text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 12008E/PRO/03
 Eüroopa Liidu toimimise lepingu konsolideeritud versioon - PROTOKOLLID - Protokoll (nr 3) Euroopa Liidu Kohtu põhikirja kohta
 Euroopa Liidu Teataja 115 , 09/05/2008 Lk 0210 - 0229
 PROTOKOLL (nr 3)EUROOPA LIIDU KOHTU PÕHIKIRJA KOHTAKÕRGED LEPINGUOSALISED,SOOVIDES sätestada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 281 ettenähtud Euroopa Liidu Kohtu põhikirja,ON LEPPINUD KOKKU järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.Artikkel 1Euroopa Liidu Kohus moodustatakse ja toimib kooskõlas aluslepingute ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu (EURATOMi asutamislepingu) ning käesoleva põhikirja sätetega.I JAOTISKOHTUNIKUD JA KOHTUJURISTIDArtikkel 2Enne oma kohustuste täitmisele asumist annab iga kohtunik Euroopa Kohtu ees avalikul istungil vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult ning hoida kohtu nõupidamiste saladust.Artikkel 3Kohtunikel on kohtulik puutumatus. Kui nad on ametist lahkunud, on neil jätkuvalt puutumatus oma ametiülesannete täitmisel sooritatud tegude, sealhulgas suuliste ja kirjalike avalduste suhtes.Täiskogu istungil võib Euroopa Kohus puutumatuse ära võtta. Kui otsus puudutab üldkohtu või erikohtu liiget, teeb Euroopa Kohus otsuse pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.Kui puutumatus on võetud ja kohtuniku vastu on alustatud kriminaalmenetlust, arutab tema kohtuasja mis tahes liikmesriigis üksnes kohus, kes on pädev kohut mõistma riigi kõrgeima kohtu liikmete üle.Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artikleid 11–14 ja 18 kohaldatakse Euroopa Liidu Kohtu kohtunike, kohtujuristide, kohtusekretäri ja kaasettekandjate suhtes, ilma et see piiraks eelmistes lõikudes fikseeritud kohtunike puutumatust käsitlevate sätete kohaldamist.Artikkel 4Kohtunikud ei või pidada poliitilist ega haldusametikohta.Nad ei või töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal, kui nõukogu pole selleks lihthäälteenamusega erandkorras eriluba andnud.Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad pidulikult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning eriti oma kohustust käituda ausalt ja diskreetselt, kui neile pärast ametist lahkumist pakutakse teatud ametikohta või soodustusi.Mis tahes kahtlused selles küsimuses lahendatakse Euroopa Kohtu otsusega. Kui otsus puudutab üldkohtu või erikohtu liiget, otsustab Euroopa Kohus pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.Artikkel 5Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad kohtuniku kohustused ametist lahkumisel.Ametist lahkumisel esitab kohtunik Euroopa Kohtu presidendile tagasiastumisavalduse edasiandmiseks nõukogu eesistujale. Alates sellisest teadaandest vabaneb kohtuniku ametikoht.Kui ei kohaldata artiklit 6, jääb kohtunik ametisse, niikaua kui tema ametijärglane asub oma kohustusi täitma.Artikkel 6Kohtuniku võib ametist tagandada või ilma jätta õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid hüvesid üksnes juhul, kui ta Euroopa Kohtu kohtunike ja kohtujuristide üksmeelse arvamuse kohaselt ei vasta enam oma ametikoha nõuetele või ei täida sellest tulenevaid kohustusi. Asjaomane kohtunik ei osale sellisel nõupidamisel. Kui see isik on üldkohtu või erikohtu liige, otsustab Euroopa Kohus pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.Kohtusekretär edastab Euroopa Kohtu otsuse Euroopa Parlamendi presidendile ja komisjoni presidendile ning teatab sellest nõukogu eesistujale.Juhul kui kohtunik otsustatakse tema ametikohalt tagandada, vabaneb kohtunikukoht alates viimati nimetatud teatamisest.Artikkel 7Kohtunik, kes asendab Euroopa Kohtu liiget, kelle ametiaeg ei ole lõppenud, määratakse ametisse tema eelkäija ülejäänud ametiajaks.Artikkel 8Artiklite 2–7 sätteid kohaldatakse kohtujuristide suhtes.II JAOTISEUROOPA KOHTU KORRALDUSArtikkel 9Kui kohtunikke iga kolme aasta järel osaliselt välja vahetatakse, asendatakse vaheldumisi neliteist ja kolmteist kohtunikku.Kui kohtujuriste