text:
Hushållen som uppdragsgivare - Verohallinto
 Hushållen som uppdragsgivare
 Avdrag från förvärvsinkomster och skatter
 1.1.2018 - Tills vidare
 Lag om Skatteförvaltningen (503/2010) 2 § 2 mom
 2 Ett hushåll anställer en arbetstagare
 2.1 Allmänt om arbetsgivarskyldigheterna
 2.2 Arbetsgivarregistret
 2.3 Poster som räknas som lön
 2.4 Förskottsinnehållning
 2.4.1 Skyldighet att verkställa förskottsinnehållning
 2.4.2 Verkställande av förskottsinnehållning
 2.4.3 Den försäkrades sjukförsäkringspremie
 2.5 Arbetsgivares sjukförsäkringsavgift
 2.6 Inbetalning av arbetsgivarprestationer
 2.7 Deklaration av arbetsgivarprestationer
 2.7.1 Deklaration av arbetsgivarprestationer
 2.7.2 Årsanmälan
 2.8 Arbetspensionsförsäkringsavgift
 2.8.1 Arbetsgivarens arbetspensionsförsäkringsavgift
 2.8.2 Arbetspensionsförsäkringsavgift för arbetstagare
 2.9 Arbetslöshetsförsäkringspremie
 2.9.1 Arbetslöshetsförsäkringspremie för arbetsgivare
 2.9.2 Arbetslöshetsförsäkringsavgift för löntagare
 2.10 Olycksfallsförsäkringspremie för arbetsgivare
 2.11 Grupplivförsäkringspremie för arbetsgivare
 2.12 Andra arbetsgivarskyldigheter
 2.12.1 Verifikat
 2.12.2 Skattekortsanteckningar när ett anställningsförhållande upphör
 2.12.3 Anteckningsskyldighet och förvaring av verifikat
 2.13 Hushåll i arbetsgivarring
 3 Ett hushåll köper en tjänst av ett företag eller av en företagare
 3.1 Förskottsuppbördsregistret
 3.1.1 Förskottsuppbördsregistrering
 3.1.2 Kontroll av förskottsuppbördsregistrering
 3.2 Företaget eller företagaren finns i förskottsuppbördsregistret
 3.3 Företaget eller företagaren finns inte i förskottsuppbördsregistret
 3.3.1 Skyldighet att verkställa förskottsinnehållning
 3.3.2 Verkställande och betalning av förskottsinnehållning
 3.3.3 Deklaration av arbetsgivarprestationer
 3.3.4 Årsanmälan
 3.3.5 Verifikat
 3.3.6 Anteckningsskyldighet och förvaring av verifikat
 4 Palkka.fi – ett avgiftsfritt löneberäkningsprogram
 5 Annat att beakta i beskattningen av hushåll
 5.1 Hushållsavdrag
 5.2 Ett hushåll som byggherre
 I denna anvisning behandlas beskattningsrelaterade skyldigheter för en privatperson (ett hushåll) då hushållet låter utföra ett arbete antingen genom att anställa en arbetstagare inom ramen för ett anställningsförhållande eller genom att köpa en tjänst av ett företag eller en företagare. Anvisningen innehåller också en kort presentation av lagstadgade skyldigheter vad gäller försäkring av arbetstagare för hushållsarbetsgivare.
 Anvisningen ersätter den ovan nämnda tidigare anvisningen med samma namn. Anvisningen har uppdaterats med avgiftsprocentsatserna för 2018 och andra tekniska preciseringar har gjorts. Därtill har punkt 3.1.2 i anvisningen ändrats på grund av att förskottsuppbördsregistrets kontrolldagar har ändrat samt punkter 3.3.1 och 3.3.2 om verkställande av förskottsinnehållning har förtydligats.
 Anvisningen behandlar inte beskattningen av prestationsmottagare. Inkomstbeskattningen av prestationsmottagare har behandlats närmare till exempel i Skatteförvaltningens anvisning Beskattning av förvärvsinkomster. I anvisningen behandlas inte heller skyldigheter som gäller personer som kommer från utlandet till Finland för att arbeta (till exempel au pair -anställda) och inte heller skyldigheter som gäller betalningar till utländska företagare, företag eller samfund. Dessa internationella situationer har behandlats närmare i Skatteförvaltningens anvisning Beskattning av arbetstagare som kommer till Finland från utlandet och Arbetsersättning till utländskt företag.
 En privatperson (ett hushåll) kan låta utomstående utföra arbeten till exempel genom att skaffa en städerska, barnvårdare eller en reparatör. Ett hushåll kan låta utföra arbetet genom att anställa en arbetstagare för arbetet i fråga eller genom att beställa arbetet av ett utomstående företag eller av en utomstående företagare. I denna anvisning avses med företag främst aktiebolag, öppna bolag och kommanditbolag. Med företagare avses i denna anvisning en fysisk person som bedriver verksamhet i allmänhet som yrkesutövare eller enskild näringsidkare med firma.
 Den som låter utföra arbetet och den som utför arbetet kan sluta ett arbetsavtal eller uppdragsavtal avseende arbetet. Vederlag för arbete, uppgifter eller tjänster ses i beskattningen antingen som lön (anställningsförhållande) eller arbetsersättning (uppdragsförhållande).
 Gränsdragningen mellan lön och arbetsersättning har behandlats närmare i Skatteförvaltningens separata anvisning Lön och arbetsersättning i beskattningen. I denna anvisning behandlas kännetecknen för arbets- och uppdragsavtal. Det finns skäl för en hushållsarbetsgivare att beakta kännetecknen redan när avtalet sluts och följaktligen säkerställa att avtalets typ, innehåll och den faktiska verksamheten motsvarar parternas avsikt.
 Naturen på en ersättning som betalas ut för ett arbete ska identifieras, eftersom ett hushålls skyldigheter i beskattningen fastställs beroende på vilket förhållande det handlar om. Med tanke på ett hushålls skyldigheter kan de olika sätten för ett hushåll att låta utföra ett arbete delas in i tre olika situationer:
 Ett hushåll anställer en enskild person för ett anställningsförhållande (punkt 2 nedan)
 Ett hushåll köper en tjänst inom ramen för ett uppdragsförhållande av ett företag eller en företagare som hör till förskottsuppbördsregistret (se punkt 3.2 nedan)
 Hushållet köper en tjänst inom ramen för ett uppdragsförhållande av ett företag eller en företagare som inte finns i förskottsuppbördsregistret (se punkt 3.3 nedan)
 I denna anvisning behandlas beskattningsrelaterade skyldigheter för ett hushåll då det låter utföra arbete i ovan nämnda tre situationer.
 I ett anställningsförhållande utförs arbetet för hushållets räkning av en arbetstagare till vilken hushållet betalar ut lön. Då blir hushållet arbetsgivare för den som utför arbetet. Då ska hushållet i regel fullgöra samma skyldigheter som andra arbetsgivare. Förutom att betala ut lön och fullgöra beskattningsrelaterade skyldigheter ska ett hushåll i allmänhet också se till att teckna de försäkringar som är obligatoriska i ett anställningsförhållande och betala försäkringspremier. Beloppet på den lön som betalas ut och arbetstagarens ålder påverkar hushållets skyldigheter som arbetsgivare.
 Nedan i detta kapitel redogörs för hushållets beskattningsrelaterade skyldigheter som arbetsgivare. Nedan redogörs också kort för ett hushålls skyldigheter att i egenskap av arbetstagare betala eller sköta olika obligatoriska försäkringspremier. Det ska i synnerhet observeras att även om ett hushåll inte behöver verkställa förskottsinnehållning och betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift, kan hushållet ändå ha en skyldighet att i normal ordning sköta övriga arbetsgivaravgifter och -skyldigheter. Ett hushåll kan använda den avgiftsfria tjänsten Palkka.fi för att sköta löneuträkningen och fullgöra arbetsgivarskyldigheter (se punkt 4 nedan).
 I beskattningen ses en arbetsgivare som en arbetsgivare som betalar ut lön antingen regelbundet eller tillfälligt. Arbetsgivarregistret är ett offentligt register som förs av Skatteförvaltningen över arbetsgivare som regelbundet betalar ut lön. Det finns bestämmelser om arbetsgivarregistret i 31 § i lagen om förskottsuppbörd (1118/1996, FörskUL).
 En arbetsgivare är en arbetsgivare som betalar ut lön regelbundet om den på permanent basis betalar ut lön till två eller fler löntagare eller om den på samma gång betalar ut lön till åtminstone sex löntagare, även om deras anställningsförhållanden är tillfälliga och avsedda att vara kortvariga. En arbetsgivare som regelbundet betalar ut lön ska anmäla sig till arbetsgivarregistret genom att göra en anmälan innan utbetalningen av lön börjar.
 En arbetsgivare anmäler sig till arbetsgivarregistret med en Y-blankett eller om hushållet redan har ett FO-nummer, är det möjligt att göra anmälan också elektroniskt. Blanketter och e-tjänsten finns på adressen fods.fi. En anmälan om ändrade uppgifter ska också göras utan dröjsmål.
 Ett hushåll är i allmänhet en arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt. Med en arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt avses en arbetsgivare som under skatteåret har enbart en löntagare eller alternativt fem löntagare vars anställningsförhållande inte varar hela kalenderåret (FörskUL 34 § och förordningen om förskottsuppbörd (1124/1996, EPA) 30 §) En arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt har inte någon skyldighet att anmäla sig till arbetsgivarregistret, men också en arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt kan registrera sig. Anmälningsförfarandet för en arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt avviker från förfarandet för en arbetsgivare som betalar ut lön regelbundet (se punkt 2.7 nedan).
 I lagen om förskottsuppbörd har som lön i beskattningen fastställts bland annat varje slag av lön, arvode, förmån och ersättning som fås inom ramen för ett arbets- eller tjänsteförhållande (FörskUL13 §). Lönegrunden kan vara arbetstiden (tim- eller månadslön) eller arbetsmängden (ackordslön). Som lön räknas också olika former av tillägg för extra arbete eller andra tillägg och semesterersättning samt serviceavgifter som fåtts inom ramen för ett anställningsförhållande. Som lön ses därtill lön och ersättning för uppsägningstid, vilken betalats för uppsägning utan saklig grund.
 Lön kan betalas som penninglön, men därtill också som naturaförmåner, såsom som kost- eller telefonförmån eller en förmån med fritt uppehälle. Enligt lagen om förskottsuppbörd ses naturaförmåner som lön och dessa räknas enligt inkomstskattelagen (FörskUL 13 § 3 mom.). Därmed utgör naturaförmån skattepliktig lön på samma sätt som lön som betalas som pengar. Lön kan följaktligen betalas ut enbart i form av naturaförmån. Skatteförvaltningen ger årligen ett beslut om beräkningsgrunder för naturaförmåner, där värden för de vanligaste naturaförmånerna fastställts. Naturaförmåner och beskattningen av sådana har behandlats mer ingående i Skatteförvaltningens separata anvisning Naturaförmåner i beskattningen.
 Som lön ses också under vissa förutsättningar till exempel frivilliga försäkringspremier som betalats av arbetsgivaren och personalförmåner enligt inkomstskattelagen (1535/1992, ISkL) till den del som de inte är sedvanliga och rimliga (FörskUL 13 § 3 mom. och ISkL 68 och 69 §). Också privathushållsutgifter för arbetstagare vilka betalats av arbetsgivaren är lön för arbetstagaren (till exempel sedvanliga måltids-, boende- och klädkostnader och kostnader för resor mellan hem och arbetsplats).
 Enligt lagen om förskottsuppbörd kan arbetsgivaren till löntagaren ersätta direkta kostnader som åsamkas honom eller henne på grund av arbetet eller dra av kostnadsandelen innan förskottsinnehållningen verkställs (15 § 1 mom. i FörskUL). Också en hushållsarbetsgivare kan gottgöra direkta kostnader för löntagaren med anledning av arbetet, såsom arbetsredskaps- och materialkostnader och arbetsresekostnader. Detta innebär att en arbetsgivare kan ersätta kostnader vid sidan om lönen eller att en del av den överenskomna lönen för en arbetstagare används för att täcka kostnaderna. Vilketdera sättet arbetsgivaren tillämpar beror i praktiken på arbetsavtalet. Det sätt som valts inverkar på skattefriheten för ersättningarna i beskattningen av löntagaren.
