlhoročný anglo-francúzsky konflikt na náboženskú vojnu, čo nebolo bez rizika. Karolovi poradcovia sa obávali, že pokiaľ sa Janina ortodoxnosť nebude dať bez akýchkoľvek pochybností dokázať - že nie je kacírkou ani čarodejkou - Karolovi nepriatelia môžu ľahko tvrdiť, že jeho koruna bola darom diabla. Aby sa táto možnosť obišla, nariadil Dauphin vyšetrovanie na pozadí a teologické vyšetrenie v Poitiers, aby sa overila jej morálka. V apríli 1429 vyšetrovacia komisia „vyhlásila, že má bezúhonný život, je dobrou kresťankou a má cnosti pokory, čestnosti a jednoduchosti“. Teológovia v Poitiers nerozhodli o otázke božskej inšpirácie; skôr informovali Dauphina, že je potrebné urobiť „priaznivý predpoklad“ o božskej povahe jej poslania. To Karola presvedčilo, uviedli však tiež, že má povinnosť podrobiť Janu skúške. Vyhlásili, že „pochybovať o nej alebo ju opustiť bez podozrenia na zlo by znamenalo zavrhnúť Ducha Svätého a stať sa nedôstojnou pre Božiu pomoc.“ Odporučili, aby sa jej tvrdenia podrobili skúške, či sa jej podarí predpovedať, či dokáže obkľúčiť Orléans.
 Do obkľúčeného mesta Orléans dorazila 29. apríla 1429. Jean d'Orléans, úradujúci šéf vojvodskej rodiny Orléans v mene svojho zajatého nevlastného brata, ju pôvodne vylúčil z vojnových rád a neinformoval ju, keď armáda zasiahla nepriateľa. Jeho rozhodnutie vylúčiť ju však nezabránilo jej prítomnosti na väčšine rád a bitiek. Rozsah jej skutočnej vojenskej účasti a vedenia je predmetom diskusií medzi historikmi. Na jednej strane Jana uviedla, že v bojoch niesla svoj prápor a nikdy nikoho nezabila, radšej mala svoj prápor „štyridsaťkrát“ lepší ako meč; a armáde vždy velil priamo šľachtic, napríklad vojvoda z Alençonu. Na druhej strane, veľa z tých istých šľachticov uviedlo, že Jana mala na ich rozhodnutia zásadný vplyv, pretože často prijímali rady, ktoré im dávala, v presvedčení, že ich rada bola božsky inšpirovaná. V obidvoch prípadoch sa historici zhodujú, že armáda počas svojho krátkeho pôsobenia zaznamenala pozoruhodný úspech.
 Vojenské kampane
 Účasť Jany z Arku v Orléans sa zhodovala s náhlou zmenou vzoru obliehania. Počas piatich mesiacov pred jej príchodom sa obrancovia pokúsili iba o jeden útok, ktorý sa skončil porážkou. 4. mája však Armagnaci zaútočili a dobyli odľahlú pevnosť Saint Loup (bastille de Saint-Loup), po ktorej nasledoval 5. mája pochod k druhej pevnosti zvanej Saint-Jean-le-Blanc, ktorá bola nájdená opustená. Keď anglické jednotky vystúpili, aby sa postavili proti postupu, rýchla jazdecká rota ich zahnala späť do svojich pevností, zjavne bez boja.
 Armagnaci potom zaútočili a dobyli anglickú pevnosť postavenú okolo kláštora s názvom Les Augustins. Tej noci si jednotky Armagnacov udržali pozície na južnom brehu rieky predtým, ako ráno 7. mája zaútočili na hlavnú anglickú pevnosť zvanú „les Tourelles“. Súčasníci uznali Janu ako hrdinku stretnutia. Zranila ju šípka medzi krkom a ramenami, zatiaľ čo držala svoju zástavu v zákope pred les Tourelles, neskôr sa však vrátila, aby podporila posledný útok, ktorým sa podarilo pevnosť dobyť. Angličania sa na druhý deň stiahli z Orléansu a obliehanie skončilo.
