type: other

text:
Categories Dailė 2006 February 28 by admin
 Lietuvos mokyklose pastaruoju metu populiarėja projektų metodas. Taip yra dėl daugelio priežasčių, tačiau bene svarbiausia – tarptautiniai ryšiai. Mokytojai ir moksleiviai dalyvauja tarptautiniuose projektuose, palaiko tiesioginius ryšius su užsienio mokyklomis, per tarptautinius seminarus, konferencijas įgyja projektinio darbo patirties. Deja, teorinis šio metodo pagrindimas vėluoja – praktika gerokai lenkia šio metodo plėtotės, perspektyvų aptarimą Lietuvoje. Šio skyriaus tikslas – paaiškinti projektinio metodo esmines sąvokas, apibendrinti praktinę patirtį, įgytą rengiant įvairius projektus bei panaudojant Lietuvos ir užsienio šalių mokytojų, švietimo organizatorių bei mokslininkų patirtį.
 Mūsų pedagoginėje prraktikoje, dokumentuose bei literatūroje žodis projektas vartojamas kalbant apie projektus, skirtus įvairioms švietimo sferoms – ūkinei, vadybinei, mokymo turinio, ugdymo, hodegetikos, mokytojų kvalifikacijos tobulinimo ir kt. Kad būtų aiškiau, siūlyčiau šiuos projektus skirstyti į tris grupes, jas įvardinant skirtingai.
 Sąvoką švietimo projektas (švietimo projektai) vartoti, kalbant apie tuos projektus, kurie skirti švietimo vadybos, mokymo turinio, mokytojų kvalifikacijos, vadovėlių leidybos ar panašioms sritims. Tai projektai, artimi verslo, vystymo, marketingo projektams. Švietimo projektų esmė – praktinis švietimo problemų sprendimas.
 Sąvoką edukacinis projektas (edukaciniai projektai) naudoti kalbant appie tuos projektus, kurių tikslas ugdymas, auklėjimas, mokymas, darbas papildomojo ugdymo srityje ir pan. Tokie projektai skirti ugdytiniams, moksleiviams.
 Pedagoginėje aplinkoje gali būti vykdomi ir socialiniai – visuomeniniai, mokyklų bendradarbiavimo, kultūriniai, kraštotyriniai, meniniai, ekologiniai ar kitokie projektai. Jie skirti neformaliojo ugdymo plėtotei, ta
 ad turi daug edukacinių projektų bruožų.
 Šių projektų grupę taip pat būtų galima pavadinti bendru vardu, pavyzdžiui, neformaliojo ugdymo projektai.
 Edukacinių ir neformaliojo ugdymo projektų esmė – ugdymas, paremtas projektų metodu. Jei minėti projektai vykdomi ne projektų metodu – jie nėra pilna to žodžio prasme edukaciniai projektai, o dažnai ir išvis nevadintini projektais. Praktika parodė, jog dabar madinga projektu, projektiniu mokymu, projektiniu darbu įvardinti bet kokią pedagoginę veiklą, o, atidžiau patyrinėjus, paaiškėja – “projektas” vykdomas senu klasikiniu mokymo metodu, ar net turi komandinio metodo bruožų.
 Projektų metodas, kaip pragmatinio ugdymo metodas, remiasi pragmatinio ugdymo nuostatomis suformuluotomis Dž.Diuji. Keliais žodžiais jas nusakyti sunku, čia paminėsiu tik pagrindines projektų metodo nuostatas – asmeninio patyrimo plėtra, problemiškumas, veiklumas, kūrybingumas, tęstinumas, vystymąsis. Dž.Diuji darbą tęsė V.H. Kilkpatrick. Jis rekomendavo praktinius projektų meetodo taikymo būdus, sritis, aptarė projektų eigą, jų vertinimo kriterijus.
 Šie mokslininkai projektų metodo veiksmingumą įrodė beveik prieš šimtą metų. Galima teigti jog projektų metodas – patikrintas laiko ir daugelio pedagogų praktine patirtimi. Projektų metodą apsprendžia trys pagrindiniai komponentai: projektinio darbo principas, projektinė aplinka, priemonės, sąlygos ir eksperimentinis principas. Visi šie komponentai būtini – be jų projektinis metodas būtų nepilnavertis. Platesnė šio metodo interpretacija yra įmanoma, tačiau, ir šioje schemoje atsispindi pagrindiniai metodo bruožai.
 Projektinio darbo principas – tai visų rūšių projektams būdingas principas, re
 eikalaujantis projekto eigoje laikytis nustatytos sekos, nuoseklumo. (Problemos iškėlimas, aptarimas, analizė, sprendimo būdų paieška, veikla, rezultatų aptarimas, vertinimas). Edukaciniuose projektuose šis principas platesnis, papildomas keliomis nuostatomis – projektinė veikla turi vykti kūrybiškai, turi atitikti moksleivio poreikius ir galimybes, turėti tęstinumo galimybę.
 Projektinė aplinka, priemonės, sąlygos – tai svarbus projektų metodo komponentas, tačiau mūsuose dažnai pamirštamas. Projektinė aplinka – tai erdvė, kur vyksta projektas – mokyklos kabinetas, pertvarkyta klasė, koridorius, arba, jei reikia, erdvė už mokyklos ribų – paštas, parkas, geležinkelio stotis, savivaldybė, muziejus, dailininko studija ar kt. Projekto eigoje naujų priemonių naudojimas būtinas ir dėl platesnių veiklos galimybių ir dėl pragmatinio ugdymo nuostatų – sudaryti sąlygas ugdytiniui lavinti gebėjimą veikti realiomis, gyvenimiškomis sąlygomis. Priemonės – tai fotoaparatas, video kamera, kompiuteris ir kt.
 Projektinės sąlygos – tai galimybė tvarkyti savo laiką projekto eigoje, savarankiškai dirbti, bendradarbiauti su įvairiais žmonėmis. Mokykla turėtų užtikrinti galimybę pakviesti profesionalą dailininką, suorganizuoti susitikimą su politiku ir t.t.
 Eksperimentinis principas – edukaciniame projekte mokytojas ieškoti, bandyti, įgyvendinama nauja idėja, skatinama individuali ugdytinio iniciatyva.
 Edukaciniai projektai yra būdas praturtinti mokymo – ugdymo procesą bei skatinti moksleivius veiklos, aktyvaus darbo pažinimo kūrybos procese, įsisavinti naują informaciją, lavinti pojūčius, gebėjimus bei taikyti jau turimas žinias, įgyvendinant projektą. Edukacinis projektas taip pat yra gera priemonė ugdyti asmens socialumą, individualumą, savarankišką interesų ir sprendimų pa
 aiešką, atsakomybę, bei gebėjimą dirbti grupėse. Edukacinis projektas – tai projektų metodo taikymo ugdyme būdas. Edukaciniai projektai padeda sudaryti galimybes ugdytiniams eksperimentuoti, įgyti įvairiausio pobūdžio patirtį.
 Vienas pirmųjų bandymų, kuriuo siekta populiarinti projektų metodą Lietuvoje mokytojų ir moksleivių tarpe – 1993–1994 metais pradėtas tarptautinis moksleivių meninės kūrybos projektas “Gamtos pasaka” . Tiriant moksleivių ir mokytojų kūrybinę ir praktinę veiklą šio projekto metu išryškėjo projektų metodo inspiruojami įvairūs ugdomieji ir kultūriniai aspek¬tai. Vykdant projektą kūrėsi įvairios moksleivių kūrybines grupės, dalyvavo atskiros klasės, mokyklos.
 Tai, kad projekte dalyvauja užsienio šalių atstovai, labai praturtina Lietuvos vaikų ir jaunimo kultūrą, stiprina kultūrinius ryšius, padeda formuotis atvirai visuomenei.
 Aptartini edukacinio projekto visuomeniniai aspektai yra šie: visuomenės įsitraukimas į vietinių projektų veiklą, visuomenės dėmesys ir vertinimas šių projektų, visuomenės opinijos formavimas ugdymo ir vaikų ir jaunimo kultūros klausimais. Visuomenės, atskirų jos narių, visuomeninių organizacijų ir kt. nuostatos finansiškai remti edukacinius projektus. Rėmėjų telkimas yra vienas svarbiausių projektų organizavimo elementų. Kaip kultūrinis ir visuomeninis aspektas turėtų būti aptariamas menininkų, politikų, žurnalistų, gamtosaugininkų, kultūros ir kt. žmonių įsitraukimas į projektų veiklą, dalyvavimas ugdymo procese.
 Visuomenės įvairiapusis dalyvavimas projektų darbe. Visuomenė ima suprasti, jog būtina keisti daugelį švietimo sistemoje vyraujančių santykių – pirmiausia mokytojų ir moksleivių santykius, mokytojų tarpusavio santykius, tėvų ir mokyklos santykius, visuomenės dėmesį ugdymui. At
 tskirų visuomenės narių parama ir dalyvavimas ugdymo procese yra teigiami mūsų visuomenės poslinkiai. Kaip visuomenės dalyvavimą ugdymo procese reikėtų vertinti ir spaudos, televizijos dėmesį ugdymui ir projektiniam darbui.
 Rėmėjai. Projektų rėmėjai yra: finansiniai projektų rėmėjai bei suteikiantys mate¬rialinę paramą, pavyzdžiui, suteikiantys įrangą, patalpas projektinei veiklai ir kt. Projektų rėmimas yra svarbus visuomenės požiūrio į ugdymą, vaikų ir jaunimo kultūrą kaitos ženklas.
 Specialistai, menininkai, ekspertai. Įvairių sričių asmenybių, specialistų dalyvavimas eduka¬cinių projektų veikloje yra pageidautinas ir skatintinas. Šie asmenys projektuose gali dalyvauti įvairiai, – kaip proceso dalyviai, kaip vertintojai, kaip ekspertai, konsultantai, kaip svečiai.
 Projektinis darbas praplečia ugdymo erdvę, įtraukia visuomenę į aktyvesnį ugdymo problemų pažinimą ir sprendimą, įtakoja permenentinio mokymosi plėtrą. Aktyvus visuomenės dalyvavimas projekte teigiamai įtakoja moksleivių mokymosi motyvaciją. Moksleiviai, jausdami didesnį visuomenės dėmesį savo veiklai, ima patys pagarbiau žiūrėti į mokymosi procesą, vertinti savo kūrybą, darbus. Svarbu ir tai, jog ugdosi moksleivių gebėjimai dalyvauti realiame gyvenime, visuomeninėje veikloje.
 Visi šie aspektai leidžia daryti išvadą, jog projektinis darbas efektyvus ne tik ugdymo požiūriu, bet savitai įtakoja ir kultūrinį gyvenimą, formuoja savitą kultūrinę erdvę.
 Projekto “Gamtos pasaka” ypatumai, tikslai ir uždaviniai
 Vaikų meninės kūrybos projektas “Gamtos pasaka” organizuojamas Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos, Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos bei nevyriausybinės jaunimo organizacijos Gamtos bičiulių junguva. Projektu siekiama plėtoti vaikų meninę kūrybą, jaunųjų kūrėjų dėmesį kreipiant, įkvėpimo šaltiniu pasirinkti siūlant gamtą, jos įvairovę, įvairiapusę sklaidą. Siekiama, jog gamta, aplinka, būtų suvokiama, vertinama kaip svarbi žmogiškosios realybės dalis, reikšmingai veikianti ir jos kultūrines dimensijas.
 Projektas pradėtas 1993–1994 mokslo metais. Vykdydant šį projektą siekta populiarinti projektų metodą tarp mokytojų ir moksleivių. Vėliau šio projekto organizavimą ėmė remti valstybinės institucijos, projeklto uždaviniai ir tikslai išsiplėtė. Projekto rengėjai Aplinkos ministerija ir Švietimo ir mokslo ministerija suformavo organizacinį komitetą, kuris aptarė projekto eigą, kryptis, rezultatus, numatė jo tolesnę raidą, skelbė kitų metų projekto konkurso temą. Projekto organizacinio komiteto nariai siekia derinti projekto programoje gamtos pažinimo, ekologines, aplinkotyrines, meno kūrybos, estetines, pilietinio ugdymo, turiningo vaikų laisvalaikio, prevencijos ir kitas vaikų ugdymo sritis. Siekiama, kad projektas plėtotųsi aprėpdamas ne tik ugdymą, bet turėtų platesnį kultūrinį kontekstą. Projekte dalyvaujantys moksleiviai skatinami vykdyti projekte pasiūlytą gamtos pažinimo, aplinkotyrinę, meninę veiklą plėtoti ne tik per mokslo metus, bet ir laisvalaikiu, ypač per vasaros atostogas.
 Projekto organizatoriai tikisi, jog aktyvios vaikų kūrybinės, ugdomosios veiklos metu besiformuojantys glaudesni emociniai, estetiniai ryšiai su gamtine aplinka padės subrandinti gamtos bičiulius, plataus kultūrinio akiračio žmones, tausojančius ir puoselė¬jančius gamtinį ir kultūrinį palikimą.
 Kiekvienais metais meninio projekto dalyviams buvo siūloma vis naujais aspektais, kūrybinėmis plastinėmis priemonėmis išreikšti savitą gamtos ir meno kultūros refleksiją, pademonstruoti kūrybinius gebėjimus. Kasmet, be pagrindinės konkurso temos skelbiamos specialios projekto temos. Moksleiviai ir mokytojai skatinami kurti projektines grupes ir dirbti projektų metodu. Per septynerius metus šis projektas tapo populiarus visoje Lietuvoje. Vien 2000-ųjų metų baigiamajam projekto etapui darbus pristatė 14 000 moks¬leivių, o pradiniame projekto etape, vykusiame mokyklose ir kitose ugdymo įstaigose dalyvavo apie 50 000–60 000 vaikų. Galima teigti, šis projektas tapo visos Lietuvos vaikų ir jaunimo meninės kultūros dalimi, paskatino surengti daugybę vietinių projektų. Organizacinis komitetas mano, jog moksleiviams pasiūlyta kūrybinio, meninio dėmesio sritis – gamta – yra artima jauniesiems dailininkams, įkvepianti, suteikianti impulsų ir at¬liepia moksleivių gyvenimišką patirtį, daugelio vaikų interesų sritį. Kitos priežastys, įtakojusios projekto populiarumą, yra Lietuvoje vykstantis atviros, gyvybingos, demokra¬tiškos visuomenės formavimasis, mokytojų noras keisti mokymo formas, tobulinti ugdymo procesą.
