type: other

text:
DDV obravnava zdravstvenih storitev - Racunovodja.com
 Vpisano: 18.2.2018 11:27:05
 Pojasnilo FURS, št. 4230-193/2017-1, z dne 24. 3. 2017 in 13. 02. 2018
 Oproščene dejavnosti v javnem interesu opredeljuje Zakon o davku na dodano vrednost – ZDDV-1 v 42. členu. Davčni zavezanci, ki opravijo transakcije, navedene v 42. členu ZDDV-1, od teh transakcij ne obračunajo DDV, po drugi strani pa nimajo pravice, da uveljavljajo odbitek DDV, ki so ga plačali pri nabavi blaga ali prejemu storitev, ki jih uporabljajo za namene opravljanja dejavnosti, oproščene plačila DDV po tej določbi.
 Pri določanju oprostitev plačila DDV je za vsako posamezno zdravstveno storitev treba (kumulativno):
 presoditi, ali spada med storitve iz 1. in 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1. Za razlago uvrščanja storitev v ustrezno šifro standardne klasifikacije dejavnosti – SKD 2008 je pristojen Statistični urad Republike Slovenije - SURS;
 upoštevati namen oprostitev, kot izhaja iz Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljevanju Direktiva o DDV). Oprostitve zdravstvenih storitev urejata člena 132 (1)(b) in (c) Direktive o DDV (določbi preneseni v 1. in 2. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1). Iz sodne prakse Sodišča EU izhaja, da so po Direktivi o DDV oproščene tiste zdravstvene storitve, katerih namen je postavitev diagnoze, negovanje in, kolikor je mogoče, zdravljenje bolezni ali zdravstvenih težav.
 V skladu s sodno prakso Sodišča EU je treba oprostitve iz člena 132 Direktive o DDV razlagati strogo, ker so izjema od splošnega načela, v skladu s katerim se davčnemu zavezancu obračuna DDV na vsako storitev, ki jo opravi za plačilo. Vendar pa mora biti razlaga izrazov, ki jih uporablja ta določba, v skladu z nameni navedenih oprostitev.
 Zdravstvene storitve, ki po DDV zakonodaji izpolnjujejo pogoje za oprostitev plačila DDV, so oproščene plačila DDV, ne glede na to, ali jih naroča fizična oseba, posrednik ali zdravnik.
 V skladu s 1. in 2. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 je plačila DDV oproščena:
 bolnišnična in izvenbolnišnična zdravstvena oskrba in z njo neposredno povezane dejavnosti, ki jih kot javno službo opravljajo javni zdravstveni zavodi ali druge osebe na podlagi koncesije;
 zdravstvena oskrba, ki jo zdravstveni delavci opravljajo v okviru samostojne zdravstvene dejavnosti.
 Navedene določbe natančneje pojasnjuje Pravilnik o izvajanju Zakona o davku na dodano vrednost – PZDDV.
 Na podlagi 60. člena PZDDV se med bolnišnično in izvenbolnišnično zdravstveno oskrbo in z njo neposredno povezane dejavnosti iz 1. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, pod pogojem, da jih kot javno službo opravljajo javni zdravstveni zavodi ali druge osebe na podlagi koncesije, uvrščajo:
 Nadalje PZDDV v 61. členu določa, da se med zdravstveno oskrbo iz 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, pod pogojem, da jo opravljajo zdravstveni delavci v okviru samostojne zdravstvene dejavnosti, uvrščajo dejavnosti iz 60. člena PZDDV in samostojne zdravstvene dejavnosti pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.909, razen dejavnosti zobnih tehnikov (ki se uvršča v okvir 4. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1) in prevozov z rešilnimi avtomobili, helikopterji ali drugimi vozili, z zdravstvenim osebjem ali brez njega (ki se uvršča v okvir 15. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1). Med zdravstveno oskrbo iz 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 se uvrščajo dejavnosti pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.901, ki se opravljajo v skladu z zakonom, ki ureja zdravilstvo.
 V skladu z 2. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 pa je plačila DDV oproščena tudi zdravstvena oskrba, ki jo zdravstveni delavci opravljajo v okviru samostojne zdravstvene dejavnosti. Besedna zveza »zdravstvena oskrba, ki jo zdravstveni delavci opravljajo v okviru samostojne zdravstvene dejavnosti« zajema vse subjekte, ki opravljajo zdravstveno dejavnost (ne samo zasebniki), ter razpolagajo z ustrezno izobrazbo in usposobljenostjo kadra. Zajeti so torej vsi subjekti, ki opravljajo zdravstveno dejavnost, ne glede na pravno-organizacijsko obliko. Za storitve, oproščene plačila DDV po 2. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 torej ni pogoj, da jih opravijo javni zdravstveni zavodi ali osebe s koncesijo.
 Drugi odstavek 42. člena ZDDV-1 določa, da dobava blaga in storitev ni oproščena plačila DDV v skladu s 1. točko prvega odstavka tega člena, če ta ni nujna za transakcije, ki so oproščene plačila DDV oziroma je oproščene dejavnosti mogoče opravljati brez te dobave, ali pa je osnovni namen dobave, da organizacija pridobi dodaten prihodek z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam davčnih zavezancev, ki obračunavajo DDV.
 Po 3. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 je plačila DDV oproščena oskrba s krvjo in krvnimi pripravki, materinim mlekom ter človeškimi organi za presajanje.
 V skladu s 4. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 so plačila DDV oproščene storitve zobnih tehnikov in zobna protetika, ki jo izdela zobni tehnik oz. zobozdravnik.
 PZDDV v 62. členu določa, da se med storitve zobnih tehnikov in zobno protetiko iz 4. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 se uvrščajo:
 dejavnost zobnih higienikov pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.909;
 izdelovanje umetnih zob, zobnih protez in naprav, ki jih izdelujejo zobozdravniki pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.23 in zobotehniki pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: C/32.50.
 ZDDV-1 v 15. točki prvega odstavka 42. člena tudi določa, da so plačila DDV oproščeni reševalni prevozi bolnih ali poškodovanih oseb v, za te namene, posebej prirejenih vozilih in plovilih, ki jih uporabljajo pooblaščene osebe.
 Po 70. členu PZDDV so reševalni prevozi bolnih ali poškodovanih oseb iz 15. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 prevozi, ki so, z zdravstvenim osebjem ali brez njega, opravljeni z rešilnimi avtomobili, helikopterji, drugimi vozili ali plovili, ki so za te namene posebej prirejeni (šifra standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.909).
 Določba 43. člena ZDDV-1 pod določenimi pogoji dopušča oprostitev plačila DDV tudi drugim davčnim zavezancem (osebam, ki niso osebe javnega prava), ki opravljajo zdravstvene storitve, za katere je oprostitev DDV določena v 1. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, če je v vsakem posameznem primeru dobave izpolnjen eden ali več naslednjih pogojev:
 Osebe, ki izpolnjujejo pogoje za oprostitev plačila DDV po 43. členu ZDDV-1 lahko le to uveljavljajo na podlagi predhodne priglasitve, ki jo predložijo davčnemu organu v elektronski obliki. Poudarjamo, da za storitve, za katere je oprostitev plačila DDV določena z 2., 4. in 15. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, priglasitev po 43. členu ZDDV-1 ni možna.
 V nadaljevanju, tudi na podlagi sodne prakse Sodišča EU, pojasnjujemo navedene oprostitve na nekaterih primerih.
 V skladu z odločitvami Sodišča EU je skupni namen oprostitev iz člena 132 (1)(b) in (c) Direktive o DDV znižanje stroškov zdravljenja.
 Sodišče EU je v zadevi C-45/01 razložilo, da se pojma „zunajbolnišnična zdravstvena oskrba« iz člena 132(1)(b) Direktive o DDV in »zdravstvena oskrba« iz točke (c) istega odstavka nanaša na zdravstvene storitve, katerih namen je postavitev diagnoze, negovanje in, kolikor je mogoče, zdravljenje bolezni ali zdravstvenih težav. To pomeni, da so po navedeni direktivi oproščene tiste zdravstvene storitve, katerih namen je postavitev diagnoze, negovanje in, kolikor je mogoče, zdravljenje bolezni ali zdravstvenih težav.
 Sodišče EU je v zadevi C-212/01 presojalo, ali je storitev sestave poročila o zdravstvenem stanju, ki ga napiše zdravnik za osebe, ki se poskušajo invalidsko upokojiti, oproščena zdravstvena storitev.
 Sodišče je razložilo, da storitev sestave poročila o zdravstvenem stanju, ki ga napiše zdravnik za osebe, ki se poskušajo invalidsko upokojiti, ne spada med oproščene zdravstvene storitve, saj mora storitev, da bi lahko bila oproščena plačila DDV imeti terapevtski namen.
 Glede tega, da morajo oproščene zdravstvene storitve imeti terapevtski namen, je treba opozoriti, da ni mišljen terapevtski namen storitev v ožjem pomenu besedne zveze. Tako so na primer lahko oproščene plačila DDV le zdravstvene storitve, ki se opravijo z namenom varovanja in ohranjanja zdravja ter zdravljenja, kot so na primer preiskave, ki jih naročajo bolnišnice, zdravstveni domovi v okviru zdravljenja bolnika. Storitve, ki pa nimajo terapevtskega namena, ampak so opravljene v druge namene, kot na primer DNK testi za ugotavljanje očetovstva ali preiskave za potrebe sodišč, pa niso oproščene plačila DDV.
 Sodišča EU je v zadevi C-212/01 presojalo tudi, ali so lahko zdravstvene storitve, ki se opravljajo preventivno, oproščene plačila DDV. Tudi če osebe, za katere se opravijo preiskave in drugi preventivni medicinski posegi, nimajo nobene bolezni ali zdravstvene težave, je vključitev navedenih storitev v pojma »zunajbolnišnična zdravstvena oskrba« in »zdravstvena oskrba« dejansko v skladu z namenom znižanja stroškov zdravljenja, ki je skupen oprostitvi zdravstvenih storitev. Zdravstvene storitve, ki se opravijo z namenom varovanja in ohranjanja zdravja ter zdravljenja, so zato oproščene plačila DDV.
 V zadevi C-106/05 je Sodišče EU presojalo, ali so medicinske preiskave, ki jih po naročilu splošnega zdravnika opravi laboratorij zasebnega prava zunaj zdravstvene institucije, oproščene plačila DDV. Po mnenju Sodišča EU medicinske preiskave, ki jih, kot v tem primeru, naročijo splošni zdravniki v okviru zdravljenja, ki ga opravljajo, prispevajo k ohranjanju zdravja, ker kot vsaka preventivna zdravstvena storitev omogočajo opazovanje in pregled pacientov, preden so potrebni diagnoza, negovanje ali zdravljenje morebitne bolezni. Sodišče EU poudarja, da je pri določanju oprostitev plačila DDV treba upoštevati načelo davčne nevtralnosti, po katerem morajo biti podobne storitve, ki so si konkurenčne, glede DDV obravnavane enako. Načelo nevtralnosti se dejansko ne bi spoštovalo, če bi se za medicinske preiskave, ki jih naročijo splošni zdravniki, uporabljala drugačna ureditev DDV glede na kraj, kjer se opravijo, medtem ko bi bila njihova kakovost glede na izobrazbo zadevnih ponudnikov storitev enaka.
