text:
7.4.2010 CS Úřední věstník Evropské unie L 87/9
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví podmínky pro účast Švýcarské
 konfederace na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti celoživotního učení
 (2007–2013)
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 na straně jedné
 a ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“,
 na straně druhé,
 společně dále jen „strany“,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Společné prohlášení připojené k sedmi dohodám podepsaným den 21. června 1999 mezi Evropským společen
 stvím a Švýcarskem stanoví další jednání ohledně dohody o účasti Švýcarska na programech týkajících se
 vzdělávání a mládeže.
 (2) Program „Mládež v akci“ na období 2007 až 2013 a akční program v oblasti celoživotního učení byly zavedeny
 rozhodnutími Evropského parlamentu a Rady č. 1719/2006/ES (1) a č. 1720/2006/ES (2) ze dne
 15. listopadu 2006.
 (3) Článek 5 rozhodnutí č. 1719/2006/ES a článek 7 rozhodnutí č. 1720/2006/ES stanoví účast Švýcarska,
 s výhradou uzavření dvoustranné dohody s touto zemí,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1 nepřeje. Během prodloužení Švýcarsko uhradí roční finanční
 příspěvek ve výši svého příspěvku na rok 2013.
 Švýcarsko se účastní programu „Mládež v akci“ a akčního
 programu v oblasti celoživotního učení (dále jen „programy“)
 v souladu s ujednáními a podmínkami stanovenými v této
 dohodě a v přílohách I, II a III, které jsou její nedílnou součástí. Platnost této dohody se neprodlouží v případě ukončení nebo
 vypovězení Dohody o volném pohybu osob mezi Evropským
 společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně
 a Švýcarskou konfederací na straně druhé ze dne
 21. června 1999.
 Článek 2
 Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na něž se
 vztahují Smlouvy zakládající Unii, za podmínek v nich stano Unie nebo Švýcarsko mohou tuto dohodu vypovědět ozná
 vených, a na straně druhé na území Švýcarska. mením svého rozhodnutí druhé straně. Dohoda pozbude plat
 nosti počínaje rozpočtovým rokem následujícím po oznámení,
 pokud k tomuto oznámení dojde před 1. říjnem. Pokud
 k tomuto oznámení dojde později, dohoda pozbude platnosti
 počínaje druhým rozpočtovým rokem následujícím po
 Článek 3 oznámení.
 Tato dohoda se uzavírá na dobu trvání probíhajících programů.
 Nicméně aniž je dotčen druhý pododstavec tohoto článku,
 v případě, že Unie rozhodne o prodloužení trvání programů Projekty a činnosti financované během rozpočtových roků,
 bez jejich změny, platnost této dohody se rovněž automaticky které předcházejí rozpočtovému roku, v němž dohoda pozbude
 prodlouží, ledaže jedna ze stran oznámí do 30 dní od rozhod platnosti, pokračují až do jejich dokončení za podmínek stano
 nutí o prodloužení programů straně druhé, že si další spolupráci vených v této dohodě a jejích přílohách a v souladu se smluv
 ními ustanoveními, která se vztahují na příslušné projekty
 (1) Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 30. a činnosti. Strany vyrovnají vzájemnou dohodou jakékoli jiné
 (2) Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 45. důsledky vypovězení.
 ---pagebreak--- L 87/10 CS Úřední věstník Evropské unie 7.4.2010
 Článek 4 Do dokončení postupů uvedených v prvním pododstavci strany
 prozatímně uplatňují tuto dohodu na činnosti financované ze
 Zástupci Komise a vnitrostátního orgánu určení jako pozorova souhrnného rozpočtu Evropské unie na rok následující po
 telé ve výborech jednotlivých programů v případě potřeby na podpisu, a nejdříve z rozpočtu na rok 2011, s výhradou, že
 žádost jednoho z nich konzultují činnosti, které jsou v oblasti jsou splněny podmínky uvedené v příloze I bodě 2.
 působnosti této dohody. Smíšený výbor zřízený Dohodou
 o volném pohybu osob mezi Evropským společenstvím a jeho
 členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na V případě, že jedna ze stran oznámí druhé straně, že pode
 straně druhé ze dne 21. června 1999 je po těchto konzultacích psanou dohodu neratifikuje nebo neuzavře, prozatímní uplatňo
 v případě potřeby oprávněn změnit přílohy této dohody, a to vání dohody se ukončí počínaje rozpočtovým rokem následu
 zpravidla písemným postupem, aby se zohlednila pravidla vzta jícím po tomto oznámení. Oznámením, které ukončuje proza
 hující se na programy nebo vývoj absorpční kapacity Švýcarska. tímní uplatňování dohody, nejsou dotčeny povinnosti stran
 Změny příloh vstupují v platnost dnem po přijetí dotyčného týkající se projektů a činností financovaných ze souhrnného
 rozhodnutí smíšeným výborem. Pokud se však strany dohodnou rozpočtu Evropské unie na rok, v němž k oznámení dojde,
 na změně ustanovení této dohody, tyto změny vstoupí ani platba příspěvku Švýcarska na rok, v němž k oznámení
 v platnost po dokončení příslušných vnitřních postupů stran. dojde.
 Článek 6
 Článek 5 Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce
 anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském,
 Strany ratifikují nebo uzavřou tuto dohodu v souladu se svými francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském,
 vnitřními postupy. Dohoda vstupuje v platnost prvním dnem maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském,
 druhého měsíce, který následuje po dni posledního oznámení rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském
 stran o dokončení svých příslušných postupů. a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 CS Úřední věstník Evropské unie L 87/11
 Съставено в Брюксел на петнайсети февруари две хиляди и десета година.
 Hecho en Bruselas, el quince de febrero de dos mil diez.
 V Bruselu dne patnáctého února dva tisíce deset.
 Udfærdiget i Bruxelles den femtende februar to tusind og ti.
 Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten Februar zweitausendzehn.
 Kahe tuhande kümnenda aasta veebruarikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δέκα.
 Done at Brussels on the fifteenth day of February in the year two thousand and ten.
 Fait à Bruxelles, le quinze février deux mille dix.
 Fatto a Bruxelles, addì quindici febbraio duemiladieci.
 Briselē, divi tūkstoši desmitā gada piecpadsmitajā februārī.
 Priimta du tūkstančiai dešimtų metų vasario penkioliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év február havának tizenötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħmistax-il jum ta’ Frar tas-sena elfejn u għaxra.
 Gedaan te Brussel, de vijftiende februari tweeduizend tien.
 Sporządzono w Brukseli dnia piętnastego lutego roku dwa tysiące dziesiątego.
 Feito em Bruxelas, em quinze de Fevereiro de dois mil e dez.
 Întocmit la Bruxelles, la cincisprezece februarie două mii zece.
 V Bruseli dňa pätnásteho februára dvetisícdesať.
 V Bruslju, dne petnajstega februarja leta dva tisoč deset.
 Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
 Som skedde i Bryssel den femtonde februari tjugohundratio.