 Vienas pagrindinių projekto tikslų – populiarinti projektų metodą tarp dailės mokytojų, kaupti projektinio darbo organizavimo patirtį įvairiais lygmenimis. Kiti projekto edukaciniai tikslai – plėtoti mokytojų bendradarbiavimą, skatinti tarpdalykinę integraciją, stiprinti bendruomeninius ryšius, atkreipti visuomenės dėmesį į vaikų kūrybą, meninę kultūrą, vaikų kūrybos reikšmę ugdant visuomeniškai aktyvius, savarankiškus, visaverčius valstybės piliečius. Vykdant projektą, iškilo nenumatytų teigiamų vertybių – jis tapo tarp¬tautinis ne tik ta prasme, kad kasmet dalyvauja moksleiviai iš 11–14 šalių, bet ir ta, jog įvairių tautybių Lietuvos vaikai mielai dalyvauja šiame projekte. Apie multikultūrinius šio projekto aspektus autorė kartu su bendraautoriumi yra paskelbusi straipsnį leidinyje “Canadian Review of Art Education / Research and Issues” (6; 1–14).
 Plėtojasi ir įvairių ugdymo institucijų bendradarbiavimas. Projekte dalyvauja ir darželio auklėtiniai, ir gimnazistai, ir dailės mokyklų moksleiviai, ir gamtininkų būrelių nariai. Toks moksleivių bendradarbiavimas, darbų eksponavimas vienoje erdvėje, rezultatų skelbimas viename kataloge ugdo pagarbą skirtingo amžiaus vaikų kūrybai, griauna puikybės, nepasitikėjimo sienas.
 Projektas “Gamtos pasaka” vyksta jau devinti metai. Pagrindinė projekto tema išlieka ta pati, kasmet pasiūlome dalyviams antrąją – specialiąją temą. Projekto konkursi¬nių temų sąrašas:
 1994 – Gamtos pasaka
 1995 – Gamtos pasaka. Miestas ir medis
 1996 – Gamtos pasaka. Mes ir paukščiai
 1997 – Gamtos pasaka. Tyras vanduo
 1998 – Gamtos pasaka. Kelionės
 1999 – Gamtos pasaka. Upė, jūra, vandenynas
 2000 – Gamtos pasaka. Gimtinė
 2001 – Gamtos pasaka. Gamtos formos, linijos, spalvos
 Paskelbta 2002 metų projekto tema “Gamtos pasaka. Mano patirtis”.
 Temos parenkamos siekiant atkreipti dalyvių dėmesį vis į kitą gamtos sritį, vis kitas aplinkos kultūros problemas mūsų visuomenėje. Kasmet skelbiama nauja konkursinė tema kviečia ją įgyvendinti projektų metodu – tirti, stebėti gamtą, aplinką, pasidomėti būtina literatūra, meno albumais ir kt. Siekiama, kad šis projektas maksimaliai priartėtų prie suaugusiųjų visuomenės kultūrinių ir meninių projektų. Prasidedant projektui išleidžiami informaciniai leidiniai, lankstinukai, vaizdinė informacinė medžiaga ir kt. Pasibaigus konkursui išleidžiamas išsamus konkurso dalyvių katalogas, kuriame skelbiami įvairūs konkurso rezultatai: dalyvių skaičius, laureatai, šalys, miestai, mokyklos, kurioms atstovauja autoriai, mokytojų pavardės. Šalia autorių pavardžių pažymimas jų amžius, kūrinio atlikimo technika, kataloguose reprodukuojami ir moksleivių darbai. Laureatai apdovanojami diplomais, apie projekto rezultatus skelbiami straipsniai periodinėje spaudoje, išleidžiami atvirukai su moksleivių darbais. Visas projektas pristatytas interneto svetainėje www.menas.lt. Čia tekstas skelbiamas lietuvių ir anglų kalbomis. Interneto svetainę gali aplankyti įvairių šalių vaikai, besidomintys projektu. Per vienerius metus (1999–2000) interneto svetainę aplankė 9 000 lankytojų. Projekto organizatoriai siekia, kad visuomenė pripažintų vaikų kūrybos vertę. Norima, kad šio projekto reikšmingumą, savo kūrybos vertę suvoktų ir patys pedagogai, moksleiviai.
 Skatinant papildomojo ugdymo plėtotę bei visuomeninę moksleivių ir pedagogų veiklą, projekto organizatorių ir dalyvių iniciatyva sukurta nevyriausybinė jaunimo organizacija Gamtos bičiulių junguva. Skatinant moksleivių savarankišką veiklą, plėtojant saviugdos motyvaciją, buvo išleisti veiklos ir darbo sąsiuviniai, informaciniai leidiniai.
 Kaupiamas konkursinių darbų archyvas – jame keliolika tūkstančių moksleivių darbų. Sukaupta medžiaga leis mokslininkams ateityje nagrinėti kūrybingų moksleivių raišką kelerių metų laikotarpiu. Galbūt iš šiandienos jaunųjų dailininkų, paminėtų kataloge, išaugs garsių dailininkų, – sukaupta medžiaga bus įdomi ir pedagogams, ir dailėtyrinin¬kams, menotyrininkams.
 Jau aštuonerius metus vykstantis projektas formuojasi kaip savitas vaikų ir jaunimo kultūros fenomenas.
 1.2. Meninio projekto struktūra ir eiga
 Meninio projekto struktūra ir eiga aptarta organizaciniame komitete. Atsižvelgiant į projekto organizavimo patirtį bei iškylančias problemas projekto eiga bei struktūra kasmet šiek tiek keičiama. Per septynerius metus susiformavo meninio projekto rengimo meto¬dika. Ji buvo patikrinta aprobaciniame projekte, pritaikyta rengiant kitus edukacinius meno projektus. Sukaupta metodine patirtim remtasi rengiant naują dailės mokymo modelį, projekto metodika jau keleri metai remiasi mokytojai, visuomeninės organizacijos ir kiti organizuodami vietinius projektus.
 Glaudžiai sąveikauja 2 pagrindiniai projekto “veikėjai”: a) projekto organizatoriai ir rėmėjai, b) mokytojai ir moksleiviai. Jų veikla vykdoma, plėtojama susibūrus į projektines grupes.
 Meninio projekto struktūra, eiga ir dinamika pavaizduota 1 diagramoje.
 Nauja projekto tema skelbiama prieš 6–8 mėnesius iki konkursinių darbų gavimo datos, tad mokytojai turi laiko numatyti, kaip ir kada organizuoti vietinius projektus, juos įgyvendinti ir po darbų pristatymo, parodų savo mokykloje, atsiųsti į Vilnių. Pastaruoju metu tokia vietinių projektų organizavimo praktika rengiantis konkursui tapo ypač populiari. 1999-2000 m. konkursui buvo pateikti tokių projektų aprašymai, fotoreportažai (iš Akmenės, Kelmės, Kupiškio, Raseinių ir kt. rajonų mokyklų). Jaunųjų dailininkų darbai į Vilnių pradeda plaukti sausio–vasario mėn. Vilniuje gautus darbus vertina peržiūros komisija, parengiamas katalogas, vėliau darbai atrenkami eksponavimui tarptautinėje parodoje ir metodinei kolekcijai.
 1.3. Projekto edukaciniai, kultūriniai, visuomeniniai aspektai
 Prieš devynerius metus pradėjus projektą “Gamtos pasaka” nesitikėta, jog jis taip išsiplės dalyvių skaičiumi, geografiškai ir padės naudingai plėtoti dailės mokymo metodiką bei vaikų meninę kultūrą. Projekto šerdyje tik dvi sritys – gamta ir vaikų meninė kūryba, tačiau, pasirodo, sąveikaudamos šios dvi sritys turėjo įtakos plačioms, įvairiapu¬sėms, įvairialypėms sąsajoms, kontaktams, integraciniams ryšiams, tarp įvairių visuome¬ninių, edukacinių, kultūrinių subjektų. Projekto daugiabriauniškumą ženkliai papildo projektinių grupių veikla organizuojant vietinius projektus, šventes mokyklose ir kt. Visus reikšmingus ir mažiau svarbius pokyčius, įtakas, sąveikas, ryšius, atsirandančius projekto
 vykdymo metu, įvertinti, pastebėti ir aptarti būtų sudėtinga. Šiame poskyryje bendrais bruožais aptariami kultūriniai ir visuomeninai aspektai.
 Pirmiausia būtina aptarti pamatinę šio projekto idėją – gamtos ir vaikų meninės kūrybos jungtį. Šiandien ši jungtis jau niekam nekelia abejonių, tačiau prieš septynerius metus ji atrodė neperspektyvi ir atliepianti tik ekologinio švietimo reikmes. Tačiau iš tiesų gamtos ir meninės kūrybos sąsajos lydi žmoniją nuo seniausių laikų. Gamtos vizualumas, paveikumas, ekspresija, kaita labai reikšmingai veikia vaikų emocinę raidą, įvairių gebėjimų formavimąsi. Gamtiškumą, gamtą kaip pavyzdį, kaip priemonę pasauliui pažinti ir tirti siūlė A. Komenskis, J. J. Rousseau, J. H. Pestalozzi’s. Aktyviojo mokymo pedago¬gikos ir pragmatistinio ugdymo šalininkų požiūriu, gamtinė erdvė, gamtos refleksija, siekio ją saugoti, tausoti, tvarkyti plėtojimas yra reikšmingai ugdymo procesą papildanti sritis.
 Gamtos įtaką estetiniam ir meniniam ugdymui nurodė daugelis vaikų meninio ugdymo teoretikų. A. Gaižutis, rašydamas apie vaikų jausmų ugdymą gamtos ir aplinkos grožiui, pažymėjo: “Gamtos arba, kaip sakoma, natūralusis grožis – ne tik vienas svarbiausių meninės kūrybos ir išmonės šaltinių. Jis teigiamai veikia žmogaus emocijas bei dvasią. Tad estetinio ir meninio auklėjimo tikslas – supažindinti vaikus su įvairiomis grožio rūšimis. Abi grožio rūšys – gamtos (natūralusis) ir meno grožis glaudžiai sąvei¬kauja. Be to, pirmuosius įspūdžius, estetinius jutimus vaikui sukelia kaip tik gamta, o ne menas. Gamtos pasaulis be galo įvairus savo judėjimu ir formomis. Gamtos grožio jutimas – didelis žmogaus kultūrinis pasiekimas, turėjęs įtakos jo meninei veiklai ir savimonei” (2; 128).
 Ši citata išreiškia svarbiausias projekto “Gamtos pasaka” nuostatas.
 Gamtos kaip pagrindinio meninio projekto dėmesio objekto pasirinkimą lėmė kelios priežastys:
 Pirma – vaikams gamta artima, teigiamas emocijas projektuojanti sritis. Tai gyve¬nimo sritis, apie kurią vaikai gali kalbėti įvairiais būdais, žodžiais, piešiniais, emoci¬jomis, jausmais, visomis dar nelabai išlavintomis savo galiomis. Vaikai, reikšdami savo susižavėjimą gamta, nebijo suklysti, būti nesuprasti, neįvertinti. Vaikas gamtą jaučia, išreiškia, ir tai jam yra svarbiausia. Gamta artima įvairių tautų, įvairaus išsilavinimo ir amžiaus vaikams.
 Antrasis aspektas, paakinęs skirti daugiau dėmesio gamtai yra nuostata, jog būtina pripažinti mūsų kultūros valstietišką prigimtį, kuri bene labiausiai formavosi gamtinėje aplinkoje. Savo kultūros valstietiškos kilmės pripažinimo nereikia vengti. “Iš tiesų valstie¬tiškoji civilizacija – pati seniausia, ilgaamžiškiausia, o svarbiausia – ar tik ne pati poetiš¬kiausia iš visų ligi šiol egzistavusiųjų? Ji davė be galo daug impulsų meninei kultūrai, plėtojo jos demokratinį, humanistinį, vadinasi, ir bendražmogiškąjį pobūdį. Valstietijos psichologija ir kultūra – ne praeities reliktas ar spalvinga etnografija, kurią pozityvizmo persmelktas mokslas ir pretenzinga technikos “revoliucija” paliks istorijos nuošalėje. Tai tikrasis šių dienų kultūros podirvis” (92; 24). Gamtinė aplinka ir dabar aktyviai veikia mūsų kultūros formavimąsi. Daugelis Lietuvos vaikų gyvena turtingoje, nuostabioje gamtinėje aplinkoje. Miške, prie ežero, paupyje praleidžia laisvalaikį, atostogas. Vienas iš svarbiausių ugdytojų uždavinių turėtų būti gamtos estetinių vertybių suvokimo ugdymas, raginimas kuo plačiau panaudoti gamtos teikiamas estetines, kultūrines, rekreacines vertes.
 Trečias aspektas – gamtos suvokimo aspektas. Šis aspektas domina ir filosofus, ir kultūrologus, ir pedagogus. J. Girnius straipsnyje “Gamtos praradimas” aptaria žmogaus domėjimosi gamta, dėmesio gamtai priežastis ir pasekmes: “Šita prasme: kada mes domimės gamta moksliškai, tai iš tiesų mes domimės ne ja pačia, o tik jos panaudojimu mūsų valios statomiems tikslams” (3; 346). Toliau filosofas konstatuoja: “Gamtą pačioje savyje atskleisti ir gaivinti jai meilę yra nebe mokslo, o filosofijos ir meno uždavinys. Šie skirti šifruoti gamtos metafizinių gelmių kalbai. Ir jei šiandien tenka skųstis gamtos praradimu, tai visų pirma kaltės tenka ieškoti filosofinio ir meninio domesio išblėsime gamtai. Ne dėl to, griežtai tariant, praradome gamtą, kad ją pavertėme mokslinio tyrinėjimo objektu, o visų pirma, dėl to, kad užmiršome kitus į gamtą kelius – filosofiją ir meną” (3; 352).