 Sodišče EU je v tej zadevi odločilo, da se za medicinske preiskave, ki jih opravijo laboratoriji zasebnega prava, katerih namen sta preventivno opazovanje in pregled pacientov, lahko uporabi oprostitev za zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo iz člena 132(1)(b) Direktive o DDV. Sodišče napotuje, da je treba preveriti, pod katerimi pogoji ta določba omogoča takšno oprostitev. Iz člena 132(1)(b) Direktive o DDV izhaja, da morajo biti laboratoriji zasebnega prava, ki spadajo pod pojem „druge ustanove podobne vrste“ iz te določbe, „uradno priznani“, da bi bili oproščeni na njeni podlagi. Člen 132(1)(b) Direktive o DDV pogojev in načinov tega priznanja ne določa podrobno. Načeloma je torej določanje pravil, v skladu s katerimi se tako priznanje lahko dodeli ustanovam, ki ga zahtevajo, pristojnost nacionalnega prava posamezne države članice.
 Poleg tega člen 133 Direktive o DDV (določba prenesena v 43. člen ZDDV-1) državam članicam omogoča, da osebam, ki niso osebe javnega prava, dovolijo oprostitev ob spoštovanju enega od pogojev, navedenih v nadaljevanju te določbe. Iz besedila člena 132(1)(b) Direktive o DDV izhaja, da se pogoji iz točke 133 člena lahko uporabljajo le za medicinske storitve, ki spadajo pod člen 132(1)(b), in ne za zdravstveno oskrbo, ki je oproščena na podlagi (1)(c) istega člena. Poleg tega zadnja navedena določba za oprostitev zdravstvene oskrbe ne določa pogoja statusa osebe javnega prava ali da osebo oziroma ustanovo, ki ponuja oskrbo, prizna zadevna država članica, temveč pogoj, da se ta zdravstvena oskrba daje znotraj medicinske in paramedicinske poklicne dejavnosti, kot jo opredeli nacionalna ureditev.
 Iz sodne prakse izhaja, do so na primer oproščene plačila DDV medicinske preiskave, ki jih po naročilu splošnega zdravnika opravi laboratorij zasebnega prava zunaj zdravstvene institucije (oprostitev plačila DDV po 2. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1). Medicinske preiskave, ki jih naročijo splošni zdravniki v okviru zdravljenja, ki ga opravljajo, prispevajo k ohranjanju zdravja, ker kot vsaka preventivna zdravstvena storitev omogočajo opazovanje in pregled pacientov, preden so potrebni diagnoza, negovanje ali zdravljenje morebitne bolezni.
 Če zdravstveni delavci v okviru samostojne zdravstvene dejavnosti opravijo storitve osebnih genetskih analiz in analize za parodontalne bolezni, ki se uvrščajo med zdravstvene storitve iz 61. člena pravilnika in na podlagi katerih je mogoče oceniti posameznikovo nagnjenost k razvoju različnih bolezni in vpliv zdravila na posameznika, z namenom preventivnega delovanja posameznika, interpretacija rezultatov analiz pa omogoča tudi ustrezno zdravljenje, so take storitve oproščene plačila DDV po 2. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 (ne glede na to, ali jih naroči fizična oseba, posrednik ali npr. zobozdravnik).
 Sanitarne obdukcije namenjene postavitvi diagnoze v smislu varovanja in ohranjanja zdravja ostale populacije prebivalcev so oproščene plačila DDV.
 Če so navzočnost zdravnika ter zdravniške ekipe z rešilnim avtomobilom kot tudi zdravniška oskrba na dogodku (na primer protokolarni dogodek) namenjeni varovanju in ohranjanju zdravja ter tudi morebitnega zdravljenja udeležencev tega dogodka, so opravljene storitve oproščene plačila DDV.
 V zadevi C-86/09 je Sodišče EU odločilo, da če je namen storitev, ki obsegajo dobavo medicinske opreme za odvzem krvi iz popkovnice novorojenčkov ter analizo in obdelavo te krvi in po potrebi shranjevanje izvornih celic iz te krvi za morebitno prihodnjo terapevtsko uporabo, le zagotovitev vira teh celic za zdravljenje v negotovem primeru, v katerem bi postal vir potreben, in ne postavljanje diagnoze, obravnave ali zdravljenje bolezni oziroma zdravstvenih težav, take dejavnosti, obravnavane skupaj ali ločeno, niso zajete ne s pojmom »bolnišnična in zdravstvena oskrba« iz člena 132(1)(b) Direktive o DDV ne s pojmom »zdravstvena oskrba oseb« iz člena 132(1)(c) te direktive. Glede analize krvi iz popkovnice bi bil drugačen sklep mogoč le, če bi se ta analiza dejansko nanašala na postavitev medicinske diagnoze, kar pa mora preveriti nacionalno sodišče.
 Iz sodbe Sodišča EU v zadevi C-307/01 med drugim tudi izhaja, da plačila DDV niso oproščene storitve priprave zdravniških potrdil (poročil), če so opravljene zgolj na podlagi predhodnih zapisov zdravnikov brez opravljenega zdravstvenega pregleda. Izdajo posameznih potrdil je lahko oproščena plačila DDV le, če je izdaja potrdila posledica predhodno opravljenih zdravstvenih storitev (pregledov) in so pregledi pred izdajo potrdila opravljeni z namenom varovanja in ohranjanja zdravja ter zdravljenja.
 Tako iz sodne prakse Sodišča EU izhaja, da so na primer zdravstvene storitve, opravljene z namenom izdaje bolniškega lista za zdraviliško/klimatsko zdravljenje ali zdravniškega potrdila za uveljavitev dietne prehrane v šoli v skladu s 1. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 oproščene plačila DDV, če so opravljene preventivno z namenom varovanja in ohranjanja zdravja ter zdravljenja, torej če so pred izdajo potrdila opravljeni tudi zdravstveni pregledi in potrdilo ni pripravljeno le na podlagi prejšnjih zdravstvenih zapisov.
 Storitve, povezane z izdajo predloga za uvedbo postopka za uveljavljanje pravic iz invalidskega zavarovanja in za določitev ocene telesne okvare in zdravniškega spričevala za voznike[1] pa niso oproščene plačila DDV, saj niso opravljene z namenom varovanja in ohranjanja zdravja ter zdravljenja. Plačila DDV niso oproščene storitve pisne ocene tveganja delovnega mesta, saj ne sodijo med storitve iz 1. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1.
 Če izvajalci zdravstvenih storitev, ki v okviru opravljanja oproščene zdravstvene storitve gluhi osebi zagotovijo tudi storitve tolmačenja slovenskega znakovnega jezika, gre za storitev, ki je tesno povezana z zdravstveno oskrbo gluhe osebe, in je zato oproščena plačila DDV na podlagi 1. in 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1. ZZZS izvajalcem zdravstvenih storitev povrne stroške izvajanja teh storitev, zato dokument, ki ga izvajalec izstavi ZZZS ni račun, izdan za namene DDV. Povračilo stroškov, ki ga ZZZS izplača izvajalcem zdravstvenih storitev, ni predmet DDV.
 Iz sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti izhaja, da je cilj bolnišnične in zunajbolnišnične zdravstvene oskrbe postaviti diagnozo, negovati in, v okviru zmožnosti, ozdraviti bolezni ali zdravstvene motnje. Iz tega sledi, da so samo storitve, ki spadajo v bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo in ki so nujno potrebna stopnja v procesu opravljanja teh storitev za dosego njihovih terapevtskih ciljev, primerne za to, da se opredelijo kot »tesno povezane dejavnosti« v smislu te določbe. Dejansko je oprostitev dejavnosti, ki so tesno povezane z bolnišnično in zunajbolnišnično zdravstveno oskrbo, namenjena temu, da zagotovi, da ne bi bile koristi zunajbolnišnične zdravstvene oskrbe nedostopne zaradi povečanih stroškov te oskrbe, ki bi nastali, če bi bila ta oskrba ali dejavnosti, ki so z njo tesno povezane, obdavčena z DDV.
 Storitve nastanitve in prehrane doječim materam ali otrokom doječih mater, ki so hospitalizirane, ki jih nudi bolnišnica v okviru opravljanja bolnišnične zdravstvene oskrbe, so oproščene plačila DDV. Povračilo stroškov, ki ga ZZZS izplača bolnišnicam za nastanitev in prehrano, ni predmet DDV.
 Posredovanje osebja
 Glede vprašanja oprostitve plačila DDV, kadar osebe, ki so zaposlene v prvi instituciji, občasno opravljajo delo tudi v drugi instituciji, je sodišče EU storitve, tesno povezane z izobraževanjem, obravnavalo v zadevi C- 434/05, v kateri je sodišče odgovarjalo na vprašanje, ali je treba člen 13(A)(1)(i) Šeste direktive razlagati tako, da je storitev posredovanja učitelja proti plačilu s strani izobraževalne ustanove ustanovi prejemnici, v kateri ta učitelj pod njeno odgovornostjo začasno poučuje, mogoče oprostiti DDV kot storitev, ki je tesno povezana z izobraževanjem v smislu te iste določbe. Iz sodne prakse izhaja, da je opravljanje storitev in dobavo blaga mogoče šteti kot tesno povezana z izobraževanjem in tako kot predmet enake davčne obravnave, če se dejansko opravljata kot dodatni storitvi k izobraževanju (C-76/99). Storitev je treba šteti za pomožno storitev glavne storitve, če ni sama sebi namen, ampak sredstvo, ki omogoča izvajanje glavne storitve ponudnikov storitve v boljših razmerah (C-308/96 in C-94/97). Po razlagi sodišča morajo biti za uveljavljanje oprostitev iz člena 13(A)(1)(i) Šeste direktive (zdaj člena 132(1)(i) Direktiva Sveta 112) izpolnjeni določeni pogoji. Prvič, tako glavno dejavnost poučevanja kot zagotavljanje blaga ali opravljanje storitev, ki je tesno povezano s tako dejavnostjo, morajo opravljati osebe javnega prava, katere namen je izobraževanje. Drugič, opravljanje storitev ali dobava blaga, ki je tesno povezana z glavnimi transakcijami, ki so navedene v omenjeni določbi, je lahko oproščena le, če je nujna za oproščene transakcije. Storitev posredovanja učitelja mora biti take narave oziroma kakovosti, da brez poseganja po taki storitvi ustanovi prejemnici in s tem njenim učencem ne bi bilo mogoče zagotoviti poučevanja enake vrednosti. Tretjič, opravljanje storitev ali dobava blaga ni oproščena plačila DDV, če je njen temeljni namen, da organizacija pridobi dodaten prihodek z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam komercialnih podjetij, zavezanih za davek na dodano vrednost.
