text:
inPoradňa - Otázky a odpovede
 Tu nájdete niektoré odpovede na najčastejšie otázky, ktoré vás zaujímajú alebo trápia. Dozviete sa všeobecné informácie o sexuálnej orientácii a rodovej identite, ako urobiť bezpečne coming out, ako sa brániť diskriminácii na pracovisku a v iných oblastiach, informácie tu nájdu aj vaši rodičia a blízki, ako riešiť šikanu na školách a myslieť na psychické zdravie a sexuálne zdravie.
 Všeobecné otázky o sexuálnej orientácii a rodovej identite Coming outDiskrimináciaInformácie pre rodičov a blízkych ľudíVzťahyVzdelávanie a ŠkolaSexuálne zdraviePsychické zdravieNásilieNáboženstvo
 Všeobecné otázky o sexuálnej orientácií a rodovej identite
 Čo je sexuálna orientácia?
 Sexuálna orientácia, ktorá zahŕňa heterosexuálnu orientáciu, bisexuálnu orientáciu a homosexuálnu orientáciu, je hlbokou súčasťou identity každej ľudskej bytosti. Ide o schopnosť každého človeka hlbokej citovej, láskyplnej, fyzickej a sexuálnej príťažlivosti k osobám opačného rodu/pohlavia (heterosexuálny človek), alebo k osobám rovnakého rodu/pohlavia (gej, alebo lesba), alebo k obom rodom/pohlaviam (bisexuálny človek). Zároveň sa týka aj schopnosti mať s nimi intímne a sexuálne vzťahy. Jednoducho povedané, sexuálna orientácia je prepojená na intímne osobné vzťahy, ktoré ľudia tvoria s inými ľuďmi s cieľom naplniť svoje hlboké potreby lásky, blízkosti a intimity. Väčšina expertov v oblasti duševného zdravia sa v súčasnosti zhoduje v tom, že niekoho sexuálna orientácia bez ohľadu na to, či ste gej, lesba, heterosexuál, alebo bisexuál/ka, je niečo čo sa formuje u každého jedinca pred narodením, alebo v rámci prvých rokov života každej osoby. Dávno predtým ako robíme vedomé rozhodnutia o všetkom. Na základe mnohých výskumov sa teda sexuálna orientácia považuje za nemennú, stabilnú a v súlade s vnútorným pociťovaním. Nemožno ju vedome ovplyvniť, alebo vyliečiť.Tak ako si ľudia nevyberajú byť gejom, lesbou, alebo bisexuálnym človekom, tak si nevyberajú byť heterosexuálom. Byť gejom, lesbou, alebo bisexuálom/kou nie je úplne bežné, ako byť heterosexuálom, ale považuje sa to za normálne, za variáciu sexuality. Treba tiež myslieť na to, že nie všetci spadajú perfektne pod označenia gej, heterosexuál/ka, alebo bisexuál/ka, ale každý to môže mať inak a je to veľmi individuálne pre každého.
 V prípade ak potrebujete viac informácií o pôvode, výskumoch, vedeckých informáciách o sexuálnej orientácii môžete nám napísať do inPoradne.
 Čo je rodová identita?
 Rodová identita sa vzťahuje na hlboko pociťovanú schopnosť každého človeka vnútorne a individuálne prežívať rod (mužský, ženský, ani jeden, alebo niekde medzi nimi), ktorý môže, ale nemusí zodpovedať biologickému pohlaviu, s ktorým sa človek narodil, resp. rodu, ktorý mu bol pripísaný pri narodení v rodnom liste. Sem patrí aj osobné vnímanie svojho tela, vzhľadu, toho čo si obliekame. Predstavuje to, kým sa cítime byť, či dievčaťom/ženou alebo chlapcom/mužom, alebo niekde medzi nimi, bez ohľadu na biologické pohlavie získané pri narodení. Napríklad v rodnom liste má osoba uvedené biologické pohlavie, že je muž, ale vnútorne sa cíti a oblieka sa tak, ako je v našej kultúre bežné a prevažujúce pre ženy. V prípade ak je biologické pohlavie v súlade s vnútorným pociťovaním, t.z. že som sa narodil ako muž a cítim sa ako muž, hovoríme o cisrodovom človeku. V prípade ak biologické pohlavie nie je v súlade s vnútorným pociťovaním t.z., že som narodil ako muž, ale cítim sa ako žena (alebo naopak), hovoríme o transrodovom človeku. Ak sa ľudia vnútorne necítia byť ani mužom ani ženou, bez ohľadu na biologické pohlavie, hovoríme o rodovo nebinárnych ľuďoch.
 V prípade ak potrebujete viac informácií o pôvode, výskumoch, vedeckých informáciách o rodovej identite môžete nám napísať do In-poradne.
 Keď si zmením rod, zmení sa aj moja sexuálna orientácia?
 Bežnou chybou je, že ľudia zamieňajú rodovú identitu za sexuálnu orientáciu. Rodová identita sa týka toho, čo ľudia cítia vo svojom vnútri, kým sú (či ste muž, žena alebo niekto, kto sa necíti byť ani muž, ani žena, neurčitý, nejasný), zatiaľ čo sexuálna orientácia je o tom, kto ľudí priťahuje (muži, ženy alebo obe pohlavia/rody). Obyčajne ak si zmeníte/prepíšete rod, vaša sexuálna orientácia sa nemení, rovnako vás budú priťahovať buď muži alebo ženy, alebo aj muži, aj ženy.
 Čo znamená skratka LGBTI?
 Používa sa ako zaužívaná skratka, strešný pojem na opísanie tých, ktorí sa identifikujú ako lesby, gejovia, bisexuálni, transrodoví a intersexuálni ľudia, čiže pre ich komunitu. Označenie LGBTI sa používa tiež na sebaurčujúce označenie skupiny ľudí s inou ako väčšinovou sexuálnou orientáciou a rodovou identitou, a to v oblasti politiky a ľudských práv. Treba brať do úvahy tiež to, že záležitosti ľudských práv, ako aj problémy, ktoré ovplyvňujú LGBTI ľudí sa významne odlišujú pre každú subskupinu, napriek vzájomne prepojeným príčinám ich diskriminácie, a preto vyžadujú tiež špecifické prístupy. Skratka sa používa aj v strategických dokumentoch o ľudských právach, ako napr. Výbor pre práva LGBTI osôb.
 Moja mama sa hanbí, pretože si myslí, že ma zle vychovávala, keď som lesba. Je to tak? Čo ovplyvňuje sexuálnu orientáciu alebo rodovú identitu človeka?
 Nie je to tak. Nikto nevie priamo ako vzniká a čím je ovplyvnená sexuálna orientácia a rodová identita. Avšak, vedci a vedkyne sa zhodujú na tom, že je to komplikovaný mix genetiky, biológie, psychologických a environmentálnych faktorov. U absolútnej väčšiny ľudí sa sexuálna orientácia a rodová identita formuje už počas tehotenstva a v rannom veku. Keďže výskum neodhalil/neurčil jednu konkrétnu príčinu, homosexuálna orientácia a rodová variancia nie sú výsledkom jediného faktora, a teda nie je za tým napríklad rodičovská výchova, alebo minulé skúsenosti. Nie je to nikoho „chyba“, ani vašej mamy, keď vy ste lesba. Keď sa vás vaši blízki pýtajú, čo to spôsobilo, že ste LGBT človek, môžete odpovedať: “Prečo sa pýtate prečo?” Váš vzťah ku mne závisí od poznania toho, prečo sa to stalo, že som LGBT a nie od toho, že stále som to ja, vaša dcéra?” Treba si uvedomiť, že bez ohľadu na príčinu, LGBT ľudia si zaslúžia rovnaké práva a spravodlivé zaobchádzanie.
 Čo znamená byť gej, alebo lesba?
 Gej je muž/chlapec, ktorého dlhodobo emocionálne, mentálne, fyzicky, psychologicky a sexuálne priťahujú iní muži, a ktorý vytvára a udržiava svoje primárne milujúce a sexuálne vzťahy s inými mužmi. Anglický termín „gay“ sa začal používať na označenie homosexuálnych mužov v polovici 20. storočia. Pôvodne sa tento termín používal vo význame „radostný“, „bezstarostný“, ale aj „okázalý“. V súčasnosti označuje mužov, ktorí sa páčia mužom, v americkej kultúre sa však zvykne používať na označenie gejov aj lesieb, prípadne celej komunity. Lesba je žena/dievča, ktorú dlhodobo emocionálne, mentálne, fyzicky, psychologicky a sexuálne priťahujú iné ženy, a ktorá vytvára a udržiava svoje primárne milujúce a sexuálne vzťahy s inými ženami. Na toto pomenovanie mala vplyv antická kultúra a poetka Sapfó, ktorú priťahovali ženy a žila na gréckom ostrove Lesbos.
 Som bisexuál/bisexuálka, páčia sa mi aj muži, aj ženy. Okolie mi hovorí, že je to len fáza. Je to pravda?
 Nie je to pravda. Bisexuáli/bisexuálky zažívajú láskyplnú a sexuálnu príťažlivosť vo vzťahu k mužom aj ženám. Byť BI je životná skúsenosti, alebo identita, bez ohľadu na to či je človek sexuálne aktívny, alebo nie. Sú to pocity sexuálnej príťažlivosti, alebo sexuálne správanie voči ženám aj mužom, ale nie nevyhnutne v rovnakej miere. Niektorí ľudia, ktorí sú BI môžu mať silnejšiu príťažlivosť voči jednému rodu, ako k druhému, ale je tam dosť príťažlivosti pre obo rody/pohlavia, tak aby sa mohli považovať za BI. Bisexuálna orientácia je normálna variácia sexuálnej orientácie (tak ako homosexualna a heterosexuálna orientácia). Byť bisexuálom nie je fáza, tiež to neznamená, že ľudia môžu zmeniť svoju bisexuálnu orientáciu. Zatiaľ čo je pravda, že niektorí ľudia, ktorí sú gejovia, alebo lesby sa môžu na začiatku identifikovať ako bisexuálni, veľká väčšina bisexuálnych ľudí má nefalšované pocity fyzickej a romantickej príťažlivosti k obom rodom. Bisexuálni ľudia majú tiež kapacitu formovať dlhodobé, milujúce a monogamné vzťahy s inými osobami, ak je to to čo hľadajú v danom bode ich života, tak ako každý iný človek.
 Neviem sa zaradiť z hľadiska mojej sexuality. Som divná/divný?
 Sexualita existuje na kontinuu a je rozmanitá. Nie všetci z nás sú priťahovaní len jedným rodom, alebo biologickým pohlavím. Sú rôzne formy príťažlivosti: sexuálna, emocionálna, intelektuálna a spirituálna. Tieto nemusia byť oddelené, ale môžu sa prekrývať pričom vedú k variete možných interpersonálnych interakcií. Avšak, keď sa ocitneme mimo sociálne definovaných „noriem“, najmä vo vzťahu k sexuálnemu vyjadreniu, môžeme zažiť tiež diskrimináciu a predsudky. Zodpovedať vaše otázky ohľadne vašej sexulity vám môžeme pomôcť aj v našej inPoradni.
 Kto sú transrodoví ľudia?
 Ide o ľudí, ktorých rodová identita sa nezhoduje s rodom/pohlavím, ktorý im bol pripísaný pri narodení v rodnom liste (alebo s biologickým pohlavím, s ktorým sa narodili), ako aj tých ľudí, ktorí si želajú svoju rodovú identitu prejavovať rozdielne od rodu (muž, žena), ktorý im bol pripísaný pri narodení. Zahŕňa tých ľudí, ktorí cítia, preferujú, alebo si vyberajú oblečenie, doplnky, kozmetiku, alebo úpravy tela, teda prezentujú seba odlišne od očakávaní spojených s rodovou rolou (mužskou, či ženskou), ktorá im bola pripísaná pri narodení. Napríklad, osoba mohla byť vychovávaná ako chlapec, ale teraz celkovo cíti a vníma seba ako dievča/ženu (ide o trans ženu). Takéhoto človeka oslovujeme a správame sa k nemu na základe preferovaného rodu (teda ženského), nie na základe dokladov totožnosti, niektorých biologických znakov, kvôli ktorým by ju iné osoby mohli považovať za muža. Alebo osoba sa narodila, bola vychovávaná ako dievča, ale cíti sa po všetkých stránkach ako chlapec (ide o trans muža). Takéhoto človeka oslovujeme a správame sa k nemu na základe preferovaného rodu (teda mužského), nie na základe dokladov totožnosti, alebo niektorých biologických znakov, kvôli ktorým by ho iné osoby mohli považovať za ženu.
 Som intersexuálny človek?
 Intersexuálny človek sa narodí s pohlavnými znakmi oboch pohlaví, zvonku môžu vyzerať ako chlapčenské alebo dievčenské, ale zároveň môže mať z hľadiska pohlavia iné reprodukčné orgány vo vnútri tela, vrátane chromozómov, pohlavných žliaz a genitálií. Môže ísť o nasledovné: vonkajšie pohlavné orgány, ktoré nemôžu byť ľahko klasifikované ako mužské, alebo ženské; nekompletné, alebo nedostatočne vyvinuté vnútorné reprodukčné orgány; nekonzistencia medzi externými genitáliami a vnútornými reprodukčnými orgánmi; abnormality pohlavných chromozómov; abnormálny vývin varlát, alebo vaječníkov; nadpriemerná, alebo podpriemerná reprodukcia pohlavných hormónov; neschopnosť tela reagovať normálne na pohlavné hormóny. Takto sa teda identifikujú ľudia, ktorí sa narodili s mužskými aj ženskými pohlavnými charakteristikami. 1 z 1500 narodených detí sa rodí s genitáliami, ktoré nemožno jasne klasifikovať ako mužské, alebo ženské. Najčastejšie sa táto neurčitosť týka vonkajších alebo vnútorných genitálií. Ak sa týka vonkajších, lekári často odporúčajú rodičom operačné zmeny (a teda aj doživotnú hormonálnu terapiu) a výchovu v súlade s vytvorenými pohlavnými orgánmi. Táto nemusí byť v súlade s rodovou identitou dieťaťa, s čím môžu mať títo ľudia v neskoršom živote problémy resp. im takéto chirurgické a hormonálne zásahy môžu priniesť celoživotné zdravotné problémy. Preto sa odporúča radšej počkať.
 Ak ste intersexuál, alebo sa vám narodilo intersexuálne dieťa môžete sa obrítiť s možnosťou riešení na našu inPoradňu.
 Je chorobou byť gejom, lesbou, alebo bisexuálnym človekom?
 Gejovia, lesby a biexuálni ľudia nie sú chorí, ani nenormálni. Niekoľko dekád výskumu a klinických overení viedlo všetky relevantné medicínske, psychologické a psychiatrické organizácie ku konštatovaniu, že homosexuálna príťažlivosť, správanie a orientácia sú normálne a pozitívne varianty ľudského prežívania, sexuality a identity, nejde o mentálnu ani vývinovú poruchu. Definitívne bola homosexuálna orientácia vylúčená zo zoznamu chorôb Svetovej zdravotníckej organizácie v roku 1991. Homosexuálna orientácia sa vyskytuje všade v prírode. problémom skôr je, že LGB ľudia sú stigmatizovaní a táto trauma môže mať rôzne negatívne dôsledky (stres, úzkosť, depresie a iné) počas celého života, môžu mať ťažkosti spojené s prijatím svojej orientácie, ale príčinou nie choroba, ale obyčajne spoločnosť, ktorá homosexuálnu orientáciu označuje za „neprirodzenú“.
 V prípade ak máte ťažkosti spojené s prijatím vašej sexuálnej orientácie môžete sa obrátiť na našu In poradňu.
 Kamaráti mi povedali, že som chorý, lebo som trans. Majú pravdu?