 Meno, grožio, estetinį kelią į gamtą pabrėžia ne vienas filosofas. Šis kelias žinomas daugeliui tautų: “Kai kuriuose Rytų kraštuose, pavyzdžiui, Japonijoje, simpatijos jausmas gamtai yra neatskiriama nacionalinės psichologijos savybė, kruopščiai ir atsakingai puoselėjama iš kartos į kartą. Šis jausmas ugdomas šeimoje, mokykloje, įvairiose švietimo ir kultūros įstaigose. Sukauptas nemažas patyrimas, kaip lavinti vaikų meilę gamtai, išmokyti juos stebėjimo ir gėrėjimosi meno” (2; 129). Toliau A. Gaižutis, nagrinėdamas gamtos temos reikšmingumą vaikų kūrybai, pažymi menininkų įtaką formuojant visų mūsų gebėjimus suvokti gamtą. “Menininkas, vaizduodamas gamtą, padeda kūrinio stebėtojui rasti gamtoje naujų, estetiškai vertingų aspektų, matyti juos savo akimis. Taip menas suartina žmogų su gamta, moko nuodugniau ją suvokti, apriboja mūsų utilitarinį požiūrį” (2; 132). Galima prisiminti dailės istoriją – antikos, Renesanso menininkai, impresionis¬tai taip reikšmingai paveikė žmogaus santykį su gamta, kad mes jau nebegalime įsivaizduoti žmogaus, kuris, pavyzdžiui, nevertintų impresionistinio požiūrio į gamtą.
 Būtinybę kreiptis į gamtą ne kasdieniškai, ne skatinamam vien naudos, o filosofo, menininko, kultūros žmogaus akimis turėtų pajausti kiekvienas jaunuolis, jaunuolė. J. Gir¬nius teigia: “. nors kreipdamiesi į gamtą filosofo ar menininko akimi, mes kreipiamės į gamtą dėl jos pačios, o ne dėl mūsų naudos, tačiau iš tiesų mes praturtiname ir savo pačių vidinį gyvenimą, pakeldami mūsų žvilgį nuo laikinų rūpesčių į amžinosios harmonijos pasaulį ir antlaikinių idėjų horizontą” (3; 347).
 Kai išmoksime kreiptis į gamtą nesavanaudiškai, ji, anot filosofo, prabils mums didinga kalba: “Kad gamtos mums atsiskleidimas virstų mūsų vidinio gyvenimo praturti¬nimu bei nuskaidrinimu, reikia, kad ji į mus prabiltų kaip Dievo kūrinys, kaip savo kūrėjo garbės liudijimas. Tik šitaip į mus prabilusi, gamta ne tik laiką užmuš, bet ir apgaubs mus giedriąja amžinybės ramybe” (3; 351).
 Ketvirtoji nuostata, lėmusi projekto organizatorių dėmesį gamtai yra šių dienų aktualijos: ekologinės problemos, pilietiškumo ugdymas, aplinkos estetinio organizavimo būtinybė. Būtina sukurti tarp vaikų ir gamtos ne tik utilitarinius ar hedonistinius ryšius, būtina formuoti estetines, kultūrines sąsajas, ugdyti atsakomybės gamtai jausmą. Ekolo¬ginės ir gamtosauginės idėjos esmingai bus suvoktos tik tada ir sulauks asmens dėmesio tik tada, kai tarp žmogaus ir gamtos bus sukurtas ir emocinis ryšys.
 Penktoji nuostata – edukacinė. Gamta gali tapti turtinga mokymo, ugdymo vaiz¬dine “priemone” integruotam mokymuisi, tarpdalykinių ryšių formavimui, eksperimentine laboratorija, galų gale vieta, kurioje gali vykti įvairiausi edukaciniai projektai.
 Šeštoji nuostata – kūrybinė. Gamtos vizualūs reiškiniai, formos, spalvos, kaita, erdviškumas, gyvybės pasireiškimo gausa, gamtos paslaptys ir jos didingumas neleidžia atsispirti poreikiui bendrauti su gamta, pažinti ją .”atskleisti slypinčius joje pasaulius, ir per ją pažinti save” (7; 243). Gamta įkvepia kūrybai, skrydžiui, leidžia pažinti ne tik gamtos, bet ir savo žmogiškąjį dydį. “Gamtos grožio pamatas labai įvairus, grindžiamas ne tik regėjimo, bet ir klausos, lytėjimo ir kitais pojūčiais. Kartais atrodo, kad žmogus pajunta gamtos grožį visa savo esybe” (2; 131).
 Septintoji nuostata – bendrumo jausmas. Stebėdamas ir išgyvendamas gamtą, žmogus gali pajausti ryšį su visa gamta, aplinka, su tautos kultūra, su praeities žmonių kultūriniu palikimu, su visų pasaulio tautų kultūra. Gamta yra tai, kas vienija pačių skir¬tingiausių įsitikinimų ir interesų žmones.
 Visa, kas pasakyta, be abejo, svarbu ne tik mokiniams, bet ir mokytojams, vaikų tėvams, galėtų būti reikšminga ir visuomenės nuomonės gamtos atžvilgiu kaitai. Projekto organizatoriai kelia sau uždavinį paskatinti mokytojus patiems labiau domėtis gamtos ir kultūros santykių problemomis. Kaip puikų gamtos ir vaikų meninės kūrybos “bendradar¬biavimo” pavyzdį galima būtų pateikti japonų autorės T. Inui knygoje “Daina apie žu¬vėdras” (4) aprašytą moksleivių kūrybinę veiklą gamtoje. Dar viena knyga, kuri galėtų tapti mokytojų parankine knyga, pasakojanti nuostabų žmogaus – menininko ir gamtos bendrabūvį, yra H. D. Toro “Voldenas, arba gyvenimas miške” (7). R. Pavilionis ap¬tardamas H. D. Toro filosofiją rašo: “Gamtos harmonijos pajautimas Toro buvo estetinio grožio ir etinio – moralės pradų vienovės patyrimas. Gamtoje visa gražu, moralu ir teisinga, jos artumas valo žmogaus sielą nuo apnašų, gydo ją ir taurina. Ir atvirkščiai: gamtos harmonijos darkymas palieka bjaurias žymes žmogaus gyvenime, jo moralėje” (7; 242).
 Galima daryti išvadą – gamtos tema įtakoja įvairių ugdymo sričių sąveiką, integraciją įvairiais aspektais: dalykiniais, didaktiniais, auklėjimo. Individuali moksleivių veikla derinama su kolektyviniu darbu ir kt. Tokios veiklos procese atsiranda ir įvairios veiklos dermė – mokslinė, tiriamoji veikla, mokymosi procesas, meninė raiška dera su žaidimais, poilsiu, iškylomis, ekskursijomis.
 Atskleidžiant projekto “Gamtos pasaka” ugdymo sritis, tarp kurių atsiranda sąveika projekto eigoje, pateikiama 2 diagrama.
 Šioje diagramoje pavaizduotos ugdymo sritys, su kuriomis projekto metu atsiranda sąlyčio taškai. Projekto dalyviai, atskiros projektinės grupės savo projektinėje ir kūrybinėje veikloje, kuri trunka 3–5 mėnesius, sprendžia vienas ar kitas problemas, kurios priklauso nurodytoms ugdymo sritims, įgyja patirties, įgūdžių vienose ar kitose srityse.
 Atskleidžiant projekto eigoje atsirandančius integracinius ryšius tarp bendrojo lavinimo mokomųjų dalykų pateikiama 3 diagrama.
 Diagramoje pavaizduoti galimi tarpdalykiniai ryšiai, kurie atsiranda projektinėms grupėms dalyvaujant projekte “Gamtos pasaka”. Šioje diagramoje pavaizduota tik dalis galimų ryšių. Kaip projekto kultūrinį ir visuomeninį aspektą būtina įvertinti ir plačiau analizuoti multikultūrinius, tarptautinius ryšius, bei projekto teikiamas galimybes Lietuvos dailės mokytojams įsijungti į kitose šalyse vykstančius tarptautinius projektus, plėtoti bendradar¬biavimą su kitų šalių projektinėmis grupėmis. Svarbus ir projekto tarptautinis rezonansas, vertinimas. Aptartini projekto visuomeniniai aspektai yra šie: visuomenės įsitraukimas į vietinių projektų veiklą, visuomenės dėmesys ir vertinimas šių projektų, visuomenės opinijos formavimas ugdymo ir vaikų ir jaunimo kultūros klausimais. Visuomenės, atskirų jos narių, visuomeninių organizacijų ir kt. nuostatos finansiškai remti edukacinius projektus. Rėmėjų telkimas yra vienas svarbiausių projektų organizavimo elementų. Kaip kultūrinis ir visuomeninis aspektas turėtų būti aptariamas menininkų, 000000kultūros žmonių, žurnalistų, gamtosaugininkų įsitraukimas į projektų veiklą, dalyvavimas ugdymo procese.
 Multikultūriniai projekto aspektai aptariami straipsnyje “Toward a Relationship between National Homogeneity and Multiculturalism in Visual Arts Education” (6; 9 10).
 Tarptautiniai ryšiai. Projekto organizatoriai mano, jog tai, kad projekte dalyvauja užsienio šalių atstovai, labai praturtina pirmiausia Lietuvos vaikų ir jaunimo kultūrą. Ste¬bėdami užsienio šalių vaikų darbus galime objektyviau vertinti savo pasiekimus, pasisemti patirties. Galimybę tyrinėti kitų šalių vaikų darbus mokytojai vertina kaip naudingą metodinę ir dalykinę patirtį. Užsienio šalių vaikų dalyvavimas projekte plėtoja kultūrinius ryšius, padeda formuotis atvirai visuomenei.
 Atskiros projektinės grupės, dalyvaujančios projekte “Gamtos pasaka” užmezgė ryšius su kitų šalių projektinėmis grupėmis Lenkijoje, Vokietijoje, Japonijoje ir kitur.
 Kasmet dalis projekte dalyvavusių autorių darbų siunčiami į kitus tarptautinius projektus Japonijoje, Prancūzijoje, Lenkijoje ir kt.
 Projekto tarptautinis rezonansas. 1998 metais projektas “Gamtos pasaka” buvo įvertintas Europos Tarybos ekspertų ir įtrauktas į ET programą “Kultūra, kūryba ir jau¬nimas”. 1999 metais Kūrybinių bendruomenių centras Londone, Škotijos konsultacinė švietimo taryba, Europos švietimo mokslinių tyrimų konsorciumas projektą “Gamtos pasaka” įtraukė į pavyzdinį 10-ies Europos valstybių projektą “Bendradarbiavimas vardan geresnio pasaulio: kūrybinės jungtys Europos jaunimui”. Tai padėjo aptarti eksperi¬mentą-projektą “Gamtos pasaka” kitais požiūriais, lyginti jį su kitose šalyse vykdomais meninio ugdymo projektais. Projektas “Gamtos pasaka” 1998 m. buvo pristatytas ir ekspertų aptartas Europos Tarybos organizuotame seminare “Jaunimo kultūra, gyvensena ir pilietiš¬kumas” Budapešte (Vengrija).
 1999 m. “Gamtos pasaka” projektas pristatytas Azijos ir Ramiojo vandenyno šalių ekologinio švietimo konferencijoje Tokijuje (Japonija).
 1999 m. projektas “Gamtos pasaka” pristatytas konferencijoje “Kūrybinės jungtys: bendradarbiavimas vardan geresnio pasaulio” Glasgove (Škotija), 2000 m. meninių-edukacinių projektų konferencijoje “Atveriame švietimo ir kultūros tūkstantmetį” Atėnuo¬se (Graikija) drauge su 20 ekspertų atrinktų projektų iš Europos, JAV, Kanados. Čia skaitytas pranešimas “Dailės mokymo ir gamtos pažinimo integravimas meniniuose-edukaciniuose projektuose”. 2001 m. projektas pristatytas pasaulinėje aplinkosauginėje konferencijoje Otsu (Japonija). Skaitytas pranešimas “Meninis ir aplinkosauginis ugdymas: bendros jungtys”. Visose minėtose konferencijose įvertinant projektą “Gamtos pasaka” ekspertai pabrėžė šio projekto bendruomeniškumo, multikultūrinius bruožus bei ekologinio ir meninio ugdymo integravimo pavyzdį.
 Visuomenės įvairiapusis dalyvavimas projektų darbe. Aktyviojo mokymo ir, konkrečiai, projektų metodo diegimas į praktiką, šių metodų teorinis pagrindimas ir patyrimas, projektinio darbo teigiamų pokyčių moksleivių mokymosi motyvacijai formavimasis padeda sudaryti opiniją viso ugdymo ir mokymo procesui. Visuomenė ima suprasti, jog būtina keisti daugelį švietimo sistemoje vyraujančių santykių – pirmiausia mokytojų ir moksleivių santykius, mokytojų tarpusavio santykius, tėvų ir mokyklos santykius, visuomenės dėmesį ugdymui. Atskirų visuomenės narių parama ir dalyvavimas ugdymo procese yra teigiami mūsų visuomenės poslinkiai. Kaip visuomenės dalyvavimą ugdymo procese reikėtų vertinti ir spaudos, televizijos dėmesį ugdymui ir projektiniam darbui.
 Menininkai, ekspertai. Įvairių sričių asmenybių, specialistų dalyvavimas eduka¬cinių projektų veikloje yra pageidautinas ir skatintinas. Šie asmenys projektuose gali dalyvauti įvairiai, – kaip proceso dalyviai, kaip vertintojai, kaip ekspertai, konsultantai, kaip svečiai.
 Visa tai, kas pasakyta, perša mintį, jog projektų metodo naudojimas ugdymo procese praplečia ugdymo erdvę, įtraukia visuomenę į aktyvesnį ugdymo problemų pažinimą ir sprendimą. Projektų metodas įtakoja permenentinio mokymosi plėtrą.
 Aktyvus visuomenės dalyvavimas projekte teigiamai įtakoja moksleivių mokymosi motyvaciją. Moksleiviai, jausdami didesnį visuomenės dėmesį savo veiklai, ima patys pagarbiau žiūrėti į mokymosi procesą, vertinti savo kūrybą, darbus. Svarbu ir tai, jog ugdosi moksleivių gebėjimai dalyvauti realiame gyvenime, visuomeninėje veikloje.