 Taka razlaga se lahko uporabi tudi za zdravstvene storitve, ki se štejejo kot oproščene dejavnosti v javnem interesu. Navedeno pomeni, da če davčni zavezanec, pri katerem je osebje zaposleno, opravi zdravstveno storitev iz prve točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 (v povezavi s 60. členom pravilnika), drugemu javnemu zdravstvenemu zavodu (ali drugi osebi s koncesijo), je le ta oproščena plačila DDV, če:
 glavno zdravstveno storitev kot posredovanje, ki je tesno povezano z njo, opravi javni zdravstveni zavod ali druge osebe na podlagi koncesije (oziroma osebe, ki niso osebe javnega prava ob izpolnjevanju pogojev za priglasitev po 43. členu ZDDV-1);
 je navedeno posredovanje take narave oziroma kakovosti, da brez poseganja po taki storitvi ustanovi prejemnici in s tem njenim pacientom ne bi bilo mogoče zagotoviti zdravstvene storitve enake vrednosti;
 tako posredovanje prvenstveno ni namenjeno pridobitvi dodatnega prihodka z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam komercialnih podjetij, ki so zavezane DDV.
 (Nekateri primeri: če zdravnica-specialistka, ki je zaposlena v javnem zavodu, opravlja delo tudi v drugem javnem zavodu; če javni zavod začasno posoja višek medicinskega kadra drugemu javnemu zavodu ali če zasebni zdravnik s koncesijo opravlja obvezno dežurstvo v javnem zdravstvene zavodu.).
 Storitve mentorstva in praksa
 Glede vprašanja oprostitve plačila DDV za storitve mentorstva in storitve izpraševalcev strokovnih izpitov, ki jih izvaja zdravstveni dom kot učni zavod na podlagi določitve resornega ministrstva, je torej treba upoštevati določbo 8. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 (podrobneje določene v 66. členu pravilnika), po kateri so oproščene plačila DDV storitve, tesno povezane z izobraževanjem oz. poklicnim usposabljanjem.
 Iz navedenega izhaja, da so storitve mentorstva in storitve izpraševalcev strokovnih izpitov, ki jih izvaja zdravstveni dom kot učni zavod na podlagi določitve resornega ministrstva in se uvrščajo v ustrezno šifro standardne klasifikacije dejavnosti iz 66. člena pravilnika, oproščene plačila DDV po 8. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 (kot storitve, tesno povezane z izobraževanjem oz. poklicnim usposabljanjem).
 Storitev izvajanja klinične prakse študentov, ki jo socialno varstveni zavod kot učni zavod zaračunava visoki šoli na podlagi pogodbe o izvajanju klinične prakse študentov, se uvršča med storitve, oproščene plačila DDV na podlagi 8. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1.
 Edukacijske in psihosocialne delavnice za voznike prekrškarje pa niso oproščene plačila DDV na podlagi 8. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, saj ne gre za storitve za potrebe opravljanja poklicev. Prav tako se te storitve ne uvrščajo med zdravstvene storitve, oproščene plačila DDV na podlagi 1. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1.
 Specializanti, pripravniki in sekundarji
 Sredstva za plače, nadomestila in druge stroške specializantov v zvezi s programom specializacij ter sredstva za plače pripravnikov in sekundarijev, ne predstavljajo plačila za opravljene storitve. Gre za povračila stroškov, ki jih ZZZS na podlagi obračuna povračila stroškov nakaže javnim zavodom in zasebnim izvajalcem s koncesijo za plače, nadomestila in druge stroške, in niso predmet DDV.
 Sredstva za učne ustanove
 Specializanti družinske medicine pri izvajalcih opravljajo zdravstvene storitve, ki so oproščene plačila DDV. Sredstva v višini 0,33 % vrednosti celotnega programa splošne ambulante, ki jih od Zavoda prejmejo učne ustanove, ne predstavljajo plačila za opravljeno storitev, pač pa gre za povračila stroškov, ki niso predmet DDV.
 V primeru, če družba A, ki opravlja telekomunikacijske storitve, z družbo B, ki opravlja zdravstveno dejavnost, sklene pogodbo, po kateri bi družba B nudila zdravstveno svetovanje naročnikom telekomunikacijskih storitev družbe A, zdravstveno svetovanje poteka preko telekomunikacijske infrastrukture družbe A, so storitve zdravstvenega svetovanja, ki jih bo opravljala družba A, lahko oproščene plačila DDV na podlagi 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, če se zdravstveno svetovanje uvršča med zdravstvene storitve, katerih namen je varovanje in ohranjanje zdravja ter zdravljenja.).
 Storitve zdravilcev
 Storitve zdravilcev so oproščene plačila DDV po 2. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, če zdravilec opravlja zdravilsko storitev v skladu z Zakonom o zdravilstvu ter se njegova storitev uvršča med alternativne oblike zdravljenja pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.901.
 Če se prevoz bolnika s sanitetnim vozilom uvršča pod šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.909 in če ga upravlja za to pooblaščena oseba, je ta prevoz oproščen plačila DDV. Plačila DDV je oproščena tudi storitev prevoza in spremstva stanovalcev socialnovarstvenega zavoda na ne urgentne preglede k zdravniku, če se uvrščajo v šifro standardne klasifikacije dejavnosti Q/87.300 (oprostitev plačila DDV za socialnovarstvene storitve po 6. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 v povezavi z 64. členom pravilnika). Če navedenih storitev ni mogoče uvrstiti v navedeno šifro standardne klasifikacije dejavnosti, so te storitve lahko oproščene plačila DDV kot storitve, neposredno povezane s socialno varstvenimi storitvami, vendar le, če so izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka 42. člena ZDDV-1 (če so nujne za opravljanje transakcij, oproščenih plačila DDV, oziroma oproščene dejavnosti ni mogoče opravljati brez te dobave in osnovni namen dobave ni, da organizacija pridobi dodaten prihodek z opravljanjem transakcij, ki neposredno konkurirajo transakcijam davčnih zavezancev, ki obračunavajo DDV).
 Prevoz dializnih bolnikov z reševalnim vozilom, ki se uvršča v šifro standardne klasifikacije dejavnosti: Q/86.909, je v skladu s 15. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 oproščen plačila DDV.
 Za priznavanje oprostitve iz 15. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 ni pomembno, ali je bolnik v takem stanju, da potrebuje prevoz z reševalnim prevozom ali ne, ampak da je prevoz opravljen z reševalnim vozilom. Za storitev prevoza dializnih bolnikov z navadnim osebnim avtomobilom, pri čemer se cena prevoza zaračunava glede na prevožene kilometre, ki spada v šifro standardne klasifikacije dejavnosti H/49.39, oprostitev plačila DDV v skladu s 15. točko prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 ni mogoča.
 Tudi glede oprostitve plačila DDV za oskrbo s krvjo in krvnimi pripravki, materinim mlekom ter človeškimi organi za presajanje (oprostitev povzeta po 132(1)(d) členu Direktive Sveta 112), za katero natančnejši kriteriji in način uveljavljanja te oprostitve z ZDDV-1 niti pravilnikom niso predpisani, je treba upoštevati sodno prakso Sodišča EU. Sodišče EU je v zadevi C-237/09 razložilo, da je treba oprostitev DDV po 132(1)(d) členu Direktive Sveta 112 razlagati tako, da se ne nanaša na dejavnosti, ki se samostojno opravljajo za naročnike oz. uporabnike (bolnišnice), pri katerih s pravnim poslom ne preide tudi pravica do razpolaganja s stvarjo, kot da bi bil njihov lastnik in torej takšna dobava ni obravnavana kot »dobava blaga« v smislu Direktive Sveta 112 (v primeru navedene sodbe se je vprašanje nanašalo na dejavnost opravljanja prevoza človeških organov za bolnišnice in laboratorije).
 Po 3. točki prvega odstavka 42. člena ZDDV-1 je plačila DDV oproščena dobava zdravil iz krvi v okviru opravljanja dejavnosti preskrbe s krvjo v skladu s pogoji, ki so predpisani z zakonom, ki ureja preskrbo s krvjo in z zakonom, ki ureja zdravila za uporabo v humani in veterinarski medicini in pogoje za opravljanje prometa z njim (upoštevati, da se od dobav ostalih zdravil (dobava blaga) iz 3. točke Priloge I k ZDDV-1 in pod pogoji iz 49. člena pravilnika DDV obračunava po nižji, 9,5 % stopnji).
 Za otroke, ki so bili večkrat hospitalizirani ali so pogosteje bolni, zavod sofinancira letovanje v organizirani in strokovno vodeni zdravstveni koloniji. Zavod določi letni program za letovanje, v katerem opredeli število udeležencev in višino sredstev, ki jih nameni za sofinanciranje dela stroškov letovanja.
 Zavod sklene pogodbe o sofinanciranju z organizatorji zdravstvenih letovanj, ki izberejo udeležence na podlagi predlogov osebnih zdravnikov otrok. Organizator je dolžan zagotoviti redno zdravstveno oskrbo na letovanju otrok in šolarjev. Prav tako mora poskrbeti za zdravniški pregled pred odhodom na letovanje v skladu s Pravili obveznega zdravstvenega zavarovanja. Po končanem letovanju je organizator dolžan pripraviti poročilo, v katerem opredeli kraj in termine letovanja, seznam otrok, zdravstveno osebje, ki je bilo prisotno, navede pa še stroške organizacije zdravstvenih letovanj.
 Sredstva, ki jih ZZZS sofinancira, ne predstavljajo plačila za dobavo blaga ali storitev, pač pa gre za povračilo stroškov, ki ni predmet DDV.
 Po pojasnilu SURS se obnovitvena rehabilitacija odraslih oseb z mišičnimi in živčnomišičnimi boleznimi, s paraplegijo, cerebralno paralizo, ipd. ter otrok in mladostnikov s cerebralno paralizo in drugimi težjimi in trajnimi telesnimi okvarami ali kroničnimi boleznimi uvrsti v podrazred 86.100 Bolnišnična zdravstvena dejavnost, če se rehabilitacija izvaja v ustreznih klinikah, inštitutih, v podrazred 86.909 Druge zdravstvene dejavnost pa, če se storitve ne opravljajo v bolnišnicah.
 Iz navedenega izhaja, da so te storitve oproščene plačila DDV na podlagi 1. ali 2. točke prvega odstavka 42. člena ZDDV-1, saj je njihov namen negovanje in kolikor je mogoče zdravljenje bolezni ali zdravstvenih težav. Na tej podlagi so plačila DDV oproščene tudi storitve namestitve in prehrane enega od staršev hospitaliziranega otroka, če so tesno povezane z zdravstveno oskrbo otroka.
 Predhodni zdravstveni pregledi pred nastopom dela
 Iz sodbe Sodišča EU v zadevi C-307/01 izhaja, da v primerih, ko zdravniška potrdila zahteva tretja oseba kot pogoj za opravljanje določene poklicne dejavnosti ali za opravljanje določenih dejavnosti, ki zahtevajo dobro telesno stanje, je glavni namen zdravstvene storitve, ki jo opravi zdravnik, tretji osebi zagotoviti nujen element za sprejem odločitve. Take zdravstvene storitve niso primarno namenjene varovanju zdravja osebe, ki želi opravljati določene dejavnosti, in zato ne morejo biti oproščene plačila DDV. Če pa je namen izdaje zdravniškega potrdila tretji osebi pojasniti, da se zaradi zdravstvenega stanja pregledane osebe omejuje opravljanje določenih dejavnosti ali zdravstveno stanje zahteva, da se dejavnosti opravijo pod določenimi pogoji, so zdravstvene storitve, opravljene s tem namenom, lahko oproščene plačila DDV.