 ---pagebreak--- L 87/12 CS Úřední věstník Evropské unie 7.4.2010
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā
 Europos Sajungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Конфедерация Швейцария
 Por la Confederación Suiza
 Za Švýcarskou konfederaci
 For Det Schweiziske Forbund
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Šveitsi Konföderatsiooni nimel
 Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
 For the Swiss Confederation
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione svizzera
 Šveices Konfederācijas vārdā
 Šveicarijos Konfederacijos vardu
 A Svájci Államszövetség részéről
 Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
 Voor de Zwitserse Bondsstaat
 W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
 Pela Confederação Suíça
 Pentru Confederația Elvețiană
 Za Švajčiarskou konfederáciu
 Za Švicarsko konfederacijo
 Sveitsin valaliiton puolesta
 För Schweiziska edsförbundet
 ---pagebreak--- 7.4.2010 CS Úřední věstník Evropské unie L 87/13
 PŘÍLOHA I
 Zásady a podmínky účasti Švýcarska na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti
 celoživotního učení
 1. Švýcarsko se účastní programu „Mládež v akci“ a akčního programu v oblasti celoživotního učení (dále jen „programy“)
 s ohledem na cíle, kritéria, postupy a lhůty stanovené rozhodnutími č. 1719/2006/ES a č. 1720/2006/ES, není-li v této
 dohodě stanoveno jinak.
 2. S ohledem na podmínky uvedené v článku 8 rozhodnutí č. 1719/2006/ES a v článku 6 rozhodnutí č. 1720/2006/ES
 a v souladu s rozhodnutími Komise o odpovědnosti členských států, Komise a vnitrostátních agentur při provádění
 programů Švýcarsko:
 — odpovídá za zavedení nebo určení a sledování vhodné struktury (švýcarské vnitrostátní agentury) s cílem zajistit na
 vnitrostátní úrovni koordinované řízení provádění akcí v rámci programů,
 — přebírá odpovědnost za to, že švýcarská vnitrostátní agentura řádně spravuje prostředky určené na podporu
 projektů, a
 — přijme opatření zajišťující odpovídající financování švýcarské vnitrostátní agentury, její audit a finanční dohled nad
 touto agenturou, jíž Komise poskytuje příspěvek na náklady na řízení a provádění programů.
 Švýcarsko přijme veškerá další opatření nezbytná pro řádné fungování programů na vnitrostátní úrovni.
 3. Za účelem účasti na programech Švýcarsko každý rok přispěje do souhrnného rozpočtu Evropské unie v souladu
 s podmínkami uvedenými v příloze II.
 4. Zásady a podmínky pro podávání, hodnocení a výběr žádostí způsobilých institucí, organizací a jednotlivců ze
 Švýcarska jsou stejné jako zásady a podmínky pro způsobilé instituce, organizace a jednotlivce z Unie.
 5. S ohledem na zajištění toho, aby si programy uchovaly rozměr Unie, musí mít všechny projekty a činnosti alespoň
 jednoho partnera z některého členského státu Unie, aby byly způsobilé pro finanční podporu Unie.
 6. Podíl příspěvku Švýcarska uvedeného v bodě 3, který se přidělí na akce řízené švýcarskou vnitrostátní agenturou podle
 pravidel programů, odráží podíl těchto akcí v rozpočtu příslušného programu na úrovni Unie. Příspěvek na náklady
 švýcarské vnitrostátní agentury na řízení a provádění programů se stanoví na základě kritérií, která se uplatňují na
 členské státy Unie.
 7. V rámci stávajících předpisů přijmou členské státy Unie a Švýcarsko veškerá opatření, která usnadní pohyb a pobyt
 studentů, učitelů, účastníků stáží, školitelů, administrativních pracovníků vysokých škol, mladých lidí a ostatních
 způsobilých osob, jež cestují mezi Švýcarskem a členskými státy Unie z důvodu účasti na činnostech, na něž se
 vztahuje tato dohoda.
 8. Aniž je dotčena odpovědnost Komise a Účetního dvora Evropské unie v oblasti dohledu a hodnocení programů, je
 účast Švýcarska na programech trvale sledována v partnerství mezi Komisí a Švýcarskem. Švýcarsko předkládá Komisi
 příslušné zprávy a podílí se na dalších specifických opatřeních přijímaných v této souvislosti Unií.
 Rozhodnutí Komise týkající se odpovědnosti členských států, Komise a vnitrostátních agentur, pokud jde o provádění
 programů, a společných standardů stanovených v Pokynech pro vnitrostátní agentury, které se připojí ke smlouvám
 mezi Komisí a švýcarskou vnitrostátní agenturou, se uplatňují na vztahy mezi Švýcarskem, Komisí a švýcarskou
 vnitrostátní agenturou.
 ---pagebreak--- L 87/14 CS Úřední věstník Evropské unie 7.4.2010
 Dohody mezi Komisí a švýcarskou vnitrostátní agenturou nebo se švýcarskými příjemci a rovněž mezi švýcarskou
 vnitrostátní agenturou a švýcarskými příjemci vycházejí z příslušných ustanovení finančního nařízení o souhrnném
 rozpočtu Evropské unie a pravidel provádění uvedeného nařízení, zejména v oblasti udělování grantů a uzavírání
 smluv. Tato ustanovení se vztahují na švýcarské účastníky stejně, jako se vztahují na všechny účastníky programů.
 Doplňková pravidla týkající se finanční kontroly, vymáhání a ostatních opatření proti podvodům jsou uvedena
 v příloze III.
 Pokud v případě nesrovnalostí, nedbalosti nebo podvodu ze strany švýcarské vnitrostátní agentury Komise nemůže
 získat zpět částky, které jí švýcarská vnitrostátní agentura dluží, jsou za nevymahatelné finanční prostředky odpovědné
 švýcarské orgány.
 9. Při veškerých kontaktech s Komisí, pokud jde o projednávání žádostí, smlouvy, předkládané zprávy a jiná správní
 hlediska programu, se používá některý z úředních jazyků orgánů Unie.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 CS Úřední věstník Evropské unie L 87/15
 PŘÍLOHA II
 Finanční příspěvek Švýcarska na program „Mládež v akci“ a na akční program v oblasti celoživotního učení
 1. Mládež v akci
 Finanční příspěvek, který má Švýcarsko zaplatit do souhrnného rozpočtu Evropské unie za účelem účasti na programu
 „Mládež v akci“, je tento (v milionech EUR):
 Rok 2011 Rok 2012 Rok 2013
 1,7 1,8 1,9
 2. Akční program v oblasti celoživotního učení
 Finanční příspěvek, který má Švýcarsko zaplatit do souhrnného rozpočtu Evropské unie za účelem účasti na akčním
 programu v oblasti celoživotního učení, je tento (v milionech EUR):
 Rok 2011 Rok 2012 Rok 2013
 14,2 14,9 15,6
 3. Náklady na cestu a pobyt, které vznikly zástupcům a odborníkům ze Švýcarska v rámci jejich účasti jakožto pozo
 rovatelé na práci výborů uvedených v článku 9 rozhodnutí č. 1719/2006/ES a v článku 10 rozhodnutí
 č. 1720/2006/ES nebo na dalších jednáních souvisejících s prováděním programů, uhradí Komise na stejném základě
 a podle stejných postupů, jež se vztahují na zástupce a odborníky z členských států Unie.