 Nemajú. Transrodoví ľudia nie sú chorí, alebo nenormálni, podľa viacerých vedeckých inštitúcií ide o normálnu rodovú variáciu medzi ľuďmi. Psychologický stav sa považuje za poruchu mentálneho zdravia, iba ak spôsobuje významný distres a nestabilitu. Mnoho transrodových ľudí nezažíva svoj rod ako niečo, čo im spôsobuje distres a neschopnosť fungovať, čo znamená, že identifikovanie sa ako transrodová osoba nepredstavuje mentálnu poruchu. Pre týchto ľudí je skôr významným problémom nájdenie si vhodných zdrojov, ako poradenstvo, hormonálna terapia, medicínske procedúry a sociálna podpora potrebná pre slobodné vyjadrenie rodovej identity a minimalizovanie diskriminácie. Mnoho iných prekážok môže viesť k distresu, vrátane nedostatku akceptácie spoločnosťou, priamou alebo nepriamou diskrimináciou, alebo napadnutiami. Tieto skúsenosti, môžu viesť transrodových ľudí k tomu že trpia úzkosťou, depresiou vo vyššej miere ako cisrodoví ľudia, ale nie ako dôsledok toho ako sa cítia z hľadiska rodu. V tomto roku Svetová zdravotnícka organizácia vyňala aj oficiálne rodovú inkongruenciu (nesúlad) zo zoznamu psychických chorôb/psychiatrických diagnóz (a zaradila ju do časťi sexuálne zdravie), keďže táto patologizácia transrodových osôb prispievala k enormnej stigme, kriminalizácii a zneužívania na základe rodovej identity a rodového vyjadrenia. Tiež viedla k neodôvodneným zásahom do tela, ak si transrodové osoby chceli upraviť svoj rod. Táto prax žiaľ stále pretrváva na Slovensku, ktoré sa riadi klasifikáciou chorôb MKCH 10, kde stále pretrváva psychiatrická diagnóza transexualizmus (F.64.0) a kde sa stále prepis rodu podmieňuje chirurgickými kastračnými zákrokmi do tela.
 V prípade ak sa chcete dozvedieť viac a potrebujete pomoc s tranzíciou napíšte nám do našej In poradne.
 Rodičia ma chcú dať na terapiu, aby menili moju sexuálnu orientáciu. Je to možné? Môžu LGBT ľudia zmeniť svoju sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu?
 Nie a akékoľvek pokusy meniť vás sú nepotrebné, naopak sú zničujúce. Náboženské a konzervatívne organizácie často sponzorujú kampane a štúdie tvrdiace, že LGBT ľudia môžu zmeniť svoju sexuálnu orientáciu alebo rodovú identitu, pretože je tam niečo zlé. Tieto štúdie sú často ideologicky podfarbené a nie sú solídnou recenzovanu vedou viacerými odborníkmi a odborníčkami v danej oblasti. Žiadne štúdie nepreukázali dlhotrvajúce zmeny orientácie, či identity u gejov, lesieb, bi a transrodových ľudí a viaceré zaznamenané zmeny sú výhradne založené na správaní a nie na aktuálnej osobnej sebaidentite a vnútroných pocitoch. Americká psychologická asociácia potvrdila, že vedecké dôkazy ukazujú, že reparatívna terapia (terapia ktorá tvrdí, že mení LGBT ľudí) nefunguje a že môže viac poškodiť týchto ľudí ako im pomôcť. Preto ak ste rodič LGBT človeka bez ohľadu na to, aký láskavý a milujúci ste, snaha zabrániť homosexuálnej orientácii a/alebo transrodovej identite alebo ich potlačiť vedie nevyhnutne k poškodzovaniu dietata, spôsobuje jeho vnútorný zmätok alebo zníženú sebahodnotu. Nespočetne veľa LGBT ľudí trpí, ked si spomenú, ako im rodičia brali „nevhodné“ hračky alebo predpísali rodovo stereotypné správanie. Mnoho z dospelých, ktorí absolvovali konverznú „terapiu“, zažíva problémy s mentálnym zdravím a vďaka týmto terapeutickým prístupom trpia veľkým množstvom tráum.Napriek súčasným vedeckým poznatkom pokračuje podla osobných skúseností LGBT ľudí snaha o ich „liecbu“, napr. reparatívnou, konverznou „terapiou“ a inými druhmi zásahov, ktoré sú v rozpore s poznatkami a odbornou praxou profesionálnych organizácií vo svete (ako napr. Americká psychologická asociácia, Kanadská asociácia pre poradenstvo a psychoterapiu, Americká asociácia psychiatrov a pod.). Americká psychologická asociácia napríklad stanovuje tieto príncípy práce s LGBT klientmi a klientkami vo svojej rezolúcii a zakazuje tieto formy terapie a doslovne „žiada všetkých odborníkov a odborníčky, ktorí/ktoré sa venujú mentálnemu zdraviu, aby sami prevzali iniciatívu pri odstraňovaní stigmy mentálnej choroby, ktorá bola dlho asociovaná s homosexuálnou orientáciou.“
 Viac informácií môžu rodičia nájsť ako sa správať k ich LGBT deťom aj v brožúre Informácie pre rodičov LGBT ľudí alebo môžu kontaktovať našu inPoradňu.
 Prečo ľudia majú predsudky voči LGBT ľuďom?
 Ľudia majú predsudky z neznalosti, pretože sú vychovávaní tak, ako by existovala len jedna hetersosexuálna orientácia a len jedno pohlavie, ktoré má človek pri narodení. Táto perspektíva v kultúre dlhodobo pretrváva tak, že jedinci sa v spoločnosti „automaticky“ riadia predpokladom, že všetci sme heterosexuálni a sme cisrodoví ľudia (heteronormativita). Dievčat sa pýtajú, či majú priateľa a kedy sa vydajú; chlapcov sa pýtajú, či sa im páčia modelky v časopisoch, a zriedkavo skúmajú, či skôr neuprednostňujú modelov. Chýbajú informácie o variáciách sexuálnej orientácie a rodovej identity doma, v škole, v médiách. A tak keďže dievčatá, ktoré majú skôr priatelov (ako partnerov) než priateľky (partnerky), sa považujú za lepšie a zdravšie a chlapci, ktorí sú zameraní na vzťahy so ženami, a nie s mužmi, sa považujú za normálnejších a lepšie prispôsobených. Mnohí LGBT ľudia majú kvôli tomu poroblém zdôveriť sa svojmu okoliu, ktoré potom tvrdí, že žiadneho takého človeka nepozná. Podľa prieskumu Focusu až 60 % Slovákov a Sloveniek nepozná žiadnu lesbu, alebo geja. Ešte horšie je to s transrodovými ľuďmi. Samozrejme svoj vplyv má aj náboženstvo a či človek vyrastá v konzervatívnom kruhu. V neposlednom rade silné predsudky udržiavajú tí, ktorí sami bojujú s príťažlivosťou k rovnakému pohlaviu, rodu, alebo cítia sa byť niekým iným, ako to spoločnosť vyžaduje. Viac sa dozviete v brožúrke Homofóvia a heterosexizmus
 Príručka - Informáciepre rodičov LGBT ľudíPríručka - Homofóbia a heterosexizmus
 Čo je to coming out?
 Coming out je proces, cez ktorý človek prechádza, keď si postupne uvedomuje a prijíma, že je gej, lesba, bisexuálny, alebo transrodový človek (tzv. vnútorný coming out) a začína hovoriť o svojej sexuálnej orientácii, alebo rodovej identite druhým ľuďom (tzv. vonkajší coming out). Proces tiež v sebe zahŕňa aj vytvorenie pozitívnej prijateľnej identity ako LGBT človeka. Stupeň podpory zo strany rodiny, priateľov, školy je dôležitým určovateľom toho, ako ľahko, alebo ťažko bude pre LGBTI človeka spracovať tento proces. Napríklad výskum Maycocka et al (2009) zistil, že obdobie medzi počiatočným uvedomením si sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity a coming outom druhým ľuďom bolo vo všeobecnosti prežívané mladými ľuďmi ako ťažké, skľučujúce a tramumatické obdobie. Mnoho ľudí prežíva strach z odmietnutia, izolácie, alebo z obťažovania napr. v škole. A aj z prieskumu Iniciatívy Inakosť, ktorý sa realizoval v roku 2017 vyplynulo, že priemerný vek, kedy respondenti a respondentky prvý raz cítili, že sú lesba/gej/bisexuálny človek, bol takmer 13 rokov, naisto to vedeli v takmer 17 rokoch a prvýkrát sa zverili nejakej blízkej osobe, že sú alebo by mohli byť LGB, v priemere vo veku 19,3 roka. Priemerný vek, kedy prvý raz respondenti a respondentky cítili, že sú transrodovým človekom bol 11 rokov, istí a isté si boli vo veku 18,5 roka a prvýkrát to povedali blízkemu človeku približne vo veku 18,6 roka. Čiže celý coming out práve prežívajú v najcitlivejšom období dospievania, kedy každá pomoc a podpora je pre nich nevyhnutná. Na druhej strane mnoho LGBT ľudí hovorí, že po coming oute blízkym a rodičom sa im žije oveľa slobodnejšie, otvorenejšie a aj vnútorne z hľadiska úzkosti a depresie sú na tom lepšie. Viac o comign oute sa dozviete aj v rozhovore s našou psychologičkou Katy Franekovou.
 V prípade ak chcete poradiť s coming outom môžete sa obrátiť aj na našu inPoradňu.
 Sexuálna orientácia a rodová identita je kontinuum a len vy ju môžete definovať, vy viete čo cítite. Coming out je súčasťou cesty formovania identity, sebaporozumenia a sebaakceptácie. Proces coming outu začína s vlastným vnútorným coming outom o tom, kto ste ako človek z hľadiska sexuálnej orientácie, kto sa vám páči. Kým sa cítite byť z hľadiska rodovej identity, či ženou, mužom, alebo nebinárne. To celé môže byť náročný proces najmä ak vaša sexuálna orientácia a rodová identita je sociálne zavrhovaná, ale prijatie svojej identity môže byť oslobodením a potvrdením toho čo bolo zjavné pre vás dlhú dobu, čo ste cítili, ale báli ste sa to prijať. . Niektorí ľudia hovoria, že sa cítili odlišne, alebo ich priťahovali ľudia rovnakého pohlavia už v čase keď boli veľmi mladí. Niektorí transrodoví ľudia hovoria o pocite v skorom detstve, že ich rodová identita nezodpovedala rodičovským a sociálnym očakávaniam. Niektorí ďalší neriešili, alebo nezistili svoju sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu pokým neboli v adolescencii alebo dospelý. Niekedy trvá dlhšie, kým dáte „značku“ na svoje pocity, alebo sa vaše pocity časom môžu meniť. Porozumenie našej sexualite, sexuálnej orientácii a rodu môže byť celoživotný proces a nemali by ste si robiť starosti so značkovaním samých seba správnym spôsobom, ale mali by ste veriť tomu čo cítite, prijať to a žiť podľa toho. S pozitívnymi obrazmi o LGBT ľuďoch, sa stáva ľahším pre ľudí identifikovať svoje pocity a urobiť svoj coming out vnútorný, či vonkajší už v skoršom veku. Nemusíte byť sexuálne aktívny/aktívna, aby ste vedeli svoju sexuálnu orientáciu - pocity a emócie sú súčasťou osobnej identity. Tiež ste sa nemuseli obliekať napr. do šiat druhého rodu, ale napriek tomu sa môžete ním cítiť. Porozumenie vašej sexuálnej orientácii či rodovej identite je naozaj o porozumení vašim dlhodobym pocitom a tomu kto vás priťahuje a čo cítite. Nič to nemá s tým, či ste už tie pocity prejavili, alebo nie.
 S porozumením tomu, čo cítite vám môžeme pomôcť aj v našej inPoradni.
 Motivovať vás môžu aj coming out príbehy LGBT ľudí. Viac nájde aj aj v brožúrke coming out
 Moji priatelia na mňa tlačia aby som vyšiel/vyšla von s tým, že som LGBT. Mám to o sebe povedať a urobiť coming out?
 Nikto by vás nemal tlačiť k tomu aby ste urobili coming out, teda aby ste povedali niekomu, že ste gej, leba, bi, či transrodový človek, pokým si nie ste istý, či istá. Coming out znamená, že ste pripravená/ a pripravený, okrem pozitívnych dôsledkov ako sloboda, zvýšenie sebahodnoty, by ste mali vedieť zvládať aj sociálne dôsledky zviditeľnenia a homofóbie, prípadne transfóbie ako možné odmietnutie, stratu zamestnania, alebo bývania, či násilie. Vy ste ten, tá, ktorá určuje kedy, kde a komu sa zdôveríte so svojou identitou a naviac, len vy máte právo definovať vašu sexuálnu orientáciu a rodovú identitu a vašu bezpečnosť.
 Na čo by som mal myslieť pred coming outom druhým ľuďom?
 LGBT ľudia sa veľmi skoro naučia rozdeľovať svoje životy do oddelených zón bezpečnosti, pričom sú otvorení/otvorené v niektorých zónach napr. medzi priateľmi a v niektorých zónach je pre nich bezpečnejšie nebyť outovný napr. doma, v práci, v škole. Často si vyberáme coming out druhým ľuďom, keď riziko vo vzťahu k našej dôstojnosti a integrite preváži riziko zdôverenia sa s tým, že ste lesba, gej, bi, či transrodový človek. Je veľa otázok, ktoré by ste mali zvážiť pred coming outom. Ste v pohode so svojou sexuálnou orientáciu a rodovou identitou/prejavom? Máte podporu? Viete byť trpezlivý/trpezlivá? Aké postoje majú vaši priatelia a blízki vo vzťahu k homosexuálnej orientácii alebo transrodovej identite? Ste finančne závislé/závislí na vašej rodine? Uistite sa, že ste si premysleli svoje rozhodnutie, máte plán a podporu ľudí, na ktorých sa môžete obrátiť. Ako ste aj vy potrebovali prejsť si cez rôzne úrovne akceptovania seba, rodina a vaši milovaní môžu prechádzať cez podobný proces. Vaši blízki môžu potrebovať čas aby prijali vašu informáciu. Skutočná akceptácia je možná a deje sa každý deň, najmä so vďaka vzdelávaniu sa v téme a podpore napríklad aj v našej In-poradni.Dôsledky coming outu môžu byť negatívne, ak druhí ľudia: netolerujú rozdiely, či už z hľadiska statusu (rod, etnicita, sociálna trieda), alebo správania (neakceptujú netradičné presvedčenia a postoje), vyjadrujú negatívne postoje k homosexuálnej orientácii, robia vtipy a nemajú LGBT priateľov/priateľky, uprednostňujú autoritárske správanie a nevedia spracúvať odchýlky od svojej bežnej životnej rutiny alebo od svojich presvedčení, užívajú drogy alebo alkohol atď.
 Mám urobiť coming out rodičom? A ako ho mám urobiť, čo mi môže pomôcť? Rozhodnutie zdôveriť sa o tom, že ste gej, lesba, trans človek, mame, otcovi, súrodencom alebo priateľovi/ke je veľké rozhodnutie. Nie je správna, alebo zlá odpoveď na to, či by ste to mali urobiť, alebo nie. Mnoho ľudí najprv urobí vnútroný coming out a nechajú si istý čas na to, aby porozumeli sebe a boli v pohode so svojimi pocitmi. Rozhodnutie urobiť coming out druhej osobe spája v sebe často dve rozhodnutia. Prvé, mal/mala by som urobiť coming out? A druhé, kedy to urobiť? Keď sa rozhodnete urobiť coming out inej osobe, najdôležitejším kritériom je myslieť na to či budete fyzicky v bezpečí, keď tak urobíte. Buďte pripravený/ pripravená aj na úvodné menej príjemné reakcie od niektorých ľudí. Viac sa o tom dočítate aj našej brožúre Reakcie rodičov
 Pamätajte, že vám trvalo dlho, kým ste sa identifikovali vnútorne ako gej, lesba, transrodový človek a je dôležité dať iným čas aby sa vysporiadali s touto informáciou. Budujte svoju vlastnú sebaistotu vo vnútri seba a najprv povedzte o svojej LGBT identite ľuďom, ktorým dôverujete a majte podporu u blízkych ľudí v prípade ak sa potrebujete podeliť so svojimi skúsenosťami s coming outom a získať spätnú väzbu. V mnohých prípadoch je coming out pozitívnou skúsenosťou, keď ľudia, rodičia napríklad povedia že to cítili, alebo tušili, len čakali kým im to sami poviete. Ak je reakcia menej priaznivá, pripomeňte im, že ste tou istou osobou ako ste vždy boli a poskytnite im informačné zdroje, knihy o téme, aby ste ich podporili na ich ceste porozumenia. Pamätajte, nesúhlas, alebo odmietnutie nie je dôkazom nedostatku vašej hodnoty, alebo ceny. Ak máte pocit, že druhá osoba by mohla reagovať negatívne a spôsobiť vám fyzické, alebo psychické násilie, môžete sa rozhodnúť počkať pokým sa nebudete cítiť bezpečnejšie. Mnoho ľudí, ktorí urobia coming out majú pocit, že zhodili ťažké bremeno zo svojich pliec a že môžu žiť svoj život otvorene a úprimne. Pomôže myslieť na všetky pozitívne veci, ktoré plynú z toho byť otvorený/otvorená vo vzťahu k rodičom a tiež na negatívne dôsledky toho, keď to urobíte a zvážte každú možnosť aby ste videli, ktorá dáva najväčší zmysel vo vašom živote v súčasnosti. Pri prvom coming oute je dobré vybrať si osobu, o ktorej si myslíte, že bude najviac podporujúca a rešpektujúca.