 V Chinon a Poitiers Jana vyhlásila, že poskytne znamenie v Orléanse. Mnoho ľudí vykladanie obliehania interpretovalo ako toto znamenie a získala si podporu významných duchovných, ako boli embrunský arcibiskup a teológ Jean Gerson, ktorí bezprostredne po tejto udalosti napísali podporné rozpravy. Pre Angličanov sa schopnosť tohto roľníckeho dievčaťa poraziť ich armády považovala za dôkaz toho, že bola posadnutá diablom; britská medievalistka Beverly Boyd poznamenala, že toto tvrdenie nebolo iba propagandou ale úprimne mu verili, pretože predstava, že Boh podporuje Francúzov prostredníctvom Jany, bola pre anglické publikum zjavne neatraktívna.
 Náhle víťazstvo v Orléanse viedlo aj k mnohým návrhom na ďalšie útočné akcie. Jana presvedčila Karola VII., aby jej umožnil sprevádzať armádu s vojvodom Jánom II. z Alençonu, a získala kráľovské povolenie pre svoj plán na opätovné získanie neďalekých mostov pozdĺž Loiry ako predstupeň postupu v Remeši a vysvätenia Karola VII. Bol to odvážny návrh, pretože Remeš bol zhruba dvakrát tak ďaleko ako Paríž a hlboko na nepriateľskom území. Angličania očakávali pokus o dobytie Paríža alebo útok na Normandiu.
 Vojvoda z Alençonu prijal Janine rady týkajúce sa stratégie. Ostatní velitelia vrátane Jeana d'Orléans boli jej vystúpením v Orléanse ohromení a stali sa jej podporovateľmi. Alençon jej pripísal zásluhu na záchrane života v Jargeau, kde ho varovala, že sa na neho chystá vystreliť delo na hradbách. Počas toho istého obliehania odolala úderu kameňa, ktorý jej zasiahol prilbu, keď bola blízko základne mestského múru. Armáda dobyla Jargeaua 12. júna, Meung-sur-Loire 15. júna a Beaugency 17. júna.
 Anglická armáda sa stiahla z údolia Loiry a 18. júna smerovala na sever, kde sa spojila s očakávanou jednotkou posíl pod velením sira Johna Fastolfa. Jana naliehala na Armagnacov, aby ich prenasledovali, a obe armády sa zrazili na juhozápad od dediny Patay. Bitka pri Patay by sa dala porovnať s Azincourtovou, len naopak. Francúzsky predvoj zaútočil na jednotku anglických lukostrelcov, ktorí boli postavení, aby blokovali cestu. Nasledoval úder, ktorý zdecimoval hlavnú časť anglickej armády a zabil alebo zajal väčšinu jej veliteľov. Fastolf utiekol s malou skupinou vojakov a stal sa obetným baránkom za ponižujúcu anglickú porážku. Francúzi utrpeli minimálne straty.
 Francúzska armáda opustila Gien 29. júna na pochode smerom na Remeš a 3. júla prijala podmienečné odovzdanie burgundského mesta Auxerre. Ostatné mestá na ceste armády sa bez odporu vrátili k francúzskej vernosti. Troyes, miesto zmluvy, ktorá sa pokúsila vydediť Karola VII., sa ako jediný postavil na krátky odpor. V čase, keď armáda dorazila do Troyes, mala nedostatok potravín. Armáda však mala šťastie: blúdiaci mních menom brat Richard kázal o konci sveta v Troyes a presvedčil miestnych obyvateľov, aby zasadili fazuľu, plodinu so skorou úrodou. Keď fazuľa dozrela, dorazila hladná armáda. Troyes kapituloval po nekrvavom štvordňovom obliehaní.
 Remeš otvoril svoje brány pre armádu 16. júla 1429. Svätenie sa konalo nasledujúce ráno. Hoci Jana a vojvoda z Alençonu naliehali na rýchly pochod smerom na Paríž, kráľovský dvor uprednostnil rokovania o prímerí s burgundským vojvodom Filipom. Vojvoda porušil účel dohody tým, že ju použil ako zastavovaciu taktiku na posilnenie obrany Paríža. Francúzska armáda v prechodnom období pochodovala okolo sledu miest neďaleko Paríža a bez boja prijala vzdanie sa niekoľkých miest. Vojvoda z Bedfordu viedol anglické vojská proti vojsku Karola VII. v bitke pri Montépilloy 15. augusta, ktorá vyústila do slepej uličky. Francúzsky útok na Paríž padol 8. septembra. Napriek zraneniu nohy od svorníka z kuše zostala Jana vo vnútornom výkope Paríža, kým ju jeden z veliteľov nepreniesol späť do bezpečia.