 Pravilnik o preventivnih zdravstvenih pregledih delavcev – Pravilnik v 2. členu določa, da se preventivni zdravstveni pregledi delavcev opravljajo zaradi varovanja življenja, zdravja in delovne zmožnosti delavca, preprečevanja nezgod in poškodb pri delu, poklicnih bolezni, bolezni v zvezi z delom in preprečevanje invalidnosti. S preventivnimi zdravstvenimi pregledi delavcev se ugotavlja delavčevo zdravje in zmožnost za opravljanje določenega dela v delovnem okolju. Nadalje je v 3. členu pravilnika določeno, da je podlaga za določitev vrste, obsega, vsebine in rokov posameznega preventivnega zdravstvenega pregleda ocena tveganja s posebnim poudarkom na zdravstvenih zahtevah, ki jih določi delodajalec na podlagi strokovne ocene pooblaščenega zdravnika in rezultatov meritev obremenitev in obremenjenosti ter škodljivosti v delovnem okolju.
 S predhodnim preventivnim zdravstvenim pregledom se v skladu s 5. členom pravilnika ugotavlja izpolnjevanje zdravstvenih zahtev za opravljanje določenega dela pri delodajalcu. Iz priloge I k pravilniku izhaja, da v primeru indikacije, postavljene ob pregledu, pooblaščeni zdravnik (specialist medicine dela) pošlje delavca k ustreznemu konziliarnemu specialistu. Podjetje pooblaščenemu zdravniku ob vsakem pregledu posreduje podatke o ekspoziciji delavca (npr. kumulativna izpostavljenost, intenziteta izpostavljenosti, občasne maksimalne izpostavljenosti, merske analize ipd). Predhodni preventivni zdravstveni pregled v skladu s 6. členom pravilnika obsega:
 anamnezo (delovna, družinska, socialna, osebna),
 klinični pregled z osnovno biometrijo (telesna masa, telesna višina, indeks telesne mase),
 osnovne laboratorijske preiskave krvi (SR, L, E, Hb, Ht, MCV, krvni sladkor) in urina (beljakovine, sladkor, bilirubin, urogen in sediment),
 radiografijo prsnih organov, če obstajajo zdravstveni razlogi,
 testiranje osnovnih vidnih funkcij in preiskavo sluha s šepetom,
 druge usmerjene preglede in preiskave, ki so potrebni za ugotovitev zdravstvenega stanja delovne zmožnosti glede na dejavnike tveganja pri delu (zahteve, obremenitve in škodljivosti pri delu),
 zdravniško spričevalo z oceno izpolnjevanja posebnih zdravstvenih zahtev za določeno delo v delovnem okolju.
 Po opravljenem predhodnem preventivnem zdravstvenem pregledu pooblaščeni zdravnik izda zdravniško spričevalo z oceno izpolnjevanja posebnih zdravstvenih zahtev za določeno delo v delovnem okolju z obrazložitvijo potrebnih predlaganih ustreznih ukrepov za boljše varovanje zdravja, ki ga posreduje delodajalcu. O ugotovitvah mora pooblaščeni zdravnik obvestiti tudi delavca in njegovega izbranega osebnega zdravnika. Iz zdravniškega spričevala, ki je priloga 2 pravilnika, izhaja, da pooblaščeni zdravnik po opravljenem zdravstvenem pregledu navede, ali oseba izpolnjuje posebne zdravstvene zahteve za navedeno delovno mesto ali pa jih izpolnjuje z omejitvami. Potrdi lahko tudi, da oseba začasno ali trajno ne izpolnjuje posebnih zdravstvenih zahtev, lahko pa tudi predlaga drugo delo in eventualne omejitve. Pooblaščeni zdravnik lahko predlaga tudi ukrepe na področju varnosti in zdravja pri delu.
 Iz navedenega je razvidno, da so predhodni zdravstveni pregledi pred nastopom dela opravljeni preventivno z namenom varovanja in ohranjanja zdravja in zdravljenja oseb, zato so oproščeni plačila DDV. Plačila DDV je oproščena tudi izdaja zdravniškega spričevala po opravljenem predhodnem zdravstvenem pregledu pred nastopom dela.
 Obdobni in drugi usmerjeni preventivni zdravstveni pregledi delavcev
 Iz 7. člena Pravilnika izhaja, da se z usmerjenim obdobnim preventivnim zdravstvenim pregledom v določenih obdobjih ocenjuje zdravstvena ogroženost delavca in njegovo izpolnjevanje posebnih zdravstvenih zahtev za določeno delo v delovnem okolju, zaradi vpliva kritičnih dejavnikov tveganja v tem obdobju, določenih z izjavo o varnosti z oceno tveganja delodajalca. V skladu s tem pravilnikom in prilogo I k pravilniku ter upoštevajoč oceno tveganja delodajalec na predlog pooblaščenega zdravnika določi vrsto, obseg, vsebino in roke usmerjenih obdobnih preventivnih zdravstvenih pregledov.
 Usmerjeni obdobni preventivni zdravstveni pregled obsega, odvisno od rizičnih dejavnikov, ki jim je delavec izpostavljen pri delu, zdravstvene preglede in preizkuse, ki so določeni v prilogi I pravilnika.
 V skladu z 10. člen pravilnika je delodajalec v določenih primerih dolžan poslati delavce tudi na druge usmerjene preventivne zdravstvene preglede, in sicer:
 po poškodbi pri delu, ki je zahtevala daljše zdravljenje in obstaja dvom o delavčevi zmožnosti za dosedanje delo,
 če obstaja sum, da je prišlo do okvare delavčevega zdravja zaradi dela pri delodajalcu,
 če gre za delavce, ki so se v obdobju enega leta poškodovali pri delu trikrat ali večkrat,
 po trajni prekinitvi izpostavljenosti mutagenim, teratogenim in rakotvornim snovem ter drugim škodljivostim s kumulativnimi, poznimi ali trajnimi učinki,
 pred začetkom dela z drugačnimi zdravstvenimi zahtevami, če predhodno za te zahteve še ni bil pregledan in če to zahteva ocena tveganja,
 pred napotitvijo na strokovno usposabljanje za drugo delo oziroma prekvalifikacijo z drugačnimi zdravstvenimi zahtevami, če predhodno za te zahteve še ni bil pregledan in če to zahteva ocena tveganja.
 Delodajalec je v določenih primerih upravičen delavce poslati tudi na druge usmerjene preventivne zdravstvene preglede, in sicer:
 pri zmanjšani delovni zmožnosti,
 po bolezni ali poškodbi izven dela, ki zahteva daljše zdravljenje in obstaja dvom o delavčevi zmožnosti za dosedanje delo,
 če obstaja sum na bolezni odvisnosti, ki lahko vplivajo na delovno zmožnost delavca,
 če gre za delavce, ki so bili v obdobju enega leta v bolniškem staležu zaradi bolezni ali poškodbe petkrat ali večkrat.
 Tudi v primerih teh pregledov pooblaščeni zdravnik po vsakem opravljenem preventivnem zdravstvenem pregledu izda zdravniško spričevalo z oceno izpolnjevanja posebnih zdravstvenih zahtev za določeno delo v delovnem okolju in z obrazložitvijo potrebnih predlaganih ustreznih ukrepov za boljše varovanje zdravja. Iz zdravniškega spričevala, ki je priloga 4 pravilnika, izhaja, da pooblaščeni zdravnik po opravljenem zdravstvenem pregledu navede, ali oseba izpolnjuje posebne zdravstvene zahteve za navedeno delovno mesto ali pa jih izpolnjuje z omejitvami. Potrdi lahko tudi, da oseba začasno ali trajno ne izpolnjuje posebnih zdravstvenih zahtev, lahko pa tudi predlaga drugo delo in eventualne omejitve. Pooblaščeni zdravnik lahko predlaga tudi ukrepe na področju varnosti in zdravja pri delu.
 Plačila DDV so oproščeni obdobni in drugi usmerjeni preventivni zdravstveni pregledi delavcev z izdajo zdravniškega spričevala z oceno izpolnjevanja posebnih zdravstvenih zahtev za določeno delo v delovnem okolju, katerih namen je delodajalcu pojasniti, da se zaradi zdravstvenega stanja pregledane osebe omejuje opravljanje določenih dejavnosti ali zdravstveno stanje zahteva, da se dejavnosti opravijo pod določenimi pogoji.
 Zdravstveni pregledi za voznike motornih vozil vseh kategorij
 Zakon o voznikih – ZVoz-1 v 78. členu določa vrste zdravstvenih pregledov. Določeno je, da se z zdravstvenim pregledom ugotavlja, ali je kandidat za voznika ali voznik motornega vozila telesno in duševno zmožen za vožnjo motornega vozila. Zdravstveni pregled kandidata za voznika morajo opraviti kandidati za voznike pred začetkom praktičnega dela usposabljanja. Vozniki motornih vozil opravljajo zdravstvene preglede s svetovanjem ali kontrolne zdravstvene preglede, če je tako določeno s tem ali drugim zakonom.
 Iz 81. člena ZVoz-1 izhaja, da se zdravstveni pregled kandidatov za voznike in voznike motornih vozil za podaljšanje veljavnosti vozniškega dovoljenja opravi na podlagi pregleda osebe in vpogleda v njeno zdravstveno dokumentacijo, ki jo posreduje izbrani osebni zdravnik. Če na podlagi pregleda ni mogoče ugotoviti telesne in duševne zmožnosti za vožnjo motornih vozil, izvajalec zdravstvene dejavnosti pred izdajo zdravniškega spričevala o opravljenem zdravstvenem pregledu napoti kandidata za voznika in voznika motornega vozila na pregled še k drugemu zdravniku specialistu, psihologu ali na preizkus vožnje v šolo vožnje.
 Izvajalec zdravstvene dejavnosti lahko pridobi tudi podatke o cestnoprometnih prekrških in kaznivih dejanjih v cestnem prometu in prometnih nesrečah kandidata za voznika in voznika motornih vozil in podatke o opravljanju vozniških izpitov iz uradnih evidenc od upravljavcev zbirk podatkov, ki vsebujejo te podatke.
 Kontrolne zdravstvene preglede ureja ZVoz-1 v 83. do 87. členu. Na kontrolni zdravstveni pregled se napoti imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja, če:
 mu je bila v zadnjih dveh letih najmanj dvakrat pravnomočno izrečena sankcija za prekršek ali kaznivo dejanje povzročitve prometne nesreče;
 se je pri njem pojavil sum bolezenskega stanja, okvara ali hiba, katerih simptomi lahko predstavljajo nevarnost v cestnem prometu.
 Na kontrolni zdravstveni pregled se napoti tudi voznik, učitelj vožnje ali spremljevalec, če se s toksikološko preiskavo ugotovi prisotnost prepovedanih drog, psihoaktivnih zdravil ali drugih psihoaktivnih snovi in njihovih presnovkov.