 Ersättning som arbetsgivaren separat betalat för kostnader för att utföra arbetet ses inte som lön i förskottsuppbörden om ersättningen inte överstiger de utredda eller uppskattade beloppet på kostnaderna (FörskUL 15 § 3 mom.). Skatteförvaltningen fastställer årligen bedömningsgrunder för resekostnader (FörskUF 17 § och ISkL 73 §). Därtill innehåller förordningen om förskottsuppbörd bestämmelser om bedömningsgrunderna för vissa andra kostnader, om en annan utredning över kostnaderna inte framställts (FörskUF 18 §).
 Följaktligen kan en arbetsgivare låta bli att verkställa förskottsinnehållning på ersättningen för de kostnader som uppkommit med anledning av arbetet och betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift till den del som ersättningen inte överstiger kostnadernas faktiska belopp eller det belopp som årligen fastställs i Skatteförvaltningens beslut. Till den del som ersättningen överstiger beloppet i fråga, ses den som lön. Trots att en ersättning inte ses som lön, kan den ändå vara skattepliktig inkomst i beskattningen av löntagaren.
 Vid var tid gällande beslut av Skatteförvaltningen om ersättningar av skattefria resekostnader finns på sidan: skatt.fi > Detaljerade skatteanvisningar > Beslut. Ersättning av kostnader har behandlats närmare i Skatteförvaltningens anvisningar Kostnader för förvärvande av inkomst som dras av från förvärvsinkomst och Ersättningar för kostnader för arbetsresor i beskattningen.
 Utgångsläget är att den som gör en betalning ska verkställa förskottsinnehållning på lön som betalas ut inom ramen för ett anställningsförhållande (FörskUL 9 §). En lättnad som gäller förskottsinnehållningsskyldigheten har dock föreskrivits för hushållen då den prestation som ett hushåll betalat inte hänför sig till näringsverksamhet eller annan verksamhet för att förvärva inkomst som hushållet bedriver (till exempel uthyrningsverksamhet). Lättnaden gäller alltså enbart lön som ska betalas ut för arbetet för hushållets räkning.
 Om den lön och de övriga prestationer vilka betalas ut för ett arbete till samma mottagare inte överstiger 1 500 euro i kalenderåret, är hushållet inte skyldigt att verkställa förskottsinnehållning (FörskUL 9 § 3 mom. och FörskUF 13 §). Denna förskottsinnehållningslättnad för hushåll får tillämpas även om en annan person i egenskap av ombud gör en betalning för hushållets räkning. I så fall vidtas åtgärderna i den egentliga prestationsbetalarens namn.
 Den lön som ett hushåll betalat ut är dock skattepliktig förvärvsinkomst för löntagaren också då förskottsinnehållning inte verkställts på lönen. För att undvika kvarskatt för en arbetstagare rekommenderas det att arbetsgivaren verkställer förskottsinnehållning, även om arbetsgivaren inte är skyldig att göra detta. I en sådan situation innebär verkställandet av förskottsinnehållning inte att arbetsgivaren måste betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift.
 Exempel 1: Tillsammans med en arbetstagare görs en överenskommelse om ett två månader långt anställningsförhållande för vilket lön på 700 euro i månaden betalas. Därtill ersätts kostnader för arbetstagaren för att utföra arbetet enligt en utredning jämte verifikat som löntagaren lägger fram. Eventuella kostnadsersättningar beaktas inte när det räknas om beloppet på 1 500 euro uppnås. Hushållet är inte skyldigt att verkställa förskottsinnehållning på lönen. I synnerhet om löntagaren så begär rekommenderas det att förskottsinnehållning verkställs.
 Om den lön och de övriga förmåner vilka ska betalas ut för ett arbete till samma mottagare överstiger 1 500 euro i kalenderåret, är hushållet skyldigt att verkställa förskottsinnehållning på det belopp som det betalat ut. Eftersom betalningen utgör lön, ska förskottsinnehållning verkställas i så fall, även om mottagaren är införd i förskottsuppbördsregistret.
 Om lön betalas ut i flera rater, fastställs gränsen för förskottsinnehållningslättnad utifrån den sammanlagda lön som betalas ut under kalenderåret. Om det redan då kalenderåret eller anställningsförhållandet börjar är känt att lön på över 1 500 euro kommer att betalas ut till en arbetstagare under kalenderåret, ska förskottsinnehållning verkställas redan på den första lönen.
 Exempel 2: En arbetstagares lön är 600 euro i månaden och arbetsförhållandets längd tre månader. I så fall ska förskottsinnehållning verkställas redan på lönen för den första månaden.
 Om det på motiverade grunder förmodats att arbetstagarens lön underskrider gränsen på 1 500 euro och förskottsinnehållning inte verkställts av denna anledning, men årslönen ändå överstiger 1 500 euro, ska förskottsinnehållning verkställas på lönen från och med att gränsen på 1 500 euro överskrids. På tidigare utbetalda löner behöver ingen förskottsinnehållning verkställas i efterskott. I en sådan situation finns det skäl att beakta att arbetsgivares sjukförsäkringsavgift dock ska betalas utifrån lönesumman för hela året (se punkt 2.5 nedan).
 Förskottsinnehållning verkställs på så sätt att hushållet i samband med utbetalningen av lön räknar arbetstagarens bruttolön och beloppet på förskottsinnehållningen utifrån förskottsinnehållningsprocenten och drar av det från den lön som ska betalas ut som pengar (FörskUL 11 §). Värdet på eventuella naturaförmåner läggs till i beloppet på penninglönen och förskottsinnehållning verkställs på det sammanlagda beloppet på penninglönen och naturaförmånerna.
 Exempel 3: Penninglönen till en arbetstagare är 2 000 euro och kostförmånen värderad enligt Skatteförvaltningens beslut uppgår till 126 euro. Enligt det skattekort som arbetstagarens gett är förskottsinnehållningsprocenten 25. Beloppet på förskottsinnehållningen räknas utifrån den sammanlagda lönen för arbetstagaren, det vill säga utifrån 2 126 euro. Följaktligen är beloppet på förskottsinnehållningen 531,50 euro (2 126 euro x 25 %). Hushållet ska betala in förskottsinnehållningen till Skatteförvaltningen (se punkt 2.6 nedan) och betala ut den återstående delen av penninglönen, det vill säga 1 468,50 euro, till arbetstagaren minskad med beloppet på arbetspensionsförsäkringsavgiften och arbetslöshetsförsäkringspremien för arbetstagare (se punkterna 2.8.2 och 2.9.2 nedan).
 Det är inte möjligt att verkställa förskottsinnehållning till ett belopp som överstiger en betalning som görs i pengar, det vill säga att om lön betalas ut enbart som naturaförmåner, är det inte alls möjligt att verkställa förskottsinnehållning. I så fall betalas enbart arbetsgivares sjukförsäkringsavgift (se punkt 2.5 nedan).
 Förskottsinnehållningsprocenten meddelas i det skattekort som Skatteförvaltningen gett. Förskottsinnehållning ska verkställas till ett belopp som motsvarar 60 procent om löntagaren trots begäran inte i god tid överlämnat ett skattekort och arbetsgivaren inte fått förskottsinnehållningsuppgifter elektroniskt som en direktöverföring (FörskUF 2 och 3 §). En arbetstagare kan skicka sitt skattekort också via Palkka.fi-tjänstens arbetstagargränssnitt (se punkt 4 nedan).
 Verkställande och betalning av förskottsinnehållning behandlas närmare i Skatteförvaltningens anvisning Verkställande av förskottsinnehållning. Betalning av verkställd förskottsinnehållning till Skatteförvaltningen har behandlats separat nedan i punkt 2.6.
 Personer som är stadigvarande bosatta i Finland har försäkrats för sjukdomar enligt sjukförsäkringslagen (1224/2004, SFL). De försäkrade deltar i finansieringen av förmåner enligt sjukförsäkringslagen genom att betala den försäkrades sjukförsäkringspremie, som består av en dagpenningspremie och en sjukvårdspremie (SFL 18 kap. 4 §). Avgiftsprocenterna fastställs i en förordning som utfärdas årligen av statsrådet. Vad gäller avgiftsprocenterna för år 2018 finns det bestämmelser i statsrådets förordning om avgiftsprocentsatsen för sjukförsäkringsavgifter 2018 (762/2017).
 År 2018 var sjukvårdspremien 0,00 procent av den beskattningsbara förvärvsinkomsten i den kommunala beskattningen (0,00 % också år 2017). År 2018 uppgår dagpenningspremien till 1,53 procent av löneinkomsten (1,58 % år 2017), om det sammanlagda beloppet på löne- och arbetsinkomsten uppgår till minst 14 020 euro. Om det sammanlagda beloppet på den årliga löne- och arbetsinkomsten understiger 14 020 euro, är dagpenningspremien 0,00 procent år 2018. Skyldigheten att betala dagpenningspremie börjar från början av den månad som följer på den månad då den försäkrade fyllt 16 år och upphör en månad efter den månad då den försäkrade fyller 68 år (SFL 18 kap. 5 § 2 mom.).
 Såväl sjukvårdspremien som dagpenningspremien för försäkrade ingår i förskottsinnehållningsprocenten på arbetstagarens skattekort, varför premierna inte debiteras separat av arbetsgivaren. Dagpenningspremiens storlek ska dock anges på det verifikat som lämnas till arbetstagaren (se punkt 2.12.1 nedan).
 Också arbetsgivaren är skyldig att delta i finansieringen av förmåner enligt sjukförsäkringslagen genom att betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift (SFL 18 kap. 7 §). Det finns bestämmelser om arbetsgivares sjukförsäkringsavgift i lagen om arbetsgivares sjukförsäkringsavgift (771/2016), som trädde ikraft 1.1.2017. Tidigare gick denna avgift under namnet arbetsgivarens socialskyddsavgift.
 Arbetsgivaren är skyldig att betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift enbart om arbetstagaren enligt sjukförsäkringslagen är försäkrad i Finland. Försäkring enligt sjukförsäkringslagen grundar sig på boende, varför utgångsläget är att alla personer som är stadigvarande bosatta i Finland är försäkrade enligt sjukförsäkringslagen (SFL 1 kap. 2 § och lagen om tillämpning av lagstiftningen om bosättningsbaserad social trygghet 3 § och 3 a § 1 mom.).
 Under vissa förutsättningar kan personer som kommer från utlandet till Finland för att arbeta tillfälligt vara försäkrade i Finland enligt sjukförsäkringslagen. Beskattning av personer som kommer från utlandet till Finland för att arbeta och också försäkring av sådana arbetstagare och anknutna arbetsgivarskyldigheter har behandlats mer ingående i Skatteförvaltningens anvisning Beskattning av arbetstagare som kommer till Finland från utlandet.
 En lättnad som gäller arbetsgivares sjukförsäkringsavgift har föreskrivits för hushållen då den lön som ett hushåll betalat ut inte hänför sig till näringsverksamhet eller annan verksamhet för att förvärva inkomst som hushållet bedriver (till exempel uthyrningsverksamhet). Lättnaden gäller alltså enbart lön som ska betalas ut för arbetet för hushållets räkning.
 Om den lön som betalas ut för ett arbete till samma mottagare inte överstiger 1 500 euro i kalenderåret, är inte hushållet skyldigt att verkställa förskottsinnehållning (lagen om arbetsgivares sjukförsäkringsavgift 4 § 2 mom. 3 punkten och FörskUF 13 §). Denna hushållslättnad får tillämpas även om en annan person i egenskap av ombud gör en betalning för hushållets räkning. I så fall vidtas åtgärderna i den egentliga löneutbetalarens namn.
 Utgångsläget är att en hushållsarbetsgivare ska betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift om lön och förmåner betalas ut till en arbetstagare till ett sammanlagt belopp på 1 500 euro under kalenderåret. En arbetsgivare är dock inte skyldig att betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift för tiden innan den kalendermånad som följer på den månad då arbetstagaren fyller 16 år och inte heller efter den kalendermånad då arbetstagaren fyller 68 år (lagen om arbetsgivares sjukförsäkringsavgift 4 § 2 mom.1 och 2 punkterna). Även om ett hushåll betalar ut lön till ett belopp på över 1 500 euro till samma person, betalas därför inte arbetsgivares sjukförsäkringsavgift om löntagaren är yngre än 16 år eller fyllt 68 år.
 Om det förmodats att den lön som ska betalas ut till en arbetstagare i åldern 16–67 år underskrider gränsen på 1 500 euro och förskottsinnehållning inte verkställts och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift inte betalats av denna anledning, men lön till ett belopp som överstiger 1 500 euro ändå betalas ut under året, ska arbetsgivares sjukförsäkringsavgift betalas utifrån lönesumman för hela året. Detta trots att det i sådana fall inte är nödvändigt att verkställa förskottsinnehållning i efterskott på arvoden som betalats tidigare (se punkt 2.4.1 ovan).