 Visi šie aspektai įgalina daryti išvadą, jog projektas “Gamtos pasaka” efektyvus ne tik ugdymo požiūriu, bet savitai įtakoja ir kultūrinį gyvenimą, formuoja savitą kultūrinę erdvę.
 4 diagramoje bandyta pavaizduoti projekto “Gamtos pasaka” dalyvių formuojamą kultūrinį lauką.
 Šį kultūrinį lauką formuoja moksleivių projektinių grupių kūrybinė-kultūrinė veikla, mokyklų bendruomenės, rėmėjai, kurie vienaip ar kitaip prisideda prie vietinių projektų realizavimo, projekto organizatoriai, savanorių darbo grupė, rėmėjai, kurie inspiruoja projekto “Gamtos pasaka” veikimą. Savitai prie šio kultūrinio lauko formavimo prisideda ir moksleivių parodų lankytojai, jų kūrybinio darbo vertintojai. Visi, vienaip ar kitaip įtraukti į šį kultūrinį veikimą, atranda naujus sąlyčio taškus su menu, vaikų menine kūryba, meno edukacija, ekologija. Šis projektas formuoja savitą kultūrinį reiškinį Lietuvoje jau septynerius metus.
 1.4. Vaikų meninės kūrybos rezultatų analizė
 Vykdant projektą “Gamtos pasaka” daug dėmesio buvo skiriama moksleivių darbų vertinimui. Vertinimo komisijos nuomone bei mokytojų ekspertų ir mokytojų – projekto dalyvių nuomone, per septynerius projekto metus moksleivių darbų lygis labai išaugo. Ver-
 tinant įvairiais požiūriais – meniškumo, estetiškumo, originalumo, individualumo, technikų panaudojimo, techninio atlikimo, teminės darbų įvairovės, sprendimų plastinės įvairovės ir kitais kriterijais, – visi pažymėjo didelę jaunųjų dailininkų pažangą.
 Ypač gerų rezultatų pasiekė tie autoriai ir autorių kolektyvai, kurie dirbo projektų metodu.
 Organizacinis komitetas į kasmet sudaromą vertinimo komisiją kvietė žinomus dailės pedagogus – ekspertus, dailininkus, aplinkotyrininkus, visuomenės ir kultūros atsto¬vus. Vertinimo komisijos pirmininkas visus septynerius metus buvo Vilniaus dailės akademijos prof. J. Gudmonas.
 Moksleivių kūrybinių darbų vertinimo problema meninio ugdymo srityje yra nuolat aktuali. Ugdomosios dailės šalininkai pabrėžia, kad būtina vertinti ne tik rezultatą, ne mažiau svarbu daugiau dėmesio skirti kūrybiniam procesui, moksleivio pažangai. Yra manoma, jog nuoširdžiai atlikti vaikų darbai visi yra vertingi. “Nėra negražių vaikų piešinių, žinoma, jei jie nupiešti taip, kaip vaikai nori. Suaugusiųjų dėmesys jų kūrybai, teigiamas kūrinėlių vertinimas, grožėjimasis jais itin žadina pasitikėjimą savo jėgomis ir kūrybinį drąsumą” (5; 104).
 Vertinimo komisija taip pat pritaria, jog visapusiškas, objektyvus moksleivių meninių pasiekimų vertinimas įmanomas tik žinant konkretaus moksleivio gebėjimus, stebint jo pažangą, įvertinant kitus veiksnius, kurie nusako moksleivio dalyvavimą projekte. Visavertį vertinimą gali atlikti tik su moksleiviais bendradarbiaujantis, kartu vykdantis projektą pedagogas. Vertinimo komisija laikėsi nuostatos, kad net ir tuo atveju, jei nėra galimybių visapusiškai vertinti projekto dalyvių veiklos, vis dėlto būtina vertinti, aptarti moksleivių kūrybinius darbus pagal objektyvius kriterijus.
 Organizacinis komitetas mano, jog vertinimo komisija, sudaryta iš kompetentingų asmenų sugebėjo įvertinti ir tuos moksleivių pademonstruotus gebėjimus, kurie nepatyru¬siam vertintojui yra nematomi.
 Vaikai dalyvaudami projekte “Gamtos pasaka”, rengdami vietinius projektus, veikia įvairiose pažinimo ir kūrybos srityse. Pirmoji sritis gali būti įvardyta kaip gamtos pažinimo, aplinkotyrinė, gamtosauginė veikla. Antroji sritis – meninės kūrybos veikla. Didžioji projekto dalyvių dalis vykstant vietiniams projektams veikia abiejose srityse. Pasibaigus vietiniam projektui, pedagogai, projekto vadovai atrenka įdomesnius ir meniniu požiūriu svaresnius darbus ir pristato juos projekto “Gamtos pasaka” konkursui. Šiam projekto etapui kasmet gaunama vis daugiau darbų. Darbų registracija, peržiūra ir vertinimas tampa vis platesne užduotimi konkurso rengėjams. Jau nuo 1995 m. teko sudaryti dvi vertinimo komisijas. Viena peržiūri atsiųstus konkursui darbus, atrinkdama dalyvius antrajam etapui. Antroji vertinimo komisija, peržiūrėjusi antrojo etapo dalyvių darbus, skelbia projekto laureatus, skiria bendruosius diplomus, aptaria bendrą konkurse gautų darbų lygį.
 Projekto dalyvių augimo dinamika ir jų darbų faktinis vertinimas atsispindi pirmojoje lentelėje.
 1 lentelė. Projekto dalyviai. Kūrybos vertinimas
 Pavadinimas Spėjamas bendras projekto dalyvių skaičius Pirmojo turo dalyviai Antrojo turo dalyviai Užsienio dalyviai Diplo-mai Bendri diplo-mai
 1994 Gamtos pasaka 2000 1100 800 23 151 7
 1995 Miestas ir medis 7000 3500 1500 272 212 14
 1996 Tyras vanduo 7000 4000 2500 702 236 17
 1997 Mes ir paukščiai 15000 7000 3000 771 250 19
 1998 Kelionės 20000 8000 2200 683 250 20
 1999 Upė, jūra, vandenynas 35000 9500 2800 1200 340 26
 2000 Gimtinė 60-70000 14000 4000 1580 500 34
 Trečiojoje 1-os lentelės skiltyje “Spėjamas vietinių projektų dalyvių skaičius” pateikiamas tas dalyvių skaičius, kuris, yra manoma, dalyvauja vietiniuose projektuose. Pateikiami duomenys gauti apžvelgus įvairiapusę informaciją – projektų aprašymus, mokytojų pasisakymus ir kt. Šie duomenys nėra visai tikslūs, tačiau, tikėtina, jog spėjamas projekte dalyvavusių moksleivių skaičius gali būti net didesnis, nes yra žinoma, jog yra mokyklų, kuriose rengiami vietiniai projektai “Gamtos pasaka” pasiūlyta tema, tačiau konkursui Vilniuje darbai nepristatomi.
 Ketvirtojoje lentelės skiltyje nurodytas konkurse dalyvaujančių autorių skaičius.
 Maždaug 5 % autorių pristato po du darbus. Į tai skelbiant lentelės duomenis yra atsižvelgta.
 Penktojoje lentelės skiltyje nurodyti į antrąjį etapą patekę visi dalyviai, o šeštojoje skiltyje – užsienio autorių skaičius. Antrajame etape dalyvavę laikomi konkurso dalyviais, jų pavardės skelbiamos kataloge, o jų darbai laikomi įvertintais. Jie įvardijami kaip konkursiniai darbai.
 Septintojoje skiltyje “Laureatai” pateikiamas tais metais diplomuotų autorių skaičius. Šių autorių darbai įvertinti aukščiausiu konkurso laipsniu ir įvardijami kaip konkurso laureatai. Aštuntojoje skiltyje nurodytas bendrųjų diplomų, įteiktų tais metais, skaičius. Bendrieji diplomai yra įteikiami projektinėms grupėms. Šis diplomas egzistuoja nuo projekto “Gamtos pasaka” pradžios.
 Kasmet augantis susidomėjimas projektu rodo moksleivių aktyvumą, pasitikėjimą savo jėgomis, norą dalyvauti meninėje ir visuomeninėje veikloje.
 Vertinimo komisija pažymėjo, jog kiekvienais metais konkursui gaunami darbai yra daugeliu atžvilgių vis geresni. Todėl į antrąjį konkurso etapą 2000 m. jau galėjo nepatekti tokio lygio darbai, kurie 1995 m. buvo įvertinti kaip konkursiniai. Organizacinis komitetas mano, jog į antrąjį etapą patekę darbai turi būti kotiruojami kaip aukštas vaikų meninės kūrybos pasiekimas.
 Kasmet konkursui gautus projekto dalyvių darbus tvarko ir registruoja projekto darbo grupė. Paskui darbus peržiūri ir vertina 4–5 žmonių peržiūros komisija. Per septynerius metus ši komisija peržiūrėjo 47 000 darbų. Autorė dalyvavo visų metų peržiūros komisijos darbe, todėl turėjo galimybę stebėti darbų kokybinę kaitą.
 Ir pirmajame, ir antrajame etape darbai vertinti trijose amžiaus grupėse: pirmojoje – 5–7 metų autorių darbai, antrojoje – 8–11 metų, trečiojoje – 12–17 metų.
 Pirmajame etape gauti moksleivių darbai vertinami pagal tris pagrindinius kriterijus:
 1. ar darbai atitinka techninius reikalavimus;
 2. ar darbai atliepia projekto temą; ar pakankamai išvystyta tema;
 3. įvertinamas plastinis ir meninis darbų tinkamumas konkursui.
 Šios komisijos pastarųjų ketverių metų darbo išvados pagal minėtus vertinimo kriterijus:
 1. Techninių reikalavimų neatitinka 2–3 % gautų darbų (darbai sulankstyti, netin¬kamo formato, neatitinka konkurso kriterijų).
 2. Darbų, kuriuose neišvystyta projekto tema, yra apie 10 % Dažniausia tai atsitiktiniai darbai, nupiešti “įprasta” tema – “Upelis”, “Miškas” ir pan.
 3. Įvertinant plastinį ir meninį darbų tinkamumą konkursui tenka atsižvelgti į bendrą gaunamų darbų lygį. Į antrąjį etapą nepatenka silpnesni darbai, nepasižymintys originalumu, techniškai nebaigti. Tačiau gerėjant atsiunčiamų darbų kokybei “praeina¬mumo” slenkstis vis kyla. Į antrą etapą patenkančių darbų kasmet yra 25–50 %
 Antrajame etape darbus vertina vertinimo komisija. 1997 m. vertinimo komisijoje buvo 17, 1998 m. – 14, 1999 m. – 26, 2000 m. – 20 narių.
 Komisijos tikslas – pastebėti ir įvertinti geriausius, įdomiausius moksleivių darbus, atsižvelgiant į meninę darbo vertę, sprendimo originalumą, temos atskleidimą ir kt. Komisijos atrinktų darbų autoriai skelbiami konkurso laureatais. Kasmet laureatų skaičius didėja, nes vaikų kūrybos darbai kasmet geresni.
 Nuo 1997 m. abi komisijos buvo paprašytos pareikšti savo nuomonę ir apie moky¬tojų pateiktas moksleivių darbų kolekcijas, aptarti jas įvairiais aspektais. Komisijų nariai savo nuomonę išsakė moksleivių darbų peržiūros metu ir vėliau, aptariant konkursą.
 Pirmajame etape darbai peržiūrimi kiekviena kolekcija atskirai. Antrajame etape peržiūros vyksta sugrupavus gautus darbus mokytojų pateiktomis kolekcijomis, darbai eksponuojami didelėje erdvėje. Atsiranda galimybė palyginti atskiras kolekcijas, išryškėja jų pobūdis, mokytojo projektinio darbo gebėjimai, pedagoginio darbo stilius, meniniai interesai.
 Aptariant kolekcijų pobūdį, jas galima suskirstyti į šias grupes:
 1. Kryptinga, apgalvota kolekcija. Tai mokytojo sudaryta vietinio projekto metu sukurtų darbų kolekcija, atskleidžianti kryptingo darbo, ieškojimų sritį, demonstruojanti ieškojimų kelią, vietinio projekto pobūdį.
 2. Kolektyvinis projektas. Tai vienas darbas arba darbų grupė, ciklas, kurių autoriai – keli ar keliolika moksleivių, visa projektinė grupė.
 3. Fotoreportažas, tekstas, kolektyvinis darbas apie projektą. Šiuo būdu prista¬tomi projektai, kurie negali būti eksponuojami. Tai žemės meno kūriniai, performansai, meninės akcijos, fotoreportažas apie vykusį vietinį projektą.
 4. Individualus projektas. Tai fotoreportažas, darbų ciklas atliktas vieno autoriaus.
 5. Jungtinis projektas. Tai kelių mokytojų vykdytas vietinis projektas. Jų yra keli tipai:
 a) dailės ir pradinių klasių mokytojų rengtas projektas;
 b) dailės ir gamtos dalykų mokytojų rengtas projektas;
 c) kelių dailės dalykų mokytojų rengtas projektas;
 d) eksperimentinis projektas.
 6. Eklektiška kolekcija. Tai įvairia technika atlikti darbai, nesudarantys vientisos kolekcijos įspūdžio.
 Komisijų nariai aptarė projektų metodo taikymą, moksleivių kūrybinių galių atsiskleidimą, “gerų” darbų kiekį atskirose kolekcijose, dailės technikų taikymą, išplėto¬jimą, sprendė ar darbai atitinka pasirinktą temą, ar išvystyta tema, vertino išbaigtumą, kolekcijos vientisumą, savitumą, meninį-estetinį brandumą, originalumą. Buvo atsižvelgta į mokyklos galimybes, moksleivių amžių ir kt.
 Apibendrinant vertinimo komisijos pateiktus vertinimus juos galima grupuoti į tris kokybines imtis, kurios padeda tirti mokytojo veiklą dirbant projektų metodu.