 Nasledujúce ráno armáda dostala kráľovský rozkaz na stiahnutie. Väčšina historikov viní francúzskeho veľkého komorníka Georgesa de La Trémoillea z politických omylov, ktoré nasledovali po vysvätení. V októbri Jana s kráľovskou armádou zabrala Saint-Pierre-le-Moûtier. Nasledoval však neúspešný pokus o dobytie La-Charité-sur-Loire v novembri a decembri. 29. decembra povýšili Janu a jej rodinu do šľachty Karola VII. ako odmenu za jej činy.
 Zajatie
 Prímerie s Anglickom počas nasledujúcich pár mesiacov ponechalo Jane málo práce. 23. marca 1430 nadiktovala výhražný list husitom, disidentskej skupine, ktorá sa nedohodla s katolíckou cirkvou vo viacerých doktrinálnych bodoch a porazila niekoľko predchádzajúcich križiackych výprav vyslaných proti nim. Janin list sľuboval, že „odstráni vaše šialenstvo a sprostú poveru a odníme vám buď kacírstvo, alebo životy“. Jana, horlivá katolíčka, ktorá nenávidela všetky formy kacírstva, tiež poslala list vyzývajúci Angličanov, aby opustili Francúzsko a odišli s ňou do Čiech bojovať proti husitom. Táto ponuka zostala nezodpovedaná.
 Prímerie s Anglickom sa rýchlo skončilo. Nasledujúceho mája Jana odcestovala do Compiègne, aby pomohla brániť mesto pred anglickým a burgundským obliehaním. 23. mája 1430 bola s vojskom, ktoré sa pokúsilo zaútočiť na burgundský tábor v Margny severne od Compiègne, ale bola prepadnutá a zajatá. Keď sa jednotky po postupe ďalších 6 000 vojakov Burgundov začali sťahovať smerom k neďalekému opevneniu Compiègne, Jana zostala pri zadnom vojsku. Burgundské jednotky obkľúčili zadný voj a z koňa ju strhol lukostrelec. Súhlasila s jej odovzdaním pro-burgundskému šľachticovi menom Lionel z Wandomme, ktorý bol členom jednotky Jeana de Luxemburg.
 Jana bola Burgundovcami uväznená na hrade Beaurevoir. Uskutočnila niekoľko pokusov o útek, pri jednej príležitosti vyskočila zo svojej veže vysokej 21 metrov a pristála na mäkkej zemi suchej priekopy, po ktorej ju presunuli do burgundského mesta Arras. Angličania rokovali so svojimi burgundskými spojencami o odovzdaní do väzby, pričom významnú úlohu v týchto rokovaniach a jej neskoršom procese prevzal biskup Pierre Cauchon z Beauvais, stúpenec Angličanov. Konečná dohoda požadovala, aby Angličania zaplatili sumu 10 000 livre tournois za jej získanie od Jána Luxemburského, člena rady burgundského vojvodu Filipa.
 Angličania presunuli Janu do mesta Rouen, ktoré slúžilo ako ich hlavné sídlo vo Francúzsku. Armagnaci sa ju pokúsili niekoľkokrát zachrániť začatím vojenských ťažení smerom na Rouen, zatiaľ čo tam bola zadržiavaná. Jedna kampaň sa uskutočnila počas zimy 1430 - 1431, ďalšia v marci 1431 a druhá koncom mája krátko pred jej popravou. Tieto pokusy boli odvrátené. Karol VII. pohrozil „rovnakou pomstou“ burgundským jednotkám, ktoré jeho vojská zajali, a „Angličanom a anglickým ženám“ ako odplatu za to, ako zaobchádzali s Janou.