 Kontrolni zdravstveni pregled morajo opraviti: oseba, ki ji je bilo izrečeno prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja, preden vloži predlog za odložitev izvršitve prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja, oseba, ki ji je bila sankcija prenehanja veljavnosti vozniškega dovoljenja izvršena, in imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja, ki mu je bilo vozniško dovoljenje začasno odvzeto po zakonu, ki ureja prekrške, če vloži predlog za vrnitev začasno odvzetega vozniškega dovoljenja pred pravnomočnim zaključkom postopka o prekršku.
 Kontrolnega zdravstvenega pregleda se lahko udeleži tudi imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja enkrat v dveh letih od tedaj, ko je bil prvič pravnomočno kaznovan zaradi prekrška vožnje pod vplivom alkohola, če je bilo ugotovljeno, da je imel v organizmu več kot 0,80 grama do vključno 1,10 grama alkohola na kilogram krvi ali več kot 0,38 miligrama do vključno 0,52 miligrama alkohola v litru izdihanega zraka.
 Po opravljenem zdravstvenem pregledu izvajalec zdravstvene dejavnosti izda zdravniško spričevalo o telesni in duševni zmožnosti za vožnjo motornih vozil ter podatke o telesni in duševni zmožnosti za vožnjo motornih vozil posamezne kategorije iz zdravniškega spričevala vpiše v evidenco o vozniških dovoljenjih. Tudi po opravljenem kontrolnem zdravstvenem pregledu pooblaščeni izvajalec zdravstvene dejavnosti izda zdravniško spričevalo o telesni in duševni zmožnosti kandidata za voznika ali imetnika vozniškega dovoljenja za vožnjo motornih vozil ter podatke o telesni in duševni zmožnosti za vožnjo motornih vozil posamezne kategorije iz zdravniškega spričevala vpiše v evidenco o vozniških dovoljenjih. Iz zdravniškega spričevala, ki je priloga III Pravilnika o zdravstvenih pogojih voznikov motornih vozil (Uradni list RS, št. 47/11, 67/14 in 12/16), je razvidno, da pooblaščeni zdravnik v izdanem spričevalu na podlagi zdravstvenega pregleda potrdi, ali je kandidat za voznika oziroma voznik telesno in duševno zmožen za voznika motornih vozil določenih kategorij, ali je tega zmožen z omejitvami, ali pa je začasno ali trajno telesno in duševno nezmožen za voznika motornih vozil določenih kategorij.
 Zdravstveni pregledi s svetovanjem pa so urejeni v 82. členu ZVoz-1, v katerem je določeno, da se zdravstvenega pregleda s svetovanjem lahko udeleži voznik enkrat v dveh letih od tedaj, ko je bil prvič pravnomočno kaznovan zaradi prekrška vožnje pod vplivom alkohola. Zdravstveni pregled s svetovanjem opravlja izbrani osebni zdravnik. Zdravstvenega pregleda se lahko udeležijo:
 voznik začetnik;
 voznik motornega vozila ali skupine vozil kategorije C1, C, D1, D, BE, C1E, CE, D1E in DE;
 voznik vozila, s katerim se opravlja javni prevoz potnikov ali blaga ali prevoz oseb za lastne potrebe;
 voznik vozila, s katerim se prevaža nevarno blago;
 poklicni voznik motornega vozila, kadar opravlja ta poklic;
 učitelj vožnje med usposabljanjem kandidata za voznika ali spremljevalec;
 voznik, ki mu je bilo odvzeto vozniško dovoljenje;
 voznik motornega vozila, ki se mu izvršuje sankcija prepoved vožnje motornega vozila, ali
 voznik, ki prevaža skupino otrok, če je bilo ugotovljeno, da so imeli v organizmu do vključno 0,50 grama alkohola na kilogram krvi ali do vključno 0,24 miligrama alkohola v litru izdihanega zraka.
 Drugi voznik pa se lahko udeleži zdravstvenega pregleda s svetovanjem, če je bilo ugotovljeno, da je imel v organizmu nad 0,50 grama do vključno 0,80 grama alkohola na kilogram krvi ali nad 0,24 miligrama do vključno 0,38 miligrama alkohola v litru izdihanega zraka.
 Imetniku vozniškega dovoljenja, ki se je udeležil zdravstvenega pregleda s svetovanjem, se z dnem, ko predloži organu, pristojnemu za vodenje evidence kazenskih točk, potrdilo o opravljenem zdravstvenem pregledu s svetovanjem, iz evidence kazenskih točk izbrišejo štiri pravnomočno izrečene kazenske točke za prekršek vožnje pod vplivom alkohola, kar pa ne velja za imetnika vozniškega dovoljenja, ki je presegel mejne vrednosti.
 Kot izhaja iz sodne prakse, niso vse zdravstvene storitve iz člena 13A(1)(c) Šeste direktive (132 (1)(c) Direktive o DDV) oproščene plačila DDV, ampak le tiste, pri katerih gre za zdravstveno oskrbo, ki predstavlja neodvisen koncept zakonodaje Skupnosti. Zdravstvena oskrba pa pomeni zagotavljanje storitev v odnosu med zdravnikom in pacientom, ki je v splošnem usmerjeno na fizično oz. duševno zdravje te osebe. Poleg tega mora biti zagotovljeno, da je osnovni namen zdravstvenega pregleda varovanje in ohranjanje zdravja osebe, na katero se nanaša zdravstveno potrdilo. Če pa gre za storitev, katere namen je, da se zagotovi odgovor na postavljena vprašanja iz zahteve za izdajo zdravniškega potrdila z namenom, da se tretji osebi omogoči, da sprejme odločitev, ki ima pravne posledice za to osebo ali druge osebe, pa takšna storitev ne more biti oproščena plačila DDV, tudi če posredno prispeva k varovanju zdravja te osebe, kjer se ugotovi nov problem ali pa popravi prejšnja diagnoza, saj je še vedno osnovni namen zdravstvenega pregleda izpolnjevanje pravnih in pogodbenih pogojev v postopku odločanja tretje osebe in ne, kot se zahteva v skladu s sodno prakso, da se pregledani osebi zagotovi zdravstvena oskrba z namenom varovanja ali ohranjanja zdravja te osebe.
 Zdravstveni pregledi kandidata za voznika, zdravstveni pregledi za podaljšanje veljavnosti vozniškega dovoljenja ali kontrolni zdravstveni pregledi skupaj z izdajo zdravniškega spričevala o telesni in duševni zmožnosti kandidata za voznika in voznika motornega vozila niso oproščeni plačila DDV. Osnovni namen zdravstvenega pregleda je izpolnjevanje pravnih in pogodbenih pogojev v postopku odločanja tretje osebe in ne, kot se zahteva v skladu s sodno prakso, da se pregledani osebi zagotovi zdravstvena oskrba z namenom varovanja ali ohranjanja zdravja te osebe.
 Plačila DDV tudi niso oproščeni zdravstveni pregledi s svetovanjem, saj njihov namen ni varovanje in ohranjanje zdravja ali zdravljenje, pač pa pridobitev potrdila o opravljenem zdravstvenem pregledu, ki služi za izbris kazenskih točk za prekršek vožnje pod vplivom alkohola.
 Zdravstveni pregledi za posest in nošenje orožja
 Zakon o orožju – ZOro-1 v 14. členu določa, da je eden od pogojev za izdajo dovoljenja posamezniku za nabavo orožja, dovoljenja za nabavo streliva, za orožni list in dovoljenja za posest orožja, da ima opravljen zdravniški pregled. Pravilnik o zdravniških pregledih posameznikov za ugotavljanje zdravstvene zmožnosti za posest ali nošenje orožja v 2. členu določa, da se posameznik oceni v skladu z določbami tega pravilnika, da je zdravstveno zmožen za posest ali nošenje orožja, če nima bolezni, poškodb ali stanj, naštetih v Prilogah 1 in 2 pravilnika. Zdravniški pregled za ugotavljanje zdravstvene zmožnosti za posest ali nošenje orožja obsega:
 identifikacijo posameznika na podlagi osebnega dokumenta;
 anamnezo (razgovor): splošna, družinska, socialna, delovna, osebna in specialna (podatki o prejšnjih pregledih);
 pregled zdravstvene dokumentacije (zdravstveni karton izbranega osebnega zdravnika, preventivni zdravstveni karton in tudi predhodna ocena zmožnosti posesti ali nošenja orožja);
 klinični pregled vseh organov in organskih sistemov s posebnim poudarkom na usmerjenem pregledu psihičnega stanja, stanja centralnega in perifernega živčevja in čutil.
 Pooblaščeni zdravnik izda posamezniku na podlagi zdravniškega pregleda zdravniško spričevalo o telesni in duševni zmožnosti za posest ali nošenje orožja. Iz zdravniškega spričevala pooblaščenega zdravnika, ki je v Prilogi 3 pravilnika, je razvidno, da pooblaščeni zdravnik na podlagi opravljenega zdravniškega pregleda potrdi, ali je posameznik zmožen za posest ali nošenje orožja. Oceno mora pooblaščeni zdravnik tudi obrazložiti.
 Zdravstveni pregledi za posest in nošenje orožja skupaj z izdajo zdravniškega spričevala o telesni in duševni zmožnosti posameznika za posest in nošenje orožja, niso oproščeni plačila DDV. Gre za storitev, katere namen je, da se zagotovi odgovor na postavljena vprašanja iz zahteve za izdajo zdravniškega potrdila z namenom, da se tretji osebi omogoči, da sprejme odločitev, ki ima pravne posledice za to osebo ali druge osebe, zato ta storitev ne more biti oproščena plačila DDV, tudi če posredno prispeva k varovanju zdravja te osebe.
 Preventivni zdravstveni pregledi športnikov in rekreativcev
 Iz poglavja II, naslova 8, Pravilnika za izvajanje preventivnega zdravstvenega varstva na primarni ravni izhaja, da obstaja več vrst preventivnih zdravstvenih pregledov športnikov za posamezne kakovostne skupine udeležencev v športu.
 Predhodni preventivni zdravstveni pregled se opravi pred začetkom ukvarjanja z izbrano športno panogo ali pred začetkom ukvarjanja z drugo športno panogo, da se ugotovi zdravstvena sposobnost kandidata za prenašanje obremenitev in zahtev izbrane športne panoge. Ti pregledi se opravijo za naslednjih pet kakovostnih skupin: vrhunski in potencialno vrhunski športniki, športniki panog z večjim rizikom poškodb, športniki, vključeni v programe selektivnega športa (perspektivni), športniki, vključeni v programe kakovostnega športa (republiški) in športniki invalidi. Namen pregleda je odkrivanje rizičnih faktorjev in okvar organskih sistemov, ki lahko predstavljajo nevarnost, da se zdravje poslabša zaradi ukvarjanja z izbrano športno panogo.
 Pri obdobnih preventivnih pregledih se preverja, če obstoječe zdravstveno stanje še ustreza obremenitvam in zahtevam izbrane športne panoge. Obdobni preventivni zdravstveni pregledi so namenjeni tudi rekreativcem.
 Iz zgoraj navedenih pravnih podlag izhaja, da so predhodni preventivni zdravstveni pregledi športnikov ter obdobni preventivni pregledi športnikov in rekreativcev opravljeni preventivno z namenom varovanja in ohranjanja zdravja in so oproščeni plačila DDV.