 1. Bendras kolekcijos meninis lygis, vientisumas.
 2. Dailės technikos teikiamų galimybių realizavimas temai atskleisti, projekto tikslams įgyvendinti.
 3. Projekto išvystymas – netikėti sprendimai, aspektai, aktualumas, visuomeniš¬kumas. Projektų metodo taikymas, problemos sprendimo būdai, organizacinio darbo rezultatas, meninis temos sprendimas.
 Komisijų narių pastebėjimus, vertinimus galima grupuoti pagal nurodytas kokybi¬nes imtis.
 1. Kolekcijos meninis lygis ir vientisumas atspindi mokytojo nuveiktą darbą rengiant vaikus, įtraukiant juos į meninę veiklą, atskleidžiant jų talentus, puoselėjant kūry¬bingumą. Kolekcijos vientisumas rodo mokytojo skonį, gebėjimą atskleisti savo suma¬nymą, kryptingą pedagoginę veiklą. Gero lygio kolekcijose kur kas daugiau “perliukų”, puikių atskirų autorių darbų nei vidutinėse kolekcijose. Tai rodo, jog kolektyvų grupės, kūrybinė atmosfera lemia autorių atsiskleidimą, kūrybingumą. Kolekcijos meninis lygis ir vientisumas taip pat demonstruoja mokytojo sugebėjimą taikyti projektų metodą, sėkmin¬gai panaudotas šio metodo teikiamas galimybes.
 2. Vertinant pagal kriterijų “dailės technikų panaudojimas” atsiskleidžia mokytojų veikla. Mažiau patyrusių mokytojų mokiniai naudoja įprastas technikas (tapyba guašu, piešimas kreidelėmis). Reikia pasakyti, kad ir iš šiomis tradicinėmis technikomis sukurtų darbų buvo sudaryta puikių kolekcijų. Pavyzdys – Biržų rajono Medeikių pagrin¬dinės mokyklos moksleivių darbai (mokytoja Monika Čalkauskaitė). Dailės mokytojai spe¬cialistai su savo moksleiviais, projektinių grupių dalyviais, kasmet siekia pateikti vis netikėtesnių darbų, tobulindami vieną kurią nors techniką arba surasdami savitas, temą atitinkančias technikas. Populiarūs įvairia technika sukurti grafikos darbai – grotažas, koliažas, kartono raižinys, linoraižinys ir kt. Įdomių darbų sukurta koliažo technika, mišrių ir autorinėmis technikomis. Ypač sveikintini ieškojimai, kai technikos papildo projekto probleminį sprendimą, aktualizuoja idėją ir kt. Mažiau vertingos tos kolekcijos, kuriose dirbta įvairia technika – akvarele, pieštuku, guašu, raižyta, lipdyta ir kt. Šiuo atveju moksleivis tarsi paliekamas vienas su savo problema, ir, jei jis nėra įvaldęs technikos, rezultatai yra menkesni. Tuo atveju, kai visa grupė dirba viena vyraujančia technika, vyksta pasikeitimas patirtimi, tobulinama technika, panaudojami kolektyviniai atradimai.
 3. Trečioji kokybinė imtis – projekto temos išvystymas atskleidžia projektų metodo taikymo išsamumą, nuoseklumą, moksleivių susidomėjimą projektu. Projekto pasiūlyta tema yra gan plati, tad rengdamasis projektui mokytojas ją “susiaurina”, kartu su moksleiviais aptardamas, kokiu aspektu jie nagrinės temą, kokias menines, ekologines, gamtosaugines problemas aktualizuos, kokių atsiranda galimybių pademonstruoti savo gebėjimus, kūrybiškumą, sukurti “konkurencingą” darbą. Konstatuota, jog šiuo požiūriu kasmet pristatoma vis įdomesnių, įvairesnių kolekcijų. Rengiamos akcijos, performansai, instaliacijos, kai kurie vietiniai projektai vyksta keliais etapais, fiksuojami gamtos pokyčiai ir kt. Vieni projekto dalyviai išvysto problemą per plastinius-estetinius sprendimus, kiti daugiau dėmesio skiria problemos, temos atskleidimui, treti suranda netikėtą žiūrėjimo tašką. Dažnai projektai siejami su savo aplinka, mokykla, pritaikomi gamtosauginiams renginiams, šventėms.
 Kolektyviniuose darbuose jaučiamas susiklausymas, bendradarbiavimas ir kartais net per dideli užmojai, sumanymai, tačiau daugeliu atvejų – jie įgyvendinti. Komisija pastebėjo, jog pasitaiko darbų, kuriuos atlikti reikia per didelių darbo sąnaudų – pvz., didelio formato linoraižiniai. Jie atrodo įspūdingi, tačiau, žinant, kiek tokie darbai pareikalauja kruopštaus techninio darbo, galima sakyti, kad projektinė veikla tampa vienpusė, skirta vien techniniam atlikimui. Konstatuota, jog daugelis darbų pastaraisiais metais pristatomi reikiamai parengti, su atribucinėmis kortelėmis, tvarkingi. Tai yra svarbus reikalavimas darbams, kurie skirti konkursams, peržiūroms. Vaikų kūrybą pamato ir įvertina ne tik vertinimo komisija, bet ir surengtos parodos “Gamtos pasaka” lankytojai.
 1994–1997 m. konkursinių darbų parodos vyko Vilniuje, Spaudos rūmuose, čia jas turėjo galimybę aplankyti daugybė vaikų ir mokytojų, nes parodos vyko ilgą laiką – 3–4 mėnesius, be to, vaikų lankomoje erdvėje, Keistuolių teatro fojė. Tais metais parodose buvo eksponuojama po 1 000–1 200 darbų. Projektų organizatorių paskaičiavimu, paro¬dose pabuvodavo po 15 000 vaikų. Nemaža jų dalis – atvykusių su ekskursijų grupėmis iš visos Lietuvos. Pirmosiose parodose darbai buvo eksponuojami kolekcijomis, tad žiūrovai galėjo įvertinti vienos ar kitos projektinės grupės kūrybinį rezultatą, mokytojo gebėjimą organizuoti moksleivių kūrybos plėtotę. Šie ir kiti veiksniai padėjo mokytojams įvertinti projektinio darbo perspektyvą ir galimybes. Jau 1998 m. konkurse “Gamtos pasaka. Kelionės” projekto organizatoriai pajautė ryškią permainą. Daugelis konkursui atsiųstų darbų jau buvo sukomponuoti į kolekcijas, sukurti ilgesnį ar trumpesnį laiką vykusių projektų metu. Konkursui gauta ir pluoštas fotoreportažų apie projektų organizavimą mokyklose.
 Pasigendama dailėtyrininkų, menotyrininkų dėmesio vaikų kūrybai. Ir ši, ir projek¬to “Gamtos pasaka”, ir kitų projektų darbai, eksponuojami viešose salėse, galėtų būti aptariami kompetentingų meno žinovų. Visuomenei ir pedagogams būtų įdomu išgirsti menotyrininkų pastabas moksleivių kūrybą aptariant kaip meno kultūros reiškinį, vertinant darbuose pastebimas įvairias idėjines, stilistines įtakas, autentiškumo ir tų įtakų santykį bei kitais aspektais.
 1.5. Projektinių grupių veiklos analizė
 Vienas pagrindinių projekto “Gamtos pasaka” tikslų – populiarinti projektų metodą, sudaryti sąlygas kaupti patirtį dirbant šiuo metodu, daryti poveikį mokyklos bendruomenės ir visuomenės požiūrio į darbą aktyviaisiais metodais kaitai. Dailės pedagogai šį pasiūlymą palyginti greitai priėmė, nes dirbdami su papildomojo ugdymo grupėmis, būreliais, klubais turėjo sukaupę nemažą aktyvaus mokymo patirtį. Dailės mokymo aktyviaisiais metodais tradicijos nebuvo išblėsusios, jas plėtojo dailės mokytojai, kuriems pedagoginis darbas buvo galimybė perteikti vaikams savo kaip menininkų veiklos patirtį ir pažiūras į aplinką, gamtą, kultūrą. Tokie mokytojai ieškojo įvairesnių mokymo formų, didžiąją dalį mokymo programos skirdami raiškai. Projekto “Gamtos pasaka” paskatinti mokytojai galėjo suburti neformalias, jau egzistuojančias grupes vaikų, kurie domėjosi daile ir gamta, į formalias, įteisintas projektines grupes. Dalis vaikų, susibūrusių į šias grupes, anksčiau dėl įvairių priežasčių mokykloje jautėsi nepopuliarūs, nemadingi, užmiršti. Dažnas jų jautė, kad sritys, kuriomis jie domisi – dailė, gamta – yra labai svarbios, tačiau niekam lyg ir nereikalingos. Dailės mokytojai, pasiūlę tokiems vaikams burtis į projektines grupes ir dalyvauti konkurse, sulaukė gyvybingo moksleivių atsako.
 Pirmaisiais – antraisiais metais projektinės grupės buvo nepatvarios, veikė palyginti trumpai. Projekto organizatoriai teikė metodinę pagalbą mokytojams, skatino moksleivius toliau domėtis gamtos ir dailės sritimis. 1995 ir 1997 m. buvo išleisti darbo ir veiklos sąsiuviniai moksleiviams, gamtos bičiuliams (bendras leidinių tiražas – 13 000 egz.). Juos nemokamai gavo tuo metu projekte dalyvavę vaikai ir mokytojai. Pradėta kurti visuomeninė jaunimo organizacija “Gamtos bičiulių junguva”, kurios tikslas – skatinti gamtotyrinę ir meninę veiklą, buvo surengti metodiniai seminarai mokytojams, konkurso kataloguose skelbiama metodinio pobūdžio medžiaga.
 Dabar mokytojai, kurie dirba su projektinėmis grupėmis jau kelerius metus, aktyviai dalyvauja ir kituose projektuose, organizuoja savarankiškus vietinius projektus.
 Aptariant vietinius projektus ir projektinių grupių organizavimo ir darbo tenden¬cijas, reikia pažymėti jų įvairovę. Projekte “Gamtos pasaka” dalyvauja projektinės grupės, kurias galima būtų skirstyti pagal dydį, pastovumą ir kitus požymius:
 a) eksperimentinė grupė. Ji sudaroma iš aktyvių ir pažangių moksleivių ir sprendžia tiriamuosius uždavinius, kad vėliau būtų galima pritaikyti kitiems;
 b) grupė, sprendžianti dailės technikos atlikimo problemas. Akvarelės, linoraižinio, grafikos ir kt.;
 c) grupės, dalyvaujančios kitoje veikloje, pvz., gamtininkų grupės, turistų klubai, būreliai. Šios grupės nutaria dalyvauti projekte “Gamtos pasaka” ir pateikia kūrybinius darbus, piešinius, fotoreportažus ir kt.;
 d) nedidelės moksleivių projektinės grupės (3–10 žmonių), kuriose atskiri nariai išsikelia ir vykdo skirtingo pobūdžio užduotis, pvz., grupė, sudaryta tiriamajai ekspedicijai, kurios metu vieni tyrinėja geografinę aplinką, kiti – gamtinę, biologinę ir tik dalis moks¬leivių – užsiima menine veikla, piešia, fotografuoja;
 e) laisvalaikio grupė (ekskursinė grupė, poilsio stovykloje susiformavusi grupė) sumano vykdyti meninį projektą ir dalyvauti konkurse;
 f) grupė sudaryta kaip gamtotyrinio, aplinkotyrinio projekto dalyvė, nutarusi savo projektą papildyti dalyvaudama meniniame projekte;
 g) kultūrinės veiklos grupė. Tokios grupės yra susibūrusios mokykloje ir turi tikslą praturtinti mokyklos gyvenimą. Pvz., kraštotyrininkų, muziejininkų ir kt. grupės;
 h) Vieno projekto grupė. Tokia grupė sudaryta konkrečiai šiam projektui;
 i) metodinės grupės. Šioms grupėms talkina ekspertai, jos turi rėmėjų, jas palaiko visuomeninės organizacijos, mokyklų vadovai. Tai grupės, kurios sudarytos kaupti mokyklų projektinio darbo patirtį;
 j) grupės, kurių narys yra mokytojas, grupės, kurių sudėtyje nėra mokytojo.
 Projektinių grupių įvairovė gali būti labai didelė. Kiekvienas projektas gali padik¬tuoti savitą grupės sudėtį, veiklos pobūdį, laiko trukmę. Apie projektinių grupių sudarymo principus dar rašoma šio darbo trečiosios dalies 2.2 poskyryje.
 Kiekviena grupė turi savo darbo metodiką, planuoja savo veiklą, tačiau per kelerius metus susiformavo bendri projekte dalyvaujančių grupių veiklos etapai, kuriuos apsprendžia projekto eiga.
 5 diagrama vaizduoja vienos projektinės grupės veiklą ir dinamiką daly¬vaujant projekte “Gamtos pasaka”.
 Šioje diagramoje pavaizduota atskiros grupės kūrybinė, edukacinė ir kultūrinė, visuomeninė veikla projekto vykdymo metu. Kiekvienoje grupėje skatinama ir individuali moksleivių veikla. Šios veiklos pobūdis taip pat atvaizduotas šioje diagramoje.
 Projektas “Gamtos pasaka” savitas tuo, kad kasmet jame nekinta organizacinė eiga. Tai formuoja šio projekto išskirtinumą iš kitų projektų. Projekto dalyviai gali planuoti savo veiklą iš anksto, derinti mokymo programas su dalyvavimu projekte.
 Analizuojant projekto dalyvių statistiką bei atskirų ugdymo institucijų dalyvavimą projekte bei dalyvių iš kaimo, miesto ir didžiųjų miestų statistiką, sudaryta antroji lentelė.
 2 lentelė. Projekto “Gamtos pasaka” dalyvių statistika 1994-2000 m. (Lietuvos mo-kyklos)
 Metai Bendras pedagogų skaičius Kaimo mokyklų pedagogai Miesto mo-kyklų pedagogai Didžiųjų miestų pedago-gai Ikimo-kykli-nės įstaigos
 Pradinės mokyklos Pagrindinės ir vidurinės mokyklos Papildomo ugdymo įstaigos Dailės ir meno mokyklos
 1994 41 20 30 26 1 6 48 7 2
 1995 155 38 59 54 7 8 136 9 8
 1996 202 45 73 83 19 17 165 30 10
 1997 338 90 105 138 21 24 219 33 47
 1998 339 95 128 106 28 14 202 46 37
 1999 484 121 192 182 28 27 324 56 37
 2000 545 148 234 200 44 20 356 58 56
 Projekto 1997–2000 m. dalyvių statistika:
 Antrojoje lentelės skiltyje pavaizduotas pedagogų, dalyvaujančių projekte, skai¬čiaus kaita.