 Môžete kontaktovať aj našu inPoradňu a my vám poradíme čo robiť.
 Prečo som stále nervózny/nervózna urobiť coming out potom ako som dlho out?
 Coming out je dlhodobý, celoživotný, kontinuálny proces. Čím viac sa cítime bezpečnejšie, a istejšie sme schopní a schopné urobiť coming out stále viac ľuďom a v mnohých aspektoch nášho života. Tento integračný proces nás robí menej závislými na iných pre náš pozitívny selfkoncept a máme viac pozitívne vzťahy k sebe a k druhým. Ale to nie úplne zmení realitu, že LGBT ľudia sú vnímaní negatívne v mnohých oblastiach spoločnosti a zvažovanie vašej bezpečnosti, či urobiť pred niekým coming out, aj keď ste už vo všeobecnosti otvorený, alebo otvorená je stále dôležité pre vašu sebaochranu.
 Bojím sa, že budem vyoutovaný niekým kto vie, že som gej alebo lesba. Čo mám robiť?
 Coming out je rizikom tak dlho ako môže mať negatívne dôsledky vo vašom živote a aj v závislosti od toho ako vy sami ste otvorený/otvorená, čo sa týka vašej sexuálnej orientácie. Nie vždy môžete kontrolovať informácie o vašej sexualite, ktoré druhí vedia. Nie je vaša chyba, že iní nedokážu akceptovať kto ste. Buďte opatrná/opatrný v tom, aby vaša sebahodnota závisela na súhlase druhých. V niektorých extrémnych situáciách, sa vám iní ľudia môžu vyhrážať, že vás vyoutujú ako formu donútenia urobiť niečo, alebo kontroly nad vami. Ak sa toto stane, hľadajte podporu u druhých ľudí, ktorým dôverujete. Tiež vyoutovanie môže súvisieť s diskrimináciou a násilím, kde vám môžeme pomôcť aj my v našej In-poradni. Dôležité je aj prehodnotiť vaše zraňujúce vzťahy a ich dôležitosť v živote. Pamätajte, máte právo byť tými, kým chcete byť a byť čestné/čestní o vašej identite, vrátane sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 Prečo by ste napriek všetkému mali riskovať coming out? Čo sú jeho pozitívne dôsledky pre vás?
 Medzi pozitívne dôsledky coming outu pr vás patria: zlepšená sebahodnota a sebaistota, väčšia čestnosť a integrita o tom kto ste, zníženie úzkosti a strachu, väčšia sloboda seba vyjadrenia a kreativity, pozitívny sebakoncept a dôstojnosť, zdravé a čestné vzťahy, byť otvorený/otvorená podpornej komunite, integrovať sexualitu s inými aspektmi identity. Viac sa dozviete aj v príbehoch LGT ľudí o prijatí.
 Príručka - Coming outPríručka - Coming out
 Čo sa vám môže diať v práci kvôli tomu, že ste gej, lesba, bi, trans?
 LGBTI ľudia bývajú obeťami obťažovania v práci, bývajú prepustení pre svoju orientáciu alebo transrodovú identitu, je im zamedzený postup v kariére. Takéto správanie voči nim vyplýva z homofóbnych a transfóbnych predsudkov, podľa ktorých ide o niečo nemorálne, proti prírode a skazené, pričom takéto presvedčenia vedecké fakty dávno vyvrátili. Pre transrodových ľudí je tiež napríklad veľkým problémom nájsť si prácu počas tranzície. Zákonník práce ani ďalšia legislatíva nestanovujú povinnosť zamestnávateľa zmeniť na požiadanie potvrdenie o zamestnaní v prípade, ak osoba má právne uznaný prepis rodu (to znamená, že majú zmenený rod/pohlavie napríklad aj v občianskom preukaze) a často to závisí na dobrej vôli zamestnávateľa. Podobné ťažkosti majú transrodový ľudia aj pri získaní upravených vysvedčení a diplomov zo škôl, čo potencionálnych zamestnávateľov navedie hneď k tomu, že ide o transrodovú osobu a môže to ovplyvniť jej prijate do práce.
 Obťažovanie alebo diskriminácia na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity v práci môže mať rôzne formy ako napríklad:
 • útočné a zosmiešňujúce pomenovania a stereotypizácia, ako napríklad že LGBTI ľudí volajú homoš, buzík, teploško, mužatka, transka a iné,
 • vtipy, ktoré posilňujú nepravdivé stereotypy o LGBTI ľuďoch,
 • znaky alebo plagáty, ktoré podceňujú, znevažujú LGBTI ľudí,
 • e-maily, telefonické správy alebo konverzácie, ktoré majú za cieľ obťažovať osobu na základe jej sexuálnej orientácie alebo rodovej identity,
 • hrubý alebo vulgárny jazyk, alebo fyzické násilie, ktoré má úmysel ponížiť, zosmiešniť alebo zraniť niekoho na základe sexuálnej orientácie alebo rodovej identity,
 • výpoveď z práce, odmietnutie benefitov alebo stratu práce pre sexuálnu orientáciu alebo rodové vyjadrenie,
 • zasahovanie do a kritizovania práce zamestnanca alebo zamestnankyne po zistení, že je gej, lesba alebo transrodová osoba,
 • neprijatie zamestnanca/zamestnankyne do pracovného pomeru po zistení, že je gej, lesba, či transrodový človek
 • sexuálne obťažovanie, zneužitie, kedy v najhoršom prípade sa LGBTI ľudia môžu stať obeťami sexuálneho obťažovania, napadnutia alebo znásilnenia, môžu dostávať hrozby v práci, alebo byť vydieraní, že zverejnia ich identitu.
 Naozaj sa deje diskriminácia na LGBT ľuďoch. Nie sú to len výmysly?
 Podľa prieskumu Iniciatívy Inakosť, ktorého sa zúčastnilo 2088 LGBT ľudí až 39,1 % respondentov a respondentiek odpovedalo, že zažili diskrimináciu, z toho 15,2 % za posledných 12 mesiacov. 14,8 % nevedelo, či zažilo niekedy takúto diskrimináciu. Z LGB ľudí zažilo diskrimináciu najviac gejov, a to 41,1 %, lesby zažili diskrimináciu v 39,7 % a bisexuálni ľudia v 32,7 %. Ešte väčší stupeň diskriminácie zažili transrodoví ľudia, z toho až 75,1 % transrodových mužov. Transrodové ženy zažili diskrimináciu v 53,8 % a rodovo variantní ľudia v 52,4 %. Viac výsledkov prieskumu nájdete na stránkach Iniciatívy Inakosť.
 Je diskriminácia a obťažovanie v práci ako aj v ďalších oblastiach zakázaná aj na základe toho, že som gej, lesba, bisexuálny, alebo transrodový človek?
 Áno je. Podľa antidiskriminačného zákona je každý povinný dodržiavať zásadu rovnakého zaobchádzania v oblasti pracovnoprávnych a obdobných právnych vzťahov aj na základe sexuálnej orientácie a/alebo rodovej identifikácie (resp. rodovej identity). To znamená, že diskriminácia na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity na pracovisku a v zamestnaní je zakázaná. Oblasti ktorých sa to týka sú: prístup k zamestnaniu, povolaniu, inej zárobkovej činnosti alebo funkcii vrátane požiadaviek pri prijímaní do zamestnania a podmienok a spôsobu uskutočňovania výberu do zamestnania; oblasť odmeňovania; oblasť funkčného postupu v zamestnaní a prepúšťania, oblasť sexuálneho obťažovania. Podľa zákona o službách zamestnanosti zamestnávateľ nesmie pri výbere zamestnanca požadovať ani informácie o národnosti, rasovom alebo etnickom pôvode, alebo o sexuálnej orientácii, ani informácie, ktoré odporujú dobrým mravom, alebo osobné údaje, okrem tých, ktoré sú potrebné v zmysle zákona o ochrane osobných údajov. Aj zákonník práce upravuje rovnaké zaobchádzanie a ochranu pred diskrimináciou počas samotného trvania pracovnoprávnych resp. obdobných právnych vzťahov. Diskriminácia na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity je zakázaná aj pri poskytovaní sociálneho zabezpečenia, zdravotnej starostlivosti, poskytovania tovarov a služieb a vo vzdelávaní.
 Ako ma môžu diskriminovať v práci na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity? Diskriminácia môže byť priama alebo nepriama. Môže mať tiež formu neoprávneného postihu, teda viktimizácie a potrestania za to, že ste nahlásili diskrimináciu, alebo formu obťažovania (mobbing, bossing, šikana), vrátane sexuálneho obťažovania. Viac o formách diskriminácie na pracovisku na stránke nájdete aj na stránke Ministerstva práce sociálnych a vecí rodiny SR
 Konkrétne príklady diskriminácie a obťažovania pri hľadaní zamestnania a na pracovisku:
 • Na základnej cirkevnej škole prepustili učiteľku z dôvodu, že žije s inou ženou a mohla by dávať zlý príklad deťom.
 • Muža prepustili zo zamestnania pretože bol zženštilý a klienti sa na to sťažovali.
 • Ženu nepovýšili v zamestnaní s odôvodnením, že pôsobí ako lesba, zatiaľ čo iné kolegyne s menšími skúsenosťami povýšili.
 • Zamestnávateľ neprijal transrodovú ženu na pracovné miesto, pretože v občianskom preukaze mala mužské meno. Ako oficiálny dôvod uviedol, že nemala dostatočnú kvalifikáciu, následne ona zistila, že tam prijali inú osobu s rovnakou kvalifikáciou.
 • Gej, ktorý bol cross dresser, bol prepustený z práce, pretože hovoril ako žena a inak bol ponižovaný pre sexuálnu orientáciu.
 • Muž bol prepustený z práce, pretože sa nadriadený dozvedel, že je gej.
 • Transrodový manažér bol prepustený, pretože použil ženskú toaletu.
 • Predajca bol sexuálne obťažovaný spolupracovníkom, pretože bol gej a vyhrážal sa mu vyoutovaním.
 • Nezisková pracovníčka bola sexuálne obťažovaná nadriadeným mužom, pretože dúfal, že keďže je lesba, budú mať trojku.
 • Predajca strojov bol zbitý a fyzicky zneužitý, pretože bol gej.
 Ak ste niečo podobné zažili alebo zažívate pri hľadaní práce a v zamestnaní a hľadáte pomoc obráťte sa nás v inPoradni.
 Čo je diskriminácia na základe rodovej identifikácie?
 Podľa antidiskriminačného zákona je diskriminácia na základe pohlavia aj diskriminácia na základe rodovej identifikácie (resp. rodovej identity). Týka sa najmä transrodových osôb, ktoré nie sú prijaté do zamestnania, alebo sú prepustené zo zamestnania z dôvodu toho, že prispôsobujú svoj vzhľad, telo a správanie rodu, ktorým sa cítia byť, alebo sa neprispôsobujú očakávaným rodovým rolám a tradičným mužským a ženským rodovým stereotypom. Antidiskriminačný zákon takúto diskrimináciu zakazuje, ale v praxi k nej dochádza. Príklad diskriminácie na základe rodovej identifikácie na pracovisku: V občianskom preukaze máte uvedené mužské pohlavie a žiadate o prijatie do novej firmy. Informujete zamestnávateľa pred začatím práce, že prechádzate tranzíciou a budete sa prezentovať ako žena a nie ako muž. Váš nový zamestnávateľ vás informuje, že pracovné miesto nie je dlhšie k dispozícii kvôli problémom s rozpočtom. Neskôr zistíte že iná osoba bola prijatá na danú pozíciu.
 Čo je diskriminácia na základe sexuálnej orientácie?
 Diskriminácia na základe sexuálnej orientácie je nerovnaké zaobchádzanie s osobou kvôli jej sexuálnej orientácii v porovnaní s tým ako sa zaobchádza, alebo by sa zaobchádzalo s inou osobou v porovnateľnej situácii. Týka sa najmä tých, ktorých priťahuje rovnaké pohlavie, to znamená gejov, lesieb a bisexuálnych ľudí. Podľa prieskumu Európskej agentúry pre základné práva, až 30% ľudí, ktorí sa identifikovali ako LGB v posledných 12 mesiacoch mali problémy pri hľadaní práce a/alebo v práci kvôli tomu, že majú inú sexuálnu orientáciu. Príklad diskriminácie na základe sexuálnej orientácie na pracovisku: Na základnej cirkevnej škole prepustili učiteľku z dôvodu, že žije s inou ženou a mohla by dávať zlý príklad deťom. Muža prepustili zo zamestnania pretože bol zženštilý a klienti sa na to sťažovali.
 Vysmievajú sa mi v práci, že mám zženštilé pohyby, že som gej. Ako to mám potlačiť je to moja vina?
 Ak sa cítite diskriminovaní alebo obťažovaní na základe sexuálnej orientácie alebo rodovej identity na pracovisku:
 • neobviňujte sa zato, ak na vás niekto pácha diskriminačné konanie, obťažovanie, nie je to vaša vina, na vás nie je nič zlé,
 • uvedomte si, že zodpovední za tieto činy sú tí druhí, či už ide o kolegov/kolegyne, nadriadených alebo zamestnávateľa,
 • máte právo túto situáciu riešiť, nemusíte sa jej prispôsobiť a sústavne trpieť,
 • poraďte sa s odborníkmi/odborníčkami, ktorí sa venujú problematike diskriminácie a obťažovaniu, aby ste zvážili postup konania, prípadne si vyhľadajte informácie (knihy, internet atď.),
 • skúste sa porozprávať s tým, kto vás obťažuje a diskriminuje, a požiadajte ho, aby s tým prestal, pretože je vám to nepríjemné,
 • v prípade opakujúceho diskriminačného konania si ukladajte dokumenty, komunikáciu, ktorá ho dokazuje, poproste kolegov/kolegyne, aby vám svedčili,
 • v prípade potreby využite možnosti ochrany proti diskriminácii popísané nižšie.
 Môžete sa samozrejme obrátiť na nás a my vám poradíme ako postupovať, v rámci psychologického poradenstva v inPoradni pomôžeme pri zmiernení negatívnych dôsledkov na vás a vaše okolie.
 Podala som sťažnosť na to, že ma diskriminujú v práci, kvôli tomu že som lesba. Kolegovia sa mi vyhýbajú a ohovárajú ma, čo mám robiť?
 V tomto prípade môže ísť o neoprávnený postih, ktorý je tiež podľa antidiskriminačného zákona zakázaný. Neoprávnený postih sa vyskytuje vtedy, keď niekto v dobrej viere podá sťažnosť na diskrimináciu na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity, alebo na tom participuje ako svedok, či svedkyňa, alebo pomáha s vyšetrovaním diskriminácie a zaobchádza sa s ním, či s ňou negatívne zo strany ostatných zamestnancov a zamestnankýň, alebo aj zo strany zamestnávateľa kvôli tejto sťažnosti. Odplatné správanie môže zahřńať nasledovné formy:
 • ignorovanie obete
 • negatívne hodnotenia výkonu
 • ohováranie
 • udelenie menej žiadúcich pracovných úloh, prehnaná kontrola
 • neposkytnutie potrebných podkladov k práci
 Aj keď ste už podali sťažnosť na diskrimináciu na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity, môžete podať sťažnosť aj za neoprávnený postih.