 4. Po vstupu této dohody v platnost nebo po zahájení jejího prozatímního uplatňování a na začátku každého dalšího
 roku Komise zašle Švýcarsku výzvu k platbě odpovídající výši jeho příspěvku na každý z programů uvedených v této
 dohodě.
 Příspěvek Švýcarska se vyjadřuje a platí v eurech.
 Švýcarsko zaplatí svůj příspěvek do 1. března, pokud je výzva Komise k platbě obdržena před 1. únorem, nebo
 nejpozději 30 dní po výzvě k platbě, pokud ji Švýcarsko obdrží po 1. únoru.
 V případě opožděného uhrazení příspěvku jsou Švýcarsku účtovány ode dne splatnosti úroky z dlužné částky. Sazba
 tohoto úroku z prodlení se rovná sazbě používané Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních
 operacích, která byla zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a je platná k prvnímu kalendářnímu dni
 měsíce, do kterého spadá den splatnosti, zvýšené o tři a půl procentního bodu.
 ---pagebreak--- L 87/16 CS Úřední věstník Evropské unie 7.4.2010
 PŘÍLOHA III
 FINANČNÍ KONTROLA, VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVEK A JINÁ OPATŘENÍ PROTI PODVODŮM
 I. Audity a opatření proti podvodům prováděné Unií
 1. Komise komunikuje přímo s účastníky programů se sídlem ve Švýcarsku a s jejich smluvními partnery. Tyto osoby
 mohou poskytovat přímo Komisi všechny významné informace a doklady, které jsou povinny poskytovat podle
 nástrojů uvedených v této dohodě a smluv uzavřených na jejich základě.
 2. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční
 nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (1), naposledy pozměněným nařízením (ES, Euratom)
 č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006 (2), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne
 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví
 finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), naposledy pozměněným nařízením (ES,
 Euratom) č. 478/2007 ze dne 23. dubna 2007 (4), a s ostatními předpisy, na něž se odkazuje v této dohodě,
 dohody o grantech uzavřené mezi příjemci programů se sídlem ve Švýcarsku stanoví, že zaměstnanci Komise nebo
 jiné osoby zmocněné Komisí mohou u nich nebo jejich smluvních partnerů kdykoli provádět finanční nebo jiné
 audity.
 Účty a operace vnitrostátní agentury mohou být kontrolovány zaměstnanci Komise nebo jinými Komisí zmoc
 něnými osobami. Tyto kontroly se mohou rovněž týkat schopnosti struktur, které zavedlo Švýcarsko, uplatňovat
 pravidla programů, jež jsou uvedena v této dohodě, a plnit požadavky na řádné finanční řízení v souladu s kritérii
 příslušných článků nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, naposledy pozměněného nařízením (ES, Euratom)
 č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006, a nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002, naposledy pozměněného
 nařízením (ES, Euratom) č. 478/2007 ze dne 23. dubna 2007.
 3. Zaměstnanci Komise a jiné osoby zmocněné Komisí mají pro účely auditů náležitý přístup na místa, k pracím
 a dokladům a ke všem nezbytným informacím, včetně informací v elektronické podobě. Toto právo na přístup se
 výslovně stanoví ve smlouvách uzavřených k provedení nástrojů uvedených v této dohodě. Účetní dvůr Evrop
 ských společenství má stejná práva jako Komise.
 Audity lze provádět po skončení programů nebo doby platnosti této dohody za podmínek stanovených
 v dotyčných smlouvách.
 4. V rámci této dohody je Komise (Evropský úřad pro boj proti podvodům – OLAF) v souladu s procesními
 ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na
 místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným
 nesrovnalostem (5) oprávněna provádět na území Švýcarska kontroly a inspekce na místě.
 Tyto kontroly a inspekce se připravují a provádějí v úzké spolupráci s příslušnými švýcarskými orgány určenými
 Švýcarskem, kterým se včas oznámí předmět, účel a právní základ kontrol a inspekcí, aby tak mohly poskytnout
 potřebnou pomoc.
 Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, mohou se kontroly na místě a inspekce provádět společně s nimi.
 Pokud účastníci programů brání výkonu kontrol nebo inspekcí na místě, poskytnou švýcarské orgány v souladu
 s vnitrostátními předpisy inspektorům Komise/OLAF pomoc nezbytnou pro to, aby jim bylo umožněno splnit
 jejich povinnost a provést kontrolu nebo inspekci na místě.
 Komise/OLAF neprodleně informuje švýcarské orgány o všech skutečných nebo domnělých nesrovnalostech, které
 byly v průběhu kontroly nebo inspekce na místě zjištěny. Komise/OLAF jsou v každém případě povinny infor
 movat o výsledku těchto kontrol a inspekcí výše uvedený orgán.
 (1) Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.
 (4) Úř. věst. L 111, 28.4.2007, s. 13.
 (5) Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.
 ---pagebreak--- 7.4.2010 CS Úřední věstník Evropské unie L 87/17
 II. Audity a opatření proti podvodům prováděné Švýcarskem
 1. Příslušnou finanční kontrolu provádění programů uskutečňuje příslušný vnitrostátní orgán finanční kontroly
 Švýcarska v souladu s článkem 8 rozhodnutí Komise o odpovědnosti členských států, Komise a vnitrostátních
 agentur při provádění programu „Mládež v akci“ a programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013) a se
 společnými standardy stanovenými v Pokynech pro vnitrostátní agentury, které jsou připojeny ke smlouvám mezi
 Komisí a švýcarskou vnitrostátní agenturou. Všechna podezření z podvodu a nesrovnalostí nebo všechny proká
 zané případy podvodu a nesrovnalostí a rovněž veškerá s tím související opatření přijatá švýcarskou vnitrostátní
 agenturou a vnitrostátními orgány jsou neprodleně oznámeny útvarům Komise. Švýcarsko zajistí vyšetřování
 a dostatečné zpracování případů podezření z podvodu a nesrovnalostí a prokázaných případů podvodu
 a nesrovnalostí zjištěných při kontrolách na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Unie.
 „Nesrovnalostí“ se rozumí jakékoli porušení příslušného ustanovení práva Unie, které se uplatňuje na základě podle
 této dohody, nebo jakékoli nesplnění smluvních závazků, které z ní vyplývají, vzniklé jednáním nebo opomenutím
 hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Evropské unie
 nebo rozpočty jí spravované, a to formou neoprávněného výdaje.