 Exempel 4: Tillsammans med en arbetstagare görs en överenskommelse om ett två månader långt arbetsförhållande och en lön på 700 euro i månaden. Efter utbetalning av den första månadslönen förlängs arbetsförhållandet med en månad. Förskottsinnehållning ska då verkställas från och med utbetalningen av lön för den andra månaden. Arbetsgivares sjukförsäkringsavgift ska betalas utifrån lönebeloppet för hela året (2 100 euro).
 Det finns bestämmelser om beloppet på sjukförsäkringsavgiften i sjukförsäkringslagen och den förordning av statsrådet vilken utfärdas med stöd av den. Vad gäller år 2018 finns det bestämmelser om avgiftsprocenten för sjukförsäkringsavgiften i statsrådets förordning om avgiftsprocentsatsen för sjukförsäkringsavgifter 2018 (762/2017). År 2018 är sjukförsäkringsavgiften för hushållsarbetsgivare 0,86 procent av lönesumman (1,08 % år 2017).
 Beloppet på arbetsgivares sjukförsäkringsavgift räknas i procent utifrån beloppet på de löner till arbetstagarna vilka omfattas av förskottsinnehållning. När beloppet på arbetsgivares sjukförsäkringsavgift räknas ses dock inte poster enligt 11 kap. 2 § 4 mom. i sjukförsäkringslagen som lön (till exempel personalförmåner av arbetsgivaren och lön för väntetid).
 Arbetsgivares sjukförsäkringsavgift ska betalas även om förskottsinnehållning inte verkställs på lönen. Detta kan vara fallet då lönen betalas ut enbart i form av naturaförmåner eller om ingen förskottsinnehållning enligt skattekortet behöver verkställas på lönen.
 Arbetsgivares sjukförsäkringsavgift är helt och hållet en egen avgift för arbetsgivare. Arbetsgivares sjukförsäkringsavgift betalas i samband med att förskottsinnehållning betalas (se punkt 2.6 nedan).
 Arbetsgivarprestationer, det vill säga förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift, hör till de så kallade skatterna på eget initiativ. Detta innebär att betalaren på eget initiativ ska räkna skattebeloppet, granska förfallodagen och betala skatten. Skatter på eget initiativ ska betalas utan giroblankett som sänts av Skatteförvaltningen.
 Tidigare betalades skatter på eget initiativ till skattekontot. Tjänsten Skattekonto har från början av år 2017 ersatts med MinSkatt. Från 3.1.2017 kan skatter på eget initiativ deklareras och betalas i MinSkatt. Den nya tjänsten har samma funktioner som Skattekontot, men upplägget är nytt. Inloggning till MinSkatt sker på adressen www.skatt.fi/minskatt. Personkunder använder personliga nätbankskoder eller ID-kort med chip för att identifiera sig.
 Förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift betalas in på Skatteförvaltningens bankkonto och ett referensnummer för skatter på eget initiativ ska alltid användas då man betalar arbetsgivarprestationer. Kontonumren samt ytterligare information om betalningen av arbetsgivarprestationer och om referensnumret finns på sidan: skatt.fi > Privatpersoner > Boende > Hushåll som arbetsgivare > Deklaration och betalning av arbetsgivarprestationer.
 Bankkontonummer, referensnummer, betalningsmottagaren och betalningsdagen finns färdigt i betalningsunderlaget för nätbetalning i MinSkatt. Om en hushållsarbetsgivare använder tjänsten Palkka.fi, bildar tjänsten automatiskt betalningsuppgifter för arbetsgivarprestationer (se punkt 4 nedan). Den referens som Palkka.fi bildat är inte samma som den referens som syns i MinSkatt, men betalningen styrs till rätt ställe och den beaktas i MinSkatt efter några bankdagar.
 Det finns bestämmelser om tidpunkten för inbetalning av förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift i lagen om beskattningsförfarandet beträffande skatter som betalas på eget initiativ (EgenBeskL) 6 kap. och om betalningsförfarandet i lagen om skatteuppbörd
 En hushållsarbetsgivare ska betala in förskottsinnehållning som verkställts på lön och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift senast den 12:e i den kalendermånad som följer på den månad då lön betalats ut (den allmänna förfallodagen, EgenBeskL 2 och 32 §). Om månadens 12:e dag inte är en bankdag flyttas förfallodagen till följande bankdag. Förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift har betalats i tid om de betalas senast på ovan nämnda förfallodag. Utgångsläget är att skatten anses vara betald till Skatteförvaltningen på den dag då betalningen antingen debiterats från betalarens konto eller betalats kontant vid en penninginrättning (SkUL 20 §).
 Om arbetsgivarprestationer betalas efter förfallodagen, ska också dröjsmålsränta betalas (se SkUL 21 § och lagen om skattetillägg och förseningsränta (1556/1995) 5 a–b §). Beloppet på dröjsmålsräntan kan räknas i MinSkatt.
 Exempel 5: En arbetsgivare betalar ut lön till en arbetstagare i mars, och i samband med detta verkställs förskottsinnehållning på arbetstagarens lön. Arbetsgivaren ska betala den förskottsinnehållning som verkställts på arbetstagarens lön (vilken omfattar den försäkrades sjukförsäkringspremie) och därtill arbetsgivares sjukförsäkringsavgift till Skatteförvaltningen senast den 12:e april. Om den 12:e april inte är en bankdag flyttas förfallodagen till följande bankdag.
 Från och med början av år 2017 finns det bestämmelser om en deklaration som gäller arbetsgivarprestationer, det vill säga förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift, i 4 kap. EgenBeskL. I lagen har termen skatteperiod ersatt begreppen deklarationsperiod och redovisningsperiod. I lagen används inte heller längre termen periodskattedeklaration, som tidigare var i användning, utan i stället för periodskattedeklarationer ges en skattedeklaration (deklaration av skatter på eget initiativ).
 En hushållsarbetsgivare ska för varje löneutbetalningsmånad ge uppgifter som gäller förskottsinnehållning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift med en av Skatteförvaltningen fastställd skattedeklaration (EgenBeskL 16 §). En deklaration ska alltid lämnas om förskottsinnehållning verkställts på lön eller om arbetsgivares sjukförsäkringsavgift betalats. Om ett hushåll betalat ut lön till belopp under 1 500 i kalenderåret till en arbetstagare och förskottsinnehållning inte verkställts av denna anledning och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift inte betalas (se punkterna 2.4.1 och 2.5 ovan), är det i allmänhet inte nödvändigt att lämna in en deklaration av arbetsgivarprestationer.
 En arbetsgivare som inte är införd i arbetsgivarregistret (se punkt 2.2 ovan) lämnar inte in någon skattedeklaration för de månader då löner inte betalats ut. Ett hushåll är i allmänhet en sådan så kallad arbetsgivare som betalar ut lön tillfälligt och i allmänhet lämnar in en skattedeklaration enbart för de månader då det betalat ut lön och verkställt förskottsinnehållning på lönerna eller betalat arbetsgivares sjukförsäkringsavgift.
 Om ett hushåll dock registrerats i arbetsgivarregistret, det vill säga att det är en så kallad arbetsgivare som betalar ut lön regelbundet (se punkt 2.2 ovan), ska en skattedeklaration lämnas in för varje månad (eller kvartalsvis, om en regelbunden arbetsgivare ansökt om förlängd skatteperiod). I så fall innehåller deklarationen i praktiken information om att lön eller andra prestationer inte utbetalats. En deklaration kan ges för högst sex månader på förhand (EgenBeskL 23 § 2 och 3 mom.).
 En hushållsarbetsgivare, liksom övriga arbetsgivare, ska i princip lämna in en deklaration av arbetsgivarprestationer elektroniskt (EgenBeskL 18 § 1 mom.). Deklarationen ges elektroniskt i tjänsten Palkka.fi eller i MinSkatt. Palkka.fi skickar alltid en deklaration automatiskt utifrån löneuträkningarna.
 En skattedeklaration kan ges på en pappersblankett enbart av särskilda skäl (EgenBeskL 18 § 2 mom.). Som särskilt skäl kan man se situationer där det rimligen inte kan förutsättas att en elektronisk skattedeklaration lämnas in. Om ett hushåll till exempel inte har möjlighet att använda en datauppkoppling, är det möjligt att lämna in deklarationen som en pappersdeklaration. Det är inte nödvändigt att ansöka om ett separat tillstånd till detta, och orsaken till att deklarationen ges i pappersform behöver inte anges på förhand till Skatteförvaltningen. Skatteförvaltningen ställer frågor om det särskilda skälet av pappersdeklarerare i samband med skattekontroll. Pappersblanketten, anvisningar för att fylla i blanketten och adressen finns på adressen > Blanketter > Blanketter för personkunder > Deklaration av skatter på eget initiativ (4001r). Blanketten fås även från skattebyrån.
 En deklaration av arbetsgivarprestationer ska lämnas in senast den 12:e i den kalendermånad som följer på löneutbetalningsmånaden (den utsatta dagen för en skattedeklaration, EgenBeskL 2 och 17 §). Om månadens 12:e dag inte är en bankdag flyttas förfallodagen till följande bankdag. Den utsatta dagen för att lämna in en skattedeklaration är följaktligen den samma som den utsatta dagen för att betala skatt (se punkt 2.6 ovan). Tidigare var den utsatta dagen för att lämna in en skattedeklaration elektroniskt inte samma som för en pappersdeklaration, men enligt de nya bestämmelserna är den utsatta dagen månadens 12:e dag oberoende av hur skattedeklarationen ges.
 En deklaration anses ha lämnats in då den inkommit till Skatteförvaltningen (EgenBeskL 19 §). Om en deklaration av arbetsgivarprestationer inkommer till Skatteförvaltningen efter den utsatta dagen, påförs en förseningsavgift för den skatt som deklarerats för sent (se EgenBeskL 36 §).
 Enligt lagen har en arbetsgivare eller en annan betalare av prestationer som omfattas av förskottsinnehållning en skyldighet att lämna uppgifter (EgenBeskL 29 §, som innehåller en hänvisning till lagen om beskattningsförfarande (1558/1995, BFL)). Syftet med skyldigheten att lämna uppgifter är att ge Skatteförvaltningen uppgifter om till vem prestationer betalats och till vilket belopp. Dessa uppgifter används i mottagarnas förhandsifyllda skattedeklarationer.
 Enligt lagen om beskattningsförfarande ska var och en tillställa Skatteförvaltningen för beskattningen behövliga uppgifter om förmåner med penningvärde som han betalt eller förmedlat och om rättelser av dem samt om mottagarna av förmånerna och grunderna för dem (BFL 15 §). Vad gäller hushåll har dock skyldigheten att lämna uppgifter enligt lagen begränsats med Skatteförvaltningens beslut om en allmän skyldighet att lämna uppgifter (A215/200/2017).
 En hushållsarbetsgivare ska alltid på eget initiativ lämna in en årsanmälan till Skatteförvaltningen avseende löner som den betalat ut och som varit föremål för förskottsinnehållning. Därtill ska en hushållsarbetsgivare på eget initiativ lämna in en årsanmälan över löner som inte varit föremål för förskottsinnehållning och betalning av arbetsgivares sjukförsäkringsavgift, om det belopp som ska betalas till samma mottagare är minst 200 euro i kalenderåret (SFb om en allmän skyldighet att lämna uppgifter 2 §).
 Ett hushåll ska med årsanmälan också anmäla de pensionsavgifter för arbetstagare vilka är avdragbara i arbetstagarens beskattning och vilka debiterats av arbetstagaren under skatteåret och de arbetslöshetsförsäkringspremier som tagits ut från lönen (SFb om en allmän skyldighet att lämna uppgifter 28 §, läs om dessa avgifter nedan i punkterna 2.8.2 och 2.9.2). Därtill om ett hushåll fungerar som en arbetsgivare som regelbundet betalar ut lön (se punkt 2.2 ovan) ska det i punkt 613 i årsanmälan meddela om lön överhuvudtaget betalats ut under kalenderåret.
 Ett hushåll kan ge årsanmälan antingen elektroniskt på Skatteförvaltningens e-blankett eller på den utskrivbara pappersblanketten 7801 (Årsanmälan för arbetsgivare eller prestationsbetalare) (SFb om en allmän skyldighet att lämna uppgifter 47 §). Pappersblanketten, ifyllningsanvisningar och adressen finns på Skatteförvaltningens sidor på adressen: skatt.fi > Blanketter > Årsanmälningar. Blanketten fås även från skattebyrån. Palkka.fi-tjänsten sänder årsanmälningar automatiskt till Skatteförvaltningen (se punkt 4 nedan).