 Ako sa podávajú sťažnosti sa dozviete nižšie, alebo môžete kontaktovať našu inPoradňu.
 Neprijali vás do zamestnania, odmietli vám dať benefity, alebo ste stratili prácu kvôli sexuálnej orientácii alebo rodovej identite a prejavu? Čo všetko môžete urobiť?
 Je množstvo vecí, ktoré môžete urobiť ak si myslíte, že ste diskriminovaná/diskriminovaný na základe sexuánej orientácie, alebo rodovej identity. Tieto zahŕňajú:
 • môžete sa porozprávať s osobou, ktorá vás diskriminuje za účasti nadriadeného/nadriadenej, alebo personálneho oddelenia,
 • môžete podať sťažnosť priamo u zamestnávateľa, alebo na inšpektoráte práce, ak ide o diskrimináciu v zamestnaní,
 • môžete podať sťažnosť na úrad práce, sociálnych vecí a rodiny, v prípade ak sa diskriminácia vyskytne pri hľadaní práce, na pohovoroch,
 • môžete publikovať váš prípad v médiách,
 • môžete podať súdna žalobu na základe antidiskriminačného zákona,
 • môžete sa brániť prostrrdníctvom priestupkového konania, alebo žalobou na ochranou svojej osobnosti,
 • môžete sa samozrejme obrátiť na nás, prípadne na ďalšie pomáhajúce organizácie.
 S konkrétnou situáciou vám poradíme v našej inPoradni.
 V práci mi nadriadený povedal, že ma nemôže povýšiť, lebo som gej a klientom by sa to nepáčilo a robí si z mojej chôdze posmešky. Čo mám robiť?
 Predtým, ako budete konať naštudujte si etický kódex alebo interné smernice zamestnávateľa, či sa v nich nachádzajú aj ustanovenia a opatrenia ako riešiť diskrimináciu na pracovisku na základe sexuálnej orientácie (alebo rodovej identity). V prípade ak takú politiku zamestnávateľ nemá, treba sa odvolať na antidiskriminačný zákon. Ak máte obavy, že keď podáte sťažnosť na nadriadeného, že sa vám pomstí, dôležité je vedieť, že aj neoprávnený postih je diskrimináciou.
 Porozprávajte sa s nadriadenými/nadriadenou alebo s personálnym oddelením
 Dôležité je hovoriť s niekým o tom, čo sa deje, s oddelením ľudských zdrojov, so supervízorkou, nadriadeným, ktorému dôverujete. Ten môže prijať adekvátne opatrenia, ako pohovor s tým/tou, kto obťažuje, prípadne, môže udeliť oficiálne napomenutie.Môžete začať tým, že poviete osobe, ktorá vás obťažuje či diskriminuje, aby prestala, lebo je vám to nepríjemné a neželáte si to. Snažte sa byť čo najjasnejší. Napríklad povedzte: „Je my veľmi nepríjemné, keď ma ponižujete pred ostatnými, prosím nerobte to.“ Keď to neprestáva, mali by ste tej osobe napísať, čo si neželáte aby robila a aké kroky podniknete, keď neprestane. Zatiaľ si zbierajte akékoľvek písomné a iné dôkazy o jej konaní. Napríklad môžete napísať: “Vaše náražky na to, že ma nemôžete povýšiť, lebo sa správam ako žena, považujem za diskrimináciu a obťažovanie. Ak budete pokračovať podám oficiálnu sťažnosť u nadriadeného zamestnávateľa.“ Dajte tam dátum a podpíšte list, nechajte si kópiu a odovzdajte list tmu, kto vás diskriminuje pred svedkom/svedkyňou. Ak nič s vyššie spomenutého nefunguje, povedzte to vášmu nadriadenému, alebo personálnemu oddeleniu vo vašej organizácii. Skontroľujte či organizácia má proces riešenia problému mediáciou, alebo neformálnou sťažnosťou, napr. výsledkom môže byť pokarhanie zamestnanca/zamestnankyne a nariadenie školenia v problematike.
 Podajte oficiálnu sťažnosť u zamestnávateľa
 V súvislosti s diskrimináciou na pracovisku máte právo podať zamestnávateľovi oficiálnu sťažnosť. Ten je povinný na sťažnosť bez zbytočného odkladu odpovedať, vykonať nápravu, upustiť od konania, ktoré spôsobuje diskrimináciu. Sťažnosť by mala obsahovať:
 • opis konania, v dôsledku ktorého došlo k diskriminácii na základe sexuálnej orientácie a/alebo rodovej identity na pracovisku, kedy sa to stalo, kto bol svedkom/svedkyňou
 • čo vám to spôsobilo napríklad psychické problémy, či ste už skôr žiadali nápravu
 • označenie osoby alebo osôb, ktoré sú podľa vás za toto konanie zodpovedné Sťažnosť môže podať aj ktorýkoľvek iný zamestnanec alebo zamestnankyňa, ktorí sú svedkami diskriminácie. Možno ju podať aj anonymne.
 So spísaním podnetov a sťažnosti prípadne mediáciou vám pomôžeme aj my v inPoradni.
 Na pohovore mi povedali, že spĺňam kritériá pre pozíciu, ale keď zistili, že môj diplom je v mužskom rode a teda, že som transrodová osoba, následne my prišlo vyrozumenie, že ma neprijali. Môžem sa nejako brániť?
 Okrem sťažnosti zamestnávateľovi (popísané vyššie), možnosť podať sťažnosť vyplýva aj zo zákona o službách zamestnanosti, a to v súvislosti s právom na prístup k zamestnaniu, čo znamená ak dôjde k diskriminácii na základe rodovej identity alebo na základe sexuálnej orientácie v inzerátoch, alebo pri pracovnom pohovore. Sťažnosť sa podáva na úrade práce, sociálnych vecí a rodiny. Úrad je na ňu povinný bez zbytočného odkladu odpovedať, vykonať nápravu, upozorniť zamestnávateľa, aby upustil od protiprávneho konania a odstránil jeho následky. Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny a úrady práce prijímajú sťažnosti každý pracovný deň v celom rozsahu pracovného času – od 8:00 hod do 15:00 hod.
 • písomne zaslať na adresu ústredia alebo do podateľne – Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny, Špitálska 8, 812 67, Bratislava
 • ústne do záznamu
 • elektronickou poštou na e-mailovej adrese: kontrola@upsvr.gov.sk, alebo na ktoromkoľvek úrade práce, sociálnych vecí a rodiny podľa miestnej príslušnosti, kontakt majú na webových stránkach v sekcii sťažnosti.
 So spísaním sťažnosti vám pomôžeme aj my v inPoradni.
 Bola som prepustená z práce, potom ako sa môj nadriadený dozvedel, že som lesba. Na sťažnosť zamestnávateľ nereagoval. Kam sa ešte môžem obrátiť?
 Porušenie zákazu diskriminácie vaším zamestnávateľom môžete oznámiť aj podnetom na inšpektorát práce, ktorý má možnosť pokutovať vášho zamestnávateľa, ak zistí porušenie zákona na jeho strane. Inšpekcia práce je dozor nad dodržiavaním pracovnoprávnych predpisov, ktoré upravujú pracovnoprávne vzťahy. V prípade zistenia porušenia zákona môžu zamestnávateľovi podľa zákona o inšpekcii uložiť pokutu až do výšky 200 000 Eur.Podnetom, podľa vnútorných smerníc vydaných Národným inšpektorátom práce, sa rozumie podanie zamestnanca, resp. zamestnancov, ktorí sú poškodení porušením povinností vyplývajúcich z pracovnoprávnych vzťahov. Podnetom je aj podanie bývalej zamestnankyne/zamestnanca, ktorá ho podá do dvoch mesiacov po skončení pracovného pomeru. Anonymné oznámenie je podanie, v ktorom podávateľ neuvádza svoje meno, priezvisko a adresu (právnická osoba svoj názov a sídlo). Podanie podnetu, resp. oznámenia môže byť realizované písomnou formou prostredníctvom pošty, mailu, faxu, osobne na podateľni, poprípade telefonicky do záznamu.
 Pokiaľ chcete podať podnet, resp. oznámenie na zamestnávateľa, v podaní je potrebné uviesť:
 • vaše meno, priezvisko a adresu bydliska (pokiaľ chcete podanie poslať anonymne, tak tento bod neuvediete, ale v tom prípade nebudete informovaná o výsledku inšpekcie práce, taktiež šetrenie anonymných podaní je na posúdení hlavného inšpektora práce)
 • čo podľa vás je vo firme porušované (napr. pracovnoprávne predpisy, čo najpresnejšie špecifikovať) Príklad: Môj nadriadený ma informoval, že to, že som lesba je nemorálne a že taký človek v tejto organizácie nemôže pracovať s deťmi, lebo by im bol zlým vzorom. Nútil ma dať výpoveď dohodou, lebo ak nie, tak rozhlási po okolitých školách, čo som zač a nikde ma už za učiteľku nepríjmu.
 Podnet, resp. oznámenie je možné zaslať na miestne príslušný krajský inšpektorát práce (podľa miesta prevádzky zamestnávateľa), prípadne aj na Národný inšpektorát práce. Kontkatné údaje nájdete na ich stránkach.
 So spísaním podnetu vám pomôžeme aj my v inPoradni.
 Čo môžem robiť, ak ma kolega/kolegyňa slovne napadne v zamestnaní, urazí ma pred inými kolegami/kolegyňami a použije vulgarizmy súvisiace so sexuálnou orientáciou alebo rodovou identitou?
 Konanie, ktoré ste uviedli môžu napĺňať skutkovú podstatu priestupku proti občianskemu spolunažívaniu, konkrétne ako konanie ublíženia na cti tým, že niekto druhého urazí alebo vydá na posmech. Z tohto dôvodu môžete podať podnet na priestupkové konanie. V takomto konaní rozhodujú obvodné úrady. Priestupok možno nahlásiť aj na polícii, ktorá priestupok objasní a na rozhodnutie postúpi obvodnému úradu. Pre konanie je však dobré mať dôkazy, t.j. svedkov alebo listinné dôkazy (napríklad e-mail). Tomu, kto sa dopustil takéhoto konania hrozí pokuta do 33 eur alebo do 255 Eur. Pokiaľ by v takýchto útokoch, diskriminačnom konaní pokračoval/pokračovala a ak by jeho/jej výroky mali pre vás akúkoľvek negatívnu dohru, máte možnosť podania civilnej žaloby o ochranu osobnosti, a žiadať prípadne aj o náhradu škody - nemajetkovej ujmy v peniazoch. Môže sa totiž stať, že na základe útokov prídete o prácu. Takouto žalobou sa možno najmä domáhať, aby sa upustilo od neoprávnených zásahov do práva na ochranu osobnosti, aby sa odstránili následky týchto zásahov a aby sa dotknutej osobe poskytlo primerané zadosťučinenie.Samozrejme v rámci miery dôsledkov jeho/jej konania je možné hovoriť aj o trestnom čine ohovárania, avšak tu sú veľmi "tvrdé" podmienky pre preukázanie naplnenia skutkovej podstaty trestného činu. Verbálne nenávistné prejavy v súčasnosti zahŕńajú aj hanobenie na základe sexuálnej orientácie , čo je tiež trestný čin. Viac o verbálnych nenávistných prejavoch a online nenávisti nájdete nižšie. Ak konanie javí znaky diskriminácie, potom prichádza do úvahy ochrana podľa antidiskriminačného zákona (pozrite ďalej).
 So spísním podnetu na priestupkobé konanie, alebo žaloby o ochranu osobnosti vám pomôžeme aj v našej inPoradni.
 Moju sťažnosť na diskrimináciu na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity zamestnávateľ a inšpektorát práce zamietol. Ako sa ďalej brániť?
 Ak sa cítite byť obeťou diskriminácie na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity na pracovisku, alebo v zamestnaní a neuspokojíte sa s riešením, ktoré nasledovalo napríklad po podaní sťažnosti, alebo ak sa rozhodne takúto sťažnosť nepodať, potom máte možnosť obrátiť sa na súd antidiskriminačnou žalobou. Môžete sa najmä domáhať, aby ten, kto sa diskriminácie dopustil, upustil od svojho konania (teda napríklad prestal s obťažovaním alebo s inými diskriminačnými praktikami). Ak je to možné, napravil protiprávny stav (napríklad umožnil osobné ohodnotenie, ak zamestnanec spĺňa podmienky v porovnaní s inými zamestnancami a nedostal ho kvôli svoje sexuálnej orientácii, či identite) alebo poskytol primerané zadosťučinenie (napríklad sa ospravedlnil). Ak by primerané zadosťučinenie nebolo dostačujúce, najmä by bola značným spôsobom znížená vaša dôstojnosť, spoločenská vážnosť alebo spoločenské uplatnenie, môžete sa domáhať aj náhrady nemajetkovej ujmy v peniazoch. Sumu takejto náhrady určí súd s prihliadnutím na závažnosť vzniknutej nemajetkovej ujmy a na všetky okolnosti, za ktorých došlo k jej vzniku. V žalobe by ste mali uviesť spôsob odstránenia následkov protiprávneho konania zamestnávateľa. Zavinenie zamestnávateľa nemá pri posudzovaní uvedeného problému pred súdom právny význam. Podľa § 11 ods. 2 antidiskriminačného zákona postačuje oznámiť konajúcemu súdu skutočnosti, z ktorých možno dôvodne usudzovať, že k porušeniu zásady rovnakého zaobchádzania došlo. Osobitosťou právnej garancie pri uplatnení práva na súdnu ochranu je obrátené dôkazné bremeno, ktoré je na strane zamestnávateľa. Ten musí preukázať, že nedošlo k porušeniu zásady rovnakého zaobchádzania a nie ten, alebo tá, ktorí sú diskriminovaní.
 So spísaním žaloby na súd vám pomôžeme aj v našej inPoradni.
 Čo robiť ak ma kolega/kolegyňa fyzicky napadne, pretože som gej, lesba, bi, alebo transrodový človek?
 V prípade ak ide o ľahšie ublíženie na zdraví môže ísť o priestupok. Pokiaľ by v rámci diskriminácie, či obťažovania došlo k fyzickému útoku, to je už vec na riešenie pre políciu, či orgány činné v trestnom konaní. Trestné oznámenie sa môže týkať napríklad ublíženia na zdraví. V prípade ak ublíženie súviselo s vašou sexuálnou orientáciou môže sa k tomu pripojiť osobitný motív (§ 140). Osobitný motív sa rozumie spáchanie trestného činu aj z nenávisti voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich skutočnú alebo domnelú príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, etnickej skupine, pre ich skutočný alebo domnelý pôvod, farbu pleti, pohlavie, sexuálnu orientáciu, politické presvedčenie alebo náboženské vyznanie, aleboAj ťažšie formy sexuálneho obťažovania ako znásilnenie a sexuálne násilie sú závažným trestným činom.
 V prípade potreby vám môžeme pomôcť spísať trestné oznámenie v našej inPoradni.
 Ako by ste sa mali správať ak váš vám kolega, alebo kolegyňa povie že je gej, lesba, bi, trans? Pre mnohých coming out v práci nie je ľahká vec. LGBT ľudia si nemôžu byť istí/istá, ako vaša firma alebo spolupracovníci, či spolupracovníčky zareagujú na vaše slová. Aj napriek nedávnym správam, že pracoviská začínajú vo zvýšenej miere akceptovať LGBTI zamestnankyne a zamestnancov, ľudia často nevedia, ako komunikovať alebo oslovovať kolegu či kolegyňu, ktorí nedávno spravili coming out. Nie je to len o tom, čo kolegovia alebo kolegyne môžu alebo nemôžu povedať, pretože niekedy môžu byť kolegovia tak opatrní, že túto vec ignorujú. Je veľa priestoru na veci, ktoré môžu kolegovia a kolegyne povedať, aby dali vodítka LGBTI ľuďom, že sú inkluzívni a kultúrne citliví. Veci, ktoré by sa nemali hovoriť LGBT kolegom či kolegyniam zo strany ich spolupracovníkov a spolupracovníčok:
 • „Podozrieval som ťa, že si gej, myslel som si to.“ Aj keď je to bežná reakcia, je necitlivá a stereotypná.