 Pregledi pred začetkom šolanja na srednjih šolah in fakultetah
 Pravilnik za izvajanje preventivnega zdravstvenega varstva na primarni ravni v naslovu 3 opredeljuje sistematične preventivne preglede učencev v 8. razredu osnovne šole ter sistematične preglede dijakov v 1. in 3. letniku srednje šole.
 Sistematični pregled učencev v 8. razredu osnovne šole obsega:
 pregled zdravstvene dokumentacije, obvestil staršev in ankete;
 osebno anamnezo: poklicna usmeritev, zdravstvene težave in bolezni mladostnika, razgovor z mladostnikom na osnovi predhodne ankete: počutje v šoli, družini, med vrstniki, življenjske navade, morebitne obremenjenosti, stres in depresivnost, spolno vedenje, zloraba drog, tvegan način življenja, šolski uspeh in izostanki od pouka;
 družinsko anamnezo: dopolnitev;
 socialna anamneza: dopolnitev;
 somatski status: presejalni testi: telesna teža in višina, ITM, krvni pritisk in srčna frekvenca, ocena ostrine vida (Snellenove tablice), ocena barvnega vida (Ishihara tablice), ADG skupinski ali individualni (samo tistim, pri katerih v času šolanja ni bil napravljen in rizičnim), Adamsov test predklona, test odkrivanja valgusa kolen, palpacija ščitnice, index spolne zrelosti, Hb in rdeča krvna slika (kulter), urin (alb in sediment); ostali somatski status glede na indikacije, globinski vid glede na poklicno usmeritev (R7);
 zaključek pregleda: ovrednotenje ugotovljenih stanj, postavljanje diagnoze, priprava dokumentacije za poklicno usmerjanje, obvestilo osebnemu zdravniku, sporočilo staršem, naročanje in priprava napotnic za nadaljnjo obravnavo, ocena kontraindikacij za cepljenje.
 Sistematični pregled dijakov v 1. in 3. letniku srednje šole obsega:
 pregled zdravstvene dokumentacije, obvestil staršev; osebno anamnezo: zdravstvene težave in bolezni mladostnika, razgovor z mladostnikom na osnovi predhodne ankete: počutje v šoli, družini, med vrstniki, življenjske navade, morebitne obremenjenosti, stres in depresivnost, spolno vedenje, zloraba drog, tvegan način življenja, šolski uspeh in izostanki od pouka;
 socialno anamnezo: dopolnitev;
 somatski status: presejalni testi: telesna teža in višina, ITM, krvni pritisk in srčna frekvenca, ocena ostrine vida (Snellenove tablice), ADG individualni/skupinski (samo rizični), Adamsov test predklona, palpacija ščitnice, index spolne zrelosti, Hb in rdeča krvna slika (kulter) v 1. letniku, urin: beljakovine in sediment (samo rizičnim); ostali somatski status glede na indikacije;
 zaključek pregleda: ovrednotenje ugotovljenih stanj, postavljanje diagnoze, mnenje o vojaški sposobnosti nabornika v III. letniku, obvestilo osebnemu zdravniku, naročanje in priprava napotnic za nadaljnjo obravnavo, ocena kontraindikacij za cepljenje in ureditev dokumentov (izkaznica) o cepljenju.
 Iz opisa obsega sistematskih pregledov je razvidno, da so sistematični preventivni pregledi učencev v 8. razredu osnovne šole ter sistematični pregledi dijakov v 1. in 3. letniku srednje šole namenjeni varovanju in ohranjanju zdravja in zdravljenju učencev in so oproščeni plačila DDV. Izpolnjen je osnovni namen varovanja in ohranjanja zdravja, pri čemer gre po vsebini za enak namen, kot pri zdravstvenih pregledih, ki jih morajo otroci opraviti za vstop v osnovno šolo. Zlasti pri vpisih v srednjo šolo in na fakulteto ni namen, da se šola odloči, ali bo dijaku ali študentu omogočila šolanje na izbrani šoli oz. fakulteti, saj je dijak oz. študent že vpisan na izbrano šolo oz. fakulteto, redni zdravniški pregled pa mora opraviti, da se ugotovi njegovo zdravstveno stanje in po potrebi dijaka ali študenta tudi napoti na nadaljnje preglede, zdravljenja, ipd.
 Izdaja zdravniškega mnenja, potrebnega za nadaljnje šolanje, vezano na zadnji sistematični pregled v času šolanja (medicinsko poklicno svetovanje učencu in njegovim staršem) je opredeljena v Pravilniku za izvajanje preventivnega zdravstvenega varstva na primarni ravni kot storitev, ki obsega izdajo zdravniškega mnenja o sposobnosti otroka za nadaljnje šolanje (vpis na poklicne, srednje, višje in visoke šole) in opozori na obstoječe omejitve za opravljanje izbranega poklica na osnovi rezultatov sistematičnega pregleda v 8. razredu osnovne šole oziroma 3. letniku srednje šole in rezultatov dodatnih preiskav. V primeru, da zdravnik ob pregledu v 8. razredu ali 3. letniku ne more izdati zdravniškega mnenja za nadaljnje šolanje in potrebuje za dokončno oblikovanje še dodatne pregled in strokovna mnenja, lahko izvede še namenski pregled po sistematičnem pregledu.
 Sistematični preventivni pregledi učencev v 8. razredu osnovne šole ter sistematični pregledi dijakov v 1. in 3. letniku srednje šole so namenjeni varovanju in ohranjanju zdravja in zdravljenju učencev in so oproščeni plačila DDV.
 Plačila DDV je oproščena tudi izdaja zdravniškega mnenja, potrebnega za nadaljnje šolanje, opravljena na podlagi sistematičnega pregleda v 8. razredu osnovne šole oz. 3. letniku srednje šole in dodatnih preiskav, s katerim se potrdi sposobnost otroka za nadaljnje šolanje ali opozori na obstoječe omejitve za opravljanje izbranega poklica.
 [1] Davčna obravnava pregledov pred začetkom šolanja na srednjih šolah in fakultetah ter izdaja zdravniških mnenj na tej podlagi je pojasnjena v 17. točki tega pojasnila. Sprememba velja od objave dopolnitve tega pojasnila dalje.
 obravnava zdravstvenih storitev


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 30.1.2017
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 30/4
 Wyrok Trybunału (piąta izba) z dnia 24 listopada 2016 r. – Komisja Europejska/Królestwo Hiszpanii
 (Sprawa C-461/14) (1)
 ((Uchybienie zobowiązaniom państwa członkowskiego - Dyrektywa 2009/147/WE - Ochrona dzikiego ptactwa - Obszary specjalnej ochrony - Dyrektywa 85/337/EWG - Ocena skutków wywieranych przez niektóre przedsięwzięcia publiczne i prywatne na środowisko naturalne - Dyrektywa 92/43/EWG - Ochrona siedlisk przyrodniczych))
 (2017/C 030/04)
 Język postępowania: hiszpański
 Strony
 Strona skarżąca: Komisja Europejska (przedstawiciele: C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena i G. Wilms, pełnomocnicy)
 Strona pozwana: Królestwo Hiszpanii (przedstawiciel: A. Gavela Llopis, pełnomocnik)
 Sentencja
 1)
 Nie przyjmując odpowiednich środków w celu uniknięcia na obszarze specjalnej ochrony „Campiñas de Sevilla” pogorszenia stanu siedlisk przyrodniczych oraz siedlisk gatunków, jak również niepokojenia gatunków, dla których obszar ten został wyznaczony, Królestwo Hiszpanii uchybiło, w odniesieniu do okresu przed dniem 29 lipca 2008 r., zobowiązaniom, które na nim ciążyły na mocy art. 4 ust. 4 dyrektywy Parlamentu Europejskiego i Rady 2009/147/WE z dnia 30 listopada 2009 r. w sprawie ochrony dzikiego ptactwa i, w odniesieniu do okresu po dniu 29 lipca 2008 r., zobowiązaniom, które na nim ciążą na mocy art. 6 ust. 2 dyrektywy Rady 92/43/EWG z dnia 21 maja 1992 r. w sprawie ochrony siedlisk przyrodniczych oraz dzikiej fauny i flory.
 2)
 W pozostałym zakresie skarga zostaje oddalona.
 3)
 Komisja Europejska i Królestwo Hiszpanii pokrywają własne koszty.
 (1) Dz.U. C 462 z 22.12.2014.


type: contracts

text:
11 . 7 . 75 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. L 181 /33
 ACCORDO
 tra la Comunità economica europea e il Programma alimentare mondiale
 relativo alla fornitura di cereali a favore di paesi in via di sviluppo a titolo di
 aiuto alimentare
 IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
 da una parte,
 IL PROGRAMMA ALIMENTARE MONDIALE,
 programma intrapreso in comune dall'Organizzazione delle Nazioni Unite e dall'Organizzazione
 delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura,
 dall'altra,
 considerando che l'obiettivo del Programma alimentare mondiale è di utilizzare i contributi ricevuti
 nell'ambito del Programma al fine di far fronte a fabbisogni alimentari d'urgenza e di attuare progetti
 volti all'utilizzazione di derrate alimentari a fini di sviluppo economico e sociale ;
 considerando che, nella Comunità economica europea, esistono scorte di cereali ; che, per contribuire
 alla realizzazione degli obiettivi del Programma alimentare mondiale, la Comunità ha deciso di
 mettete a disposizione di quest'ultimo un determinato quantitativo di questo prodotto,
 HANNO DECISO di concludere il presente accordo e hanno al riguardo designato come
 plenipotenziari :
 IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE :
 IL PROGRAMMA ALIMENTARE MONDIALE :
 I QUALI HANNO CONVENUTO LE DISPOSIZIONI CHE SEGUONO :
 Articolo I Articolo III
 Nel quadro del suo programma di aiuti alimentari in Le consegne sono effettuate fob, secondo le modalità
 cereali per il 1973/ 1974, la Comunità economica previste all'allegato che costituisce parte integrante del
 europea, in appresso denominata « Comunità », presente accordo, o ad uno stadio corrispondente
 fornisce a titolo di dono al Programma alimentare secondo modalità da determinare .
 mondiale, in appresso denominato « organismo desti
 natario », a favore dei paesi in via di sviluppo, un quan
 titativo di prodotti equivalente a 30 000 tonnellate di
 cereali non trasformati . Articolo IV
 1 . L'organismo destinatario s'impegna a prendere
 Articolo II tutti i provvedimenti necessari per il trasporto e l'assi
 curazione del prodotto dal punto di consegna fino al
 Le 30 000 tonnellate di cereali non trasformati sono luogo di destinazione, nonché ad effettuarne la distri
 fornite come tali o sotto forma di prodotti di prima buzione .
 trasformazione in funzione delle richieste dell'orga
 nismo destinatario accolte dalla Comunità. 2. La Comunità concede all'organismo destinatario
 un contributo alle spese di cui al paragrafo 1 che
 Le consegne sono effettuate alla rinfusa oppure in ammonta a 16 unità di conto per tonnellata di cereali
 sacchi nuovi di iuta o di cotone di contenuto netto di non trasformati o per l'equivalente di prodotti di
 50 kg ciascuno, secondo le esigenze dei progetti. prima trasformazione. Tale contributo viene versato,
 ---pagebreak--- N. L 181 /34 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 11 . 7. 75
 per ogni presa a carico del prodotto da parte dell orga del prodotto scaricato ed eventuali osservazioni
 nismo destinatario, 30 giorni dopo il ricevimento, da sulla qualità, data in cui è stato ultimato lo
 parte della Comunità, della lettera di avvenuta scarico ;
 consegna di cui all'articolo 10 dell'allegato. — periodicamente, fino ad esaurimento dei quantita
 tivi ricevuti a titolo d'aiuto : stato di avanzamento
 Articolo V dei progetti per i quali è stato fornito l'aiuto della
 L'organismo destinatario s'impegna , ad utilizzare il Comunità, in particolare quantità distribuite,
 prodotto ricevuto a titolo d'aiuto per la realizzazione numero e qualità dei beneficiari, luoghi, ritmo e
 modo di distribuzione.
 di azioni d'urgenza e di progetti di sviluppo econo
 mico e sociale e di assistenza alimentare, precedente
 Articolo VII
 mente approvati dalla Comunità.