 Om årsanmälan ges elektroniskt, ska anmälan ges senast den 3:e i februari månad efter det år då lönen betalats ut. Om uppgifterna ges på en pappersblankett, ska anmälan ges senast före slutet av januari månad efter det år då lön betalats ut (SFb om en allmän skyldighet att lämna uppgifter 46 §). Om anställningsförhållandet inte löper till slutet av kalenderåret, rekommenderas det att anmälan ges så fort anställningsförhållandet upphört.
 Årsanmälan ges med en specifikation enligt mottagare. Med anmälan meddelas specifikationsuppgifter (namn och personbeteckning) för varje löntagare, prestationsslaget (exempelvis P "lön från huvudsyssla" eller 1 "lön från bisyssla"), löner och kostnadsersättningar som betalats till honom eller henne (dagpenningar, måltids- och kilometerersättningar) samt förskottsinnehållning som verkställts på lönerna.
 Resekostnadsersättningar som betalats ut till en löntagare är skattefri inkomst i beskattningen enbart till den del som de betalats enligt Skatteförvaltningens beslut om skattefria resekostnadsersättningar. Om resekostnadsersättningar betalats i strid med tids- och kilometergränserna i Skatteförvaltningens beslut, är de inte skattefria till någon del. I så fall jämställs ersättningar med lön och de deklareras också som lön i årsanmälan. Om resekostnadsersättningar betalats ut enligt Skatteförvaltningens beslut, men till ett belopp som överstiger skattefriheten enligt beslutet, är en del av ersättningarna lön och en del skattefria.
 Närmare uppgifter om hur årsanmälan fylls i finns i guiden för ifyllning av årsanmälan på sidan: skatt.fi > Blanketter > Årsanmälningar.
 Det finns bestämmelser om pensionsförsäkringsavgiften i lagen om pension för arbetstagare (ArPL). Utifrån denna lag ska en arbetsgivare i princip ordna pensionsskyddet för sina arbetstagare under den månad som följer på utbetalningsmånaden (ArPL 141 §). I syfte att täcka kostnaderna för pensionsskyddet debiteras en arbetspensionsförsäkringsavgift, som består av en avgift för arbetsgivaren och arbetstagaren (ArPL 152 §, läs närmare om avgiften för arbetstagare i punkt 2.8.2 nedan).
 Utgångsläget är att en hushållsarbetsgivare ska betala en arbetspensionsförsäkringsavgift för lön till arbetstagare, om lönen är minst 58,27 euro per månad (ArPL 4, 96, 100 och 141 §, den nedre gränsen för försäkringsskyldigheten år 2018). Försäkringsskyldigheten börjar från början av månaden efter den månad då arbetstagaren fyllt 17 år och upphör schablonmässigt enligt födelseåret antingen vid 68, 69 eller 70 års ålder (ArPL 4 § 2 mom.). Arbetstagarens ålder på den dag då lönen betalats ut avgör om arbetstagaren omfattas av pensionsförsäkring. En arbetstagare som inte överskrider den övre åldersgränsen för försäkringsskyldighet enligt lagen om pension för arbetstagare ska pensionsförsäkras även om han eller hon redan får pension. Tidigare gällde försäkringsskyldigheten för arbetstagare i åldern 18–67 år, men åldersgränserna för försäkringsskyldigheten ändrades i den pensionsreform som trädde i kraft från början av år 2017.
 En hushållsarbetsgivare kan teckna en arbetspensionsförsäkring hos vilket arbetspensionsförsäkringsbolag som helst. Försäkringsbolagen ger om hur försäkringen och redovisningen av betalningar ska skötas.
 Den arbetspensionsförsäkringsavgift som tas ut år 2018 är i snitt 24,40 procent av bruttolönen och denna avgift omfattar också den betalningsandel för arbetstagaren vilken arbetsgivaren tagit ut av arbetstagaren (se punkt 2.8.2 nedan). Ett hushåll betalar arbetspensionsförsäkringsavgiften i sin helhet till ett pensionsförsäkringsbolag och arbetsgivaren ansvarar också för arbetstagarens andel av arbetspensionsförsäkringsavgiften gentemot pensionsanstalten (ArPL 152 § 2 mom.).
 Närmare uppgifter om arbetspensionsförsäkring finns på adressen tyoelake.fi.
 Den arbetspensionsförsäkringsavgift som tas ut i syfte att täcka kostnaderna för pensionsskyddet består av en avgift för arbetsgivaren också av en avgift för arbetstagaren (ArPL 152 §, läs närmare om avgiften för arbetstagare i punkt 2.8.1 ovan). En försäkringsskyldig hushållsarbetsgivare ska i samband med utbetalning av lön efter eventuell förskottsinnehållning ta ut arbetstagarens andel av arbetspensionsförsäkringsavgiften från arbetstagarens lön. Beloppet på arbetspensionsförsäkringsavgiften räknas utifrån arbetstagarens bruttolön.
 Den årliga procenten för arbetspensionsförsäkringsavgiften fastställs genom förordning av social- hälsoministeriet. År 2018 är arbetstagarens andel av arbetspensionsavgiften 6,35 procent för arbetstagare under 53 år och över 62 år och 7,85 procent för arbetstagare i åldern 53–62 år.
 En hushållsarbetsgivare betalar arbetspensionsförsäkringsavgiften i sin helhet till den pensionsanstalt där arbetsgivaren ordnat pensionsskyddet för sina arbetstagare. Arbetsgivaren ansvarar för att betala in hela arbetspensionsförsäkringsavgiften till arbetspensionsförsäkringsbolaget, även om arbetsgivaren inte kan innehålla arbetstagarens andel från arbetstagarens lön (till exempel om lönen uteslutande består av naturaförmåner eller om lönen till barnskötare som ett hushåll anställt betalas av Folkpensionsanstalten).
 Skatteförvaltningen drar av den arbetspensionsförsäkringsavgift som tagits ut av arbetstagaren från arbetstagarens skattepliktiga inkomster då beskattningen verkställs. För detta ändamål ska arbetsgivaren anmäla den debiterade avgiften i en årsanmälan till Skatteförvaltningen (se punkt 2.7.2 ovan).
 Det finns bestämmelser om arbetslöshetsförsäkringspremier i lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner (555/1998). Arbetslöshetsförsäkringspremien är indelad i en andel för arbetsgivare och en andel för arbetstagare (läs mer om premieandelen för arbetstagare i punkt 2.9.2 nedan).
 Arbetslöshetsförsäkringspremie betalas inte för en arbetstagare som är yngre än 17 år eller som fyllt 65 år. Vad gäller arbetstagare i åldern 17–64 år är en hushållsarbetsgivare skyldig att betala arbetslöshetsförsäkringspremien för arbetsgivare om de löner som betalats ut av arbetsgivaren under kalenderåret sammanlagt överstiger 1 200 euro (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 12, 12 a och 12 b §). Tidigare var betalningsskyldigheten kopplad till antalet arbetsdagar, men från och med början av år 2016 påverkar inte antalet arbetsdagar längre betalningsskyldigheten.
 Beloppet på arbetslöshetsförsäkringspremien räknas utifrån den lönesumma som arbetsgivaren betalat ut. År 2018 är arbetslöshetsförsäkringspremien för hushållsarbetsgivare 0,65 procent av lönen (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 18 § 1 mom.). Arbetsgivaren betalar såväl arbetsgivarens som arbetstagarens andel av arbetslöshetsförsäkringspremien till Arbetslöshetsförsäkringsfonden. Arbetsgivaren ansvarar också för att betala arbetslöshetsförsäkringspremier till Arbetslöshetsförsäkringsfonden (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 21 §).
 Närmare uppgifter om arbetslöshetsförsäkringspremien finns på adressen tvr.fi.
 Förutom arbetsgivaren betalar också arbetstagaren en arbetslöshetsförsäkringspremie (läs om arbetsgivarens premieandel i punkt 2.9.1 ovan). En hushållsarbetsgivare ska i samband med utbetalning av lön efter eventuell förskottsinnehållning av lön från arbetstagarens lön innehålla arbetstagarens andel av arbetslöshetsförsäkringspremien (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 20 §). Om en arbetstagare i samband med en lönebetalning inte betalats en penninglön som räcker till för att innehålla arbetslöshetsförsäkringspremien för löntagare, får arbetsgivaren innehålla arbetslöshetsförsäkringspremien för löntagare inom två år i samband med följande löneutbetalningar (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 20 § 3 mom.).
 Beloppet på arbetslöshetsförsäkringspremien räknas utifrån arbetstagarens bruttolön. År 2018 är arbetslöshetsförsäkringspremien för löntagare 1,90 procent av lönen (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 18 § 1 mom.). Arbetsgivaren betalar såväl arbetsgivarens som arbetstagarens andel av arbetslöshetsförsäkringspremien till Arbetslöshetsförsäkringsfonden.
 Arbetslöshetsförsäkringspremien för löntagare ska innehållas från arbetstagaren lön, även om arbetsgivaren inte har skyldighet att betala arbetslöshetsförsäkringspremier om lönesumman är högst 1 200 euro (se punkt 2.9.1 ovan). Arbetstagare som är yngre än 17 år och som har fyllt 65 år är dock inte skyldiga att betala arbetslöshetsförsäkringspremie för löntagare, varför arbetslöshetsförsäkringspremien för löntagare inte innehålls från deras lön (lagen om finansiering av arbetslöshetsförmåner 12 och 12 a §).
 Den arbetslöshetsförsäkringspremie som tagits ut av arbetstagaren dras av från arbetstagarens skattepliktiga inkomst i beskattningen. Därför ska arbetsgivaren anmäla den debiterade premien i en årsanmälan som lämnas in till Skatteförvaltningen (se punkt 2.7.2 ovan).
 En hushållsarbetsgivare är skyldig att försäkra sina arbetstagare för olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar om de utbetalda lönerna eller de överenskomna lönerna för arbete som arbetsgivaren låter utföra under ett kalenderår sammanlagt överstiger 1 200 euro (lagen om olycksfall i arbetet och om yrkessjukdomar 3 § 2 mom. och 268 §). Om gränsen överskrids gäller försäkringsskyldigheten för alla arbetstagare och till exempel arbetstagarnas ålder är inte av betydelse. Tidigare var försäkringsskyldigheten kopplad till antalet arbetsdagar, men från och med början av år 2016 påverkar inte antalet arbetsdagar längre försäkringen av arbetstagare.
 Gränsen för försäkringsskyldigheten är arbetsgivar- och kalenderårsspecifik: alla arbeten som arbetsgivaren låtit utföra under kalenderåret beaktas och de utbetalda eller överenskomna lönerna för dessa räknas samman. Tidpunkten för utbetalning av löner är inte av betydelse när det räknas om gränsen för försäkringsskyldigheten överträtts. Om det redan då ett anställningsförhållande börjar står klart att de överenskomna arbetsförvärven överstiger 1 200 euro, ska en försäkring tecknas innan arbetet startar. En försäkring kan inte tecknas retroaktivt.
 En försäkring tecknas innan arbetet börjar hos ett sådant skadeförsäkringsbolag som har rätt att bedriva försäkringsverksamhet i anknytning till olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar i Finland. I praktiken tecknas i allmänhet också en grupplivförsäkring för arbetsgivare i samband med försäkringen (se punkt 2.11 nedan).
 Det är också möjligt att teckna en försäkring via Palkka.fi-tjänsten (se punkt 4 nedan). Beloppet på försäkringspremien varierar enligt försäkringsbolag och beror på bland annat beloppet på lönerna och risken för olycksfall och yrkessjukdomar i det försäkrade arbetet. Arbetsgivaren betalar försäkringspremierna direkt till försäkringsbolaget enligt fakturan.
 Närmare uppgifter om olycksfallsförsäkring finns på adressen tvk.fi.
 Arbetsmarknadsorganisationerna har i kollektivavtalen kommit överens om hur grupplivförsäkringsskyddet ska ordnas för arbetstagarna. Också en hushållsarbetsgivare ska teckna en grupplivförsäkring för sina arbetstagare, om branschen för det utförda arbetet omfattas av ett allmänt bindande kollektivavtal som kräver detta. Så gott som alla personer som det är obligatoriskt att försäkra enligt lagen om olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar omfattas av grupplivförsäkring.
 Arbetstagarna grupplivförsäkras på samma gång som arbetsgivaren tecknar den lagstadgade olycksfallsförsäkringen. Grupplivförsäkringspremien varierar enligt bolag och arbetsgivaren betalar premien till olycksfallsförsäkringsbolaget i samband med olycksfallsförsäkringspremien. Grupplivförsäkringspremien är i snitt 0,07 procent av lönesumman.