 • „Prepáč.“ Prečo by sa mal niekto ospravedlňovať za kolegovu alebo kolegyninu orientáciu? Nikto nezomrel. Toto môže byť predsudok a môže sťažiť situáciu. Ospravedlňoval by sa niekto za pohlavie alebo etnicitu kolegu?
 • „Prečo si mi to povedal/povedala?“ Je dôležité pre ľudí, aby mohli byť v práci celkovo sami sebou a coming out svojej orientácie alebo rodovej identity je súčasťou tohto celku. Je ťažké, ak musíte veľkú časť seba nechať doma, a chodenie do práce znamená, ako keby ste nosili dva druhy topánok, jednu na pravej a druhú na ľavej nohe.
 • „Ktorú toaletu používaš?“ Transrodových ľudí sa často pýtajú na rod. Takéto otázky sú nevhodné. Je dôležité pamätať si, že rodová identita sa stáva viac citlivým subjektom. Táto otázka tiež môže naznačovať predsudky, že môžu chytiť nejakú pohlavnú chorobu od LGBTI človeka.
 • „Nie sme si tak blízki, aby si zdieľal túto informáciu so mnou.“ Nie všetci zamestnanci a zamestnankyne sa zaujímajú o osobný život kolegov či kolegýň. Ak má spolupracovník pocit, že LGBTI kolega zdieľal príliš veľa informácií, môže jednoducho povedať: „Ďakujem že si mi to povedal.
 • “Hovoriť o spolupracovníkovi ako o „shemale“. Je to neslušné a urážlivé. Transrodoví ľudia zažívajú veľkú mieru kultúrne necitlivých vtipov a poznámok.
 • „Ako to máš rád v posteli?“ Sexuálne otázky a komentáre sú vždy za hranicou. Nielenže sa tým uráža kolega, ale tiež sa balansuje na hranici so sexuálnym obťažovaním.
 Ak kolega či kolegyňa sú obťažovaní pre jeho alebo jej sexuálnu orientáciu a/alebo rodovú identitu, ich spolupracovníci a spolupracovníčky by mohli urobiť nasledovné:
 • Neakceptovať stereotypné charakterizovanie a presvedčenia o LGBTI ľuďoch.
 • Rešpektovať ho alebo ju a byť podporní. Ponúknuť pomoc pri vypĺňaní sťažnosti.
 • Upozorniť na homofóbne a transfóbne správanie a postoje kolegov a kolegýň. Neparticipovať na nevhodnom vtipkovaní a konverzácii. Hovoriť o vnímaní akceptovania iných na základe ich sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 • Uvedomiť si, že nevšímavý postoj okolia pomáha diskriminujúcemu zamestnávateľovi či zamestnancovi/zamestnankyni a situácia sa môže zopakovať aj voči ďalšiemu zamestnancovi alebo zamestnankyni.
 • Diskriminácia na pracovisku na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity nie je súkromnou záležitosťou obete a „páchateľa“.
 • Ak je to potrebné, poskytnúť svedectvo kolegovi/kolegyni, ktorá/ktorí je diskriminovaná/diskriminovaní.
 Ako by mali reagovať zamestnávatelia, aby predchádzali diskriminácii na základe sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity?
 Dôležité je, aby v riadení od najvyšších až po najnižšie pozície vládla kultúra a hodnoty, že diskriminácia je na pracovisku a v zamestnaní neakceptovateľná. Iba tak možno jej výskyt účinne obmedziť. Čo môžu zamestnávatelia robiť:
 • Vytvorenie organizačných pravidiel vo forme antidiskriminačnej smernice s cieľom zamedzenia diskriminácie na pracovisku a v zamestnaní aj na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 • Určenie zamestnanca/zamestnankyne resp. oddelenia zodpovedného za riešenie prípadov diskriminácie na pracovisku a v zamestnaní aj na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 • Primárna prevencia zameraná na informovanosť zamestnancov a zamestnankýň o dôsledkoch diskriminácie na pracovisku a v zamestnaní aj na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 • Opatrenia zamerané na špecifickú podporu LGBT zamestnancov a zamestnankýň. Napríklad Niektorí zamestnávatelia majú vytvorené zamestnanecké podporné skupiny pre LGBT zamestnancov a zamestnankyne a ich spojencov. Príkladom v tomto na Slovensku môžu byť veľké medzinárodné firmy ako Accenture a IBM.Čoraz viac firiem sa pripája k Charte diverzity, ktorú zavádza do praxe aj združenie LGBT Proffesionals. Viac o charte sa môžete dozvedieť na ich stránkach.
 Navrhnúť vám ako zamestnávateľovi vhodné preventívne opatrenia môžeme pomôcť aj v inPoradni.
 V práci ma obťažuje nadriadení, viackrát som mu povedala, že som lesba a nemám záujem, ale on my stále dáva návrhy do trojky. Je to sexuálne obťažovanie?
 Áno je. A podľa antidiskriminačného zákona je zakázané. Sexuálne obťažovanie je verbálne, neverbálne alebo fyzické správanie sexuálnej povahy, ktorého úmyslom alebo následkom je alebo môže byť narušenie dôstojnosti osoby a ktoré vytvára zastrašujúce, ponižujúce, zneucťujúce, nepriateľské alebo urážlivé prostredie. Sexuálne obťažovanie pozostáva z nechceného správania sexuálnej povahy, ktoré je realizované ako podmienka zamestnania, alebo povýšenia (quid pro quo- niečo za niečo), čo je aj váš prípad. Napríklad ide o situáciu, keď nadriadený/nadriadená povie podrianej/nému, že nedostane navýšenie platu pokiaľ s ním, alebo s ňou nepôjde na rande.Alebo je sexuálne obťažovanie závažné tak, že ovplyvňuje pracovné prostredie osoby (vytvára nepriateľské prostredie). Ide o pracovné prostredie, kde sú bežné napríklad poznámky o sexuálnej orientácii zamestnanca/zamestnankyne, nadávky, urážky. Sexuálne obťažovanie môže byť aj nepozorovane a môže byť vo forme fyzického, verbálneho, alebo vizuálneho/neverbálneho obťažovania. Verbálne správanie, ktoré je sexuálnej povahy a neželané predstavuje napr. prívlastky spojené s menom, vtipy, komentáre, osočovanie, alebo opakované pozvania na rande, ktoré sú neželené. Neverbálne správanie sexuálnej povahy, ktoré je neželané predstavuje napr. pozeranie, poškulľovanie, žmurkanie, opĺzle gestá. Fyzické správanie, ktoré je sexuálnej povahy a neželané ako napr. znásilnenie, sexuálne náklonnosti ako dotyky, plesnutie po zadku, alebo stisnutie, obmedzovanie alebo blokovanie. Vizuály, obrázky sexuálnej povahy, ktoré sú neželané napr. plagáty, alebo značky, listy, básne, graffiti, faxy, maily, kreslené obrázky, obrazy, kalendáre, počítačové programy, sledovanie porna.
 S riešením situácie sexuálneho obťažovania sa môžete obrátiť na našu inPoradnu, kde vám poskytujeme komplexné psychologické, právne a sociálne poradenstvo.
 Aké ďalšie organizácie môžem kontaktovať, keď sa mi deje neprávosť?
 Môžete kontaktovať Verejnú ochrankyňu právPoškodené osoby alebo svedkovia a svedkyne takéhoto zaobchádzania majú možnosť obrátiť sa aj na ďalšie inštitúcie, ktorým sa síce možno úplne nepodarí zabezpečiť nápravu v konkrétnom prípade, avšak ktorých informovanosť o prípadoch diskriminácie môže napomôcť zlepšeniu situácie v tejto oblasti na Slovensku. Ide predovšetkým o verejnú ochrankyňu práv, ktorá má okrem iného právo podávať podnety na Ústavný súd v prípadoch diskriminácie v oblasti základných práv a slobôd a prešetriť takéto konanie. Webová stránka. Môžete kontaktovať Slovenské národné stredisko pre ľudské právaTiež možno požiadať o poradenstvo a spolu súčinnosť Slovenské národné stredisko pre ľudské práva, ktoré je orgánom rovnosti podľa antidiskriminačného zákona a má zabezpečiť dohľad nad ním. SNSLP tiež poskytuje anonymné bezplatné právne poradenstvo. Podať podnet môžete na ich stránkach.
 Informácie pre rodičov a blízkych ľudí
 Moje dieťa mi povedalo, že je gej/lesba/bisexuálni/transrodový človek a ja neviem čo robiť?Zistenie, že dieťa je lesba, gej, bisexuál/ka, či trans dievča, trans chlapec, môže byť pre vás prekvapením. Mnoho rodičov chce byť v takejto situácii podporných pre svoje dieťa, ale nevedia ako a majú otázky. Prvý krokom je pamätať na to, že vaše dieťa je tým istým človekom ako predtým, než ste vedeli o jeho, alebo jej sexuálnej orientácii alebo rodovej identite. Ak sa podelili s vami o túto informáciu, je to veľký krok, ktorí urobili a bez ohľadu na to, či vám to povedali skôr ako sú sami schopní vyrovnať sa a pochopiť to, že sú LGBT alebo to urobili po istom čase, povedali vám to, pretože chcú žiť svoj život otvorene a čestne, tak ako každé iné dieťa. Môžete potrebovať čas na to, aby ste sa informovali a vzdelali v tom, čo potrebujú LGBT ľudia, čo to znamená a to je v poriadku Viac informácií nájdete aj v našej brožúre Informácie pre rodičov môžu nám napísať). Dôležité je aby ste neprestali komunikovať s vašim dieťaťom, a pripomínať im, že ich ľúbite a rešpektujete ich, a že ste osoba s ktorou môžu hovoriť, dôverovať vám a nemusia sa vás báť. Väčšina uznávaných vedcov a vedkýň, ktorí sa zaoberajú psychickým zdravím v súčasnosti verí, že niekoho sexuálna orientácia ako aj rodová identia, bez ohľadu na to, či je vaše dieťa gej, lesba, heterosexuál, alebo bisexuál, transrodový človek, je niečo čo sa formuje v každej osobe predtým ako sa narodili. Takže nič nespôsobuje to, že sa niekto zmení na geja, tak ako ani to, že sa niekto zmení na heterosexuála. Byť gejom, lesbou, bisexuálom, transrodovým človekom nemá nič spoločné s tým, ako bolo dieťa vychovávané, alebo kto ich vychovával, alebo nevychovával. Neobviňujte sa za to.Niektorí rodičia robia chybu v tom, že nesprávne si myslia, ak ich dieťa sa ešte nesprávalo podľa toho čo cítia (čiže nemali vzťah, sex s rovnakým pohlavím, nezačali prispôsobovať svoj prejav, oblečenie tomu, čo cítia), tak že si nemôžu byť v skutočnosti istí/isté tým, že sú LGBT človekom. Ale keď to porovnáme napríklad so 16 ročným chlapcom, ktorý si je 100% istý, že je heteroseuxál, nikto mu nebude hovoriť, aby si to ešte zvážil, pokým nebude mať prvý sex s dievčaťom. Ľudia by automaticky akceptovali, že vie, že má rád dievčatá a že je heterosexuál. Podobné je to pre 16 ročného chlapca, ktorého priťahujú iní chlapci. Pozná svoje pocity, tak ako každý iný a bez ohľadu na to, či fyzicky vyjadruje tieto pocity, alebo nie, v skutočnosti to nie je relevantné k pochopeniu a akceptovaniu jeho sexuality.Absolútne neodporúčame akékoľvek pokusy o liečenie vášho dieťaťa, pretože je LGBT a snahu zmeniť jeho cítenie, môže to na ňom zanechať doživotné negatívne psychické následky, čo si ako rodič určite budete vyčítať.
 V prípade ak sa chcete porozprávať ako rodičia o týchto témach, môžete nás kontaktovať v našej inPoradni.
 Myslím si, že moje dieťa môže byť gej, lesba, bisexuálny, alebo transrodový človek a neviem čo robiť?
 Ak si myslíte, že vaše dieťa je lesba, gej, bisexuál/ka, či trans dievča, tran schlapec, môžete mať veľa otázok. Nemusíte si byť istá/istý, či máte o tom s vašim dieťaťom hovoriť. Komunikácia je skoro vždy dobrá vec. Keď máte pocit, že vaše dieťa môže byť LGBT, najprv premýšľajte o svojich vlastných pocitoch, ktoré s tým spojené máte. Nájdite si informácie, vzdelávajte sa. Keď sa cítite pripravená/pripravený rozprávať sa s vašim dieťaťom, pomôže ak nájdete tiché miesto a čas keď máte súkromie, a dáte im vedieť, že si uvedomujete, že niektoré deti môžu byť gejovia, lesby, alebo bisexuálni, tak ako niektoré môžu byť hetero. Ak si myslíte, že vaše dieťa môže byť trans, dajte im vedieť, že chápete, že rod (pohlavie), ktoré osoba cíti vo vnútri nie vždy je v súlade s rodom (pohlavím) ktoré je navonok ich tela. A povedzte im, že nechcete robiť žiadne predpoklady, len sa chcete opýtať, či je to niečo o čom sa chce vaše dieťa s vami porozprávať. Ak im dáte vedieť, že ich rešpektujete nech sú akýkoľvek a ste otvorená/otvorený rozprávať sa o tom, môže to znamenať veľkú zmenu a pomoc pre dieťa. Ale pamätajte si, že nie všetky deti sú pripravené hovoriť, netlačte ich do toho. Ale ak im dáte vedieť, že vám sa bezpečne môžu zdôveriť, postavíte dôležitý základ pre diskusiu v budúcnosti, keď budú pripravení/né.
 Ak budú deti pripravené môžete sa aj na nás obrátiť do inPoradne. Viac informácií nájdete aj v brožúre Informácie pre rodičov.
 Kamarátka sa mi zdôverila s tým, že je lesba, ako mám reagovať?
 To, že kamarátka je lesba, vás mohlo prekvapiť, ale mali by ste vedieť, že je to ten istý človek ako predtým. V nasledujúcom článku uvádzame 10 vecí, ktoré môžete urobiť, keď vám kamarát, alebo kamarátka oznámia „Som gej, lesba, bi, či trans človek..“.
 Veríme, že vám môžu pomôcť, ako reagovať, s akoukoľvek otázkou sa môžete obrátiť aj na nás do inPoradne.
 Príručka - Informácie pre rodičov
 Môžu mať LGBt ľudia partnerské vzťahy a rodiny?
 Áno. LGBT ľudia môžu mať a majú rodiny. Páry rovnakého pohlavia tvoria zaviazané a milujúce vzťahy. Na Slovensku nie sú však v súčasnosti právne uznané. Právne poradenstvo pre páry rovnakého pohlavia s cieľom zabezpečenia záležitostí, ktoré sa týkajú ich spolužitia poskytujeme aj v našej In-poradni. Stále viac LGBT párov vychováva aj spolu deti, napriek legislatíve ktorá to oficiálne neumožňuje. A tiež mnoho LGBT ľudí má podporu svojich biologických rodín, alebo rodín, ktoré si vytvorili s priateľmi a priateľkami a milovanými ľuďmi. Všetko čo je vytvorené láskou, tvorí rodinu. To že vzťahy a rodiny LGBT ľudia majú dokazujú aj výsledky prieskumu Iniciatívy Inakosť v tejto oblasti:
 • 46,6 % LGBt ľudí má v súčasnosti vzťah s partnerom/partnerkou rovnakého pohlavia, z nich veľká väčšina (77,6 %) vníma svoj vzťah ako vážny.