 „Podvodem“ se rozumí jakékoli úmyslné jednání nebo opomenutí týkající se:
 — použití nebo předložení nepravdivých, zkreslených nebo neúplných výkazů nebo dokladů, v důsledku čehož
 dojde k neoprávněnému přisvojení nebo zadržování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Evropské
 unie nebo z rozpočtů spravovaných Evropskou unií nebo jejím jménem,
 — neposkytnutí informace v rozporu se zvláštní povinností, se stejným důsledkem,
 — zneužití těchto finančních prostředků pro jiné účely, než pro které byly původně poskytnuty.
 2. Švýcarské orgány přijmou vhodná opatření, aby zabránily a čelily veškeré aktivní i pasivní korupci v jakékoli fázi
 postupů zadávání zakázek a udělování grantů nebo během provádění odpovídajících dohod.
 „Aktivní korupcí“ se rozumí záměrné jednání osoby, která přímo nebo prostřednictvím zprostředkovatele slíbí
 nebo poskytne úředníkovi jakoukoli výhodu pro něho samého nebo pro třetí stranu, aby konal nebo nekonal
 v souladu se svými pracovními úkoly nebo výkonem svých funkcí v rozporu se svými úředními povinnostmi tak,
 že poškozuje nebo potenciálně poškozuje finanční zájmy Evropské unie.
 „Pasivní korupcí“ se rozumí záměrné jednání úředníka, který přímo nebo prostřednictvím zprostředkovatele
 požádá nebo přijme jakoukoli výhodu pro sebe samého nebo pro třetí stranu nebo přijme slib takové výhody,
 pokud bude konat nebo se zdrží konání v souladu se svými pracovními úkoly nebo výkonem svých funkcí
 v rozporu se svými úředními povinnostmi tak, že poškozuje nebo potenciálně poškozuje finanční zájmy Evropské
 unie.
 3. Švýcarské orgány a zaměstnanci odpovědní za provádění programů přijmou veškerá nezbytná opatření, aby
 zabránili veškerým rizikům vzniku konfliktu zájmů, a neprodleně informují Komisi, pokud konflikt zájmů nebo
 situace, která by k takovému konfliktu mohla vést, vznikne.
 III. Důvěrnost
 Informace sdělené nebo obdržené na základě této přílohy, v jakékoli podobě, podléhají profesnímu tajemství
 a požívají ochrany poskytované obdobným informacím švýcarským právem a odpovídajícími předpisy platnými
 pro orgány Unie. Tyto informace nesmí být sdělovány jiným osobám, než jsou osoby v orgánech Unie,
 v členských státech nebo ve Švýcarsku z titulu své funkce povolány se s nimi seznamovat, ani nesmí být užívány
 pro jiné účely, než je zajištění účinné ochrany finančních zájmů stran.
 IV. Správní opatření a sankce
 Aniž je dotčeno použití švýcarského trestního práva, může Komise uložit správní opatření a sankce v souladu
 s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002, naposledy pozměněným nařízením (ES, Euratom) č. 1995/2006 ze dne
 13. prosince 2006, s nařízením (ES, Euratom) č. 2342/2002, naposledy pozměněným nařízením (ES, Euratom)
 č. 478/2007 ze dne 23. dubna 2007, a s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995
 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1).
 (1) Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.
 ---pagebreak--- L 87/18 CS Úřední věstník Evropské unie 7.4.2010
 V. Vymáhání pohledávek
 Pokud jde o opatření týkající se nepřímého centralizovaného řízení, má švýcarská vnitrostátní agentura odpovědnost
 vymáhat finanční prostředky a po konzultaci s Komisí použít právního postupu vůči příjemcům prostředků.
 V případě nesrovnalostí, nedbalosti nebo podvodu ze strany švýcarské vnitrostátní agentury jsou za nevymahatelné
 finanční prostředky odpovědné švýcarské orgány.
 Pokud jde o opatření týkající se přímého centralizovaného řízení Komisí, rozhodnutí Komise přijatá v oblasti působ
 nosti této dohody, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku. Výkon
 rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva platného ve Švýcarsku. Doložku vykonatelnosti připojí
 k rozhodnutí pouhým ověřením pravosti rozhodnutí orgán určený k tomuto účelu švýcarskou vládou, jež o tom
 uvědomí Komisi. Jsou-li na žádost Komise splněny tyto formální náležitosti, může Komise v souladu s vnitrostátním
 právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný orgán. Zákonnost rozhodnutí Komise podléhá kontrole
 Soudního dvora Evropské unie.
 Za stejných podmínek jsou vykonatelná rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie vydaná na základě rozhodčí
 doložky ve smlouvě uzavřené v rámci působnosti této dohody.
 PROHLÁŠENÍ RADY O ÚČASTI ŠVÝCARSKA VE VÝBORECH
 Rada souhlasí s tím, aby se zástupci Švýcarska v případě, že se jich body jednání týkají, účastnili jednání výboru programu
 „Mládež v akci“ a výboru akčního programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013). Zástupci Švýcarska nejsou
 přítomni hlasování těchto výborů.


type: other

text:
Aborttikieltolaki: kuolemantuomio Nicaraguan naisille
 Kolmannes raskaana olevista naisista on teinejä Nicaraguassa. Kuva: Outi Einola-Head
 Nicaraguan aborttikieltolaki on saanut Suomessa kohtuullisesti julkisuutta. Samoin on yleisesti tiedossa, että abortti on kielletty Latinalaisessa Amerikassa. Vielä ei ole tarkkaa tietoa sitä, kuinka monta nicaragualaista naista on kuollut suorasti tai epäsuorasti marraskuussa 2006 voimaan astuneen aborttikieltolain seurauksena. Varmasti monta, vaikka Nicaraguan terveysministeriö väitti viime vuonna, että naisten kuolemat ovat vähentyneet lain hyväksymisen jälkeen. Näin tilanne voi olla sairaaloissa, mutta Nicaraguassa raskaana olevien naisten merkittävin kuolemansyy on ollut puoskarin tekemä abortti.
 Nicaraguan laki on tiukka. Uudessa rikoslaissa vapaasti käännettynä lukee näin: ”Se, joka aiheuttaa abortin naisen hyväksynnällä, rangaistaan vankeudella yhdestä kolmeen vuoteen. Jos kyse on ammattiharjoittajasta, niin lääkäristä kuin sairaanhoitajasta, tuomitaan myös ammatinharjoituskieltoon kahdesta viiteen vuoteen.” Sen lisäksi myös naista, jolle abortti tehdään, rangaistaan. Lain mukaan rangaistus on yhdestä kahteen vuoteen vankeutta.
 Tilanne on huolestuttava. YK:n väestöjärjestön UNFPA:n viime joulukuussa julkaiseman raportin mukaan Nicaraguassa 30 prosenttia raskaana olevista naisista on teinejä. Luku on yksi Latinalaisen Amerikan korkeimmista. Nuoret tarvitsevat ehdottomasti seksuaalikasvatusta, vaikka katolinen kirkko ei katso sitä hyvällä. Mielenkiintoista on myös se, että hiljattain julkistetun lehdistötutkimuksen mukaan Nicaraguassa suurin osa väestöstä kannattaa aborttia erikoistapauksissa.