 Närmare uppgifter om grupplivförsäkring finns på adressen trhv.fi.
 En hushållsarbetsgivare ska ge arbetstagaren ett verifikat över de löner som betalats ut under kalenderåret, så att arbetstagaren kan granska beloppet på lönen och en eventuell förskottsinnehållning (FörskUL 35 §). Verifikatet kan formuleras fritt, men åtminstone följande uppgifter ska framgå av det:
 arbetsgivarens namn, personnummer, adress och telefonnummer
 arbetstagarens namn, personnummer och adress
 lönen och beloppet av eventuella förskottsinnehållningar
 löneutbetalningstidpunkten
 beloppet på den pensionsförsäkringspremie för arbetstagare och den arbetslöshetsförsäkringspremie som tagits ut av arbetstagaren
 beloppet på dagpenningspremien.
 Det finns också skäl att datera och underteckna verifikatet. Ett hushåll ska ge ett verifikat till en arbetstagare senast före 15:e januari efter det år då lön betalats ut eller genast efter att anställningsförhållandet upphört, om arbetstagaren så kräver.
 Om ett anställningsförhållande upphör mitt i året och arbetstagaren valt alternativet med en inkomstgräns som sätt för att verkställa förskottsinnehållning, ska hushållet anteckna den bruttolön som betalats ut, arbetstagarens namn och den tid för vilken lön betalats ut på arbetstagarens skattekort. Intyget kan också ges med en separat bilaga eller Skatteförvaltningens blankett (VEROH 5049r). Löntagaren fogar intyget till sitt skattekort då han eller hon överlämnar det till nästa arbetsgivare.
 Ett hushåll är anteckningsskyldigt i egenskap av arbetsgivare (EgenBeskL 27 §). Ett hushåll ska göra anteckningar om utbetalda löner vilka redogör för betalningsmottagarens namn och personbeteckning, löneutbetalningsdagen, lönebeloppet och värdet på naturaförmåner samt utbetalda kostnadsersättningar och utbetalningstiden. Utgångsläget är att en kopia över ett verifikat som ges till löntagaren och ett kvitto över utbetalningen av lön räcker.
 Anteckningar, fakturor och kvitton ska förvaras i sex år från löneutbetalningsårets utgång (EgenBeskL 28 § 2 mom. ). Anteckningar ska också göras över betalda sjukförsäkringsavgifter för arbetsgivare.
 Hushållen anställer ofta tillsammans med andra hushåll en städare, barnskötare eller en annan arbetstagare. När flera hushåll anställer en arbetstagare med ett gemensamt arbetsavtal och kännetecknen för ett anställningsförhållande är uppfyllda för alla dem som låter utföra arbetet, är hushållen solidariskt arbetstagarens arbetsgivare. I så fall är medlemmarna av arbetsgivarringen solidariskt skyldiga att fullgöra de arbetsgivarskyldigheter som hänför sig till anställningsförhållandet.
 För att underlätta fullgörandet av arbetsgivarskyldigheter är förfarandet i praktiken ofta det att en person verkställer förskottsinnehållningen, lämnar in skattedeklarationer och årsanmälningar och betalar in arbetsgivarprestationer till Skatteförvaltningens konto. Denna person använder sin egen personbeteckning vid betalningar och anmälningar. Han eller hon kan samla in pengar kontant eller så kan hushållen ha ett gemensamt konto. Det är möjligt att ge ringen ett företags- och organisationsnummer (FO-nummer) enbart i undantagsfall, om det inte är möjligt att betala arbetsgivarprestationer och lämna in deklarationer med personbeteckningar.
 Hushållen är befriade från förskottsinnehållningsskyldigheten och arbetsgivares sjukförsäkringsavgift om den lön som betalas ut för arbetet till samma mottagare inte överstiger 1 500 euro i kalenderåret (se närmare i punkterna 2.4.1 och 2.5 ovan). Vid tillämpning av gränsen är det inte av betydelse om arbetsgivarringen har ett eget FO-nummer. Gränsen tillämpas personligen i en arbetsgivarring, det vill säga inte enligt ring eller familj. Följaktligen kan till exempel båda makar betala löner på 1 500 euro utan att ha skyldigheter att verkställa förskottsinnehållning eller betala sjukförsäkringsavgifter för arbetsgivare. Det rekommenderas dock inte att förskottsinnehållning inte verkställs utifrån denna grund, eftersom det i allmänhet leder till kvarskatt för arbetstagaren.
 Om en arbetsgivarring inte har ett FO-nummer, ska kontaktpersonen ge en årsanmälan i eget namn. Han eller hon ska foga en specifikation, som visar de löner som varje hushåll betalat. Om arbetsgivarringen har ett FO-nummer, ges årsanmälan i ringens namn.
 Inom ramen för ett uppdragsförhållande köper hushållet arbetet som en tjänst av en företagare eller ett företag och betalar arbetsersättning enligt en faktura. När ett hushåll låter utföra arbete inom ramen för ett uppdragsförhållande, ska det granska om företaget eller företagaren hör till förskottsuppbördsregistret (se närmare om granskning i punkt 3.1.2 nedan).
 Det finns bestämmelser om förskottsuppbördsregistret i 25 § i lagen om förskottsuppbörd. Förskottsuppbördsregistret är ett register som förs av Skatteförvaltningen, i vilket bland annat skattskyldiga som bedriver näringsverksamhet införs. Informationen om förskottsuppbördsregistrering och registreringens giltighet är offentlig. Syftet med förskottsuppbördsregistreringen är att visa för prestationsbetalaren att det inte är nödvändigt att verkställa förskottsinnehållning på betalningen, utan att den aktör som är införd i registret själv ser till att betala sin förskottsskatt.
 Det är inte obligatoriskt att vara införd i förskottsuppbördsregistret. Följaktligen betyder det faktum att en aktör bedriver verksamhet som bolag eller firma inte automatiskt att aktören är införd i förskottsuppbördsregistret. Företag och företagare med avsevärda försummelser i sin beskattning införs därtill inte i förskottsuppbördsregistret eller så avförs de från registret. Ett företag eller en företagare kan också på eget initiativ låta bli att anmäla sig till förskottsuppbördsregistret eller lägga fram en begäran om avförande från registret. Till exempel en aktör som sporadiskt eller tillfälligt får arvoden kan finna att det är en bättre lösning att inte registrera sig.
 Ett hushåll kan kontrollera att en tjänsteleverantör är införd i förskottsuppbördsregistret på Internet via företags- och organisationsdatasystemets offentliga datatjänst fods.fi. Tjänsten är avgiftsfri och uppgifter kan sökas utifrån antingen namn eller FO-nummer. Vid sökning med ett namn öppnas företagets uppgifter i tjänsten genom att efter sökningen klicka på rätt företags FO-nummer på listan. Förskottsuppbördsregistreringen kan också kontrolleras via Skatteförvaltningens servicenummer, som finns på adressen skatt.fi > Skatteförvaltningen > Kontaktuppgifter > Servicenummer.
 Ett hushåll har i egenskap av prestationsbetalare en utredningsskyldighet avseende förskottsuppbördsregistreringens giltighet. Utgångsläget är att förkosttsuppbördsregistreringen alltid ska granskas vid tidpunkten för en betalning.
 De nuvarande datumen för kontroll av förskottsuppbördsregistrering, 28.2 och 31.8, gäller inte efter 1.3.2018. De nya kontrolldagarna tas i bruk 1.9.2018 och efter denna tidpunkt är de nya kontrolldagarna 1.3, 1.6, 1.9 och 1.12. Eftersom det är möjligt att göra avföranden från registret vid en annan tidpunkt än kontrolldagen, borde betalaren, i en situation med återkommande betalningar, alltid kontrollera betalningsmottagarens registreringsställning vid betalningstidpunkten. En prestationsbetalare kan dock lita på uppgifterna från kontrolldagen, om betalningsmottagares registreringsställning granskats ur företags- och organisationsdatasystemet innan avförandet från registret. I så fall drabbas inte betalaren av påföljder även om mottagaren av prestationen avförts från registret före kontrolldagen. Ett skriftligt meddelande om avförande från registret vilket getts till utbetalaren av arbetsersättning häver kontrolldagen.
 Om mottagaren av arbetsersättning är införd i förskottsuppbördsregistret, ska hushållet förfara på det sätt som nämns i punkt 3.2 nedan. Om mottagaren av arbetsersättning däremot inte är införd i förskottsuppbördsregistret, ska hushållet se till att fullgöra de skyldigheter som nämns nedan i punkt 3.3. Det är också viktigt att granska förskottsuppbördsregistreringen med tanke på ett eventuellt hushållsavdrag (se punkt 5.1 nedan).
 Förskottsuppbördsregistrering har behandlats närmare i Skatteförvaltningens separata anvisning Förskottsuppbördsregistreringens inverkan på företagsverksamheten.
 Om ett hushåll inom ramen för ett uppdragsförhållande köper en tjänst av ett företag eller en företagare som hör till förskottsuppbördsregistret, medför inte det arbete som hushållet låtit utföra skyldigheter för hushållet gentemot till exempel Skatteförvaltningen eller pensions- och olycksfallsförsäkringsbolagen. I så fall betalar hushållet den faktura som den som utfört arbetet sänt. Den som utfört arbetet eller tjänsten är i så fall själv skyldig att fullgöra egna beskattnings- och försäkringsrelaterade skyldigheter.
 Utgångsläget är att prestationsbetalaren ska verkställa förskottsinnehållning på arbetsersättning som betalas ut inom ramen för ett uppdragsavtal om mottagaren inte är införd i förskottsuppbördsregistret (FörskUL 9 § och 25 §). En lättnad som gäller förskottsinnehållningsskyldigheten har dock föreskrivits för hushållen då den prestation som ett hushåll betalat inte hänför sig till näringsverksamhet eller annan verksamhet för att förvärva inkomst som hushållet bedriver (till exempel uthyrningsverksamhet). Lättnaden gäller alltså enbart prestationer som betalats för arbete för hushållets räkning.
 Om de prestationer som betalas ut för ett arbete till samma mottagare inte överstiger 1 500 euro i kalenderåret, är inte hushållet skyldigt att verkställa förskottsinnehållning (FörskUL 9 § 3 mom. och FörskUF 13 §). I så fall är det inte heller nödvändigt att ge en skattedeklaration eller årsanmälan. Förskottsinnehållningslättnad för hushåll får tillämpas även om en annan person i egenskap av ombud gör en betalning för hushållets räkning. I så fall vidtas åtgärderna i den egentliga prestationsbetalarens namn.
 Om ett hushåll trots ovan nämnda lättnad verkställer förskottsinnehållning, ska den betalas in till Skatteförvaltningen och hushållet ska i normal ordning lämna in en skattedeklaration och en årsanmälan (se punkterna 3.3.2–3.3.4 nedan).
 Om de prestationer som betalas ut för arbete till en och samma mottagare som inte är införd i förskottsuppbördsregistret överstiger 1 500 euro i kalenderåret, är hushållet skyldigt att verkställa förskottsinnehållning på det belopp som det betalat ut och betala in det till Skatteförvaltningen (se punkt 3.3.2 nedan). Ett hushåll ska också lämna in skattedeklaration och årsanmälan för arbetsgivare för sådana arbetsersättningar (se punkterna 3.3.3 och 3.3.4 nedan). Om ett hushåll inom ramen för ett uppdragsförhållande köper en tjänst av ett företag eller en företagare som inte finns i förskottsuppbördsregistret, behöver hushållet inte betala arbetsgivares sjukförsäkringsavgift för arbetsersättningen, oberoende av dess belopp.
 Exempel 6: Ett hushåll betalar en arbetsersättning på 500 euro för ett städarbete av engångsnatur till en fysisk person (firma) som inte är införd i förskottsuppbördsregistret. I enlighet med förskottsinnehållningslättnaden för hushåll är det inte nödvändigt att verkställa förskottsinnehållning eftersom de prestationer som betalats ut till samma mottagare för arbetet inte överskrider 1 500 euro i kalenderåret.
 Om städarbetet dock hänför sig exempelvis till en bostad som hushållet hyrt ut i syfte att förvärva inkomst, är det inte möjligt att tillämpa förskottsinnehållningslättnaden för hushåll, eftersom uthyrning av bostad utgör verksamhet för att förvärva inkomst. I så fall är hushållet skyldigt att verkställa förskottsinnehållning på prestationen, betala in den till Skatteförvaltningen och lämna in en skattedeklaration och årsanmälan för arbetsgivare.