 • V spoločnej domácnosti býva 53,6 % párov, aj keď ide zväčša o páry, ktoré spolu žijú kratšie. Viac ako 5 rokov s partnerom/partnerkou spolu žije 21,5 % opýtaných. V odpovedi „iné“ (3,3 %) sa objavili od respondentov údaje, ktoré sa snažia špecifikovať dĺžku vzťahu, teda ide o páry, ktoré spolu žijú viac ako 8 rokov (najvyšší údaj spoločného dlhodobého vzťahu bol 24 rokov).
 • 3,6 % opýtaných z celej vzorky 2 088 respondentov má deti, ktorých je zároveň zákonným zástupcom. Tie zväčša vychovávajú sami vo svojej domácnosti, alebo v spoločnej domácnosti so svojím partnerom/partnerkou alebo sa nachádzajú v starostlivosti druhého biologického rodiča. Viac informácií nájdete aj v brožúrke LGBT páry.
 Aké problémy zažívajú najčastejšie páry rovnakého pohlavia?
 Za najväčšie aktuálne problémy, ktoré ovplyvňujú kvalitu a teda aj spokojnosť vo vzťahu LGBT ľudia podľľa prieskumu Iniciatívy Inakosť označili v najväčšej miere utajovanie vzťahu pred rodinou a blízkymi (42,8 %), nemožnosť uznať právne partnerstvo pred verejnými orgánmi (34,3 %), nemožnosť robiť rozhodnutia o partnerovi/partnerke pri zdravotných úkonoch (28,8 %), utajovanie svojho vzťahu v práci a pred kolegami (26,4 %) či nemožnosť po sebe dediť (25,1 %).
 V prípade problémov v partnerskom vzťahu nás tiež môžete kontaktovať v inPoradni.
 Ja som vyotovaný a partner nie, tlačí ma do toho aby sme vzťah tajili. Čo mám robiť?
 Partneri, ktorý sú v rôznej fáze coming out procesu je bežný problém pre gejské a lesbická páry. Je to niečo, čo heterosexuálne páry obyčajne nemusia riešiť. Táto situácia je stresujúca pre oboch partnerov: partner, ktorý je úplne vyoutovaný pred rodinou a priateľmi sa môže cítiť nedocenený a partner, ktorý nie je vyotovaný sa môže cítiť pod tlakom alebo nepochopený. Rôzne stupne otvorenosti o svojej orientácii môžu byť ohrozujúce pre partnerstvo. On, ako menej vyotovaný partner, môže zažívať menej citlivosti z vašej strany na jeho pocity. Vy môžete cítiť nelojálnosť zo strany vášho partnera kvôli tomu že nechce byť viac otvorený iným, čím limituje vašu slobodu byť párom na verejnosti a možno aj chodenie na isté miesta spolu. Empatia pre vzájomné porozumenie sa môže tak stratiť v snahe zostať ako pár, aj pri takýchto rozdieloch. Čakanie na vášho partnera, kedy bude viac otvorený môže byť frustrujúce a môže vám pripomenúť časy, keď ste to vy tajili. Čo sa týka vášho partnera, dáva zmysel, že potrebuje určitý čas a nechce mať pocit unáhlenia, cíti pravdepodobne úzkosti kvôli tomu, že stratí podporu rodiny a priateľov a potencionálne tiež, že stratí vzťah s vami. Dôležité je ale pracovať na tom, komunikovať, povzbudením je, že keď sa dostanete na ten istý level otvorenosti váš vzťah to môže len posilniť a zlepšiť. Obaja máte navigovať vašu osobnú integritu a vzťahovú integritu. Najdôležitejšie je pre partnerov, aby boli trpezliví a aby prejavili dobrú vôľu vo vzťahu k sebe. So vzťahových problémoch s coming outom sa môžete obrátiť aj na našu In-poradňu v rámci psychologického poradenstva.
 V poslednej dobe sa vzťahu len hádame. Môže to byť preto, že sme obe ženy? Ako si skvalitniť vzťah?
 Určite to nie je spôsobené tým. Niektoré veci sa nikdy nezmenia, aj keď sú partneri, či partnerky rovnakého pohlavia. Niektoré môžu byť špecifické. Komunikácia je to to najdôležitejšie, čo treba vedieť vo vzťahu zvládnuť. Je dôležité, aby ste otvorene, úprimne a pokojne hovorili o svojich pocitoch. Skrývať to, ako sa cítite, hovoriť svojej partnerke, čo si myslíte, že chce počuť, alebo komunikovať nahnevane, môže vzťahu uškodiť. Hovoriť čestne a otvorene vám umožní lepšie spoznať sa, riešiť problémy a urovnávať nezhody. Na druhej strane, hádky alebo ignorovanie problémov vytvárajú vzdialenosť medzi vami. Ak máte niečo, o čom potrebujete hovoriť – povedzte to. Nasledujúce tipy vás môžu inšpirovať ako skvalitniť váš vzťah.
 Môžeme vám pomôcť aj v našej inPoradni.
 Je možné uzavrieť manželstvo, registrované partnerstvo na Slovensku?
 Nie je to možné. Páry rovnakého pohlavia nie sú na Slovensku právne uznané, napriek tomu podľa prieskumu Inakosti 49,1 % z opýtaných (974) si praje uzavrieť so svojím partnerom/partnerkou manželský zväzok, 41,6 % je za možnosť uzavretia registrovaného, resp. životného partnerstva. Podľa Občianskeho zákonníka môže byť váš partner alebo vaša partnerka považovaná za blízku osobu, má to vplyv najmä na posúdenie vášho vzťahu, s ktorým právny poriadok spája právne dôsledky (napríklad ako blízka osoba môžete odoprieť vypovedať na súde alebo polícii). Práv z toho vyplývajúcich je minum a nerieši to ani napr. dedenie, alebo poskytovanie zdravotníckych informácií. Napriek neexistencii právnej úpravy je možné situácie vznikajúce v partnerskom živote riešiť čiastočne v nasledovných oblastiach.Viac ako dve tretiny párov podľa prieskumu Inakosti v súčasnosti nevyužívajú právne nástroje na zabezpečenie svojho vzťahu, čo môže byť spôsobené tým, že ešte nad tým nerozmýšľali, nemajú o tom informácie, alebo sa im nechce vybavovať komplikované splnomocnenia, ktoré nemusia priniesť želaný efekt. V realite najviac využívajú splnomocnenia na úradoch, čo patrí ku každodennému životu, a potom testament. Právne nástroje však plánuje využiť až 77 % párov, čo znamená, že vôľa zabezpečiť svoj vzťah je prítomná, predovšetkým vo veciach, ktoré sa týkajú zdravia a dedenia. Ale podporujú napríklad aj vzájomné uzavretie zmluvy o partnerstve, čo predstavuje záujem párov mať zaznamenaný vzťah aj formálne ako záväzok. Aj keď sa vám zdá, že na ošetrenie právnych vecí je čas, lebo nie je to až tak nutné, nič také sa vo vašich životoch nádeje, odporúčame vám predsa len poistiť pre nepriaznivé obdobie.
 Ak potrebujete pomoc s vypracovaním splnomocnení, alebo zmlúv, ktoré riešia majetkové vysporiadanie, či testament môžete sa obrátiť na našu inPoradňu.
 V ktorých krajinách v Európe sa môžem zobrať, registrovať a bude mi to na Slovensku platiť?Ako prvé zaviedlo tzv. registrované partnerstvá pre páry rovnakého pohlavia Dánsko v roku 1989. Manželstvo párov rovnakého pohlavia bolo po prvý krát umožnené v Holandsku v roku 2001. V súčasnosti v rámci Európy (krajiny, ktoré sú členmi Rady Európy) uznáva manželstvá aj pre páry rovnakého pohlavia 16 krajín: Rakúsko (od roku 2019), Belgicko, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Island, Írsko, Luxembursko, Malta, Holandsko, Nórsko, Portugalsko, Španielsko, Švédsko, Veľká Británia (vrátane krajín, kde je to možné len v niektorých regiónoch). Životné alebo registrované partnerstvá (s rovnakými právami ako manželstvá) uznáva 11 krajín, z toho v 6 krajinách majú tieto páry limitované práva oproti manželským zväzkom heterosexuálnych párov: Andora, Chorvátsko, Cyprus, Česká republika, Estónsko, Grécko, Maďarsko, Taliansko, Lichtenštajnsko, Slovinsko, Švajčiarsko.V prípade ak si chcete zobrať partnera/partnerku z krajiny Európskej únie, ktorá uznáva mnaželstvá, alebo životné partnerstvá, môžete tak urobiť v danej krajine, alebo v krajinách, ktoré manželstvá, alebo partnerstvá vám to bude platiť. Slovensko by tiež malo uznať niektoré práva, vrátane práva partnera na pobyt, ktorý je občanom štátu EÚ, ktorý manželstvá, alebo partnerstvá uznáva.V prípade ak ste obaja zo Slovenska, môžete sa ísť zosobášiť do viacerých krajín, v ktorých je právne uznané manželstvo pre gejské a lesbické páry ako napr. Írsko, Španielsko, Veľká Británia, Luxemburg, Belgicko, atď., ale na Slovensku vás za manželov, alebo manželky úrady nebudú považovať.
 Mám partnerku z Nového Zélandu, kde sme sa zobrali. Má právo na pobyt na Slovensku ako môj rodinný príslušník?
 Slovenská republika úplne transponovala smernicu o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov. Na základe nej zákon o pobyte cudzincov definuje rodinného príslušníka občana Únie aj ako štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je jeho partnerom/partnerkou, s ktorým má občan Únie trvalý, riadne osvedčený vzťah. V praxi to znamená, že právo na pobyt rodinného príslušníka občana Únie môžu na území SR získať manželia/manželky a partneri/partnerky občanov a občianok všetkých ostatných krajín Únie okrem SR a naopak manželia/manželky a partneri/partnerky občanov a občianok SR majú toto právo vo všetkých ostatných krajinách Únie. Výsledkom tejto situácie je, že manželia/partneri resp. manželky/partnerky, občania tretích krajín mimo Európskej únie, ktorí/é sú vo zväzku s občanmi SR rovnakého pohlavia, nemajú na území SR na základe tohto faktu právo na pobyt, kým naopak manželia/partneri resp. manželky/partnerky občanov a občianok všetkých ostatných krajín Únie (prípadne EHP a Švajčiarska) áno. Fakt, či ich domovská členská krajina Únie uznáva alebo neuznáva zväzky párov pohlavného pohlavia pritom nezohráva žiadnu rolu. V prípade poradenstva v tomto smere sa môžete na nás obrátiť.
 Sme dvaja muži, partneri, žijeme spolu päť rokov. Môžeme si na slovensku adoptovať/osvojiť dieťa?
 Nie. Naše zákony to neumožňujú. Pritom až 54 % gejských a lesbických párov plánuje mať dieťa, z toho 26,1 % jedno dieťa, 25 % dve deti a 3,2 % tri deti. Podľa zákona o rodine osvojiť si maloleté dieťa môžu len manželia alebo jeden z manželov, ktorý žije s niektorým z rodičov dieťaťa v manželstve, alebo pozostalý manžel po rodičovi alebo osvojiteľovi maloletého dieťaťa. Páry rovnakého pohlavia, gejské a lesbické páry si teda spoločne adoptovať dieťa nemôžu. Nemôžu tak urobiť ani v prípade, ak má jeden z partnerov/partneriek páru rovnakého pohlavia biologické maloleté dieťa. To znamená, že druhý partner/partnerka si ho nemôže adoptovať a nemôže medzi nimi vzniknúť právny vzťah. V druhom prípade sa k tomu nabaľujú problémy v praxi, kedy druhý partner páru rovnakého pohlavia môže mať problémy napr. pri odvoze dieťa k lekárovi/lekárke, vo vzťahu ku škole, ktoré dieťa navštevuje alebo pri úmrtí partnera/partnerky, atď.Podľa zákona o rodine môže, avšak len výnimočne, osvojiť maloleté dieťa, aj osamelá osoba, teda jednotlivec, ak sú splnené predpoklady, že osvojenie bude v záujme dieťaťa. Túto skutočnosť posudzuje súd. Jednou z podmienok na osvojenie dieťaťa je zapísanie do zoznamu žiadateľov, o čom podľa zákona o sociálnoprávnej ochrane a sociálnej kuratele rozhodujú určené úrady práce, sociálnych vecí a rodiny. Sexuálna orientácia žiadateľa nie je posudzovaným kritériom, a preto by ani nemala byť dôvodom na zamietnutie žiadosti o zápis do zoznamu. Priamo v zákone o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele je upravené dodržiavanie zásady rovnakého zaobchádzania pri vykonávaní opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a ochranu práv dieťaťa, ktoré zahŕňa aj zákaz diskriminácie pri osvojení dieťaťa na základe sexuálnej orientácie a rodovej identity. Súd skúma, či ide o osobu, ktorá má spôsobilosť na právne úkony v plnom rozsahu, ktorá má na osvojenie osobné predpoklady, najmä zdravotné, osobnostné, morálne, je zapísaná do zoznamu žiadateľov o osvojenie a či spôsobom svojho života a života osôb, ktoré s ním žijú v domácnosti, zaručuje, že osvojenie bude v záujme maloletého dieťaťa. Problémom je, že osamelým osobám zverujú dieťa súdy len ojedinele a ak pracovníci/čky úradov práce zistia, že žije v domácnosti s partnerom/partnerkou rovnakého pohlavia, už vlastne nie sú osamelí a zároveň veľkú úlohu môžu zohrať predsudky, ktoré ich na osvojenie neodporučia. Preto sa často stáva, že záujemcovia o osvojenie dieťaťa musia vyslovene klamať o svojej situácii.V prípade ak máte ďalšie otázky k tejto téme, môžete sa na nás obrátiť.
 Sme lesbický pár, chceli by sme mať dieťa, môžeme na Slovensku podstúpiť umelé oplodnenie.
 Nie. Slovenské zákony umožňujú umelé oplodnenie len zobratým párom, nevydaté ženy nemôžu absolvovať umelé oplodnenie. To je však možné v okolitých krajinách napr. v Rakúsku, alebo Českej republike.
 Môj partnerka má biologické dieťa, ale ja nemám rodičovské práva. Ako sa dá takáto situácia zabezpečiť?
 Z prieskumu Iniciatívy Inakosť vyplynulo, že 9,6 % párov rovnakého pohlavia má deti, ktorých sú zákonnými zástupcami/zástupkyňami. Rodičovské práva má len jeden partner, alebo partnerka. K tomu sa v praxi nabaľujú problémy, kedy druhý partner páru rovnakého pohlavia môže mať problémy napr. pri odvoze dieťa k lekárovi/lekárke, vo vzťahu ku škole, ktoré dieťa navštevuje alebo pri úmrtí partnera/partnerky, atď. Sú možnosti ako čiastočne riešiť tieto situácie prostredníctvom splnomocnení, tiež pomôže ak najprv niekde pôjdu s dieťaťom obe partnerky spolu a vysvetlia situáciu v škole, u lekára prípadne v iných prostrediach.V prípade ak potrebujete riešiť rodičovské práva môžete sa na nás obrátiť.
 Kedy je najlepšie povedať dieťaťu, že ste gejl, alebo lesba?
 Ak ste rodič a LGBT, alebo ste člen/členka rodiny, vo všeobecnosti urobiť coming out dieťaťu je lepšie skôr ako neskôr. Je to preto, lebo mladšie deti ešte neboli vystavené negatívnym kultúrnym správam o homosexualite a sexuálnej orientácii a sú viac otvorené akceptovať sexuálnu varianciu ako tínedžeri, alebo mladí dospelí, pre ktorých je homofóbia neustálou interpersonálnou súčasťou, dynamikou v škole, alebo v rovesníckych skupinách. Keď ste pripravená/pripravený to povedať dieťaťu, tínedžerovi, alebo mladému dospelému, urobte tak osobne, zabezpečte si podporu od ďalších príbuzných a dajte im vekovo primerané informácie. Ak majú ťažkosti s touto informáciou, dajte im čas a porozumenie. Povedzte im, že vždy budete k dispozícii, keď budú mať otázky, alebo keď budú mať úzkosť kvôli tomu. Tiež môžu mať obavy, že to ovplyvní ich život, budú šikanovaní alebo môžu mať obavy ich vlastnú sexualitu. Uistite ich, že sami si určia ako narábať s touto informáciou a aká bude ich sexualita a príťažlivosť.