 Monien mielestä on muotia, että varakkaat naiset lähtevät Yhdysvaltoihin tekemään aborttinsa ja vähemmän varakkaat Costa Ricaan tai Panamaan. Tiedetään, että jotkut raskaana olevista teineistä tekevät itsemurhan muun muassa ei toivottujen raskauksien takia. Köyhät puolestaan usein kuolevat komplikaatioihin, vaikka vasemmistolaisen hallituksen iskulauseena on olla köyhien puolella.
 Entä millainen tilanne on muissa Latinalaisen Amerikan maissa? Voidaan yleisesti sanoa, että abortti on kielletty melkein koko Latinalaisessa Amerikassa, mutta lainsäädäntö ja asenteet vaihtelevat maittain. Paitsi Nicaraguassa, abortti on ehdottomasti kielletty El Salvadorissa ja Chilessä. Venezuelassa ja Ecuadorissa abortti on kielletty, mutta katumuspillereitä saa terveyskeskuksista. Meksikossa, Guatemalassa, Costa Ricassa, Brasiliassa, Perussa, Paraguayssa ja Argentiinassa abortti on sallittu vain erikoistapauksissa.
 Tällä hetkellä Uruguayssa on mielenkiintoinen tilanne. Siellä abortti on sallittu vain, jos naisen henkeä ei voi pelastaa muulla tavalla. Viime joulukuussa Uruguayn parlamentti kuitenkin hyväksyi aborttilain, mutta maan presidentti, vasemmistolainen Tabaré Vásquez käytti veto-oikeutta naisaktivistien ja poliitikkojen protesteista huolimatta. Lakiehdotus oli esitetty jo vuonna 1984. Uruguayn esimerkki symboloi naisten oikeuksien tilaa Latinalaisessa Amerikassa. Miehet päättävät vielä naisen kehosta.
 Tabaré Vásquez ei ole ainoa latinalaisamerikkalainen presidentti, joka vastustaa aborttia. Myös Ecuadorin Rafael Correa, Guatemalan Alvaro Colom, Costa Rican Oscar Arias, El Salvadorin Elías Antonio Saca sekä Nicaraguan Daniel Ortega vastustavat sitä. Abortin kiihkein vastustaja on katolinen kirkko.
 Kuubassa abortti on sallittu, mutta vain 12 raskausviikolle asti. Puerto Ricossa abortin voi tehdä milloin tahansa. Näiden maiden esimerkki antaa toivoa Latinalaisen Amerikan naisaktivisteille, joiden mukaan oikeus aborttiin kuuluu ihmisoikeuksiin ja aborttikieltolaki on kuolemantuomio naisille.
 Tässä Human Rights Watchin juttu Nicaraguan aborttilain seurauksista:
 http://www.hrw.org/es/news/2007/10/21/abortion-ban-killing-women
 ANA MARÍA GUTIÉRREZ SORAINEN , 29.1.2009
 Joukon voimasta valikkoon verkoissa – kaikkiko yhteisöllisyyttä?
 Kuva: Markku YlhäinenKamerunin kaivoprojekti oli Suomen Lionsliiton kansalaisjärjestöprojekti, jonka hankesuunnittelutiimissä olin mukana. Projekti rakensi tai kunnosti 150 kaivoa 30 000 kyläläiselle Pohjois-Kamerunissa 1992 - 1996. Kustannukset olivat n. 790 000 euroa, josta ulkoministeriön osuus oli 72%; runsaat miljoona markkaa keräsivät tuhannet Suomen leijonat. Idea oli tohtori Jyrki Wartiovaaran, jonka aloitteesta rakennutettiin yksi pilottikaivo Marafin kylään. Sen onnistuttua tuli Markku Ylhäisen tehtäväksi liittokokouksessa 1989 vakuuttaa jäsenkunta valitsemaan kahdesta kilpailevasta esityksestä juuri tämä projekti. Onneksi leijonaveljet tajusivat puhtaan veden merkityksen silmäsairauksienkin ehkäisijänä. Näkö, ”sight first”, on vuosikymmenet säilynyt leijonien maailmanlaajuisten keräysten teemana.
 Kerääjien tunnuslause oli ”see across the borders”, siis yhteisöllisyyttä yli rajojen; Kamerunin Leijonat (ml. nykyinen Suomen konsuli Alix Bétayéné) auttoivat ongelmissa. Vuonna 2007 Leijonat rankattiinkin maailman parhaaksi kansalaisjärjestöksi. Järjestö, ”NGO”, puolestaan on pätevin muoto projektin toteuttamiseksi, todistelee Michael Edwards verkkokirjassaan ’Just another Emperor’.
 Yhteisöllisyyden nykymuoto ei ole vain lähialueen yleisiä, jo harventuneita rientoja kun nykyään voimme liittyä teemalliseen verkkoyhteisöön. Jos näin, voiko erikoistuminen kolmannen sektorin nimissä korvata kasvokontaktit? Tietoa on verkoissa tarpeeksi mutta onko toimijoilla aikaa, osaamista ja NGOille ominaista uhrautuvuutta? Onko erilaisiin Facebook-Causes-ryhmiin meneminen ’kevytosallistumista’; korkeintaan pannaan lantti tuntemattoman tahon järjestämään keräykseen? Entä ovatko ammattilaisten verkkoyhteisöt määreen tasoisia, vannovathan ’oikeat osaajat’ – nuo kaikkea uutta epäilevät tuomaat - niihin etäisyyttä?
 Radioamatöörit ovat aina olleet yhteisöjä ilman kasvokontaktia. Pienitehoisine lähettimineen, heillä on intressi EMC-direktiivin toteutumisesta, siis siitä että WLAN ja muut radiosignaalit eivät puuroudu eikä kotimme saastu ’likaisesta sähköstä’. Maissa joissa amatööritoimintaa rajoitetaan, he toimivat luontevasti sananvapauden hyväksi. Eikä pidä unohtaa tapauksia joissa amatööri on välittänyt SOS-pelastussignaalin.
 Lintubongarit tarvivat yhteyttä toisiinsa. Radiolaitteet olisivat varmaan heillekin hyödyllisiä! Nyt nettiä käytetään ahkerasti, lintujen levähdyspaikkoja varmistellaan, joskus tarvitaan talkoita. Luotettava havainnointi vaatii jäsenten keskinäistä luottamusta, intimiteettisuoja ei aina salli lähikuvien räpsimistä.
 ’Think globally, act focally’! Edellämainitut ovat kapeita kansainvälisten operaatioiden erikoisalueita. Saman tekemisen polttopisteissä tapahtuu, ympäri maailman. Verkko on ilmoitustaulu, tekstiviesti, etäkokous, laatujärjestelmä, maksumääräys ja oppijakso. Näin vähennetään matkustamista. Yhteisöillä on virtuaalitonttinsa ja omistajuus on kestävää. Tekniikan kehittyminen sallii sen että nämä yhteisöt ottavat yhä uusia vastuita Pallomme kehityshaasteista.