 Proces
 Súd pre kacírstvo bol politicky motivovaný. Tribunál pozostával výlučne z proanglických a burgundských duchovných a dohliadali naň anglickí velitelia vrátane vojvodu z Bedfordu a grófa z Warwicku. Podľa slov britskej medievistky Beverly Boydovej mal súdny proces znamenať, že anglická koruna bude „trikom, ako sa zbaviť bizarného vojnového zajatca s maximálnymi rozpakmi pre svojich nepriateľov“. Súdne konanie sa začalo 9. januára 1431 v Rouene, sídle anglickej okupačnej vlády. Postup bol podozrivý v niekoľkých bodoch, čo neskôr vyvolalo kritiku tribunálu hlavným inkvizítorom, ktorý po vojne vyšetroval súdny proces.
 Podľa cirkevného práva biskup Cauchon nemal jurisdikciu nad týmto prípadom. Cauchon vďačil za svoje vymenovanie podpore anglickej koruny, ktorá financovala proces. Nízka úroveň dôkazov použitých v procese tiež porušila inkvizičné pravidlá. Administratívny notár Nicolas Bailly, ktorý bol poverený zhromažďovaním svedectiev proti Jane, nemohol nájsť žiadne nepriaznivé dôkazy. Bez týchto dôkazov súdu chýbali dôvody na začatie procesu. Súd aj tak začal súdne konanie, čím tiež porušil cirkevné právo tým, že upieral Jane právo na právneho poradcu. Okrem toho skladba celého tribunálu z proanglického duchovenstva porušila požiadavku stredovekej cirkvi, aby súdne procesy v kacírstve posudzovala nestranná alebo vyvážená skupina duchovných. Po otvorení prvého verejného vyšetrovania sa Jana sťažovala, že všetci prítomní sú proti nej, a kvôli zaisteniu rovnováhy požiadala o pozvanie „cirkevných predstaviteľov francúzskej strany“. Táto žiadosť bola zamietnutá.
 Vice-inkvizítor v severnom Francúzsku (Jean Lemaitre) namietal proti procesu hneď na začiatku a niekoľko očitých svedkov neskôr uviedlo, že bol nútený spolupracovať po tom, čo mu Angličania ohrozili život. Niektorým ďalším duchovným pri procese sa tiež vyhrážali, keď odmietli spolupracovať, vrátane dominikánskeho mnícha menom Isambart de la Pierre. Tieto hrozby a dominancia súdneho procesu nad sekulárnou vládou boli porušením pravidiel Cirkvi a podkopali právo Cirkvi viesť kacírske procesy bez sekulárneho zasahovania.
 Záznam z pokusu obsahuje vyjadrenia Jany, ktoré očití svedkovia neskôr uviedli, že udivili súd, pretože bola negramotnou roľníčkou a dokázala uniknúť teologickým nástrahám, ktoré tribunál ustanovil, aby ju uväznil. Podľa cirkevnej náuky si nemohol byť nikto istý, či je v Božej milosti. Keby odpovedala áno, potom by bola obvinená z kacírstva. Keby odpovedala nie, potom by priznala svoju vlastnú vinu. Súdny notár Boisguillaume neskôr vypovedal, že v tejto chvíli súd vypočul jej odpoveď: „Tí, ktorí ju vypočúvali, boli ohromení.“
 Niekoľko členov tribunálu neskôr vypovedalo, že dôležité časti prepisu boli sfalšované zmenami v jej nemilosti. Podľa inkvizičných pokynov mala byť Jana uväznená v cirkevnom väzení pod dohľadom dozorkýň (t. j. mníšok). Namiesto toho ju Angličania držali v sekulárnom väzení stráženom vlastnými vojakmi. Biskup Cauchon odmietol Janine odvolania na Bazilejský koncil a pápeža, ktoré mali zastaviť jeho postup.
 Dvanásť článkov obžaloby, ktoré sumarizovali zistenia súdu, bolo v rozpore so záznamami súdu, ktoré už boli sudcami zdokumentované. Negramotná obžalovaná pod hrozbou okamžitej popravy podpísala dokument o abjurácii, ktorému nerozumela. Súd v úradnom zázname nahradil inú abjuráciu.