 Príručka - LGBT páry
 Existuje šikana LGBT ľudí v škole a môže nejako ovplyvniť ich životy?Áno existuje. Až 52,7% LGBT ľudí v prieskume Iniciatívy Inakosť uviedlo, že zažili nadávky, stigmu, šikanu v škole. Šikana je dlhodobé, opakované verbálne, či fyzické ubližovanie človeku zo strany jedného alebo skupiny, pričom k ubližovaniu dochádza v asymetrických vzťahoch, kde má jedna strana fyzickú, psychickú či sociálnu prevahu (môže ich o spolužiakov, ale aj o učiteľov) a obyčajne je namierená voči človeku, ktorý je v niečom výrazne odlišný/á ako zvyšok skupiny (napr. sa odlišuje sexuálnaou orientáciou, rodovou indetiotu). Jedným špecifickým druhom šikany je homofóbna, alebo transfóbna šikana. Prejavuje sa na stredných aj základných školách. Je namierená na mladých ľudí rôznej sexuálnej orientácie a rodovej identity a deti, ktoré sa zatiaľ nedostali do puberty. Jej dôsledky sú nasledovné:
 • Deti, ktoré ju zažívajú, majú ovplyvnené vlastné vzdelávanie. Môžu byť neschopné koncentrovať sa na hodiny kvôli pocitom strachu, alebo hnevu. Ich sebaistota a sebahodnota môže byť znížená, čoho výsledkom môže byť, že nikdy nenaplnia svoje študentské ambície.
 • Môže byť problémom pre tínedžerov, ktorí sú zmätení, alebo neistí ohľadne ich vlastnej sexuálnej orientácie, alebo rodovej identity. Niektorí mladí ľudia môžu byť tak zúfalí, že to vedie k dlhotrvajúcim následkom pre ich mentálne zdravie a rozvoj, prípadne k samovražde.
 • Školy, ktoré takúto šikanu ignorujú, alebo odmietajú jej existenciu, nepomáhajú mladým ľuďom vytvoriť si citlivosť na toleranciu rôznorodosti, na akceptovanie menšín.Všetky formy šikany môžu ovplyvniť emocionálnu, alebo sociálnu pohodu mladého človeka alebo dieťaťa, ako aj fyzické zdravie, môže to viesť k vytrhnutiu zo sociálnych interakcií v triede, alebo iných, predtým využívaných školských aktivít, k zhoršeniu školských výsledkov, záškoláctvu, odmietaniu školy, alebo ukončeniu školskej dochádzky, čo by sa inak nestalo. Vždy treba brať na zreteľ, že každé dieťa či mladý človek reaguje na šikanu rôzne, niekto sa dokáže s tým vyrovnať, čo ale neznamená, že to nemá nežiaduci dopad na jeho psychiku, iný zažíva nepríjemné úzkosti a má zdravotné problémy. Obeť šikany si za svoju šikanu nikdy nemôže a nič nemôže byť dôvodom na to, aby bol ktokoľvek vystavený takémuto zaobchádzaniu. Vždy sa treba zamerať na pôvodcu správania a nesnažiť sa ospravedlniť šikanu niečím, čo „mohla vyvolať obeť“.
 V škole mi nadávajú, že som teploš a strkajú ma do chrbta na veľkej prestávke. Je to šikana?Áno je. Homofóbna a/alebo transfóbna šikana môže zahŕňať fyzické, ale aj psychické násilie zo strany skupiny, alebo jednotlivca. Je často namierená na tých, ktorí sa nevedia brániť. Obete môžu byť chlapci aj dievčatá. Čo ju odlišuje od iných foriem šikany je jazyk, ktorý používa. Slová ako b*zerant, homosexuál, divný, babský pupok, lesba sa používajú znevažujúcim spôsobom. V niektorých mladých skupinách už aj slová gej, alebo lesba môžu byť používané ako ponižujúce prídavné mená na opísanie vecí, alebo ľudí, ktoré nemajú spojenie so skutočnou homosexuálnou orientáciou. Medzi prejavy homofóbneho obťažovania a šikanovania zaraďujeme:
 • vtipy, obrázky, komentáre o homosexualite, bisexualite, transrodových a intersexuálnych ľuďoch, ktoré sú zosmiešňujúce, znevažujúce alebo urážlivé, a ktoré nie sú smerované na konkrétne osoby, t. j. sú neadresné, a tým vytvárajú celkovo nepriateľskú atmosféru voči LGBTI osobám
 • verbálne poznámky voči konkrétnym LGBT ľuďom, ktoré nemiestne zdôrazňujú ich inú sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu a sú voči nim zosmiešňujúce či urážlivé
 • mimické výrazy, gestá, pohyby alebo obrázky používané proti konkrétnym LGBTI ľuďom, ktoré nemiestne zdôrazňujú ich inú sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu
 • zasielanie zosmiešňujúcich či urážlivých e-mailov, sms či iných odkazov LGBTI ľuďom tz. kyberšikana
 • vyzliekanie, intímne dotýkanie či predstieranie sexuálnych pohybov voči konkrétnym LGBTI ľuďom
 • fyzické napádanie konkrétnych LGBTI ľudí pre ich inú sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu
 • ignorovanie LGBTI ľudí pre ich pre ich inú sexuálnu orientáciu, alebo rodovú identitu
 • byť porovnávaný k LGBTI celebritám/karikatúram/charakterom, ktoré zobrazujú určité stereotypy o LGBT ľuďoch
 • byť vyoutovaný, čo znamená, že spolužiaci sa vyhrážajú, že povedia o orientácii v škole, rodičom a pod.
 V prípade ak máte problémy so šikanou v škole môžete sa na nás v inPoradni obrátiť.
 Ako sa mám brániť v situácii, keď ma šikajú v škole, kvôli tomu, že som gej, lesba, bi, transrodový človek? Dá sa vôbec niečo v danej situácii robiť?
 Áno dá. V prvom rade myslite na svoju bezpečnosť. Nereagujte na násilníka. Ľudia šikanujú preto lebo chcú od vás dostať reakciu. Snažia sa zneužiť vašu sexuálnu orientáciu a transrodovú identitu aby vás zarmútili a aby sa oni sami cítili lepšie v tom čomu nerozumejú. Reagovanie môže viesť až k fyzickej reakcii zo strany násilníka. Prejdite okolo neho a ignorujte ho. Ak nie je možné zmeniť smer upriamte pozornosť na niečo iné. Ak sa šikanovanie deje online, nemali by ste odpovedať. Môže to situáciu zhoršiť a vy sa budete cítiť zle.Upokojte sa. Je jasné, že keď vás niekto šikanuje budete cítiť hnev, úzkosť, alebo strach. Riešte situáciu tak, že sa najskôr snažte upokojiť. Urobte si niekoľko hlbokých, pomalých dýchaní to môže pomôcť (najmenej tri). Snažte sa uvoľniť vaše plecia a vypustiť tenziu z tela. Ukážte sebaistotu. To naznačí tomu, čo šikanuje, že nad vami nemá moc. Môže/môžu stratiť záujem o šikanovanie, keď vidia, že vám nevedia ublížiť. Skúste sa správať tak, aj keď sa sebaisto necítite.Nadýchnite sa. Stojte priamo, s vyrovnanou hlavou a plecami. Keď sa s násilníkom rozprávate, používajte pokojný, jasný hlas, vyrovnaný. Ukážte pohľadom, že sa ho nebojíte. Povedzte im nech prestanú. Niekedy môže pomôcť keď vedia, že sa vám nepáči, čo robia. Môžete povedať „Neobťažuj ma. Moja sexuálna orientácia nemá nič s tebou spoločné. Nechaj ma.” Ak je to online, môžete im poslať súkromnú správu, že vás obťažujú a majú prestať, lebo to nahlásite.Ak neprestanú, nechoďte do konfrontácie, buď odíďte, alebo utečte. Niekedy je šikana spojená s tým, že osoba nevie o tom, že ste gej, lesba, bi, trans človek, alebo nie je si vedomá že vám ubližuje. Vysvetlenie ako ich slová a správanie vám ubližujú ich môže prinútiť prestať. Vaši kamaráti si nemusia uvedomovať, že keď hovoria to je tak “teplošské“ vám ubližuje. Môžete povedať napríklad „Čo si povedala, mi ublížilo. Byť LGBT je časťou toho kto som, ale nielen to som ja. Mohli by sme sa o tom porozprávať, aby si mi viac rozumela?“
 Moje dieťa v škole šikanuje v škole učiteľka pretože, je trans chlapec. Môžem sa niekde sťažovať?
 Keď sa vaša sťažnosť týka školy, mali by ste sa najprv snažiť vyriešiť situáciu rozhovorom s danou učiteľkou a keď situáciu nerieši, neprijme nápravu následne sa môžete sťažovať u riaditeľa/riaditeľky školy. Ak nie ste spokojná s riešením, môžete dať sťažnosť na krajský školský odbor, alebo štátnu školskú inšpekciu. Osobný rozhovor s učiteľom/učiteľkouV prípade ak šikanuje učiteľka (ale aj v prípadoch, keď šikanujú spolužiaci/čky) je dobré v rámci možností požiadať ju o rozhovor s predmetným problémom a oznámiť jej, aby takéto správanie zastavila a dobre jej je vysvetliť, že vášmu dieťaťu ubližuje a čo vám to spôsobuje. Samozrejme nemusí byť jednoduché konfrontovať učiteľku preto je dobré urobiť to za prítomnosti podpornej osoby, či už niekto z ďalších učiteľov, psychologička, riaditeľ/ka atď..Sťažnosť u riaditeľa/riaditeľky školyAk sa problém týka správania pedagógov, či pedagogičiek treba najskôr podať sťažnosť riaditeľovi/riaditeľke školy. Je dobré si pred podaním sťažnosti prečítať školský poriadok, alebo etický kódex, či vnútorné smernice, ktoré riešia problematiku šikanovania a zákazu diskriminácie a môžete sa v sťažnosti na to odvolať, prípadne poukázať na to, že chýbajú. Sťažnosť by mala obsahovať popis šikanujúcej a diskriminačnej situácie a mená zodpovedných ľudí a žiadosť o riešenie situácie, prípadne aké opatrenia by mali byť prijaté.Podnet na štátnu školskú inšpekciuV prípade ak riaditeľ/riaditeľka sťažnosť nerieši, alebo ju vybavili nedostatočne, možno podať podnet na príslušný orgán. Sťažnosti na riaditeľov/riaditeľky základných a stredných škôl v oblasti výchovy a vzdelávania a pedagogického riadenia prešetruje a vybavuje výlučne Štátna školská inšpekcia. Takéto sťažnosti treba zasielať príslušným školským inšpekčným centrám a nachádzajú sa vo všetkých krajoch. Postup na podávanie sťažností a podnetov na štátnu školskú inšpekciu. Podnet na zriaďovateľa školy – obec, krajský školský úrad, úrad VÚCPodnet môžete podať aj na miestne príslušného zriaďovateľa školy, ktorou je buď obec, krajský školský úrad, alebo Úrad samosprávneho kraja. Tie by mali kontrolovať dodržiavanie všeobecne záväzných právnych predpisov v oblasti výchovy a vzdelávania v školách a školských zariadeniach.So spísaním sťažností a podnetov vám môžeme pomôcť aj my v In -poradni, prípadne môžeme byť prítomní pri takom rozhovore.
 Čo by mali robiť učitelia a učiteľky a školy pre zastavenie a prevenci homofóbnej šikany?Homofóbne a transfóbne posmešky a pomenovania by mali byť vždy odsúdené. Mali by mať vypracované stratégie proti šikanovaniu, keď reagujú na incidenty a tieto stratégie musia mať jasné miesto v rámci celej školskej preventívnej politiky. Najdôležitejšia vec, ktorú môžu učitelia urobiť je snažiť sa vytvoriť pozitívnu, otvorenú a tolerantnú atmosféru v triede, v ktorej sú záležitosti týkajúce sa mladých ľudí diskutované s rozvahou. Ak je odpoveď na homofóbnu šikanu len reaktívna a krátkodobá, vedie len k marginalizácii obetí.
 Ako učiteľ/učiteľka sa vyhnite sa nasledovnému:
 • Nemusíte vedieť, čo presne robiť, ale musíte zastaviť šikanu. Treba stanoviť hranice.
 • Neospravedlňujte takéto správanie napr. tým, že spolužiak len žartoval, že on v skutočnosti nevie, čo to znamená.
 • Neposudzujte, či to šikanovanému študentovi/študentke ublížili – nemôžeme vedieť, ako sa cíti, často ten, kto je šikanovaný takéto správanie ospravedlňuje, že mu nebolo ublížené,
 • Nezľahčujte emócie šikanovaného, dáva to negatívny príklad každému v triede, že nebudú ochránení pred pocitmi ublíženia
 • Nebuďte paralyzovaní strachom - urobiť chybu viac, či menej vážnu, je lepšie ako neurobiť nič, môžete ísť stále za študentom a povedať, že ste nereagovali dobre.
 Čo by mali urobiť školy proti šikane:
 • Školské politiky pre zamestnancov a žiakov a žiačky (rovnosť príležitostí, proti šikane) vrátane sexuálnej orientácie a rodovej identity.
 • Každodenné posilňovanie používania pozitívneho jazyka a odsúdenie nevhodných komentárov aj prostredníctvom školského poriadku a etického kódexu školy.
 • Zvyšovanie povedomia zamestnancov a žiakov vrátane plagátov, letákov, workshopov, tréningov, ktoré sú poskytnuté špecializovanými organizáciami.
 • Dostupné a rôzne podporné stratégie v boji proti homofóbnej a transfóbnej šikane, vrátane letákov o linkách pomoci.
 • Vytvorenie bezpečných zón pre študentov a študentky, kde sa môžu zveriť so svojimi problémami s homofóbnou a transfóbnou šikanou, napr. i pracovne konkrétnych učiteľov, alebo anonymne na nejakom zbernom mieste, kde študenti vhodia lístočky so svojimi problémami, na konkrétnych hodinách.
 Viac sa dozviete aj v Metodike Predchádzanie homofóbii a stransfóbii vo vzdelávaní.
 Metodika - Predchádzanie homofóbii a stransfóbii vo vzdelávaní
 Chceli by sme mať s partnerom sex, ale bojíme sa, že sa nakazíme pohlavnou chorobou. Môžete mi povedať viac o bezpečnom sexe?
 Keď sa bavíme o bezpečnom sexe budeme hovoriť najmä špecificky o riziku HIV, aj keď samozrejme sú aj ďalšie sexuálne prenosné ochorenia, ktoré sú rizikové. Spôsob akým sa HIV prenáša, je prenos určitého veľmi špecifického množstva vírusu z tela jednej osoby do krvného obehu inej osoby. Keď máte sex s druhým mužom, musíte byť opatrný, čo sa týka krvi, ejakulátu, alebo pred ejakulátu. Ak máte sex so ženou, potrebujete byť opatrná z hľadiska krvi, alebo vaginálneho sekrétu, tekutiny. Ak budete sexuálne aktívni, najbezpečnejšia vec, ktorú môžete urobiť je predpokladať, že osoba s ktorou ste mohla byt infikovaná HIV v určitom čase v minulosti a chrániť seba na základe tejto možnosti. Používajte preto kondómy, či už na penis alebo vaginálne aj pri orálnom sexe. Rôzne sexuálne aktivity majú odlišné riziká, v závislosti od toho ako jednoducho dostanete tieto tekutiny (krv, semeno, vaginálny sekrét, alebo pre ejakulát) dovnútra niekoho tela. Najrizikovejší je análny sex. Ak začínate s niekým vzťah a plánujete spolu sexuálne žiť, dobré je aby ste sa oboja otestovali na HIV, prípadne aj ďalšie sexuálne prenosné choroby a porozprávali sa o rizikovosti vašich predchádzajúcich sexuálnych kontaktov.
 Ak by ste potrebovali ďalšie informácie napíšte nám do našej inPoradne.
 Len gejovia sa môžu nakaziť HIV/AIDS?