 Kehityksen kentällä sanotaan herkästi, että NGO-yhteistyössä usein on ongelmana Pohjoisen partnerin vahva näkemys, jopa sanelu. Omistajuuden parantamiseksi, voisivatko ’Pohjoinen’ ja ’Etelä’ kenties kuulua yhteen ja samaan toteuttajayhteisöön? Kootaan täsmäjoukko osaajia (projektin suunnittelijoita, laskijoita, rahoitettavuuden arvioijia, markkinaosaajia, rahankerääjiä ja kenttähenkilöstö) joiden toisiaan täydentävät taidot vastaavat toiminnasta a:sta ö:hön? Tässä on tietysti suunnittelun paikka mitä tulee juridiikkaan ja sääntelyyn, jäsenten laatuun ja organisaatioon, sidosryhmäsuhteisiin, laatukontrolliin ja kenttätyöhön. Samanmieliset mutta eritaitoiset löytävät toisensa kaukaakin kun verkkoyhteisöt ovat sekä jäsentyneitä että profiloituneita.
 Rahoitus on oma suunnitelmansa joka vaatii loogista pohdintaa: jos kaikki osaaminen on ryhmässä, niin eikö heillä ole edellytyksiä myös tehdä primääri rahoituspäätös? Muutenhan malli ei ole täyslooginen. Olisihan päästävä eroon siitä että maallikot (niitähän on joka alallla ja monessa polttopisteessä) päättävät raha-allokaatiot, vaikkeivät ymmärrä eivätkä haluakaan. Olisi varmaan harkittava täsmäveroja (sähköverosta radioamatööreille, lentolipuista linnuille), lahjoitusten verovähennyksistä, yrityskumppanuuksista ja konsessioista? Oma rahoitus lienee merkittävässä asemassa.
 Kevytosallistumista ja viestityötyökalun osaavaa käyttöä? Kohdehaussamme on prosesseja yli rajojen sellaisia joissa on monia tapahtumapaikkoja, ei kuitenkaan liian laajoja (luokkaa Greenpeace tai valtamerten suojelu)? Kaupan alalla – aloittelevien aktivistien on syytä unohtaa kapina-armeijoiden hyödyntämät timantit - muutamien tuoretuotteiden arvoketjut, jakelutiet ’farmilta pöytään’ voisivat soveltua kohteiksi. Tavoiteltaisiin mieluusti kehitys-sertifikaattia? Tuotteiden ei mielstäni tarvisi maksaa yhtään enempää kuin tavallisten ja reilun kaupan tuotteita vähemmän. Toivoa onnistumisesta saa kun vilkaisee etnisten kauppojen suoratuontihintoja.
 NGO typologiaa http://www.gmfield.info/Assets/8/20040506104105_10-3-36-111.pdf
 Third, fourth, fifth Nepal http://philipmarshall.net/migyul/resources/organizations.htm
 SEPPO SIPILÄ, 26.1.2009
 Kaaosta ja kolareita Kambodzhan kaduilla
 JUHO AHAVA
 Sadekaudella mutaan juuttuneet rekat hidastavat matkantekoa. Esimerkiksi 80 kilometrin matka Battambangista Pailiniin kestää noin viisi tuntia. Kuva: Juho AlavaKambodzhan liikenne ei ole heikkohermoisille. Pääkaupunki Phnom Penhin kaduilla liikkuu mottoripyöriä, autoja ja mitä kummallisimpia kulkuvälineitä molemmilla kaistoilla molempiin suuntiin. Skoottereissa matkustaa parhaimmillaan 5-6 aikuista ihmistä ja niillä kuljetetaan mitä valtavampia ja ihmeellisimpiä kuormia jääkaappipakastinyhdistelmistä eläviin täysikasvuisiin sikoihin. Koko liikennejärjestelmä vaikuttaa täydeltä sekasotkulta.
 Mutta kun kaookseen tottuu, alkaa liikennekulttuurin logiikka hahmottua pikkuhiljaa. Oikeastaan kambodzhalaiset ajavat liikenteessä suhteellisen varovaisesti ja hitaasti. Hurjastelijoita ei juuri näy, ainakaan monien muiden kolmannen maailman maiden liikenteeseen verrattuna. Tämä johtuu osin huonokuntoisista teistä, jotka pakottavat ajamaan varsin hitaasti, ja toisaalta siitä, että kadut ovat hyvin täynnä ja liikenne pysähtelee vähän väliä, joten tilaa kaahailulle ei juuri ole. Tästä ei kuitenkaan pitäisi tehdä sitä johtopäätöstä, että onnettomuuksia ei tapahdu.
 Silmiini sattui kerran kirjakaupassa ”Cambodian Traffic Law” –niminen opus. Pienen selailun jälkeen vakuutuin, että teos kuuluisi fiktio-osastolle faktan sijaan. Kansien väliin painetut pykälät eivät nimittäin juuri eroa minkään länsimaan tieliikennelaista, mutta vilkaisu ikkunasta ulos kadulle muistuttaa, että todellisuus on toinen tarina.
 Lakien sijaan Kambodzhassa liikennettä ohjaavat kirjoittamattomat sopimukset ja säädökset. Liikennevaloja ei suinkaan jätetä huomiotta, mutta niiden rooli on erilainen kuin esimerkiksi Suomessa. Kambodzhalaiset liikennevalot ovat neuvoa-antavia. Punaisia päin ajetaan, mutta silloin noudatetaan hieman enemmän varovaisuutta kuin vihreillä valoilla. Vastaantulevien kaistalla ajaminen on täysin hyväksyttävää, mutta silloin on ajettava hitaammin kuin muut ja mahdollisimman lähellä tien reunaa. Oma lukunsa tosin ovat rikkaan eliitin Lexus-ökymaasturit, joita mitkään säännöt eivät tunnu koskevan. Poliisitkaan eivät niitä potkujen pelossa uskalla pysäyttää.
 Uudet lait ovat poliiseille kultakaivos
 Vaikka lait eivät varsinaisesti liikennettä ohjaakaan, ne tuovat siihen oman lisämausteensa. Poliisit nimittäin toteuttavat lakia mielellään siltä osin, kuin se on heille taloudellisesti kannattavaa. Kun keskivertopoliisin palkka on suurin piirtein 50 dollaria kuukaudessa, on varsin ymmärrettävää, että heidän täytyy pyrkiä hankkimaan lisätuloja kaikkialta mistä se mahdollista.