 Problém s oblečením
 Kacírstvo bolo hrdelným zločinom iba za opakovaný trestný čin; podľa očitých svedkov preto teraz súd zariadil opakovaný priestupok „obliekania“. Jana súhlasila, že keď sa zdrží, bude nosiť ženské oblečenie, čo spôsobilo problém. Podľa neskorších opisov niektorých členov tribunálu mala predtým vo väzení oblečený odev vojakov. Keďže nosila mužské oblečenie, čo jej umožňovalo spojiť si vak, čižmy a dublet k sebe, odradilo to jej znásilnenie tým, že strážcom sťažila vyzliekanie oblečenia. Zjavne sa bála vzdať sa tohto odevu aj dočasne, pretože by tento odev bol pravdepodobne sudcom zabavený, a tak by zostala bez ochrany. Ženské šaty takúto ochranu neposkytovali. Niekoľko dní po svojej abjurácii, keď bola nútená nosiť šaty, povedala členovi tribunálu, že „do jej väzenia vošiel skvelý anglický pán a pokúsil sa ju násilím vziať.“ Opäť začala nosiť mužské oblečenie buď ako obranu proti obťažovaniu, alebo na svedectvo Jeana Massieua, pretože jej šaty si vzali strážcovia a nezostávalo jej nič iné na seba.
 Jej opätovné nosenie mužského vojenského oblečenia bolo označené za recidívu herézy pre transvesticizmus, hoci to neskôr spochybnil inkvizítor, ktorý predsedal odvolaciemu súdu, ktorý prípad po vojne skúmal. Stredoveká katolícka doktrína tvrdila, že odevy by sa mali hodnotiť na základe kontextu, ako to uvádza Summa Theologica od svätého Tomáša Akvinského, ktorý hovorí, že nevyhnutnosť je prípustným dôvodom na obliekanie. To by zahrňovalo použitie odevu ako ochranu pred znásilnením, ak by oblečenie poskytovalo ochranu. Pokiaľ ide o doktrínu, bola oprávnená maskovať sa ako pážatka počas svojej cesty nepriateľským územím a oprávnene nosiť brnenie počas bitiek a ochranný odev v tábore a potom vo väzení. Chronique de la Pucelle uvádza, že odrádzala od obťažovania, keď táborila v teréne. Keď nebolo počas vojenskej kampane potrebné mať oblečenú vojenskú uniformu, údajne sa vrátila k šatám. Duchovenstvo, ktoré neskôr svedčilo v posmrtnom odvolacom procese, potvrdilo, že vo väzení naďalej nosila mužské oblečenie, aby zabránila obťažovaniu a znásilňovaniu.
 Počas vojenských kampaní a vo väzení si tiež nechala ostrihať vlasy na krátko. Jej priaznivci, ako napríklad teológ Jean Gerson, bránili jej účes z praktických dôvodov, rovnako ako inkvizítor Brehal neskôr počas odvolacieho procesu. Napriek tomu bola počas procesu v roku 1431 odsúdená a odsúdená na smrť. Boyd označil Janin proces za taký „nespravodlivý“, že jeho prepisy boli neskôr použité ako dôkaz jej kanonizácie v 20. storočí.
 Poprava
 Očití svedkovia opísali scénu popravy upálením 30. mája 1431. Viazaná na vysoký stĺp vo Vieux-Marché v Rouene požiadala dvoch duchovných, Fr. Martina Ladvena a Fr. Isambarta de la Pierra, aby pred ňou držali kríž. Anglický vojak tiež zostrojil malý krížik, ktorý si dala pred šaty. Po jej smrti Angličania zhrabali uhlíky, aby odhalili jej spálené telo, aby nikto nemohol tvrdiť, že unikla živá. Telo potom ešte dvakrát spálili, aby ho rozložili na popol a zabránili zhromažďovaniu relikvií, a jej pozostatky odhodili do rieky Seiny. Kat Geoffroy Thérage neskôr uviedol, že sa „veľmi obával, že bude zatratený, pretože upálil svätú ženu“.