 Su richiesta di una di esse, le parti si consultano su
 Articolo VI tutti i problemi relativi all'applicazione del presente
 accordo .
 L'organismo destinatario s'impegna ad informare la
 Comunità delle condizioni di esecuzione del presente
 Articolo Vili
 accordo. A tale scopo, esso comunica i seguenti dati
 alla Commissione delle Comunità europee : Il presente accordo è redatto in duplice esemplare in
 — entro un termine ragionevole dopo lo scarico : lingua danese, francese, inglese, italiana, olandese,
 porto e data d'arrivo della nave, natura e quantità tedesca e spagnola, ciascuno di detti testi facente fede.
 ALLEGATO
 MODALITÀ DI CONSEGNA E DI PRESA A CARICO
 CAPITOLO I d imbarco un mandatario di cui comunica alla Comunità
 sollecitamente, possibilmente prima della designazione del
 mandatario di quest'ultima, nome e indirizzo.
 Disposizioni generali
 Articolo 4
 Articolo 1
 Prima dell'inizio delle procedure di designazione del manda
 tario della Comunità di cui all'articolo 3, la Commissione
 La consegna è effettuata ed i rischi passano dalla Comunità
 all'organismo destinatario nel momento in cui la merce è delle Comunità europee e l'organismo destinatario fissano di
 depositata al punto di esportazione designato dalla Commis comune accordo il periodo durante il quale dovrà iniziarsi la
 sione delle Comunità europee, nel luogo indicato dall'orga consegna .
 nismo destinatario o dal suo mandatario di cui all'articolo 3 ,
 alle condizioni di cui al presente allegato. Salvi gli articoli 8 e
 9, le spese sono sostenute dalla Comunità fino alla consegna CAPITOLO II
 della merce e dall'organismo destinatario dal momento della
 consegna in poi .
 Obblighi della Comunità
 Articolo 2
 Articolo 5
 Alla consegna della merce è ammessa una tolleranza del 5 % Qualora la Comunità non fosse in grado d'effettuare la
 in meno del quantitativo previsto all'articolo I dell'accordo. consegna alla data ed eventualmente al ritmo di cui all'arti
 colo 7, tutte le eventuali spese che ne risultassero per il paese
 Articolo 3
 destinatario, per esempio le controstallie, il nolo « vuoto per
 pieno » ed il nolo a vuoto, sono a carico della Comunità,
 nella misura in cui dette spese corrispondono ai prezzi prati
 Per l'esecuzione delle disposizioni del presente allegato la cati normalmente .
 Comunità designa — eventualmente per ogni lotto — un
 mandatario di cui comunica immediatamente all'organismo
 destinatario nome ed indirizzo, nonché il porto o i porti di Articolo 6
 imbarco. Possono essere indicati solo i porti marittimi accessi
 bili al naviglio d'alto mare e utilizzati per noleggi internazio Se la Comunità non è in grado di fornire tutta la merce o
 nali . L'organismo destinatario designa per ciascun porto parte di essa alla data e nei termini previsti all'articolo 7, essa
 ---pagebreak--- 11 . 7. 75 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. L 181 /35
 ne informa per iscritto 1 organismo destinatario non appena ed eventualmente un nuovo ritmo di consegna. Le spese
 possibile e comunque entro otto giorni ; i mandatari delle dovute a detto ritardo sono comunque a carico dell'orga
 due parti, fatto salvo l'articolo 5, fissano allora di comune nismo destinatario, salvo casi di forza maggiore.
 accordo una nuova data ed un nuovo termine di consegna.
 Se la nuova data è posteriore di oltre 30 giorni liberi alla data
 d'imbarco prevista all'articolo 7, primo comma, la Comunità
 CAPITOLO III può disporre della merce fatto salvo l'impegno previsto all'ar
 ticolo I dell'accordo.
 Obblighi dell'organismo destinatario Articolo 9
 Articolo 7 Se il quantitativo previsto per essere caricato su una nave non
 può essere stivato a bordo nella sua totalità, l'organismo desti
 Dopo aver preso contatto con la Comunità, l'organismo desti natario informa la Comunità al più presto possibile, al
 natario mette a disposizione per il trasporto della merce una massimo entro 15 giorni liberi dalla fine del carico, se
 o più navi di stazza adeguata alle normali possibilità del intende accettare il saldo o rinunciarvi .
 porto d'imbarco. Dette navi devono essere pronte a caricare
 ad una data che rientri nel periodo di cui all'articolo 4. Nel primo caso, l'articolo 8, secondo e terzo comma, è appli
 cabile a tale saldo, se non ne è ancora avvenuta la consegna.
 Il mandatario dell'organismo destinatario comunica alla
 Comunità non appena ne viene a conoscenza, possibilmente Nella seconda ipotesi, la Comunità può ritenere di avere
 20 giorni prima e in ogni caso almeno 10 giorni liberi prima assolto nei confronti dell'organismo destinatario l'impegno di
 dell'inizio della consegna, la data di cui sopra e quella di cui all'articolo I dell'accordo, assumendo l'onere delle spese
 inizio della consegna. derivanti da questa rinuncia.
 Egli fissa, con il mandatario della Comunità, il ritmo di Scaduto il termine dei 15 giorni liberi ed in assenza di comu
 consegna . nicazioni da parte dell'organismo destinatario, si considera
 comunque avvenuta la rinuncia.
 Articolo 8
 Articolo 10
 Se l'organismo destinatario non è in grado d'iniziare il carico
 alla data prevista dall'articolo 7, primo comma, il suo manda Alla consegna della merce, il mandatario dell'organismo desti
 natario rilascia al mandatario della Comunità una lettera di
 tario ne informa per iscritto il mandatario della Comunità,
 non appena possibile e comunque entro otto giorni. avvenuta consegna ; la lettera indica il porto d'imbarco, la
 data dell'avvenuta consegna, nonché la natura e la quantità
 In tal caso, i mandatari delle due parti possono fissare, di della merce presa in consegna e contiene eventualmente
 comune accordo, una nuova data per l'inizio della consegna delle osservazioni sulla qualità di detta merce.
 Informazione relativa alla firma dell'accordo per la fornitura di aiuto alimentare
 tra la Comunità economica europea e il Programma alimentare mondiale
 L'accordo tra la Comunità economica europea e il Programma alimentare mondiale
 relativo alla fornitura di cereali a titolo di aiuto alimentare, che il Consiglio ha deciso di
 concludere il 20 maggio 1975, è stato firmato a Bruxelles, il 22 maggio 1975,
 a nome del Consiglio delle Comunità europee dal sig. Andrew O'Rourke, ministro
 plenipotenziario, rappresentante permanente aggiunto, nonché dal sig. Jean Durieux,
 direttore generale dello sviluppo e della cooperazione della Commissione delle Comunità
 europee
 a nome del Programma alimentare mondiale dal sig. Thomas Robinson, direttore
 esecutivo aggiunto.


text:
§ 3 Tagastamise ja ostueesõigusega erastamise taotlusega maade munitsipaalomandisse andmine kuni 13. juulini 2017. a kehtinud „Maareformi seaduse” § 28 lõike 1 või lõike 2 alusel
 2 MAA MUNITSIPAALOMANDISSE TAOTLEMINE KUNI 13. JUULINI 2017. A KEHTINUD „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 1 VÕI LÕIKE 2 ALUSEL
 3 TAOTLUSE LÄBIVAATAMINE JA MAA MUNITSIPAALOMANDISSE ANDMISE OTSUSTAMINE KUNI 13. JUULINI 2017. A KEHTINUD „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 1 VÕI LÕIKE 2 ALUSEL
 § 8 Kuni 13. juulini 2017. a kehtinud „Maareformi seaduse” § 28 lõike 1 või lõike 2 alusel maa munitsipaalomandisse andmise otsus
 31 MAA MUNITSIPAALOMANDISSE ANDMINE „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 3 ALUSEL
 § 81 Munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamine
 § 82 Munitsipaalomandisse antav maa
 § 83 Maa munitsipaalomandisse andmise menetlus
 § 84 Maa munitsipaalomandisse andmise otsus
 32 TOIMINGUD MUNITSIPAALOMANDISSE ANTUD MAAGA
 § 9 Munitsipaalomandisse antud maa registreerimine maakatastris
 § 13 Kuni 30. juunini 2016. a munitsipaalomandisse taotletud maa munitsipaalomandisse andmise otsustamine
 RT I, 12.12.2017, 25
 Määrus reguleerib „Maareformi seaduse” §-s 28 nimetatud maa munitsipaalomandisse andmist.
 § 3. Tagastamise ja ostueesõigusega erastamise taotlusega maade munitsipaalomandisse andmine kuni 13. juulini 2017. a kehtinud „Maareformi seaduse” § 28 lõike 1 või lõike 2 alusel
 2. peatükk MAA MUNITSIPAALOMANDISSE TAOTLEMINE KUNI 13. JUULINI 2017. A KEHTINUD „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 1 VÕI LÕIKE 2 ALUSEL
 Kohaliku omavalitsuse üksus informeerib maa munitsipaalomandisse andmise taotluse esitamise kavatsusest kirjalikult õigusvastaselt võõrandatud maa tagastamise õigustatud subjekte, kelle maad kas täielikult või osaliselt munitsipaalomandisse taotletakse (v.a juhul, kui maad taotletakse munitsipaalomandisse «Maareformi seaduse» § 28 lõike 1 punkti 1 alusel, või juhul, kui isiku taotluse osas on langetatud kompenseerimise otsus), määrates vähemalt viieteistkümnepäevase vastamise tähtaja. Nimetatud teate alusel tähtaegselt saabunud avaldused, ettepanekud ja seisukohad lisatakse esitatavale taotlusele.
 (1) Kohaliku omavalitsuse üksuse volikogu vastava otsuse alusel koostatud maa munitsipaalomandisse andmise taotluse (edaspidi taotlus) esitab valla- või linnavalitsus maa munitsipaalomandisse andmise otsustajale. Taotlusele kirjutab alla vallavanem või linnapea või tema volitatud isik. Taotlusele lisatakse kohaliku omavalitsuse üksuse volikogu otsus.