 Hyvä esimerkki tästä on vasta voimaanastunut laki, jonka velvoittaa kaikki moottoripyörä- ja skootterikuskit käyttämään kypärää. (Mielenkiintoista kyllä, muilta kyydissäolijoilta kypärää ei vaadita.) Laki on osoittautunut poliiseille todelliseksi kultakaivokseksi. Kaikki kaupungin poliisit ovat yhtäkkiä liikkeellä yhtä aikaa. Melkein joka kadunkulmassa on poliisipartio kyttäämässä lakia rikkovia moottoripyöräilijöitä. Kiinni jääneille napsahtaa yhden dollarin sakko, mikä on monelle kambodzhalaiselle varsin paljon rahaa. Hallituksen mukaan kaikki sakot menevät lyhentämättä valtiolle, mutta pienen kyselyn perusteella ainakaan yksikään kambodzhalainen työkaverini ei usko tämän pitävän paikkaansa. Todennäköisempi kohde sakkorahoille on poliisien epävirallinen virkistyskassa. Poliisien lisäksi uudesta laista ovat iloinneet kypäräkauppiaat. Laki ei tosin juuri määrittele, millainen kypärän pitää olla, ja kaduilla näkyykin mitä ihmeellisimpiä virityksiä kuskien päänsuojina.
 Edellinen vastaava tulonlähde poliiseille oli noin puoli vuotta sitten voimaanastunut laki, jonka mukaan kaikissa moottoripyörissä on oltava kaksi sivupeiliä. Tuolloinkin kaupungin kadut olivat kuin ammuttu täyteen poliiseja (joita ei välttämättä yleensä kiinnosta juuri työpaikalla oleskelu). Sittemmin into peilien suhteen on hieman laantunut, suurilta osin varmastikin uuden kypärälain myötä.
 Mielenkiintoinen tapa Kambodzhassa on se, että mikäli joutuu poliisin pysäyttämäksi, alkuperäistä ajokorttia pidä ikinä virkavallan edustajalle luovuttaa, vaan valokopio riittää. Tämä sen vuoksi, että mikäli poliisi saa oikean ajokortin käsiinsä, hän vaatii yleensä korkeamman sakon ennen kuin suostuu luovuttamaan sen takaisin.
 Maaseudun liikenne on taas kokonaan toinen maailma, yhtä kaoottinen tosin. Maaseudun teitä hallitsevat rekat, maasturit sekä täyteen ahdetut minibussit ja lava-autot. Tai oikeastaan ”täyteen ahdettu” on liian vähättelevä ilmaus. Sillä, miten paljon ihmisiä saadaan yhteen minibussiin tai avolavaan ahdettua, ei tunnu olevan mitään rajaa. Jos maksava asiakas viittoo tien varressa, autossa on aina tilaa yhdelle matkustajalle lisää. Sisätilojen lisäksi ihmisiä istuu katolla ja konepellillä, välillä jopa ikkunassa puolittain auton ulkopuolella roikkuen, mikäli sisälle ei enää mahdu. Kuskin penkillä istuu parhaimmillaan (tai pahimmillaan) kolmekin ihmistä, mikä tuskin voi olla vaikuttamatta kuskin kykyyn hallita ajoneuvoaan. Tähän kun vielä lisätään se tekijä, että matkanteko maaseudulla on jatkuvaa ohittelua, jarruttelua, kuoppien väistelyä ja kiihdyttelyä, ei ole ihme, että onnettomuuksia tapahtuu vähän väliä. Toisaalta en ole kertaakaan nähnyt kenenkään tippuvan auton katolta, vaikka tiet muistuttavat usein enemmän pottupeltoja (tai sadekaudella suopotkupallokenttiä) kuin katuja ja itselläni on vaikeuksia pysyä henkilöauton etupenkillä kiinni istuimessa turvavöiden kanssakin. Päinvastoin, paikalliset matkaavat auton katolla hyvin rennosti, osa nukkuen ja osa jopa korttia pelaten. Kambodzhalla olisi takuulla kova joukkue rodeoratsastuksen MM-kisoissa.
 Bussikuski pakenee
 Kuten jo mainitsinkin, onnettomuuksia tosiaan tapahtuu vähän väliä. Onneksi suurin osa niistä on varsin harmittomia, ja henkilövahingoilta usein säästytään. Yksi mainitsemisen arvoinen piirre liikennekulttuurissa on oman käden oikeus, jota harjoitetaan usein pahemman onnettomuuden yhteydessä. Vakavamman liikenneonnettomuuden sattuessa nimittäin usein käy niin, että ympärillä oleva väkijoukko hakkaa vammoilta säästyneen osapuolen henkihieveriin. Lynkattu osapuoli ei välttämättä ole edes varsinaisesti syyllinen onnettomuuteen, mutta hänen rikoksensa on se, että hän selvisi onnettomuudesta vahingoittumatta.
 Itse työskentelen Phnom Penhissa kansainvälisessä tuomioistuimessa, ja meille on järjestetty bussikuljetus joka päivä työpaikalle ja takaisin. Yksi linja-autoistamme törmäsi eräänä iltapäivänä moottoripyörään, jossa oli kolme matkustajaa. Onnettomuus näytti vakavalta, joten väkijoukon vihaa pelännyt bussikuski päätti olla pysähtymättä ja ajoi muutaman kilometrin eteenpäin, kunnes matkustajat vaativat häntä pysähtymään. Pysähdyttyään kuski välittömästi loikkasi ulos autosta, otti moottoripyörätaksin ja pakeni auringonlaskuun. Sen koommin häntä ei ole näkynyt, ja jo seuraavana aamuna linja-autoa ajoi uusi kuljettaja. Kambodzhalaiset työntekijät arvelivat, että kuski on paennut kotikyläänsä, ja tuskin palaa koskaan takaisin. Tämä siitäkin huolimatta, että kaikkien bussissa olleiden mukaan onnettomuus oli täysin eteen kaahanneen moottoripyörän vika, eikä loppujen lopuksi kukaan sen kyydissä olleista edes loukkaantunut vakavammin.
 JUHO AHAVA, 22.1.2009
 Jussi Palojärvi ja Kaija Kouvonen ulkoministeriön kansalaisjärjestöyksiköstä pääsivät marraskuussa 2008 työmatkallaan kurkistamaan tänään virkaansa astuvan Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman isän kotitaloon: Obaman isän kotitalo, kuva: Markku Heinänen, Suomen Adventtikirkko
 Elämä läntisessä Keniassa, Nyanzan provinsissa, pääasiassa Luo-heimon asuttamalla ja maaseutuvaltaisella alueella näytti jatkuvan kuin jo vuosikymmeniä aiemmin ilman suurempia näkyviä muutoksia. Matkamme ajankohtana oli kuitenkin aistittavissa jotain erityistä, iloa, voiton huumaa ja toivoa paremmasta, sillä olihan melkein oman kylän poika valittu juuri Yhdysvaltain 44. presidentiksi.
 Nyanzan alueella sijaitsee pieni Kogelon kylä, josta ei juuri aikaisemmin ole tullut uutisia maailmalle. Mutta nyt Kogelollakin on oma suuri poikansa tai ainakin pojanpoikansa, Barack Obama. Uuden presidentin valintaa juhlistettiin yleisellä vapaapäivällä kautta koko Kenian.