 Posmrtné udalosti
 Storočná vojna pokračovala dvadsaťdva rokov po jej smrti. Karol VII. si zachoval legitimitu francúzskeho kráľa napriek súperiacej korunovácii, ktorá sa uskutočnila pre Henricha VI. v parížskej katedrále Notre-Dame 16. decembra 1431, kedy mal Henrich VI. desať rokov. Predtým, ako Anglicko mohlo obnoviť svoje vojenské vedenie a silu lukostrelcov zničených v roku 1429, krajina pri podpísaní Arrasovej zmluvy v roku 1435 stratila spojenectvo s Burgundskom. V tom istom roku zomrel vojvoda z Bedfordu a Henrich VI. sa stal najmladším anglickým kráľom, ktorý vládol bez regenta. Jeho slabé vedenie bolo pravdepodobne najdôležitejším faktorom pri ukončení konfliktu. Kelly DeVries tvrdí, že agresívne použitie delostrelectva a frontové útoky Jany z Arku ovplyvnili francúzsku taktiku po zvyšok vojny.
 V roku 1452, počas posmrtného vyšetrovania jej popravy, vyhlásila Cirkev, že náboženská hra na jej počesť v Orléanse umožní účastníkom púť k udalosti (odpustenie dočasného trestu za hriech).
 Nový proces
 Po skončení vojny sa začal posmrtný nový proces. Pápež Kalixt III. povolil tento proces, známy tiež ako „proces anulovania“, na žiadosť generálneho inkvizítora Jeana Bréhala a Janinej matky Isabelle Romée. Účelom procesu bolo zistiť, či bol proces odsúdenia a jeho verdikt vyriešený spravodlivo a podľa kánonického práva. Vyšetrovanie sa začalo vyšetrovaním Guillaume Bouillého, teológa a bývalého rektora parížskej univerzity (Sorbonna).
 Bréhal viedol vyšetrovanie v roku 1452. V novembri 1455 nasledovalo formálne odvolanie. Do odvolacieho procesu boli zapojení duchovní z celej Európy a dodržal sa štandardný súdny postup. Skupina teológov analyzovala výpovede 115 svedkov. Bréhal v júni 1456 vypracoval svoje posledné zhrnutie, ktoré popisuje Janu ako mučeníčku a zosnulého Pierra Cauchona obvinil z kacírstva za odsúdenie nevinnej ženy za svetskú pomstu. Technickým dôvodom jej popravy bol biblický odevný zákon. Súd s anulovaním čiastočne zmenil presvedčenie, pretože v procese odsúdenia sa nezohľadnili doktrinálne výnimky z tohto obmedzenia. Odvolací súd ju 7. júla 1456 vyhlásil za nevinnú.
 Kanonizácia
 Jana z Arku sa stala symbolom Katolíckej ligy v priebehu 16. storočia. Keď bol v roku 1849 Félix Dupanloup ustanovený za biskupa v Orléanse, vyhlásil horlivý chválospev o Jane z Arku, ktorá priťahovala pozornosť v Anglicku aj vo Francúzsku, a viedol úsilie, ktoré vyvrcholilo blahorečením Jany z Arku v roku 1909. Za svätú rímskokatolíckej cirkvi ju vyhlásil 16. mája 1920 pápež Benedikt XV. v bule Divina disponente.
 Posolstvo
 Jana z Arku sa stala po štyri storočia po jej smrti pololegendárnou osobnosťou. Hlavným zdrojom informácií o nej boli kroniky. V 19. storočí sa v starých archívoch objavilo päť pôvodných rukopisov jej odsúdenia. Historici čoskoro našli aj úplné záznamy z jej rehabilitačného procesu, ktoré obsahovali čestné svedectvá 115 svedkov, a pôvodné francúzske poznámky k prepisu procesu z latinského odsúdenia. Taktiež sa objavili rôzne súčasné listy, z ktorých tri nesú podpis Jehanne nestabilnou rukou človeka, ktorý sa učí písať. Toto neobvyklé bohatstvo primárneho zdrojového materiálu je jedným z dôvodov, prečo DeVries vyhlasuje: „Žiadna osoba stredoveku, ani muž ani žena, neboli predmetom väčších skúmaní.“
 Jana z Arku pochádzala z dediny a v puberte sa dostala na výslnie, čo dokázala ako nevzdelaná roľníčka. Francúzsky a anglický kráľ ospravedlnili prebiehajúcu vojnu konkurenčnými výkladmi dedičského práva, ktoré sa najskôr týkali nároku Eduarda III. na francúzsky trón a potom Henricha VI.