 Om arbetsersättning betalas ut i flera rater, fastställs gränsen för förskottsinnehållningslättnad utifrån den sammanlagda arbetsersättning som betalas ut under kalenderåret. Om det redan då kalenderåret eller uppdragsförhållandet börjar är känt att en arbetsersättning på över 1 500 euro kommer att betalas till den som utför arbetet under kalenderåret, ska förskottsinnehållning verkställas redan på den första prestationen.
 Om det på motiverade grunder förmodats att beloppet på arbetsersättningen underskrider gränsen på 1 500 euro och förskottsinnehållning inte verkställts av denna anledning, men arbetsersättningen under året ändå överskrider 1 500 euro, ska förskottsinnehållning verkställas på arbetsersättningen från och med att gränsen på 1 500 euro överskrids. I denna situation är det inte nödvändigt att verkställa förskottsinnehållning på tidigare utbetalda arbetsersättningar.
 Förskottsinnehållning verkställs så att betalaren vid betalningen eller från det penningbelopp som ska betalas drar av det belopp som beräknats enligt innehållningsprocenten. Förskottsinnehållning kan inte verkställas så att dess belopp överstiger det penningbelopp som ska betalas (FörskUL 11 §).
 Skyldigheten att verkställa förskottsinnehållning påverkas inte av om ersättningen betalas ut till en fysisk person eller till en aktör som bedriver verksamhet i bolagsform. En skyldighet att verkställa förskottsinnehållning uppkommer oberoende av arbetsersättningsmottagarens juridiska verksamhetsform på det sätt som redogjorts ovan i punkt 3.3.1 då arbetsersättningsmottagaren inte är införd i förskottsuppbördsregistret. Ersättningsmottagarens juridiska form påverkar dock det belopp som är föremål för verkställande av förskottsinnehållning enligt följande:
 Om mottagaren av arbetsersättning är ett aktiebolag, ett öppet bolag, ett kommanditbolag eller ett annat motsvarande samfund, en motsvarande samfälld förmån eller en motsvarande sammanslutning och organisationen inte införts i förskottsuppbördsregistret, verkställs förskottsinnehållningen till ett belopp som motsvarar 13 procent, förutom om en utredning om att Skatteförvaltningen sänkt innehållningsprocenten uppvisas (FörskUL 15 § 3 mom. och FörskUF 16 § 2 mom.).
 Om mottagaren av arbetsersättning är en fysisk person som inte är införd i förskottsuppbördsregistret, verkställs förskottsinnehållningen enligt hans eller hennes skattekort för bisyssla eller ett annat skattekort som getts av Skatteförvaltningen.
 Om mottagaren av arbetsersättning är en fysisk person som inte är införd i förskottsuppbördsregistret och han eller hon trots begäran inte lägger fram något skattekort alls, verkställs förskottsinnehållningen enligt en innehållningsprocent på 60 procent (FörskUF 3 §).
 Verkställande av förskottsinnehållning och skattekort behandlas närmare i Skatteförvaltningens anvisning Verkställande av förskottsinnehållning.
 Förskottsinnehållning verkställs på fakturabeloppet med avdrag för momsandelen (FörskUF 15 § 4 mom.). Utgifter för arbetets utförande eller materialets andel dras i regel inte av från fakturans summa förrän förskottsinnehållningen verkställs.
 Undantaget till det ovan nämnda är ersättningar av arbetsresekostnader med anledning av arbetet (dagpenningar, måltidsersättningar, hotellavgifter, kilometerersättningar och till exempel flygbiljetter och tågbiljetter) då de betalas till fysiska personer, det vill säga inte till exempelvis aktiebolag, öppna bolag eller kommanditbolag. De kan dras av från fakturabeloppet innan förskottsinnehållning verkställs, under förutsättning att de inte överstiger de belopp som Skatteförvaltningen årligen fastställer (Skatteförvaltningens beslut om befrielse från skyldighet att verkställa förskottsinnehållning, 1035/2016, 1 § 17 punkten).
 Beloppen på skattefria resekostnadsersättningar fastställs årligen med ett beslut av Skatteförvaltningen (vad gäller år 2018 Skatteförvaltningens beslut om skattefria resekostnadsersättningar under 2018). Det ska dock observeras att dessa kostnadsersättningar inte är skattefria för andra än aktörer med ett anställningsförhållande, även om de med ovan nämnda beslut av Skatteförvaltningen befriats från att verkställa förskottsinnehållning. Därför meddelas de i årsanmälan på samma sätt som andra arbetsersättningar (se punkt 3.3.4 nedan).
 Exempel 7: Ett hushåll betalar en arbetsersättning för ett arbete för hushållets räkning till en fysisk person (firma) som inte är införd i förskottsuppbördsregistret. Fakturans slutsumma är 2 480 euro, inklusive moms på 480 euro (24 %). Enligt det skattekort som den som utfört arbetet överlämnat är förskottsinnehållningsprocenten 25 %.
 Det är inte möjligt att tillämpa förskottsinnehållningslättnad, eftersom beloppet på betalningen inte överstiger 1 500 euro. Hushållet verkställer förskottsinnehållning på det momsfria beloppet på fakturan, det vill säga på 2 000 euro, då beloppet på förskottsinnehållningen uppgår till 500 euro (25 %). Hushållet betalar 1 980 euro till den som utfört arbetet, det vill säga fakturans slutsumma minskad med beloppet på förskottsinnehållningen.
 Exempel 8: Ett hushåll får av en fysisk person (firma) som inte är införd i förskottsuppbördsregistret en faktura på 2 000 euro (moms 0 %) för ett arbete som utförts i hushållet inom ramen för ett uppdragsförhållande. En kilometerersättning på sammanlagt 270 euro för 600 kilometer (det vill säga 45 cent/km) har utöver den ersättning som ska betalas för arbetet debiterats som kostnader för att utföra arbetet på fakturan.
 Förskottsinnehållning ska verkställas på betalningen på 2 000 euro och vad gäller kostnadsersättningar dessutom på den del som överstiger kilometerersättningen enligt Skatteförvaltningens beslut (42 cent/km år 2018).
 Den förskottsinnehållning som verkställts på den arbetsersättning som betalats ut till företaget eller företagaren ska betalas in till Skatteförvaltningen på samma sätt som en hushållsarbetsgivare betalar in den förskottsinnehållning som verkställs på lön (se punkt 2.6 ovan).
 En skattedeklaration (tidigare periodskattedeklaration) ska ges av förskottsinnehållning som verkställts på arbetsersättningar som betalats ut till fysiska personer eller sammanslutningar (exempelvis öppna bolag och kommanditbolag) på samma sätt som en hushållsarbetsgivare ska ge en skattedeklaration av förskottsinnehållning som den verkställt på löner (se punkt 2.7.1 ovan).
 Prestationerna ska deklareras i skattedeklarationen i punkten "Förskottsinnehållningspliktiga löner och övriga prestationer". Ersättningarna deklareras brutto, det vill säga utan att dra av moms eller ersättningar för arbetsresekostnader. Förskottsinnehållning som verkställts på arbetsersättningar som betalats ut till aktiebolag och andra samfund ska anmälas i skattedeklarationen under "Förskottsinnehållning som verkställts på aktiebolag, andelslag eller andra samfund".
 Ett hushåll ska alltid på eget initiativ till Skatteförvaltningen lämna in också en årsanmälan om arbetsersättningar som det betalat ut och som varit föremål för förskottsinnehållning. Årsanmälan ges på samma sätt som en hushållsarbetsgivare ger en årsanmälan om de löner som den betalat ut (se punkt 2.7.2 ovan). Vid anmälan av arbetsersättningar tillämpas dock inte gränsen på utbetalda löner på 200 euro för hushållsarbetsgivare. Arbetsersättningar ska anges i en årsanmälan endast då förskottsinnehållning verkställts på dessa.
 Årsanmälan ges med en specifikation enligt mottagare. I anmälan meddelas specifikationsuppgifter (namn och personbeteckning eller FO-nummer) för varje mottagare av arbetsersättning, prestationsslaget (exempelvis H "arbetsersättning"), de utbetalda arbetsersättningarna och den förskottsinnehållning som verkställts på dessa. Andelen för eventuell moms eller kostnadsersättningar dras inte av från beloppet på arbetsersättningen. Om arbetsersättningen omfattat moms, ska momsandelen anmälas i punkt 17 på blanketten.
 Vad gäller arbetsersättningar som betalats ut till fysiska personer anmäls det sammanlagda beloppet för hela året. Om arbetsersättningen betalats ut till ett öppet bolag, ett kommanditbolag eller ett samfund (exempelvis ett aktiebolag, ett andelslag eller en förening), ska betalningarna och förskottsinnehållningarna deklareras specificerade enligt månad.
 Ett hushåll ska ge arbetstagaren ett verifikat över betalningarna under kalenderåret, så att prestationsmottagaren kan granska beloppet på arbetsersättningen och en eventuell förskottsinnehållning (FörskUL 35 §). Verifikatet kan formuleras fritt, men åtminstone följande uppgifter ska framgå av det:
 uppdragsgivarens namn, personbeteckning, adress och telefonnummer
 namnet på den som utför arbetet, personbeteckning/FO-nummer och adress
 arbetsersättningen och beloppet på eventuella förskottsinnehållningar
 tidpunkten för utbetalningen av arbetsersättningen.
 Det finns också skäl att datera och underteckna verifikatet. Ett hushåll ska ge ett verifikat till prestationsmottagaren senast 15:e januari efter det år då prestationen betalats. Vid kortvariga uppdragsförhållanden rekommenderas det dock att verifikatet ges genast då uppdragsförhållandet upphör.
 Ett hushåll är anteckningsskyldigt i egenskap av prestationsbetalare (EgenBeskL 27 §). Ett hushåll ska göra anteckningar om dess betalningar som omfattas av förskottsinnehållning, vilka åtminstone redogör för prestationsmottagarens namn och personbeteckning, betalningsdagen och beloppet på den betalda prestationen. Utgångsläget är att en kopia över det verifikat som ges till löntagaren och ett kvitto över utbetalningen av prestationen räcker. Anteckningar, fakturor och kvitton ska förvaras i sex år från utgången av det år då prestationen betalats (EgenBeskL 28 § 2 mom. ).
 Palkka.fi är ett avgiftsfritt löneberäkningsprogram som planerats för hushåll och andra mindre arbetsgivare. Med hjälp av programmet kan ett hushåll räkna en arbetstagares lön jämte lönebikostnader. Med tjänsten Palkka.fi kan en hushållsarbetsgivare fullgöra de skyldigheter som redogjorts i denna anvisning med undantag för olycksfalls- och grupplivförsäkring.
 I tjänsten kan en hushållsarbetsgivare räkna en arbetstagares lön, förskottsinnehållningen, arbetsgivares sjukförsäkringsavgift och obligatoriska arbetspensionsavgifter och skriva ut löneuträkningar. Tjänsten bildar betalningsuppgifter och sköter arkiveringen för hushållets räkning. Tjänsten sänder automatiskt de nödvändiga anmälningarna till Skatteförvaltningen, arbetspensionsbolagen och Arbetslöshetsförsäkringsfonden. Därtill kan en arbetstagare via Palkka-fi-tjänstens arbetstagargränssnitt sända skattekortsuppgifter elektroniskt till en hushållsarbetsgivare.
 Via Palkka.fi-tjänsten är det också möjligt att meddela uppgifter som gäller hushållsavdrag till Skatteförvaltningen (se punkt 5.1 nedan). Ett hushållsavdrag som anmälts via Palkka.fi-tjänsten överförs automatiskt till den förhandsifyllda skattedeklarationen för året i fråga. Ett hushåll kan via tjänsten meddela hushållsavdragsuppgifter som gäller utbetalda löner och fakturor för arbetsersättningar.
 Närmare uppgifter om tjänsten finns på adressen palkka.fi. Du kan logga in tjänsten med personliga nätbankskoder eller ID-kort med chip.
 En fysisk person får som ett hushållsavdrag göra ett partiellt skatteavdrag för kostnader för arbete som han eller hon låtit utföra hemma, om den som utfört arbetet är en aktör som införts i förskottsuppbördsregistret eller en avlönad arbetstagare och övriga föreskrivna förutsättningar för avdrag är uppfyllda (ISkL 127 a–c §). Ett hushåll har inte rätt till hushållsavdrag om tjänsten köpts av ett företag eller en företagare som inte finns i förskottsuppbördsregistret.
 Hushållsavdrag och förutsättningarna för beviljande av hushållsavdrag behandlas närmare i Skatteförvaltningens anvisning Hushållsavdrag.