 1) kohaliku omavalitsuse üksuse nimi;
 3. peatükk TAOTLUSE LÄBIVAATAMINE JA MAA MUNITSIPAALOMANDISSE ANDMISE OTSUSTAMINE KUNI 13. JUULINI 2017. A KEHTINUD „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 1 VÕI LÕIKE 2 ALUSEL
 (1) Maa-amet või keskkonnaminister kontrollib esitatud dokumentide vastavust «Maareformi seaduses» ning käesolevas määruses kehtestatud nõuetele, samuti kontrollitakse taotletava maa vajalikkust riigile õigusaktidega pandud ülesannete täitmiseks, välja arvatud juhul, kui maad taotletakse munitsipaalomandisse «Maareformi seaduse» § 28 lõike 1 punkti 1, 11 või 12 alusel. Maa-ametil või keskkonnaministril on õigus nõuda taotluse läbivaatamise ajal maa taotlejalt, seniselt kasutajalt, tagastamise või erastamise õigustatud subjektilt, samuti teistelt isikutelt ja riigiasutustelt täiendavate andmete, dokumentide, selgituste ja kirjalike seisukohtade esitamist.
 (2) Maa munitsipaalomandisse andmise otsustaja annab tähtaja puudulikult koostatud taotluses või toimikus puuduste kõrvaldamiseks. Tähtpäevaks puuduste kõrvaldamata jätmisel lõpetab maa munitsipaalomandisse andmise otsustaja menetluse taotluse läbi vaatamata jätmisega.
 1) võtab Maa-amet või keskkonnaminister hiljemalt kuue kuu jooksul vastu otsuse maa munitsipaalomandisse andmise kohta;
 § 8. Kuni 13. juulini 2017. a kehtinud „Maareformi seaduse” § 28 lõike 1 või lõike 2 alusel maa munitsipaalomandisse andmise otsus
 (3) Otsus maa munitsipaalomandisse andmise kohta saadetakse taotluse esitanud valla- või linnavalitsusele kahe nädala jooksul selle vastuvõtmisest arvates.
 (4) Maa munitsipaalomandisse andmise otsustaja võib motiveeritud otsusega keelduda maa munitsipaalomandisse andmisest juhul, kui taotletav maa on üldistes huvides otstarbekas jätta riigi omandisse või kui taotletav maa ei ole vajalik kohaliku omavalitsuse üksuse ülesannete täitmiseks.
 31. peatükk MAA MUNITSIPAALOMANDISSE ANDMINE „MAAREFORMI SEADUSE” § 28 LÕIKE 3 ALUSEL
 § 81. Munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamine
 (1) Maa-amet selgitab munitsipaalomandisse antava maa välja „Maareformi seaduse” § 38 lõike 3 alusel, arvestades maa omandamiseks esitatud erastamise ja tagastamise taotlusi ning riigi huvi. Munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamisel arvestatakse planeeringutes, arengukavades jm dokumentides sätestatut, õigusaktidest tulenevaid kohaliku omavalitsuse ülesandeid ning teisi maaüksuse kasutamise seisukohalt olulisi asjaolusid.
 (2) Munitsipaalomandisse antava maana ei selgitata välja maad, mida riik vajab oma ülesannete täitmiseks.
 (3) Munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamiseks pöördub Maa-amet vajaduse korral kohaliku omavalitsuse või teiste asutuste või isikute poole oluliste asjaolude kindlaks tegemiseks.
 (4) Kui linna- või vallavalitsus pöördub Maa-ameti poole ettepanekuga alustada munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamist, tuleb ettepanekule lisada maaüksuse asendiplaan ja informatsioon maa erastamise või tagastamise taotluste puudumise kohta.
 § 82. Munitsipaalomandisse antav maa
 (1) Munitsipaalomandisse antakse maa, mis ei kuulu „Maareformi seaduse” alusel tagastamisele, erastamisele või riigi omandisse jätmisele.
 (2) Munitsipaalomandisse antava maa hulka võib kuuluda:
 1) kohaliku omavalitsuse üksusele kuuluva ehitise, sh tee, teenindamiseks vajalik maa;
 2) kalmistu, pargi või haljasala maa;
 3) omandiõigust tõendavate dokumentideta ehitise juurde kuuluv maa;
 4) kasutuses olev aia- või köögiviljamaa, sh maaüksusel asuva omandiõigust tõendavate dokumentideta ehitise alune maa;
 5) planeeringuga avalikult kasutatavaks maaks kavandatud maa või muu maa, mille avaliku kasutuse tagamiseks on otstarbekas anda maa munitsipaalomandisse;
 6) munitsipaalomandis oleva maaga piirnev, „Maareformi seaduse” § 312 lõikes 1 nimetatud, kinnisasjaga liitmiseks sobiv maa;
 7) muu maa, mis ei ole riigile vajalik või mis on otstarbekas anda munitsipaalomandisse.
 § 83. Maa munitsipaalomandisse andmise menetlus
 (1) Maa-amet algatab maa munitsipaalomandisse andmise menetluse, teatades maa munitsipaalomandisse andmise kavatsusest linna- või vallavalitsusele, kelle omandisse maa soovitakse anda. Teatele lisatakse maaüksuse asendiplaan.
 (2) Lõikes 1 nimetatud dokumentide saamisest ühe kuu jooksul linna- või vallavalitsus:
 1) määrab maaüksuse sihtotstarbe ja koha-aadressi ning edastab Maa-ametile vastava otsuse;
 2) teatab Maa-ametile maaüksuse erastamiseks või tagastamiseks tähtaegselt esitatud avalduste puudumisest või esitab andmed lahendamata taotluste kohta;
 3) esitab soovi korral vastuväited maa munitsipaalomandisse andmise kohta koos põhjenduse ja asjakohaste dokumentidega.
 (3) Kui munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamise käigus või enne seda on kohalik omavalitsus Maa-ametile teatanud soovist saada maaüksus munitsipaalomandisse, siis ei ole vaja lõike 1 punktis 3 nimetatud teadet ja asendiplaani linna- või vallavalitsusele edastada. Vajaduse korral taotletakse sihtotstarbe ja koha-aadressi määramist.
 (4) Linna- või vallavalitsuse esitatud vastuväited vaatab Maa-amet läbi ühe kuu jooksul vastuväidete saamisest. Vastuväidetega arvestamise korral muudab Maa-amet munitsipaalomandisse antava maa piiri või lõpetab menetluse ja teatab sellest linna- või vallavalitsusele. Kui vastuväidetega ei arvestata ja Maa-amet leiab, et maa on vajalik või otstarbekas anda munitsipaalomandisse, valmistatakse ette otsus maa munitsipaalomandisse andmise kohta.
 (5) Kui munitsipaalomandisse soovitakse anda teise kohaliku omavalitsuse haldusterritooriumil asuv maa, taotleb Maa-amet lõike 2 punktides 1 ja 2 nimetatud otsuse ja andmete esitamist maa asukoha linna- ja vallavalitsuselt. Sel juhul taotleb Maa-amet ka maa asukoha kohaliku omavalitsuse arvamuse esitamist. Maa asukoha kohaliku omavalitsus on kohustatud taotletud dokumendid ja arvamuse esitama 1 kuu jooksul vastava taotluse saamisest. Kui dokumente või arvamust tähtaegselt ei esitata, võib maa munitsipaalomandisse andmise otsustada ilma maa asukoha kohaliku omavalitsuse arvamust ära kuulamata.
 (6) Kui maa munitsipaalomandisse andmise menetluse käigus selgub, et maaüksus kuulub tagastamisele, erastamisele või riigi omandisse jätmisele, lõpetab Maa-amet maa munitsipaalomandisse andmise menetluse ja teatab sellest linna- või vallavalitsusele. Vajaduse korral algatab Maa-amet maa riigi omandisse jätmise või pöördub selleks pädeva ministeeriumi või asutuse poole.
 § 84. Maa munitsipaalomandisse andmise otsus
 (1) Maa munitsipaalomandisse andmine otsustatakse „Maareformi seaduse” § 25 lõike 51 ja munitsipaalomandisse antava maa väljaselgitamise ning maa munitsipaalomandisse andmise menetluse käigus kindlaks tehtud asjaolude alusel.
 (2) Maa munitsipaalomandisse andmise otsus peab vastavalt asjaoludele sisaldama järgmisi andmeid:
 1) munitsipaalomandisse antava maaüksuse koha-aadress, sihtotstarve ja ligikaudne pindala;
 2) faktilised asjaolud ja maa munitsipaalomandisse andmise õiguslik alus;
 3) maaüksuse asukoha kohaliku omavalitsuse arvamus;
 4) kohaliku omavalitsuse vastuväidetega mittearvestamise põhjendus;
 (3) Otsuse lisaks on maaüksuse asendiplaan.
 (4) Maa munitsipaalomandisse andmise otsus edastatakse maa asukoha kohalikule omavalitsusele ja kohalikule omavalitsusele, kelle omandisse maa antakse.
 32. peatükk TOIMINGUD MUNITSIPAALOMANDISSE ANTUD MAAGA
 § 9. Munitsipaalomandisse antud maa registreerimine maakatastris
 (1) Munitsipaalomandisse antud maa registreeritakse riigi maakatastris kohaliku omavalitsuse avalduse, maa munitsipaalomandisse andmise otsuse ja katastrimõõdistamise või kaardimaterjalil katastriüksuse piiride määramise andmete alusel. Avaldus koos nõutavate lisadokumentidega tuleb katastripidajale esitada nelja kuu jooksul alates maa munitsipaalomandisse andmise otsustamisest.
 (2) Maa munitsipaalomandisse andmiseks koostatud asendiplaani alusel määratud pindala ja katastriüksuse maakatastris registreerimisel määratud pindala võivad erineda kuni 8 protsenti, kuid mitte rohkem kui 5 ha.
 (1) Kohaliku omavalitsuse üksus esitab Maa-ametile kümne tööpäeva jooksul munitsipaalmaa võõrandamise, kasutusvaldusesse andmise või hoonestusõigusega koormamise tehingu tõestamise päevast arvates tehingu objektiks oleva maaüksusega seotud tulude ja kulude kohta järgmised andmed ja dokumendid:
 2) andmed kehtivate planeeringute kohta, sealhulgas dokumendid kohaliku omavalitsuse üksuse poolt detailplaneeringu koostamise finantseerimise kohta;
 3) kohaliku omavalitsuse üksuse otsus maa võõrandamise kohta;
 (2) Munitsipaalomandisse antud maa tasuta riigile võõrandamisel, riigi kasuks kasutusvalduse või hoonestusõigusega koormamisel ei pea kohaliku omavalitsuse üksus maareformi seaduse § 25 lõikes 4 sätestatud tehingu objektiks oleva maaüksusega seotud tulude ja kulude andmeid Maa-ametile esitama.
 § 13. Kuni 30. juunini 2016. a munitsipaalomandisse taotletud maa munitsipaalomandisse andmise otsustamine
 Alates 1. jaanuarist 2018. a otsustab maa munitsipaalomandisse andmise „Maareformi seaduse” § 28 lõike 1 punktide 1, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11 ja 12 alusel munitsipaalomandisse taotletud maa osas Maa-ameti peadirektor ning sama paragrahvi lõikes 2 nimetatud maa osas keskkonnaminister.