 Od Christine de Pisan až po súčasnosť sa ženy pozerajú na Janu ako na pozitívny príklad odvážnej a aktívnej ženy. Pôsobila v rámci náboženskej tradície, ktorá verila, že výnimočný človek z akejkoľvek úrovne spoločnosti môže prijať božie povolanie. Niektoré z jej najvýznamnejších pomôcok pochádzali od žien. Svokra kráľa Karola VII., Jolanda Aragónska, potvrdila Janine panenstvo a financovala jej odchod do Orléansu.
 Boli po nej pomenované tri samostatné plavidlá francúzskeho námorníctva vrátane vrtuľníkového nosiča, ktorý bol 7. júna 2010 vyradený z aktívnej služby. V súčasnosti francúzska krajne pravicová politická strana Front National usporadúva jej sochy, reprodukuje jej obraz v straníckych publikáciách a ako znak používa trojfarebný plameň, čiastočne symbolický pre jej mučeníctvo. Odporcovia tejto strany niekedy satirizovali jej prisvojenie si imidžu. Francúzsky občiansky sviatok na jej počesť, stanovený v roku 1920, je na druhú májovú nedeľu.
 Vízie
 Náboženské vízie Jany z Arku zostávajú pretrvávajúcou témou záujmu. Za zdroje svojich zjavení označila svätú Margarétu, svätú Katarínu a svätého Michala, aj keď existuje nejednoznačnosť, o ktorej z viacerých identicky pomenovaných svätých mala záujem.
 Analýza jej vízií je problematická, pretože hlavným zdrojom informácií o tejto téme je prepis rozsudku o odsúdení, v ktorom sa vzoprela obvyklému postupu súdu pred prísahou svedka a konkrétne odmietla odpovedať na všetky otázky týkajúce sa jej vízií. Sťažovala sa, že štandardná prísaha svedka by bola v rozpore s prísahou, ktorú predtým zlomila, aby zachovala mlčanlivosť o stretnutiach so svojím kráľom. Nie je známe, do akej miery môžu dochované záznamy predstavovať výmysly skorumpovaných súdnych úradníkov alebo jej vlastné výmysly na ochranu štátneho tajomstva. Niektorí historici sa vyhýbajú špekuláciám o víziách tvrdením, že jej viera v jej povolanie je dôležitejšia ako otázky o konečnom pôvode vízií.
 Mnoho nedávnych vedcov sa pokúsilo vysvetliť jej vízie z psychiatrického alebo neurologického hľadiska. Potenciálne diagnózy zahŕňali epilepsiu, migrénu, tuberkulózu a schizofréniu. Žiadna z predpokladaných diagnóz nezískala konsenzuálnu podporu a mnohí vedci tvrdia, že nevykazovala žiadne z objektívnych príznakov, ktoré môžu sprevádzať navrhované duševné choroby, ako je schizofrénia. Doktor Philip Mackowiak v kapitole o Jane z Arku vo svojej knihe Post-Mortem z roku 2007 vylúčil možnosť schizofrénie a niekoľkých ďalších porúch (dočasná epilepsia lalokov a otrava námeľom).
 Dr. John Hughes v článku v akademickom časopise Epilepsy & Behavior odmietol myšlienku, že Jana z Arku trpela epilepsiou.
 V reakcii na ďalšiu takúto teóriu, v ktorej sa tvrdilo, že jej vízie spôsobila tuberkulóza hovädzieho dobytka v dôsledku pitia nepasterizovaného mlieka, historička Régine Pernoud napísala, že ak by pitie nepasterizovaného mlieka mohlo priniesť pre národ také potenciálne výhody, potom by francúzska vláda mala prestať vyžadovať pasterizáciu mlieka.