 I lagen om beskattningsförfarande finns det bestämmelser om skyldigheten att lämna uppgifter för en fysisk person som fungerar som byggherre (BFL 15 d §). Utan gräns i euro är enskilda personer som fungerar som byggherrar skyldiga att lämna uppgifter till Skatteförvaltningen om bygget kräver bygglov.
 Byggherren ska ge uppgifter om de företag som utfört byggarbetet och de prestationer som gjorts till dessa. Om byggherren själv anställt en arbetstagare, ska arbetstagaruppgifter och de löner som betalats ut till arbetstagarna och övriga vederlag meddelas. En fysisk person ska vid slutsynen för byggnadstillsynsmyndigheten visa ett intyg av Skatteförvaltningen över att anmälningsskyldigheten fullgjorts.
 Skyldigheten att lämna uppgifter för ett hushåll i egenskap av byggherre har behandlats närmare i Skatteförvaltningens anvisning Skyldighet att lämna uppgifter vid byggande.
 skattesakkunnig Nella Toivonen
 Sidan har senast uppdaterats 10.1.2018


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 21998D0604(04)
 Oficiālais Vēstnesis L 160 , 04/06/1998 Lpp. 0040 - 0041
 EEZ Apvienotās komitejas LēmumsNr. 83/97(1997. gada 31. oktobris),ar ko groza XIII pielikumu (Transporta politika) EEZ līgumamEEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, kurš precizē Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk "līgums", un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā līguma XIII pielikums grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1997. gada 24. marta Lēmumu Nr. 18/97 [1];tā kā līgumā ir jāiekļauj Komisijas 1997. gada 25. marta Direktīva 97/15/EK, ar ko pieņem Eurocontrol standartus un groza Padomes Direktīvu 93/65/EEK par saderīgu tehnisko specifikāciju noteikšanu un piemērošanu iepirkumam gaisa satiksmes pārvaldības vajadzībām [2],tā kā ir jāgroza Padomes Direktīvas 93/65/EEK a) pielāgojums līguma XIII pielikumā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsLīguma XIII pielikuma 66.c punktā (Padomes Direktīvā 93/65/EEK) pievieno šādu tekstu:"kura grozīta ar— 397 L 0015: Komisijas 1997. gada 25. marta Direktīvu 97/15/EK (OV L 95, 10.4.1997., 16. lpp.)."2. pantsLīguma XIII pielikuma 66.c punktā (Padomes Direktīvā 93/65/EEK) a) pielāgojumu aizstāj ar šādu tekstu:"a) II pielikumā norādīto sarakstu papildina šādi:NorvēģijaLuftfartsverketPostboks 8124 DepN-0032 OsloOslo Lufthavn A/SPostboks 100N-2060 Gardermoen.".3. pantsKomisijas Direktīvas 97/15/EK teksti islandiešu un norvēģu valodās, kas pievienoti šā lēmuma redakcijām attiecīgajās valodās, ir autentiski.4. pantsŠis lēmums stājas spēkā 1997. gada 1. novembrī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.Briselē, 1997. gada 31. oktobrīEEZ Apvienotās komitejas vārdā —priekšsēdētājsE. Bull[1] OV L 182, 10.7.1997., 52. lpp.[2] OV L 95, 10.4.1997., 16. lpp.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 9.7.2013
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 188/5
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 649/2013 VAN DE COMMISSIE
 van 8 juli 2013
 tot afwijking van Verordening (EG) nr. 1122/2009 en Verordening (EU) nr. 65/2011 wat betreft de verlaging van de steunbedragen bij een te late indiening van verzamelaanvragen voor alpenweiden in berggebieden in Oostenrijk voor 2013
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad van 20 september 2005 inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling (Elfpo) (1), en met name artikel 91,
 Gezien Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad van 19 januari 2009 tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening aan landbouwers in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 1290/2005, (EG) nr. 247/2006, (EG) nr. 378/2007 en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1782/2003 (2), en met name artikel 142, onder c),
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 In artikel 23, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 van de Commissie van 30 november 2009 tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad wat betreft de randvoorwaarden, de modulatie en het geïntegreerd beheers- en controlesysteem in het kader van de bij die verordening ingestelde regelingen inzake rechtstreekse steunverlening aan landbouwers en ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad wat betreft de randvoorwaarden in het kader van de steunregeling voor de wijnsector (3) is vastgesteld dat bij een te late indiening van steunaanvragen of van documenten, contracten of aangiften die onmisbaar zijn om voor de betrokken steun in aanmerking te komen, een verlaging moet worden toegepast.
 (2)
 Krachtens artikel 8, lid 3, van Verordening (EU) nr. 65/2011 van de Commissie van 27 januari 2011 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad met betrekking tot de toepassing van controleprocedures en van de randvoorwaarden in het kader van de steunmaatregelen voor plattelandsontwikkeling (4) dienen de artikelen 22 en 23 van Verordening (EG) nr. 1122/2009 van overeenkomstige toepassing te zijn op betalingsaanvragen in het kader van deel II, titel I, van Verordening (EU) nr. 65/2011.
 (3)
 Oostenrijk heeft een verzamelaanvraagsysteem ten uitvoer gelegd waarbij één en dezelfde steunaanvraag overeenkomstig artikel 19, lid 3, van Verordening (EG) nr. 73/2009 betrekking heeft op verscheidene aanvragen voor rechtstreekse betaling en op bepaalde steunaanvragen uit hoofde van Verordening (EG) nr. 1698/2005.
 (4)
 Overeenkomstig artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 en artikel 8, lid 1, van Verordening (EU) nr. 65/2011 heeft Oostenrijk de uiterste datum voor de indiening van verzamelaanvragen voor 2013 vastgesteld op 15 mei 2013.
 (5)
 Met het oog op de toepassing van het controlesysteem moeten de lidstaten er krachtens artikel 6, lid 1, derde alinea, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 voor zorgen dat de percelen landbouwgrond op betrouwbare wijze worden geïdentificeerd en dat de verzamelaanvraag vergezeld gaat van documenten die het mogelijk maken om elk perceel landbouwgrond te identificeren.
 (6)
 Naar aanleiding van tekortkomingen die in het verleden werden vastgesteld bij de bepaling van voor betalingen in aanmerking komende gebieden van landbouwpercelen is Oostenrijk begonnen met het bijwerken van zijn landbouwpercelenidentificatiesysteem (LPIS) voor alpenweiden, als bepaald door Oostenrijk, in de op grond van artikel 50 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 aangewezen berggebieden.
 (7)
 Door de uitzonderlijke weersomstandigheden in de winter van 2012/2013 hebben de Oostenrijkse autoriteiten het bijwerken van het LPIS voor landbouwpercelen van alpenweiden in deze berggebieden niet volledig kunnen afronden vóór de aanvang van de verzamelaanvraagprocedure. De noodzakelijke snelle veldbezoeken op deze percelen op grote hoogte hebben vertraging opgelopen door zware sneeuwval aan het einde van de winter. Bijgevolg zullen landbouwers die een verzamelaanvraag willen indienen voor landbouwpercelen in alpenweiden, de bijgewerkte informatie over de percelen later ontvangen dan voorzien.
 (8)
 Deze situatie heeft het voor de aanvragers moeilijk gemaakt om verzamelaanvragen en betalingsaanvragen met betrekking tot landbouwpercelen in alpenweiden in Oostenrijk in te dienen binnen de in artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 en in artikel 8, lid 1, van Verordening (EU) nr. 65/2011 genoemde termijnen.
 (9)
 Gezien deze moeilijkheden zal de aanvraagprocedure voor 2013 voor landbouwers met landbouwpercelen in alpenweiden naar verwachting later starten dan andere jaren. Uit de informatie die de Oostenrijkse autoriteiten bij de Commissie hebben ingediend over de mogelijkheid om het bijwerken van het LPIS voor deze gebieden af te ronden, blijkt dat aan de betrokken landbouwers en begunstigden een afwijking moet worden toegestaan op grond waarvan zij hun verzamelaanvraag tot 28 juni 2013 mogen indienen.
 (10)
 In afwijking van artikel 23, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 is het daarom dienstig geen verlagingen wegens te late indiening van verzamelaanvragen toe te passen voor landbouwers die uiterlijk op 28 juni 2013 hun verzamelaanvraag voor ten minste één landbouwperceel in alpenweide, als bepaald door Oostenrijk, in overeenkomstig artikel 50 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 aangewezen berggebied hebben ingediend.
 (11)
 In afwijking van artikel 8, lid 3, van Verordening (EU) nr. 65/2011 voor in het kader van deel II, titel I, van Verordening (EU) nr. 65/2011 ingediende betalingsaanvragen betreffende ten minste één landbouwperceel in alpenweide, als bepaald door Oostenrijk, in overeenkomstig artikel 50 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 aangewezen berggebied, is het eveneens dienstig geen verlagingen vanwege te late indiening toe te passen voor betalingsaanvragen die uiterlijk op 28 juni 2013 werden ingediend.
 (12)
 Aangezien de voorgestelde afwijkingen betrekking hebben op de voor het steunjaar 2013 ingediende verzamelaanvragen en betalingsaanvragen, dient de onderhavige verordening met terugwerkende kracht van toepassing te zijn.
 (13)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor plattelandsontwikkeling en het Comité van beheer voor rechtstreekse betalingen,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 In afwijking van artikel 23, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 worden met betrekking tot het aanvraagjaar 2013 geen verlagingen wegens te late indiening toegepast voor landbouwers die uiterlijk op 28 juni 2013 een verzamelaanvraag voor ten minste één landbouwperceel in alpenweiden, als bepaald door Oostenrijk, in overeenkomstig artikel 50 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 aangewezen berggebied hebben ingediend. Dergelijke verzamelaanvragen die na 28 juni 2013 worden ingediend, worden als niet-ontvankelijk beschouwd.
 Artikel 2
 In afwijking van artikel 8, lid 3, van Verordening (EU) nr. 65/2011 worden met betrekking tot het aanvraagjaar 2013 geen in artikel 23, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1122/2009 bedoelde verlagingen vanwege te late indiening van betalingsaanvragen toegepast op betalingsaanvragen in het kader van deel II, titel I, van Verordening (EU) nr. 65/2011 met betrekking tot ten minste één landbouwperceel in alpenweiden, als bepaald door Oostenrijk, in overeenkomstig artikel 50 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 aangewezen berggebied indien die aanvragen uiterlijk op 28 juni 2013 zijn ingediend. Dergelijke betalingsaanvragen die na 28 juni 2013 worden ingediend, worden als niet-ontvankelijk beschouwd.
 Artikel 3
 Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2013.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 8 juli 2013.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 José Manuel BARROSO
 (1) PB L 277 van 21.10.2005, blz. 1.
 (2) PB L 30 van 31.1.2009, blz. 16.
 (3) PB L 316 van 2.12.2009, blz. 65.
 (4) PB L 25 van 28.1.2011, blz. 8.


type: caselaw

text:
7.6.2003 PT Jornal Oficial da União Europeia C 135/17
 Tal nacional de um país terceiro não deve dar provas de A demandante conclui pedindo que o Tribunal se digne:
 nenhuma razão específica para entrar e residir no território. O
 seu direito provém — como matéria de direito comunitário — 1. declarar que, ao incluir nos avisos de concursos do
 do direito do nacional comunitário, de forma que sujeitá-lo a Instituto Nacional de la Salud para a prestação de
 formalidades prévias à entrada no território nacional equivale serviços de terapias respiratórias ao domicílio critérios de
 não só a restringir o seu direito (derivado) mas também a admissão, de apreciação e de desempate que fazem
 restringir o direito principal do nacional comunitário. referência ao facto de dispor, no momento da apresen-
 tação das candidaturas, de instalações próprias no territó-
 rio espanhol, ou num raio de 100 km, bem como o facto
 A Comissão sublinha assim que, nos termos do sistema geral de dispor previamente de gabinetes de atendimento ao
 do regime comunitário sobre a entrega de autorizações de público em determinadas localidades, o facto de estar a
 residência e, em especial, segundo o artigo 5.o da Directiva prestar actualmente o mesmo serviço, o Reino de Espanha
 64/221, o Estado-Membro deve tomar a decisão relativa à não cumpriu as obrigações que lhe incumbem por força
 autorização de residência no mais breve prazo, o mais tardar, dos artigos 43.o e 49.o do Tratado CE;
 nos seis meses seguintes ao pedido, entendendo-se que este
 prazo máximo de seis meses só é tido em conta nas hipóteses 2. condenar o Reino de Espanha nas despesas.
 em que na análise do pedido interferem considerações de
 ordem pública.