 Kasmet didėjantis mokytojų susidomėjimas projektu leidžia daryti kelias prielaidas dėl jų suinteresuotumą inspiruojančių veiksnių:
 a) subrendo poreikis keisti dailės mokymo metodiką;
 b) padidėjo mokytojų aktyvumas;
 c) padidėjo mokytojų suinteresuotumas dalyvauti papildomoje veikloje (pliusas atestacijai);
 d) projektas pripažintas prestižiniu;
 e) padidėjo domėjimasis platesne kultūrine veikla, kultūriniais kontaktais.
 Visi penki motyvai nėra tik sau reikšmingi. Pokyčiai, nepaisant motyvacijos, yra naudingi mokyklos tobulėjimui, jos kaitai, naujų darbo metodų plėtotei.
 Trečiojoje, ketvirtojoje ir penktojoje skiltyse atsispindi mokytojų aktyvumas kaime, mieste ir didžiuosiuose miestuose. Kaip aiškėja, aktyvumo kaita augimo linkme yra vienoda.
 Iš lentelės 6, 7 ir 8 skiltyse pateiktų duomenų aiškėja, kad daugiausia padau¬gėjo projektinių grupių iš pagrindinių ir vidurinių mokyklų, o darželių ir pradinių mokyklų skaičius išlieka bemaž nepakitęs. Tai galima paaiškinti tuo, kad ikimokyklinių įstaigų ir pradinių mokyklų mokytojai nėra dailės specialistai, todėl mokytojai – dalyviai išlieka tie patys, kurie įsitraukė jau ankstesniais metais. Pagrindinėse ir vidurinėse mokyklose dirba dailės dalyko specialistai, natūralu, kad jie siekia, ieško ir randa būdų plėtoti moksleivių ugdymą plačiau nei to reikalauja programos. Išsamesni mokytojų veiklos projektų metodu vertinimai aptarti nagrinėjant jų pateiktas moksleivių darbų kolekcijas ir kituose poskyriuose.
 Devintoje ir dešimtoje skiltyse atsispindi kitų ugdymo institucijų dalyvavimas projekte. Devintoje skiltyje “Papildomo ugdymo įstaigos” pateikti skaičiai rodo įvairių ugdymo centrų, klubų, studijų dalyvavimą. Ypač pažymėtini dešimtosios skilties rezultatai. Dailės ir meno mokyklų dėmesys projektui pirmaisiais metais buvo nedidelis, vėliau žymiai išaugo. Tai rodo padidėjusį dailės ir meno mokyklų kultūrinį aktyvumą. Šie skaičiai rodo ir pasikeitusį dailės mokyklų požiūrį į nuostatą – dalyvauti kartu su pradinių, vidurinių mokyklų ir ikimokyklinių įstaigų vaikais.
 Kasmet konkurse dalyvauja tik nedidelė dalis autorių – apie 20–40, kurie atsiunčia savo darbus savarankiškai.
 Dauguma darbų – mokytojų surengtų vietinių projektų geriausių darbų kolekcijos, tad peržiūrėdami gautus darbus matome ne tik moksleivių pasiekimus, bet atsiskleidžia ir mokytojo darbo stilius, kryptis, metodika, regima projektinio darbo eiga. Tai kokybiniai parametrai.
 1.6. Meninio projekto rezultatų analizė
 Projektas “Gamtos pasaka” aprėpia įvairias vaikų ir jaunimo ugdymo ir kultūros sritis. Projekto organizacinis komitetas kasmet aptaria projekto pasiekimus, problemas. Rezultatai analizuojami įvairiais aspektais. Organizacinis komitetas, aptardamas kelerių metų veiklą, nurodė pasiekimus keliose srityse: tai praktiniai, edukaciniai, visuomeniniai ir kultūriniai pasiekimai.
 Praktiniai pasiekimai:
 Įgyta meninių projektų organizavimo patirtis.
 Plėtojamas institucinis bendradarbiavimas.
 Kaupiama, skelbiama, platinama didaktinė, metodinė medžiaga.
 Užsimezgė ir plėtojami tarptautiniai meno edukacijos ryšiai.
 Vyko tyrimas “Projektų metodas dailės mokyme”, jo rezultatai padėjo suformuoti dailės mokymo modelį, paremtą projektų metodu.
 Vykdomi vietinių projektų tyrimai.
 Surengtos projekto dalyvių mokytojų konferencijos.
 Sukurta visuomeninė jaunimo organizacija Gamtos bičiulių junguva.
 Parengta ir išleista metodinė literatūra.
 Suburta projekto rėmėjų grupė.
 Sukaupta projekto dokumentacija, kuri leis vėliau plėtoti panašaus pobūdžio renginius
 Įkurta interneto svetainė http://www.menas.lt
 Edukaciniai pasiekimai:
 Kaupiama darbo projektų metodu patirtis.
 Keliama mokytojų kvalifikacija.
 Formuojami mokymosi ir praktikos ryšiai.
 Kultūrinio gyvenimo mokyklose plėtojimas.
 Plėtojamas pilietinis ugdymas.
 Sudaryta metodinė kilnojamoji vaikų kūrybos darbų paroda.
 Visuomeninai rezultatai:
 Naujo visuomenės požiūrio į ugdymą ir į dailės mokymą formavimas.
 Teigiamo visuomenės požiūrio į vaikų kūrybą formavimas.
 Multikultūrinių ryšių plėtotė.
 Plėtojasi vietinių projektinių grupių ryšiai su kitų šalių vaikų ir moksleivių gamtosauginėmis ir kūrybinėmis grupėmis.
 Rėmėjų telkimas.
 Meno žmonių, ekspertų ir kt. dalyvavimo projekte nuostatų formavimas.
 Savanoriško darbo tradicijų plėtojimas.
 Kultūriniai rezultatai:
 Projektas turi įtakos vaikų ir jaunimo kultūros formavimuisi Lietuvoje.
 Plėtoja kultūros gyvenimo formas.
 Aktyvina mokyklų bendruomenių kultūrinį gyvenimą.
 Aplinkos kultūros suvokimo formavimas.
 Surengtos septynios vaikų konkurso dalyvių parodos Vilniuje.
 Sukauptas vaikų kūrybos darbų archyvas.
 Rengiamos kilnojamosios vaikų kūrybos darbų parodos.
 Pasiekimai, kurie aktualūs projektų metodo tyrimui, plačiau aptarti kituose posky¬riuose.
 Vykdant projektą iškyla įvairios problemos:
 Ekspozicinių salių Vilniuje trūkumas.
 Komunikacinių ryšių su projekto dalyviais problema.
 Visuomenės požiūrio į vaikų kūrybą ugdymas.
 Projektas “Gamtos pasaka” po parodos atidarymo nesibaigia. Jo kultūrinis, eduka¬cinis poveikis vyksta toliau.
 6 diagramoje pavaizduota projekto “Gamtos pasaka” kultūrinė sklaida įvairiomis priemonėmis, būdais.
 Projekto katalogą, kuriame yra pristatomi visi vaikai, dalyvavę antrajame projekto etape, gauna visi dalyviai ir mokytojai. Pastaruoju metu katalogas išleidžiamas 4 000 egz. tiražu.
 Moksleivių kūrybinių darbų parodą aplanko nuo kelių iki keliolikos tūkstančių lankytojų.
 Projekto patirtis aptariama įvairiose konferencijose, seminaruose, išleidžiami meto¬diniai leidiniai.
 Trečiojoje lentelėje “Tarptautinio moksleivių meninės kūrybos projekto “Gamtos pasaka” dalyvių kūrybinių darbų parodų statistika” pateikiama parodų eksponavimo vieta, eksponuotų darbų skaičius, ekspozicijos trukmė, spėjamas lankytojų skaičius.
 3 lentelė. Tarptautinio moksleivių meninės kūrybos projekto “Gamtos pasaka” dalyvių kūrybinių darbų parodų statistika
 Eil. Nr. Projekto pavadinimas Parodų eksponavimo vieta Eksponuotų darbų skaičius Ekspozicijos trukmė Spėjamas lankytojų skaičius
 1. Gamtos pasaka 1994 Spaudos rūmai 800 2 mėnesiai 5000
 2. Miestas ir medis 1995 Spaudos rūmai 1000 2 mėnesiai 7000
 3. Tyras vanduo 1996 Spaudos rūmai 1200 2 mėnesiai 15000
 4. Mes ir paukščiai 1997 Spaudos rūmai 1200 2 mėnesiai 15000
 5. Kelionės 1998 Nacionalinė galerija 800 2 mėnesiai 3000
 6. Upė, jūra, vandenynas 1999 Nacionalinė galerija 800 2 mėnesiai 3000
 7. Gimtinė 2000 Profesinių sąjungų kultūros rūmai, 1000 1 mėnuo 2000
 Aplinkos ministerija, 250 3 mėnesiai 1000
 Švietimo ir mokslo ministerija, 70 6 mėnesiai 1000
 kilnojama paroda, 1000 2 mėnesiai Klaipėda
 metodinė paroda 100 10 dienų Birštonas
 Moksleivių kūrybos parodos turi svarbią metodinę, kultūrinę reikšmę. Parodas aplankė daug Vilniaus dailės pedagogų ir moksleivių, taip pat moksleivių ekskursijos iš visos Lietuvos. Mokytojai parodoje turėjo galimybę susipažinti su kitų mokytojų ir moksleivių laimėjimais, įgyti patirties. Parodos, be abejo, prisidėjo prie to, jog per kelerius metus projekte aktyviai dalyvavę atskirų rajonų mokytojai sugebėjo pasiekti tokį moksleivių kūrybos lygį, kuris atitinka geriausių Vilniaus bendrojo lavinimo mokyklų rezultatų lygį.
 1. Gaižutis A. Kultūros vertybės ir erzacai. – V.:Academia, 1993, 375 p.
 2. Gaižutis A. Vaikystė ir grožis. – K.: Šviesa, 1988, 319 p.
 3. Girnius J. Raštai (I). – V.: Mintis, 1991, 616 p.
 4. Inui T. Daina apie žuvėdras. – V.: Vaga, 1982, 182 p.
 5. Morkytė J. Vaiko estetinis auklėjimas šeimoje // Mokymo ir auklėjimo klausimai. T. XXIV – V.: PI, 1992, p. 103–108
 6. Šiaulytienė D., Matonis V. Toward a Relationship between National Homogeneity and Multiculturalism in visual Arts Education // Canadian Reviw of Art Edu¬cation: Research and Issues. – 1998, Vol. 25, no 1, p. 1–14
 7. Toro H. D. Voldenas arba gyvenimas miške. – V.: Vaga, 1985, 354 p.
 Some features, goals and tasks through
 International Project “Nature’s Fairytale”.
 The Lithuanian art educators are successfully applying active education methods in the educational process, although the application and the efficiency of these methods the socio-cultural aspects were not studied and scientifically discussed. It is necessary to discuss, analyse the practical and theoretical experience, traditions and, as based on them adapt the innovative arts education theories of the world, taking into consideration the new findings in arts education, studies as well as the achievements, estimate the social and cultural conditions of the educational practices of close countries, create a unique, corresponding to the contemporary needs art education concept and make effort to implement it, create appropriate educational models, structures, teaching forms, methodology, develop programmes, design curriculum.
 In search of new art education forms, developing the environmental and artistic culture of the students an international artistic creativity project “Nature’s Fairytale” was launched in 1993 – 1994. The organisers by implementing this project were aiming at the popularisation of the project method among the art educators and students. Later on the organisation of this project was undertaken by the state and other public institutions, the goals and objectives of the project were expanded. The educational approach of the project was emphasised, namely, to promote a variety of creative, experimental activities of the students as based on the project method. In year 1996 has been started the scientific investigation of this project.
 The study of the teachers’ and students’ creative activities and practice within the project “Natures Fairytale” disclosed the educational aspects as inspired by it. During the project implementation a variety of creative students groups were established to participate in the project as well as the classes, separate schools. The project hosts young artists from foreign countries. That provided an opportunity to observe, investigate, analyse the project method efficiency in the situations of collaboration, when the same objectives are undertaken by different artistic collectives, investigate the integration characteristics, institutional collaboration, results of the socio-cultural education. The immense project success, its popularity was due to the sincere activities of the pedagogues, sponsors/supporters and the volunteers.
 The investigation disclosed that the project method application results in the formation of a new type of relationship between the participants of the process, the education process as such takes place in diverse environments. The project method enriches and makes the cultural life at school broader, attracts the students into arts culture, turns the arts education into a constituent part of culture. The project method forms the need for enlightenment, qualification upgrading, promotes mutual understanding between the teachers, contacts with the colleagues in foreign countries. The democratic relationships, mutual respect, attention to the creative activities of the partners emerge between students as well, the cultural and matter-of –fact contacts are specifically formed between the different project participants – the student groups with the NGOs, public institutions, private enterprises. That all promotes the formation of a new image of arts education makes an impact on the permanent arts education ideas being popular. The new traits of education, new aspects that have emerged are analysed in this study.
 Among the tasks of this work was drafting the art education by the project method recommendations, methodology, arts education model. These recommendations will be available and handy not only for the art educators, but also for the primary school teachers, pedagogues involved in extra-curricular activities, other educational institutions. They will be useful for those art educators, who will partially use the project method. The teachers of other subjects can use the general project work recommendations, methodology.
 Teisės mokslas ir teisininkų rengimas Lietuvoje


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 116 HR 1967 IH: Child and Dependent Care Tax Credit Enhancement Act of 2019
 U.S. House of Representatives
 2019-03-28
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I116th CONGRESS1st SessionH. R. 1967IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESMarch 28, 2019Mr. Danny K. Davis of Illinois (for himself and Ms. DelBene) introduced the following bill; which was referred to the Committee on Ways and MeansA BILLTo amend the Internal Revenue Code of 1986 to enhance the Child and Dependent Care Tax Credit and
 make the credit fully refundable.