 Hankeseurantamatkan aikana saimme tilaisuuden tehdä Suomen Adventtikirkon opastuksella visiitin Barack Obaman isän kotitaloon. Matkalla ilmassa oli uteliasta odotusta siitä, mitä tulisimme näkemään. Talo sijaitsi pensas- ja ruohokasvuisessa maisemassa ja oli tyypillinen kivistä ja savesta tehty peltikattoinen rakennus, ruskeahko talo; ei siis valkoinen, jonne vielä olisi matkaa... Suomen Adventtikirkon Markku Heinänen ojentaa vieraskirjan talon emännälle.
 Sisätilat olivat varsin vaatimattomat. Talo jakaantui varsinaiseen olohuoneeseen ja kankaalla erotettuun nukkumatilaan. Valaistus oli muutaman kynttilän varassa. Vastaanotto oli kuitenkin hyvin ystävällinen. Adventtikirkon edustajat olivat jo entuudestaan tuttuja talonväen kanssa, joten sekä talon oma väki että osa naapurustoa oli nopeasti paikalla tervehtimässä meitä. Talonväestä meille esittäytyivät tulevan presidentin velipuoli, sisarpuoli ja muita kaukaisempia sekä nuorempia sukulaisia muiden kyläläisten joukossa. Tunnelma oli jokseenkin harras, mutta lämmin ja ystävällinen. Oppaamme olivat varautuneet vierailuun asian kuuluvalla tavalla ja ottaneet tuliaiset mukaan, vieraskirjan ja suuren maissisäkin. Molemmat varmasti tarpeellisia. Oletettavaa on, että talon "suuren pojan" maine kiirii ja vieraita on tulossa jatkossakin, joten vieraskirja on hyvä olla. Maissisäkin tarpeellisuutta ei tarvinne arvailla. Talon emäntä esitteli Obaman käyttämää olkista makuualustaa. Kuva: Markku Heinänen, Suomen Adventtikirkko
 Talon emäntä kertoi meille senaattori Obaman vierailusta isänsä kotitaloon. Meille esiteltiin myös kuvia senaattorin vierailusta ja vierailun arkirealismiakin eli olkipatja, jolle senaattori oli kuulemma illalla päänsä kallistanut ja oletettavasti saanut makoisat unet.
 Vierailun päätteeksi kävimme talon läheisyydessä sijaitsevalla Barack Obaman isoisän hautamuistomerkillä. Hauta oli kumpu punaisessa maassa, johon oli nyttemmin kiinnitetty vaatimaton metallilevy tunnistetietoineen. Etäisyys mökistä ei ollut juuri suuri, ehkä 50 metriä, pellon laidassa.
 Vierailu herätti monenlaisia ajatuksia. Miten mahdotonkin voi tulla mahdolliseksi? Kuinka pienestä kenialaisesta kylästä polveutuu Yhdysvaltain ensimmäinen tummaihoinen presidentti?
 Tämäntapaisia kysymyksiä on pohdittu laajasti ja niihin Barack Obama vastasi omassa puheessaan vaalivoiton selvittyä Chicagossa 4.11.2008:
 KAIJA KOUVONEN, 20.1.2009
 Paratiisin monet kasvot Dominikaaninen tasavalta on matkailukohteena tunnettu rannoistaan. Kuva: Johanna Latvala
 Lomailin joulun aikaan Dominikaanisessa tasavallassa. äkkilähtönä otettu matka mihin tahansa tarjolla olevaan kohteeseen ei jättänyt paljon aikaa perehtyä maan oloihin. Matkatoimisto toki mainosti kohdetta maanpäällisenä paratiisina.
 Mitä sitten tiesin Dominikaanisesta tasavallasta ennen sinne menoa? Lähinnä mukavat ilmasto-olosuhteet, Espanjan siirtomaahistorian ja sen, että Kolumbus nousi maahan juuri Hispaniolan saarella tultuaan 'uuteen' maailmaan.
 Uima-altaalla loikoillessani ja kylän raitilla kävellessäni pohdin sitä, että turistin paratiisi on harvoin sitä paikallisille. Lisäksi paikallistenkin välillä on eroja. Mitä huonommin palkatusta työstä oli kyse, sitä varmemmin tekijä oli tummaihoinen ja puhui ranskaa. Sain selville, että monet maan rakennustyömiehistä, tarjoilijoista ja siivoojista olivatkin naapurimaasta Haitista tulleita siirtolaisia.
 Lomalta palattuani perehdyin maahan tarkemmin. Dominikaaninen tasavalta on huomattavasti kehittyneempi kuin saman saaren länsiosassa sijaitseva Haiti, joka on läntisen pallonpuoliskon köyhin maa. Elintasokuilu naapureiden välillä on huima. Siinä missä Dominikaanisen tasavallan bruttokansantuote henkeä kohti vuonna 2008 oli 5132 dollaria, Haitilla se oli 793. Inhimillisen kehityksen asteikolla Dominikaaninen tasavalta ylsi sijalle 79, mutta Haiti jäi 177 maan joukossa sijalle 146. Dominikaaneissa naisten keski-ikä oli 74 ja miesten 66 vuotta, kun naapurissa kuoltiin keskimäärin 9 vuotta nuorempina. Ei siis ihme, että haitilaiset pyrkivät Dominikaaniseen tasavaltaan. Siirtolaisia arvioidaan olevan noin miljoona, vaikka tarkkaa määrää on vaikea arvioida laittoman maahanmuuton vuoksi.
 Kuten huonoja oloja pakoon lähteneet siirtolaiset usein, haitilaisetkaan eivät löydä paratiisia uudesta kotimaastaan.
 YK:n mukaan Dominikaanisessa tasavallassa on syvällistä ja laajalle levinnyttä rasismia ja syrjintää, joka kohdistuu erityisesti haitilaisperäisiin asukkaisiin. Maan nationalistiset ryhmät syyttävät haitilaissiirtolaisia niin maan sosiaalisista, taloudellisista kuin turvallisuusongelmistakin.
 Ihmisoikeusjärjestöt ovatkin kiinnittäneet huomiota Dominikaanisessa tasavallassa elävien haitilaisten ja haitilaisperäisten asukkaiden elinoloihin.
 Dominikaanisen ihmisoikeusjärjestön The movement of dominico-haitian women johtaja Sonia Pierre toteaa Amnesty Internationalin raportissa, että Dominikaanisessa tasavallassa ihmisoikeuksien puolustamista sinänsä ei pidetä ongelmallisena. Ongelmia syntyy vasta sitten, kun puolustaa haitilaisperäisen väestön oikeuksia. Rasismi ja mielivaltaiset maastakarkotukset ovat tavallisia. Siirtolaisten lapsilta, jopa niiltä, jotka ovat syntyneet Dominikaanisessa tasavallassa, saatetaan evätä mahdollisuus esimerkiksi koulutukseen ja terveydenhuoltoon.
 Mutta turistinhan ei näitä tarvitse miettiä, häntä ei syrjintä koske ja loppujen lopuksi on ihan sama, kaataako rommia lasiin haitilainen vai dominikaani. Kunhan palvelu pelaa. JOHANNA LATVALA, 15.1.2009