 Fundamentos e principais argumentos
 ( 1) (CEE) do Conselho, de 15 de Outubro de 1968, relativa à supressão
 das restrições à deslocação e permanência dos trabalhadores dos
 Estados-Membros e suas famílias na Comunidade; JO L 257 de
 19.10.1968, p. 13; EE 05 F1 p. 88. A Comissão considera que as condições dos concursos objecto
 ( 2) (CEE) do Conselho, de 21 de Maio de 1973, relativa à supressão do presente processo são discriminatórias e que não se
 das restrições à deslocação e à permanência dos nacionais dos justificam por qualquer razão imperiosa de interesse geral ou
 Estados-Membros na Comunidade, em matéria de estabelecimento não respeitam o princípio da proporcionalidade.
 e de prestação de serviços; JO L 172 de 28.06.1973, p. 14;
 EE 06 F1 p. 132.
 ( 3) (CEE) do Conselho, de 28 de Junho de 1990, relativa ao direito de
 residência dos trabalhadores assalariados e não assalariados que
 cessaram a sua actividade profissional; JO L 180 de 13.07.1990,
 p. 28.
 ( 4) (CEE) do Conselho, de 25 de Fevereiro de 1964, para a coorde-
 nação de medidas especiais relativas aos estrangeiros em matéria
 de deslocação e estada justificadas por razões de ordem pública,
 segurança pública e saúde pública; JO L 56 de 4.4.1964, p. 850; Recurso interposto em 7 de Abril de 2003 por Jan
 EE 05 F1 p. 36. Pflugradt do despacho proferido pelo Tribunal de Pri-
 meira Instância (Quinta Secção) em 11 de Fevereiro
 de 2003 no processo T-83/02, Pflugradt/Banco Central
 Europeu
 (Processo C-159/03 P)
 (2003/C 135/25)
 Acção intentada em 7 de Abril de 2003 pela Comissão das
 Comunidades Europeias contra o Reino de Espanha
 Deu entrada em 7 de Abril de 2003, no Tribunal de Justiça das
 (Processo C-158/03) Comunidades Europeias, um recurso do despacho proferido
 pelo Tribunal de Primeira Instância (Quinta Secção) em 11 de
 Fevereiro de 2003 no processo T-83/02, Pflugradt/Banco
 (2003/C 135/24) Central Europeu, interposto por Jan Pflugradt, representado
 por N. Pflüger, Rechtsanwalt, com domicilio na Kaiserstraße,
 44, Francoforte do Meno, e domicílio escolhido no Luxem-
 burgo.
 Deu entrada em 7 de Abril de 2003, no Tribunal de Justiça das
 Comunidades Europeias, uma acção contra o Reino de Espanha O recorrente conclui pedindo que o Tribunal de Justiça se
 intentada pela Comissão das Comunidades Europeias, repre- digne, após revogação do despacho recorrido:
 sentada por Gregorio Valero Jordana e Klaus Wiedner, do
 serviço jurídico, com domicílio escolhido no Luxemburgo. 1. Julgar o recurso admissível;
 ---pagebreak--- C 135/18 PT Jornal Oficial da União Europeia 7.6.2003
 2. anular a advertência dirigida pelo recorrido («BCE») ao Pedido de decisão prejudicial apresentado por decisão da
 recorrente pela carta de 28.2.2002; Commission de conciliation et d’expertise douanière
 (França), de 18 de Março de 2003, no processo Administra-
 tion des douanes contra Sociétés CAFOM e SAMSUNG
 3. Condenar o BCE nas despesas. Electronics France
 (Processo C-161/03)
 Fundamentos e principais argumentos
 (2003/C 135/26)
 Segundo o recorrente, o Tribunal de Primeira Instância das
 Comunidades Europeias ignorou que o acto impugnado
 constitui uma medida susceptível de recurso, da qual se pode
 recorrer nos termos do artigo 42.o, n.o 1, das Conditions of
 Employment for Staff of the European Central Bank (Condições Foi submetido ao Tribunal de Justiça das Comunidades Euro-
 de Trabalho do Pessoal do BCE). peias um pedido de decisão prejudicial apresentado por
 decisão da Commission de conciliation et d’expertise douanière
 (França), de 18 de Março de 2003, no processo Administration
 des douanes contra Sociétés CAFOM e SAMSUNG Electronics
 France, que deu entrada na Secretaria do Tribunal de Justiça
 Ao contrário do que se concluiu no despacho impugnado, o em 8 de Abril de 2003. A Commission de conciliation et
 acto impugnado não se resume a um acto preparatório num
 d’expertise douanière (França) solicita ao Tribunal de Justiça
 processo que decorra em várias fases e no final do qual seja que se pronuncie a título prejudicial sobre as seguintes
 possível o despedimento. Muito mais do que isso, o acto
 questões:
 impugnado constitui uma violação directa e imediata a) dos
 direitos gerais da personalidade e b) da posição jurídica do
 recorrente em matéria de protecção dos dados.
 1) Deve interpretar-se o artigo 27.o do protocolo n.o 4
 anexo ao Acordo CE/Hungria, de 13 de Março de 1993,
 a) Em primeiro lugar, os direitos gerais de personalidade do no sentido de que as autoridades do Estado de importação
 recorrente são directa e imediatamente atingidos, pois o devem aplicar o regime preferencial previsto por este
 BCE não confrontou recentemente o recorrente com a acordo, quando as autoridades do Estado de exportação,
 acusação de que fez o objecto da advertência. Desta interrogadas sobre certos factos precisos, dos quais
 forma, foi negada ao recorrente a possibilidade de reagir depende a concessão do referido regime, se limitam a
 à acusação e de a esclarecer imediatamente. Em segundo indicar que os produtos a que respeitam os certificados
 lugar, a falta imputada assenta em afirmações de facto de origem por elas emitidos preenchem as condições a
 inexactas e, por isso, ofende directa e imediatamente os que está subordinada a concessão daquele regime?
 direitos gerais de personalidade.
 2) Deve ter-se em conta uma resposta das autoridades do
 b) Na decisão impugnada, o Tribunal de Primeira Instância Estado de exportação fornecida após expirado o prazo de
 ignorou a violação directa e imediata da posição jurídica 10 meses mencionado no artigo 27.o, n.o 7, do referido
 do recorrente em matéria de protecção dos dados. O acordo para determinar se as mercadorias em causa
 direito do recorrente a ser informado quanto à finalidade podem beneficiar do regime preferencial?
 da recolha dos dados que lhe respeitam antes que
 tal recolha ocorresse foi violado pelo acto objecto de
 impugnação. 3) Pode deduzir-se do artigo 27.o, n.o 2, do mesmo acordo
 que, no caso de as autoridades do Estado de importação
 fazerem o pedido de controlo mais de 2 anos após a data
 das operações controversas, a impossibilidade de as
 O Tribunal de Primeira Instância ignorou, em especial, que autoridades do Estado de exportação efectuarem esse
 esta violação do direito não poderia ser sanada, mesmo que o controlo, por não terem conservado os documentos
 BCE viesse a renunciar ao despedimento no termo do processo necessários, deve conduzir à concessão do benefício do
 previsto no artigo 2.2.5 das Condições de Trabalho do Pessoal. regime preferencial a essas mercadorias?


type: wikipedia

text:
A fehérhét a katolikus naptár szerint a húsvétot követő, fehérvasárnappal záruló hét, húsvét első hete, húsvét nyolcada (húsvétvasárnapot beleértve). Ismerik fényeshét, vagy komázóhét néven is. A görögkatolikusok fényes hétnek nevezik.
 Története
 A 4. században a hét minden napja nyilvános ünnep volt munkaszünettel. A konstanzi zsinat rendeletére a 11. századtól már vasárnap, hétfő és kedd volt munkaszüneti nap, a 18. század vége után csak 2 nap maradt munkaszünetes ünnep. 1998 óta húsvéthétfő nem parancsolt ünnep.
 Liturgiája
 Húsvét nyolcada nem bontja meg a húsvéti misztérium ünneplésének 50 napos egységét, ezért kiemelt, de nem kiszakított idő. Az Istentiszteleti Kongregáció húsvéti ünnepekre vonatkozó 1988-as körlevele úgy fogalmaz, hogy húsvét ötven napját – húsvétvasárnaptól pünkösdvasárnapig – mint egyetlen ünnepnapot, mint egy nagy vasárnapot örvendezve kell megülni. A fehérhét napjai az Úr főünnepeként szerepelnek, nem tartják meg a szentek emléknapjait, de hitvallás nincs a szentmisében.
 A húsvéti idő olvasmányait az Ószövetség helyett az Apostolok Cselekedeteiből választják; az evangélium részletek pedig Szent János könyvéből, Jézus búcsúbeszédéből valók.
 A II. vatikáni zsinatig a szentmisében minden nap énekelték a húsvéti szekvenciát (Victimae paschali laudes - A húsvéti áldozatnak dicséretet), azóta ez fakultatív. A szerzetesi zsolozsmában a responzóriumot (rövid válaszének) ez az antifóna helyettesíti: „Ez az a nap, amelyet az Úr szerzett nekünk, ujjongjunk és örvendezzünk, alleluja.”
 Népszokások
 Húsvét keddjén sok helyen a húsvéthétfői locsolás viszonzásul az asszonyok, lányok öntözik meg a férfiakat. A húsvét utáni szerdát száraz szerdának nevezik, mert a néphit szerint aki ezen a napon dolgozik, annak elszárad a keze. A pihenés még abból az időből maradt fönn, amikor húsvét nyolcadát is megszentelték.
 A fehérhét utolsó napjához, fehérvasárnaphoz a komálás, mátkálás szokása kapcsolódik. Ezen a napon vetették le a nagyszombaton keresztelt katekumenek a megtisztulást jelképező fehér ruhát.
 Az emmauszi tanítványok és a sírból eltűnt Jézus keresésének emlékezete az Emmausz-járás, amely a középkori határjárásból ered. A földeken, a vetések között tartott körmeneten lóháton vagy gyalog, énekszóval, ereklyékkel, templomi zászlókkal megkerülték a határt, miközben termésért és védelemért imádkoztak.
 Források
 Fehérhét - Magyar katolikus lexikon
 Fényes hét - Magyar katolikus lexikon
 Húsvét nyolcada - Magyar katolikus lexikon
 Húsvét nyolcada - Magyar Kurír, 2012. április 12.
 Keresztény húsvéti ünnepkör
 Ünnepek áprilisban


text:
Fairfield County är ett administrativt område i delstaten Connecticut, USA. Fairfield är ett av åtta countyn i delstaten och ligger i den sydvästligaste delen av Connecticut.
 Geografi
 År 2010 hade Fairfield County 916 829 invånare. Den totala ytan av countyt är 2 168 km2 (1 621 km2 är land, 547 km2 är vatten).
 Angränsande countyn
 Litchfield County norr
 New Haven County öst
 Westchester County sydväst
 Putnam County, New York väst
 Dutchess County nordväst
 Se även
 Fairfield, Connecticut
 Referenser
 Stater och territorier bildade 1666


text:
 11/Sv. 091
 HR
 Službeni list Europske unije
 143
 21999D0192
 L 074/32
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 17.12.1999.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 192/1999
 od 17. prosinca 1999.
 o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji na posebnim područjima izvan četiriju sloboda
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegove članke 86. i 98.,
 budući da:
 (1)
 Protokol 31 uz Sporazum izmijenjen je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a 8/94 od 7. lipnja 1994. (1)
 (2)
 Protokol 31 uz Sporazum trebalo bi izmijeniti kako bi se omogućilo sudjelovanje država EFTA-e u Europskom savjetodavnom forumu za okoliš i održivi razvoj (Odluka Komisije 97/150/EZ) (2),
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Prva alineja članka 3. stavka 1. Protokola 31 uz Sporazum zamjenjuje se sljedećim:
 „—
 politika i programi djelovanja za okoliš, posebno u okviru aktivnosti Zajednice koje mogu proizlaziti iz sljedećih akata Zajednice:
 —
 493 Y 0517: Rezolucija Vijeća i predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća od 1. veljače 1993., o programu politike i djelovanja Zajednice s obzirom na okoliš i održivi razvoj (SL C 138, 17.5.1993., str. 1.),
 —
 397 D 0150: Odluka Komisije 97/150/EZ od 24. veljače 1997. o uspostavi Europskog savjetodavnog foruma za okoliš i održivi razvoj (SL L 58, 27.2.1997., str. 48.).”
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu 18. prosinca 1999., pod uvjetom da su sve obavijesti u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma prethodno podnesene Zajedničkom odboru EGP-a.
 Članak 3.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europskih zajednica.
 Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 1999.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 N. v. LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 198, 30.7.1994., str. 142.
 (2) SL L 58, 27.2.1997., str. 48.