 1.Short titleThis Act may be cited as the Child and Dependent Care Tax Credit Enhancement Act of 2019. 2.Enhancement of Child and Dependent Care Tax Credit (a)In generalSection 21(a)(2) of the Internal Revenue Code of 1986 is amended to read as follows:
 (2)Applicable percentageFor purposes of paragraph (1), the term applicable percentage means 50 percent reduced (but not below 20 percent) by 1 percentage point for each $2,000 (or fraction thereof) by which the taxpayer’s adjusted gross income for the taxable year exceeds $120,000..
 (b)Increase in dollar limit on amount creditableSection 21(c) of such Code is amended— (1)in paragraph (1), by striking $3,000 and inserting $6,000, and
 (2)in paragraph (2), by striking $6,000 and inserting $12,000. (c)Special rule for married couples filing separate returnsSection 21(e)(2) of such Code is amended to read as follows:
 (2)Married couples filing separate returns
 (A)In generalIn the case of a married individual who files a separate return for a taxable year— (i)the limits under subsections (a) and (c) shall be applied to the individual and the individual’s spouse as if they had filed a joint return, and
 (ii)the aggregate amount of the credit allowed under this section for such taxable year to both spouses shall not exceed the amount that would have been allowed if the spouses had filed a joint return.
 (B)RegulationsThe Secretary shall prescribed such regulations or other guidance as is necessary to carry out the purposes of this subsection..
 (d)Adjustment for inflationSection 21 of such Code is amended— (1)by redesignating subsection (f) as subsection (g), and
 (2)by inserting after subsection (e) the following new subsection: (f)Inflation adjustment (1)In generalIn the case of a calendar year beginning after 2020, the $120,000 amount in paragraph (2) of subsection (a) and the dollar amounts in subsection (c) shall each be increased by an amount equal to—
 (A)such dollar amount, multiplied by (B)the cost-of-living adjustment determined under section 1(f)(3) for the calendar year in which the taxable year begins, determined by substituting calendar year 2019 for calendar year 2016 in subparagraph (A)(ii) thereof.
 (2)RoundingIf any dollar amount, after being increased under paragraph (1), is not a multiple of $100, such dollar amount shall be rounded to the next lowest multiple of $100..
 (e)Credit To Be Refundable
 (1)In generalThe Internal Revenue Code of 1986 is amended— (A)by redesignating section 21 as section 36C, and
 (B)by moving section 36C, as so redesignated, from subpart A of part IV of subchapter A of chapter 1 to the location immediately before section 37 in subpart C of part IV of subchapter A of chapter 1.
 (2)Technical amendment
 (A)Section 23(f)(1) of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by striking 21(e) and inserting 36C(e). (B)Section 35(g)(6) of such Code is amended by striking 21(e) and inserting 36C(e).
 (C)Section 36C(a)(1) of such Code (as redesignated by paragraph (1)) is amended by striking this chapter and inserting this subtitle. (D)Section 129(a)(2)(C) of such Code is amended by striking section 21(e) and inserting section 36C(e).
 (E)Section 129(b)(2) of such Code is amended by striking section 21(d)(2) and inserting section 36C(d)(2). (F)Section 129(e)(1) of such Code is amended by striking section 21(b)(2) and inserting section 36C(b)(2).
 (G)Section 213(e) of such Code is amended by striking section 21 and inserting section 36C. (H)Section 6213(g)(2)(H) of such Code is amended by striking section 21 and inserting section 36C.
 (I)Section 6213(g)(2)(L) of such Code is amended by striking section 21, 24, or 32 and inserting section 24, 32, or 36C. (J)Section 1324(b)(2) of title 31, United States Code, is amended by inserting 36C, after 36B,.
 (K)The table of sections for subpart C of part IV of subchapter A of chapter 1 of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by inserting after the item relating to section 36B the following:
 Sec. 36C. Expenses for household and dependent care services necessary for gainful employment..
 (L)The table of sections for subpart A of such part IV is amended by striking the item relating to section 21.
 (f)Effective dateThe amendments made by this section shall apply to taxable years beginning after December 31, 2019.


text:
Kirppisblogi Kuusankoskelta: Muutama maljakko
 Pääsääntöisesti en keräile maljakoita, ne vaan jotenkin tarttuu mukaan ja sitten yhtäkkiä alkaa löytymään sarjoja, on se vaan käsittämätön juttu :)
 Tässä ovat arvokkaimmat maljakkoni ja näistä tykkään todella paljon.
 Tamara Aladinin Kehrä, valmistettiin vuosina 1968-1976.
 Värejä on neljä ja ilmeisesti kaikissa kolme korkeutta; 20, 25 ja 30cm.Kirkas on ollut mukanani iät ajat, toiset olen huutanut Huutonetistä. Ruskea puuttuu !!! Matalampi versio tästä on kääntömaljakko/kynttilänjalka ja siinä on sitten enemmän värejäkin.
 Tähän väliin sopii tietoisku Tamarasta :)
 Tamara Aladin (s. 1932) on suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija.
 Aladin valmistui Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkalinjalta 1950-luvun puolivälissä ja työskenteli Riihimäen Lasi Oy:n palveluksessa vuosina 1959–1976. Hän suunnitteli yhtiölle talouslasia sekä vientimalleja, joita myytiin erityisesti Saksaan. Yli puolet tehtaan 1960-luvulla valmistamista maljakoista oli Aladinin suunnittelemia.
 Tunnetuimpia olivat vuosina 1968–1976 valmistettu Kehrä-maljakko sekä 1970-luvulla tuotannossa ollut Koralli-sarja. Hän suunnitteli yhtiölle omalla nimellään yli 150 erilaista esinettä, mutta todellisuudessa määrä on suurempi, koska osan Aladin teki anonyymisti. Riihimäen lasin lisäksi Aladin suunnitteli muun muassa lasipulloja Marlille.
 Tamara Aladin jätti työskentelyn lasimuotoilun parissa vuonna 1976, kun Riihimäen lasi lopetti puhalletun lasin valmistuksen. Nykyään hän asuu Haminassa. Aladinin tuotantoa on ollut esillä muun muassa Suomen lasimuseossa Riihimäellä vuonna 2010 sekä Haminan kaupunginmuseossa kesällä 2012.
 Oberglas Itävalta
 Viime kesänä otin Kuusaan kirpparilta ensimmäiset, kirkkaan ja vihreän 3€/kpl.
 Sitten heti kohta Ruukinporttiin tuli tuo ruskea, joka lähti myös 3€:lla. Jossain vaiheessa kipaisin Haminassa ja sieltä tarttui matkaan toi omituinen marjapuuromaljakko, kustansi 5€. Ja viime talvena Ruukinporttiin tuli taas tuo sininen ja se jäi nyt sitten kalleimmaksi koska maksoin siitä peräti 6€.
 En tiedä löytyykö värejä enää lisää, tuskin.
 Nyt näkyy Centtilässä joku myyvän näitä 25€/kpl. Antaa myydä vaan :)
 Hulluhan ei ole se, joka pyytää vaan se joka maksaa
 Lisää Oberglasia
 Näitä näkyy kirppareilla tosi paljon eivätkä maksa juuri mitään, toinen 50 centtiä ja toinen niinkin paljon kun 80 centtiä :) Näiden sesonkiaika tulee ihan pian, koska tää on just sopiva maljakko esim. äitienpäivän valkovuokoille, vaan 12cm korkeita. Mie nääs vaadin, että kersat käy keräämässä mulle aamulla valkovuokkoja muita lahjoja ei tarvi.
 Lisäys 10.2.2016
 näillehän ilmestyi sitten heinäkuussa nuo poikasetkin Seijan toimesta:)
 Vielä yhdet Oberglasin pienet maljakot,
 nää on saman korkuiset kuin nuo yllä olevat. Näistä olen maksanut 1-2€/kpl.
 Nämä ovat vielä mysteeri, en tiedä ovatko kotimaisia vai ulkolaisia, mitään merkintää en ole löytänyt. Tuo ruskea on ollut meillä vuosia, se on Mikan äidin peruja. Viime syksynä sitten löysin Kuusaan kirpparilta tuon valkoisen, muistaakseni 3€:lla ja heti kohta tuon vihreän myös 3€:lla. Viimeisin, sininen sitten kevättalvella Kouvolan Pelastusarmeijan kirpputorilta, oi, oi se oli kallis, 5€ :)
 Lisäys 11.10;
 Facebook-ryhmästä löytyi tieto, että tätä maljakkoa on nähty tarralla:
 Snowflakes, Made in China.
 Ihanat ranskalaiset pikkumaljakot.
 Kirkas jälleen Mikan äidin peruja, toiset kirppareilta kolmella eurolla,
 Kotkasta viininpunainen ja Tampereelta oranssi.
 Lisäys 13.6.-16
 Löytyi tekijä näille: Windsor Vase/Luminarc by JG. Durand, 70-luku,
 punainen on nimeltään "Ruby" ja oranssi on tietenkin Peach/Salmon
 Nämäkin vielä epäselviä tapauksia mutta kauniit,
 isompi Ruukinportista 1,25€ ja pienempi Ekomaasta eurolla.
 Lisäys 2.10.2016
 samoin näitä löytyi viime kesänä vielä tuo pienin koko
 Tästä tiedän, että on kotimainen, pohjassa K4, eli Karhulassa tehty.
 Suht vanhakin on mutta nimeä tai numeroa en vielä tiedä. Tutkimus jatkuu, tai jos joku teistä tunnistaa, vinkatkaa. Mulla oli toinenkin mutta nyt en tiedä missä se on, toivottavasti tilapäisesti kadonnut. Lapsuudesta myös muistan, että kummitädin verannan ikkunalla oli tämä sama. Tämä maksoi euron ja se kadonnut myös.
 Lisäys 8.2.2016
 Tästähän onkin paljastunut paljon tietoa lisää
 = ei ole maljakko ollenkaan!
 Eikä mulla nyt näytä olevan mitään tolokkua näien kanssa :)
 Tää on täysi arvoitus, näyttää vanhalta, oli Kuusaan kirpparilla kyllä sellaisessa pöydässä jossa tunnettiin ainakin Sarpaneva ja Wirkkala ja hinnatkin oli sen mukaiset mutta tämän kyljessä oli lappu jossa luki vain että
 "vanha maljakko 3€"
 Se sattui olemaan just minun maljakko :)
 Tästä näyttää taas lähtevän yksi sarja Oberglaseja keräilyyn.
 Matalampi, laitoin tuon toisen sarjan ruskean vain tähän mitaksi.
 Ostin Ruukinportista äskettäin 2€:lla. On näillä sarjoilla nimetkin, en vain vielä tiedä mitkä.
 Ja tämä mikä nyt on matala, löytyy myös korkeampana.
 Lisäys tänne 15.8.
 Olen tyystin unohtanut tästä päivityksestä nämä.
 Kotimainen Muurlan kolmikko, kaikki kirppareilta 2-3€.
 Eva -maljakko kuuluu Muurla Classics -sarjaan.
 Sitä on valmistettu Muurlassa jo kolmen vuosikymmenen ajan!
 Maljakon muotoilun ansiosta kukat asettuvat siihen kauniisti.
 Eipä ihmiset näköjään näitä paljon arvosta, minusta on kuitenkin kaunis malli,
 "halpis aaltomaljakko" :)
 pieni tuikkukippo keskellä ei tietääkseni kuulu tähän sarjaan mutta sopii hyvin porukkaan.
 Lähettänyt Anne ja Anni-Pauliina klo 18:47
 Lyhyen koulupäivän jälkeen piipahdettiin äitin ja ...
 Kirppiskirjani!
 Viime viikon ja tämän sunnuntain saalis :)
 Kotimainen arvolasi 2
 Tänään kävin pikaisesti Ruukinportissa, josta otin...
 Tuhkimon lasikengät ja muut jalkineet
 Arabian pienet seinälautaset ja Iittalan lasikorti...
 "Äitienpäiväkierros" ja viime viikko
 Musta maanantai :)
 Eilen tuli tehtyä niin pitkä kirppiskierros ystävä...
 Lomonosov-sirottimet
 Sirottimia jos jonkinmoisia


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 22.12.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 341/72
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 112/2011
 tal-21 ta’ Ottubru 2011
 li temenda l-Anness I (Kwistjonijiet veterinarji u fitosanitarji) u l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) tal-Ftehim taż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat permezz tal-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness I tal-Ftehim ġie emendat mid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 95/2011 tat-30 ta’ Settembru 2011 (1).
 (2)
 L-Anness II tal-Ftehim kien emendat permezz ta’ Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 95/2011 tat-30 ta’ Settembru 2011 (2).
 (3)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 365/2010 tat-28 ta’ April 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 2073/2005 dwar kriterji mikrobijoloġiċi għal oġġetti tal-ikel fir-rigward ta’ Enterobacteriaceae fil-ħalib ippasturizzat u prodotti likwidi oħrajn tal-ħalib ippasturizzat u Listeria monocytogenes fil-melħ tajjeb għal mal-ikel (3) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim.
 (4)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 956/2010 tat-22 ta’ Ottubru 2010 li jemenda l-Anness X għar-Regolament (KE) Nru 999/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward il-lista ta’ testijiet rapidi (4) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim.
 (5)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1034/2010 tal-15 ta’ Novembru 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1082/2003 fir-rigward tal-ispezzjonijiet li jikkonċernaw ir-rekwiżiti għall-identifikazzjoni u r-reġistrazzjoni tal-annimali bovini (5) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim.
 (6)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1053/2010 tat- 18 ta’ Novembru 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 494/98 fir-rigward ta’ sanzjonijiet amministrattivi f'każijiet fejn ma tkunx tista' tiġi ppruvata l-identifikazzjoni ta’ annimal (6) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim.
 (7)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 15/2011 tal-10 ta’ Jannar 2011 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 2074/2005 dwar il-metodi rikonoxxuti ta’ ttestjar biex jinstabu bijotossini marini fil-molluski bivalvi ħajjin (7) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim.
 (8)
 Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2010/692/UE tal-15 ta’ Novembru 2010 li tirrikonoxxi l-karattru kompletament operazzjonali tal-bażi tad-dejta Latvjana dwar l-annimali bovini (8) għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim.