 Nie. HIV/AIDS sa prenáša cez výmenu telesných tekutín a nie je založené na sexuálnej orientácii
 Kde sa môžem dať testovať kvôli HIV a na iné sexuálne prenosné choroby?Môžete požiadať vášho všeobecného lekára, aby testovanie zahrnul do vašich preventívnych prehliadok, treba ho špecificky požiadať. Ak však nechcete, aby vám to robil všeobecný lekár, alebo špecialista, keďže oni výsledky zapíšu do karty, môžete sa otestovať anonymne. Miesta kde sa môžete dať otestovať Ak máte pocit, že ste mohli byť vystavený/vystavená prenosu vírusu HIV napr. kvôli nechránenému sexu, je dôležité urobiť si tzv. HIV anti-body test. Je určité obdobie medzitým, kedy môžete byť infikovaný/ná vírusom HIV a kedy sa to v skutočnosti odhalí HIV testom. Takže počkáte minimálne 6 týždňov, kým si urobíte test, aby ste si mholi byť istý/istá výsledkom testu a ešte ho pre istotu zopakujte po 3 mesiacoch. Keď má niekto pozitívny anti body test, je dôležité potvrdiť tento výsledok ďalšími testami. Ak má niekto HIV, môže infikovať druhých ľudí hneď potom ako k tomu došlo, pričom testy to ešte nemusia preukázať. Preto je dôležité ak máte pochybnosti, či sa týka infekcie, aby ste udržiavali chránený styk s inými ľuďmi, aj keď je test HIV negatívny. Neriskujte zbytočne, aj keď sa dozviete, že vás test je negatívny.Všeobecné informácie a víruse HIV.
 Zistili cez anonymné testy, že mám HIV. Čo mám robiť?V súčasnosti aj vďaka výskumu sa dá predĺžiť život s vírusom HIV a o desiatky rokov, pri dobre nastavenej liečbe. Preto je dobré, aby ste navštívili odborníkov lekárov, ktorý sa venuju liečeniu pacientov/pacientiek ako ste vy. Ako postupovať a čo robiť nájdete aj na webovej stránke.
 Aký vplyv môže mať to, že som lesba, gej, bi, trans človek na moje psychické zdravie?
 Podľa prieskumu Iniciatívy Inakosť 50,6 % LGBT ľudí, ktorí sa na ňom zúčastnili, trpeli úzkosťami a depresiami. Výskum ukázal, že gejovia a lesby, tak ako transrodoví ľudia môžu mať vyššiu mieru depresie, keď sa porovnávajú so všeobecnou populáciou. Homofóbia môže byť jednou z príčin. LGBT ľudia jednak bojujú s internalizovanou homofóbiou (namierenou proti sebe) a môžu stretnúť s homofóbiou a transfóbiou v škole, v práci, doma a v širšej spoločnosti. Mladí LGBT ľudia sú tak viac zraniteľný z hľadiska depresie, pravdepodobne spojenej so stresom vyvolaným coming outom. Ďalšie zložky, ktoré môžu zvýšiť smútok a beznádejnosť zahřńajú: zmysel seba ako bezcenného, alebo predurčenie k samote, nedostatok sociálneho zapojenia, alebo podpory rodiny, to že musia zvládať zákonnú, náboženskú diskrimináciu a diskrimináciu v práci, nedostatok rolových modelov, alebo vzťahových vzorov; málo možností socializovať sa s inými LGBT ľuďmi; sexualita a záležitosti okolo HIV.V prípade ak trpíte depriasiami a úzkosťami môžete sa na nás obrátiť v rámci osobného poradenstva, kde preberieme možnosti zlepšenia vášho psychického zdravia a poskytneme aj bezplatnú psychoterapiu. Tak isto vám môžeme poskytnúť kontakty na LGBT priateľských psychológov/psychologičky a psychiatrov a psychiatričky.
 Aké formy násilia zažívajú LGBT ľudia?
 Až polovica respondentov a respondentiek prieskumu Iniciatívy Inakosť (49,6 %) zažila nepríjemné skúsenosti (obťažovanie, nadávky, násilie a pod.) v súvislosti s tým, že sú LGBT. Z tých respondentov a respondentiek, čo odpovedali, že zažili nepríjemnú skúsenosť v súvislosti s tým, že sú LGBT, až 80,8 % zažilo nadávky a dehonestujúce výrazy ako "teploš", "buzerant", "mužatka" a pod., 79,4 % zažilo zosmiešňovanie a 78,6 % urážanie. 38,1 % respondentov a respondentiek zažilo iné verbálne napadnutie, poníženie, znevažovanie, 36,6 % zažilo, že niekto na nich kričal kvôli tomu, že sú LGBT a 35,9 % má skúsenosti s ďalšími negatívnymi komentármi. Až jedna tretina 28,4 % (296) zažila šikanu a 23,4 % agresívne gestá. 24,5 % (255) respondentov a respondentiek posielali liečiť sa na psychiatriu. 16,8 % respondentov a respondentiek dostávalo nepríjemné sms správy, správy na sociálnych sieťach, 15,1 % bolo od niečoho alebo niekoho izolovaných a 14,2 % zažilo ničenie osobných vecí. 10,7 % zažilo vydieranie a 2,2 % stratu finančných prostriedkov. Čo sa týka fyzického násilia, 16,2 % zažilo sácanie a trasenie a 12,3 % bitku, 8,5 % facky, 7,4 % kopance, 3,8 % udieranie predmetom a 2,8 % škrtenie a dusenie.
 Napadli ma na ulici a kričali na mňa, že som buzerant. Je možné podať trestné oznámenie?Pokiaľ by došlo k fyzickému útoku, to je už vec na riešenie pre políciu, či orgány činné v trestnom konaní. V takomto prípade môže ísť aj o trestný čin z nenávisti. Ten je motivovaný predsudkom vo vzťahu k tejto osobe pre jej osobnú charakteristiku. Má dva základné znaky: prvý, že ide o kriminálny čin na základe trestného zákona. Druhý, že násilník si vyberie cieľ s chránenou charakteristikou. V prípade LGBTI ľudí ide o fyzické násilie, zneužívanie, obťažovanie na základe skutočnej alebo vnímanej sexuálnej orientácie a/alebo rodovej identity. Trestné činy z nenávisti sú často reakciou na to, čo napadnutá osoba reprezentuje, v tomto prípade homosexuálne orientovaných alebo transrodových ľudí, pričom útočník nemusí mať negatívne pocity vo vzťahu ku konkrétnej obeti.Príkladom môžu byť: Bitka chlapca na školskom ihrisku za to, že sa hrá s dievčatami. Napadnutie dvoch chlapcov, ktorí sa pobozkali. Sexuálne obťažovanie, nežiaduce dotyky, napr. v šatni, kde sa mladí ľudia prezliekajú.Vo vašom prípade sa trestné oznámenie môže týkať napríklad ublíženia na zdraví. V prípade ak ublíženie súviselo s vaším pohlavím, alebo sexuálnou orientáciou môže sa k tomu pripojiť osobitný motív (§ 140). Osobitný motív sa rozumie spáchanie trestného činu aj z nenávisti voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich skutočnú alebo domnelú príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, etnickej skupine, pre ich skutočný alebo domnelý pôvod, farbu pleti, pohlavie, sexuálnu orientáciu, politické presvedčenie alebo náboženské vyznanie atď..
 V prípade potreby vám môžeme pomôcť spísať trestné oznámenie resp. vás môžeme sprevádzať na výsluch na políciu, keďže podľa trestného poriadku ako obeť trestného činu máte právo mať pri výsluchu dôverníka, či dôverníčku.
 V škole učiteľka napísal na tabuľu, že som sodomita a mali všetci buzeranti by sa mali liečiť. Je to trestné?
 Vo vašom prípade môže ísť o tzv. verbálny nenávistný prejav (z angl. hate speech), čo je každá forma komunikácie, ktorá aktívne rozširuje nenávistné správy o osobe alebo skupine a ktorá môže podnecovať, alebo ospravedlňovať násilie, diskrimináciu, nenávisť alebo predsudky vo vzťahu k osobe, alebo skupine, alebo viesť k pocitom poníženia a ublíženia. Podporuje, alebo ospravedlňuje homofóbiu, transfóbiu. Terčom sú obyčajne osoby, alebo skupiny vzhľadom na ich napr. sexuálnu orientáciu, rodovú identitu.Príklady:V škole vykrikujú spolužiaci na spolužiaka, že je to b*zerant. Alebo na tabuľu napíšu, že spolužiačka je transka.Z hľadiska trestného zákona môže ísť vo vašom prípade o podnecovanie k národnostnej, rasovej a etnickej nenávisti, kedy kto verejne podnecuje k násiliu alebo nenávisti voči skupine osôb alebo jednotlivcovi pre ich skutočnú alebo domnelú príslušnosť k niektorej rase, národu, národnosti, etnickej skupine, pre ich skutočný alebo domnelý pôvod, farbu pleti, sexuálnu orientáciu, politické presvedčenie, náboženské vyznanie alebo preto, že sú bez vyznania, alebo verejne podnecuje k obmedzovaniu ich práv a slobôd, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. Nespadá tam však rodová identita.
 Ak sa potrebujete poradiť ako postupovať môžete sa obrátiť aj na našu inPoradňu.
 Na internete ma ľudia zo školy zobrazujú v sexuálnych pozíciách s mužmi. Robia to preto, že si myslia, že som gej. Čo môžem robiť?
 Práve lesby, gejovia, bisexuálni, transrodoví a interseuálni ľudia sú často cieľom verbálnych útokov na internete a sociálnych sieťach. Vzhľadom na predsudky aj v blízkom okolí LGBTI ľudia často skrývajú svoju identitu, a preto je pre nich oveľa ťažšie takéto útoky riešiť s blízkymi ľuďmi. Podľa prieskumu Agentúry pre základné práva, až 65% LGBTI ľudí zažíva nenávistné prejavy a averzie vo vzťahu k ich skupine, medzi ne patria aj nenávistné prejavy na internete. Používa sa aj pojem ako kyberšikonovanie, čo je forma šikanovania, pri ktorej sa používajú nové technológie. Šikanovanie je použitie sily, alebo nátlaku s cieľom zneužívania, alebo zastrašovania osoby. Pri situácii, ktorú popisujete vám môže pomôcť aj nasledovné:
 • Zdieľanie skúseností s inými, vám môžu pomôcť ohodnotiť obsah verbálneho nenávistného prejavu, ako aj podeliť sa o vaše pocity. Sebaobviňovanie nie je dobré.
 • Môžete sa tiež obrátiť na odborníkov a odborníčky, ktorí riešia aj problémy s verbálnymi nenávistnými prejavmi. V prípade LGBTI ľudí to môže byť napríklad naša inPoradňa.
 • Poskytovatelia internetových služieb a prevádzkovatelia sociálnych sietí majú svoje podmienky využívania služieb (z angl. terms of use) a vhodnú politiku užívania služieb (z angl. acceptable use of policy), ktoré obyčajne zakazujú verbálne nenávistné prejavy. Majú k dispozícii možnosť nahlásiť takýto prejav. Takýmto spôsobom možno regulovať nenávistný obsah na internete a sociálnych sieťach a odstrániť ho. Preto je dobré ho využiť, lebo to tiež pomáha kultivovať internetové prostredie.
 • V prípade osobných správ, akýkoľvek verbálny nenávistný prejav riešte okamžite. Čím dlhšie situáciu nechávate tak, tým sa môže zhoršovať a jej následky môžu byť závažnejšie. V prvom rade dajte vedieť agresorovi, že vám jeho správanie prekáža a ak s tým neprestane, podniknete ďalšie kroky. Ďalej však s ním/s ňou nekomunikujte, nič mu nevysvetľujte, nepresviedčajte ho. Aj keď si agresori myslia, že zostávajú anonymní, nie je to celkom tak. Pri akejkoľvek činnosti vo virtuálnom priestore zostávajú stopy, ktoré môžu poslúžiť buď na identifikáciu páchateľa, alebo ako dôkaz o čine, preto je dôležité si všetky správy a maily uchovávať.
 • Môžete sa obrátiť priamo na Plíciu SR s trestným oznámením, alebo nahlásiť nenávistný obsah aj anonymne emailom na extrem@minv.sk.
 S riešením vašej situácie aj so spísaním trestného oznámenia vám môžeme pomôcť aj v našej inPoradni.
 Môže sa vyskytovať domáce násilie aj v LGBT komunite?
 Áno. Domáce násilie a zneužívanie je slepé, čo sa týka sexuálnej orientácie alebo sociálneho statusu. Na dennej báze, záležitosti dominancie, moci a kontroly vo vzťahoch sú zakorenené v spoločnosti v ktorej žijeme. LGBT ľudia bojujú s niektorými jedinečnými výzvami, oproti heterosexuálnym párom ktoré môžu prerásť v partnerské násilie medzi partnermi rovnakého pohlavia. To zahŕńa: strach, alebo hrozby, že budú vyotovaní; zneužívanie pod rúškom, že len partner druhému partnerovi rozumie; výbuch hnevu, ktorý sa týka zmyslu seba ako bezcenného, hriešneho, alebo predurčeného k potrestaniu kvôli sexuálnej orientácii; izolácia a nedostatok sociálneho zapájania, alebo podpory rodiny, diskrimináciu a diskrimináciu v práci, nedostatok rolových modelov, alebo vzťahových vzorov; málo možností socializovať sa s inými LGBT ľuďmi môžu tiež viesť k násiliu vo vzťahoch.
 V prípade ak máte probléme s domácim násilim, či už zo strany vášho partnera, alebo vašich blízkych môžete sa na nás obrátiť.
 Ako môžem zosúladiť moju vieru so so sexuálnou orientáciu alebo transrodovou identitou blízkeho človeka?
 Je to ťažká otázka pre mnoho ľudí. Ak sa dozviete, že váš blízky človek je LGBT, môže to byť výzva zvládnuť to v súlade s vašim náboženským presvedčením. Avšak, to že je niekto LGBT nemá dopad na schopnosť osoby byť morálny a duchovný viac ako u heterosexuálov. Mnoho LGBT ľudí je veriacich a aktívnych vo svojich náboženskych komunitách. Je na vás aby ste objavovali, pýtali sa a robili rozhodnutia vo vzťahu k zosúladeniu vašej viery so sexuálnou orientáciou alebo rodovou identitou vášho blízkeho. Pre niektorých to znamená prácu na zmene v rámci jeho komunity, pre niektorých že ju opustia.
 Ak sa chcete o tom porozprávať viac, môžete nás kontaktovať.
 Som veriaci a verím v Boha. Je byť gejom hriech?
 Zatiaľ čo mnoho veriacich udržiava homofóbne pohľady, stále viac ľudí rôznych vierovyznaní prichádza k presvedčeniu, že na čom v skutočnosti Bohu záleží je byť dobrý a čestný človek, a nie čo sa stane s vašou sexuálnou orientáciou. Mnoho veriacich ľudí dnes vie, že byť LGBT je normálne pre mnohých ľudí. Ako isto viete, niektorí ľudia, ktorí sú veriaci zneužívajú svoju vieru na diskrimináciu a homofóbiu. To je posledná vec na ktorú by náboženstvo malo byť zneužité, biblia nás učí aby sme nesúdili druhých. Biblia bola napísaná a preložená človekom pred dvetisíc rokmi, často stovky rokov potom ako sa udalosti v nej udiali. Takže v mnohom ohľade, je biblia historický dokument a produkt doby v ktorej bola napísaná. Pamätajte si biblia tiež hovorí o tom, že žena je majetkom muža a hovorí o práve mať otrokov, čo už dnes dávno neplatí. Naštastie dnešná moderná spoločnosť viac rozumie vede a sexualite ako ľudia pred dvetisíc rokmi. Tak ako sa viac ľudí vzďaluje od diskriminácie druhých, stále viac kongregácií prijíma LGBT ľudí, a umožnuje praktikovať ich vieru v prijímajúcom a podpornom prostredí. Na Slovensku sa problematike vieru a LGBT ľudí venuje aj organizácia Gay Christians.
 V prípade, ak sa potrebujete porozprávať o tejto téme môžete kontaktovať aj nás.