 Jana z Arku si získala priazeň na dvore kráľa Karola VII., ktorý ju prijal ako príčetnú. Znaky šialenstva by poznal, pretože nimi trpel jeho vlastný otec Karol VI. Karol VI. bol ľudovo známy ako „Karol Šialený“ a veľkú časť politického a vojenského úpadku Francúzska za jeho vlády možno pripísať mocenskému vákuu, ktoré vyprodukovali jeho epizódy šialenstva. Predchádzajúci kráľ veril, že je vyrobený zo skla, čo je klam, ktorý si žiadny dvoran nepomýlil s náboženským prebudením. Do pokusu o jeho vydedenie v Troyes sa mohli započítať aj obavy, že kráľ Karol VII. prejaví to isté šialenstvo. Táto stigma bola taká pretrvávajúca, že súčasníci nasledujúcej generácie pripisovali zdedenému šialenstvu rozpad, ktorý mal utrpieť anglický kráľ Henrich VI. v roku 1453: Henrich VI. bol synovcom Karola VII. a vnukom Karola VI. Dvor Karola VII. bol v otázke duševného zdravia dôvtipný a skeptický. Po Janinom príchode do Chinonu ho kráľovský radca Jacques Gélu varoval: Človek by nemal ľahko meniť nijakú politiku kvôli rozhovoru s dievčaťom, roľníčkou ... tak náchylnou na ilúzie; človek by sa nemal robiť smiešnym pred očami cudzích národov.Jej nežné odpovede pri výsluchu dokonca prinútili súd, aby zastavil verejné zasadania.
 Údajné relikvie
 V roku 1867 bola v parížskej lekárni nájdená nádoba s nápisom „Pozostatky nájdené pod kolom Jany z Arku, panny Orleánskej“. Pozostávali z ohoreného ľudského rebra, karbonizovaného dreva, kúska bielizne a mačacej stehennej kosti - čo sa vysvetľovalo ako prax hádzania čiernych mačiek na hranicu čarodejníc. V roku 2006 bol Philippe Charlier, forenzný vedec z Univerzitnej nemocnice Raymonda Poincarého (Garches), oprávnený študovať tieto relikvie. Uskutočnili sa testy uhlíka-14 a rôzne spektroskopické analýzy a výsledky určili, že pozostatky pochádzajú z egyptskej múmie zo šiesteho až tretieho storočia pred naším letopočtom.
 V marci 2016 bol prsteň, ktorý podľa všetkého nosila Jana, ktorý prešiel rukami niekoľkých významných osôb vrátane kardinála, kráľa, aristokrata a dcéry britského lekára, predaný na aukcii Puy du Fou, v historickom zábavnom parku za 300 000 libier. Neexistuje žiadny presvedčivý dôkaz o tom, že prsteň vlastnila, ale jeho neobvyklý dizajn sa veľmi zhoduje s Janinými vlastnými slovami o jej prsteni pri jej procese. Rada pre umenie neskôr rozhodla, že prsteň nemal opustiť Spojené kráľovstvo. Nákupcovia sa odvolali, a to aj proti kráľovnej Alžbete II., a prsteň mohol zostať vo Francúzsku. Prsteň bol údajne prvýkrát odovzdaný kardinálovi Henrymu Beaufortovi, ktorý sa v roku 1431 zúčastnil Janinho procesu a popravy.
 Revizionistické teórie
 Revizionistickí autori spochybnili štandardné správy o živote Jany z Arku. Tvrdenia zahŕňajú že Jana z Arku nebola v skutočnosti upálená; že bola tajne nevlastnou sestrou kráľa Karola VII., a že nebola skutočným kresťanom, ale členom pohanského kultu; a že väčšina príbehu Jany z Arku je vlastne mýtus.
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Obsáhlé české stránky o Johance z Arku
 Byla Jana z Arku epileptička?
 Jana z Arku - biografia, výskum//
 Iný výklad príbehu o Jeanne d ́Arc
 Zdroj
 Francúzske vojenské osobnosti
 Osobnosti storočnej vojny
 Francúzski katolícki svätci
 Kanonizovaní Benediktom XV.
 Blahorečení Piom X.