 (9)
 Din id-Deċiżjoni għandha tapplika għall-Islanda fuq il-perjodu tranżitorju speċifikat fil-paragrafu 2 tal-Parti Introduttorja tal-Kapitolu I tal-Anness I għall-oqsma li ma kinux japplikaw għall-Islanda qabel ir-reviżjoni ta’ dan il-Kapitolu permezz tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 133/2007 tas-26 ta’ Ottubru 2007 (9).
 (10)
 Din id-Deċiżjoni ma għandhiex tapplika għal-Liechtenstein,
 ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Il-Kapitolu I tal-Anness I tal-Ftehim għandu jiġi emendat kif ġej:
 1.
 Dan li ġej se jiġi miżjud f' punt 76 (Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 494/98) f'Taqsima 1.2:
 “, kif emendat permezz ta':
 —
 32010 R 1053: Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1053/2010 tat-18 ta’ Novembru 2010 (ĠU L 303, 19.11.2010, p. 1).”
 2.
 L-inċiż li ġej għandu jiġi miżjud f'punt 134 (Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2074/2005) f'Taqsima 1.2 u punt 53 (Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2074/2005) f'Taqsima 6.2:
 “—
 32011 R 0015: Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 15/2011 tal-10 ta’ Jannar 2011 (ĠU L 6, 11.1.2011, p. 3).”
 3.
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied mal-punt 140 (Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1082/2003) f'Taqsima 1.2:
 “—
 32010 R 1034: Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1034/2010 tal-15 ta’ Novembru 2010 (ĠU L 298, 16.11.2010, p. 7).”
 4.
 Taħt l-intestatura “ATTI LI L-ISTATI TAL-EFTA U L-AWTORITÀ TA' SORVELJANZA TAL-EFTA GĦANDHOM IQISU KIF DOVUT”, il-punt li ġej għandu jiddaħħal wara l-punt 25 (Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2006/132/KE) f'Taqsima 1.2:
 “26.
 32010 D 0692: Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2010/692/UE tal-15 ta’ Novembru 2010 li tirrikonoxxi l-karattru kompletament operazzjonali tal-bażi tad-dejta Latvjana dwar l-annimali bovini (ĠU L 299, 17.11.2010, p. 45).”
 5.
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied mal-punt 52 (Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2073/2005) f'Taqsima 6.2:
 “—
 32010 R 0365: Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 365/2010 tat-28 ta’ April 2010 (ĠU L 107, 29.4.2010, p. 9).”
 6.
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied mal-punt 12 (Regolament (KE) Nru 999/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) f'Taqsima 7.1:
 “—
 32010 R 0956: Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 956/2010 tat-22 ta’ Ottubru 2010 (ĠU L 279, 23.10.2010, p. 10).”
 Artikolu 2
 L-inċiż li ġej għandu jiġi miżjud mal-punt 54zzzj (Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2073/2005) tal-Kapitolu XII tal-Anness II tal-Ftehim:
 “—
 32010 R 0365: Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 365/2010 tat-28 ta’ April 2010 (ĠU L 107, 29.4.2010, p. 9).”
 Artikolu 3
 It-testi tar-Regolamenti (UE) Nru 365/2010, (UE) Nru 956/2010, (UE) Nru 1034/2010, (UE) Nru 1053/2010 u (UE) Nru 15/2011 u d-Deċiżjoni 2010/692/UE bil-lingwa Islandiża u dik Norveġiża, li għandhom ikunu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fl-1 ta’ Novembru 2011, sakemm in-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ikunu saru lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 5
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, il-21 ta’ Ottubru 2011.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Kurt JÄGER
 (1) ĠU L 318, 1.12.2011, p. 32.
 (2) ĠU L 318, 1.12.2011, p. 32.
 (3) ĠU L 107, 29.4.2010, p. 9.
 (4) ĠU L 279, 23.10.2010, p. 10.
 (5) ĠU L 298,16.11.2010, p. 7.
 (6) ĠU L 303, 19.11.2010, p. 1.
 (7) ĠU L 6, 11.1.2011, p. 3.
 (8) ĠU L 299, 17.11.2010, p. 45.
 (9) ĠU L 100, 10.4.2008, p. 27.
 (*) L-ebda rekwiżiti kostituzzjonali ma huma indikati.


type: wikipedia

text:
Gērijs Kristofers Fišers (, dzimis 1950. gadā) tiek uzskatīts par vienu no kalnu velosipēda izgudrotājiem. Fišers sāka piedalīties velosacīkstēs 12 gadu vecumā. Taču viņam tika atņemtas tiesības piedalīties sacensībās 1968. gadā, jo organizētāji uzskatīja, ka viņa mati ir par garu un atsaucās uz sacensību noteikumiem. 1972. gadā šie noteikumi tika atcelti un Fišera velo karjera atsākās. Vēlāk Gērijs uzvarēja sarežģītās TransAlp sacensības Eiropā un Masters XC sacensības ASV.
 Iespējams, iespaidojoties no velosipēda, ko bija uzbūvējis Rass Mahons, Fišers 1975. gadā uzsāka darbu pie 1930. gadu ēras Schwinn Excelsior X velosipēda. Viņš ieviesta šādus uzlabojumus: cilindra bremzes, motocikla bremžu sviras, kabeļus (lai uzlabotu bremžu efektivitāti kalnos), pārslēdzējus (lai atvieglotu kāpumus) un trīs ātrumu priekšējo zobratu. Visas detaļas tika atrastas vietējos velosipēdu veikalos.
 Nākamajā gadā Fišers kopā ar istabas biedru Čārliju Kelliju uzsāka Repack sacensības, kas nosauktas pēc līkumota nobrauciena netālu no Fērfaksas, Kalifornijā, ziemeļos no Sanfrancisko. Nobrauciena laikā bremzes tika lietotas tik intensīvi, ka tās dūmoja un bija no jauna jāieeļļo.
 Kellijs izgudroja terminu "kalnu velosipēds" 1979. gadā, pēc tam, kad no mehāniķa dzirdēja lietojam šo frāzi. Tajā pašā gadā Fišers un Kellijs nodibināja MountainBikes — pirmo uzņēmumu, kas specializējās šī tipa velosipēdu ražošanā. Velosipēdu rāmjus izgatavoja Toms Ričijs, kas nodibināja pats savu kompāniju. Pirmais modelis maksāja 1300 dolārus un tika saražoti 160 eksemplāri.
 1980. gadā MountainBikes produktos ieviesa Shimano komponentes. Tāpat notika arī mēģinājums reģistrēt preču zīmi „Mountain Bike”. Kompānija beidza pastāvēt 1983. gadā un vienlaicīgi Fišers nodibināja savu labāk zināmo kompāniju Fisher MountainBikes. 1993. gadā kompāniju iegādājās velosipēdu ražotājs Trek. Fišers joprojām piedalās dizaina izstrādā un mārketingā, kā arī atbalsta sponsorētos sportistus. Pazīstamākā no tām ir divkārtējā olimpiskā čempione 1996. gada un 2000. gada olimpiskajās spēlēs Paola Pezzo.
 Fišers 1988. gadā tika uzņemts kalnu velosipēdu slavas zālē. Žurnāls „Outside” nosauca viņu to 50 cilvēku starpā par nopelniem sportā 2000. gadā, un žurnāls „Smithsonian” 1994. gadā nosauca viņu par kalnu velosipēdu tēvu. 1998. gadā Gērijs Fišers ieguva „Popular Mechanics” atzinību par jaunievedumiem sportā.
 Atsauces
 Ārējās saites
 Fisher Bikes mājaslapa
 Čārlija Kellija mājaslapa
 1950. gadā dzimušie
 ASV riteņbraucēji
 Amerikāņu izgudrotāji


type: caselaw

text:
 21.7.2007
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 170/16
 Recurs introdus la 1 iunie 2007 de Tokai Europe GmbH împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțată la 19 martie 2007 în cauza T-183/04, Tokai Europe GmbH/Comisia Comunităților Europene
 (Cauza C-262/07 P)
 (2007/C 170/30)
 Limba de procedură: germana
 Părțile
 Recurentă: Tokai Europe GmbH (reprezentant: G. Kroemer, Rechtsanwalt)
 Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
 Concluziile recurentei
 —
 anularea ordonanței Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 19 martie 2007 pronunțată în cauza T-183/04 (1) și declararea admisibilității acțiunii;
 —
 în subsidiar, anularea ordonanței Tribunalului de Primă Instanță menționate la punctul 1 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;
 —
 obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.
 Motivele și principalele argumente
 Prin recursul său, recurenta invocă următoarele critici, care se referă la încălcarea, prin ordonanța atacată, a regulilor procedurale de drept comunitar, acest fapt aducând atingere intereselor sale și având un impact efectiv asupra conținutului deciziei atacate. Aceste încălcări se referă la respectarea dreptului de a fi audiat în instanță și la administrarea probelor.
 Recurenta arată că Tribunalul a apreciat că excepția de inadmisibilitate invocată de intimată trebuie unită cu fondul. Ca urmare a depunerii memoriului în apărare de către intimată, Tribunalul a declarat terminată procedura scrisă menționând că data ședinței de judecată va fi comunicată părților ulterior. Fiind încredințată că va fi fixată o dată pentru ședința de judecată și având în vedere ordonanța Tribunalului asupra excepției de inadmisibilitate, recurenta a renunțat să depună o cerere pentru completarea dosarului, întemeiată pe articolul 47 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului. În ciuda precizărilor sale anterioare, în final, Tribunalul a pronunțat ordonanța atacată fără a organiza o ședință de judecată.
 Recurenta a pornit de la premisa că, în timpul ședinței de judecată anunțate, va putea să demonstreze încă o dată că pe piață nu exista nici un produs comparabil cu ruletele metalice livrate de societatea mamă japoneză fabricanților din Hong Kong și Mexic. În plus, recurenta intenționa să explice încă o dată că ruletele metalice în discuție nu erau „molete”, cum au fost greșit denumite de Comisie în memoriul în apărare. De asemenea, recurenta ar fi dorit ca în ședința de judecată să precizeze că ruletele metalice descrise în regulamentul de clasare nu puteau fi fabricate decât de societatea mamă din Japonia și că aceste rulete nu aveau un caracter generic, contrar a ceea ce a reținut Tribunalul în ordonanța atacată. Ea intenționa totodată să se opună susținerilor Comisiei potrivit cărora recurenta nu ar fi importatoare exclusivă a brichetelor Tokai.
 Totuși, așa cum rezultă din însăși decizia atacată, Tribunalul a urmat argumentația referitoare la excepția de inadmisibilitate dezvoltată de Comisie în memoriul în apărare, fără a da posibilitate recurentei să respingă situația de fapt prezentată de Comisie, în cadrul unei ședințe de judecată, cum anunțase anterior. Recurenta consideră că astfel i-a fost încălcat dreptul de a fi audiată în instanță.
 În plus, recurenta apreciază că Tribunalul are obligația să lămurească situația de fapt. În această privință, în cauzele cu care este sesizat, Tribunalul nu trebuie să se limiteze la efectuarea aceastei analize numai pe baza cererilor de probe formulate de părți și la a se pronunța numai pe baza probelor propuse. Din acest motiv, Tribunalul are nu numai posibilitatea ci și obligația de a acționa din proprie inițiativă dacă este cazul. În consecință, Tribunalul ar fi trebuit să analizeze faptele care susțin memoriile recurentei și să solicite părților, prin dispunerea de măsuri corespunzătoare, să depună înscrisurile și documentele pertinente. Nedispunând aceste măsuri, Tribunalul a încălcat articolul 64 alineatul (3) litera (d) din regulamentul său de procedură.
 (1) Nepublicată.


text:
 Avis juridique important
 |
 21995D1230(01)
 AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 3/95 af 3. november 1995 om overgangsforanstaltninger, der skal gælde fra den 1. marts 1995 efter udløbet af finansprotokollen for syvende EUF
 EF-Tidende nr. L 317 af 30/12/1995 s. 0001 - 0001
 AVS-EF-MINISTERRÅDETS AFGØRELSE Nr. 3/95 af 3. november 1995 om overgangsforanstaltninger, der skal gælde fra den 1. marts 1995 efter udløbet af finansprotokollen for syvende EUF (95/556/EF) AVS-EF-MINISTERRÅDET HAR -under henvisning til fjerde AVS/EØF-konvention, undertegnet i Lomé den 15. december 1989, i det følgende benævnt »konventionen«, særlig artikel 195, litra b), artikel 219, stk. 2, litra d), og artikel 245, stk. 2,under henvisning til finansprotokollen til fjerde AVS/EØF-konvention, særlig artikel 1, artikel 2, litra c), og artikel 4, ogud fra følgende betragtninger:Finansprotokollen til konventionen dækkede en periode på fem år fra den 1. marts 1990; der skal indgås en ny finansprotokol for den anden femårsperiode, der er omfattet af konventionen;indtil den nye finansprotokol træder i kraft, er det nødvendigt som en overgangsforanstaltning, der skal gælde fra den 1. marts 1995, at træffe passende foranstaltninger -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. De i konventionens artikel 195, litra b), omhandlede restbeløb anvendes, indtil de er opbrugt, til de i artikel 186 nævnte formål under Stabex-ordningen.2. De i konventionens artikel 219, stk. 2, litra d), omhandlede restbeløb anvendes, indtil de er opbrugt, til de i artikel 214 nævnte formål under den særlige finansieringsfacilitet (Sysmin).3. De i konventionens artikel 245, stk. 2, omhandlede restbeløb anvendes, indtil de er opbrugt, til strukturtilpasningsstøtte.4. De restbeløb, der er omhandlet i artikel 2, litra c), i den finansprotokol, der er knyttet til konventionen, anvendes, indtil de er opbrugt, til finansiering af den i konventionens artikel 254 og 255 omhandlede bistand.Artikel 2 Rådet foretager en undersøgelse af gennemførelsen af denne afgørelse ved ikrafttrædelsen af den anden finansprotokol til konventionen.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Den anvendes fra den 1. marts 1995.Udfærdiget i Mauritius, den 3. november 1995På AVS-EF-Ministerrådets vegneJ. SOLANAFormand