iga kolme aasta järel osaliselt välja vahetatakse, asendatakse iga kord neli kohtujuristi.Artikkel 10Kohtusekretär annab Euroopa Kohtu ees vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult ning hoida kohtu nõupidamiste saladust.Artikkel 11Euroopa Kohus korraldab kohtusekretäri asendamise juhtudel, mil tal pole võimalik kohtuistungil viibida.Artikkel 12Et Euroopa Kohus saaks toimida, määratakse selle juurde ametnikud ja muud teenistujad. Need alluvad kohtusekretärile presidendi järelevalve all.Artikkel 13Euroopa Kohtu taotlusel võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt sätestada kaasettekandjate nimetamise ja koostada nende ametijuhendi. Kaasettekandjatelt võidakse kodukorras sätestatud tingimustel nõuda osalemist ettevalmistavates uurimistoimingutes Euroopa Kohtu menetluses olevates asjades ja koostööd ettekandjaks oleva kohtunikuga.Kaasettekandjad valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kellel on vajalik õigusalane kvalifikatsioon; ametisse nimetab nad nõukogu lihthäälteenamusega. Nad annavad Euroopa Kohtu ees vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult ning hoida kohtu nõupidamiste saladust.Artikkel 14Kohtunikelt, kohtujuristidelt ja kohtusekretärilt nõutakse elamist Euroopa Kohtu asukohas.Artikkel 15Euroopa Kohus täidab oma ülesandeid pidevalt. Euroopa Kohtu puhkuste kestuse otsustab Euroopa Kohus, võttes kohaselt arvesse töiseid vajadusi.Artikkel 16Euroopa Kohus moodustab kodasid, mis koosnevad kolmest või viiest kohtunikust. Kohtunikud valivad endi hulgast koja esimehe. Viiest kohtunikust koosneva koja esimees valitakse kolmeks aastaks. Esimehe võib üheks ametiajaks tagasi valida.Suurkoda koosneb kolmeteistkümnest kohtunikust. Selle eesistujaks on Euroopa Kohtu president. Suurkotta kuuluvad veel viiest kohtunikust koosnevate kodade esimehed ja teised kodukorras sätestatud tingimuste alusel nimetatud kohtunikud.Euroopa Kohus tuleb kokku suurkojana, kui menetluse pooleks olev liikmesriik või liidu institutsioon seda taotleb.Euroopa Kohus tuleb kokku täiskoguna, kui menetlus on algatatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 228 lõike 2, artikli 245 lõike 2, artikli 247 või artikli 286 lõike 6 alusel.Kui Euroopa Kohus leiab, et menetluses olev kohtuasi on erakordselt tähtis, võib ta pärast kohtujuristi ärakuulamist suunata asja täiskogule.Artikkel 17Euroopa Kohtu otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohtu nõupidamisel osaleb paaritu arv liikmeid.Kolmest või viiest kohtunikust koosnevate kodade otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohal on vähemalt kolm kohtunikku.Suurkoja otsused kehtivad üksnes siis, kui kohal on vähemalt üheksa kohtunikku.Euroopa Kohtu täiskogu otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohal on vähemalt viisteist kohtunikku.Kui ühel koja kohtunikest pole võimalik kohal viibida, võidakse kooskõlas kodukorras sätestatud tingimustega istungile kaasata teise koja kohtunik.Artikkel 18Ükski kohtunik ega kohtujurist ei tohi osaleda asja lahendamisel, milles ta on eelnevalt osalenud esindajana või nõustajana või tegutsenud ühe poole advokaadina või milles teda kohtu või uurimiskomisjoni liikmena või muudes ülesannetes on kutsutud arvamust esitama.Kui kohtunik või kohtujurist mingil erilisel põhjusel leiab, et ta ei tohiks osaleda konkreetse kohtuasja otsustamisel või läbivaatamisel, teatab ta sellest presidendile. Kui president mingil erilisel põhjusel arvab, et mõni kohtunik või kohtujurist ei tohiks konkreetse kohtuasja arutamisel osaleda ega ettepanekuid teha, teatab ta sellest asjaomasele isikule.Käesoleva artikli kohaldamisel ilmnevad raskused lahendatakse Euroopa Kohtu otsusega.Kohtumenetluse pool ei või taotleda Euroopa Kohtu või selle koja koosseisu muutmist mõne kohtuniku kodakondsuse alusel või seetõttu, et Euroopa Kohtu või koja koosseisus ei ole kõnealuse poole kodakondsusest kohtunikku.III JAOTISMENETLUS EUROOPA KOHTUSArtikkel 19Liidu liikmesriike ja institutsioone esindab Euroopa Kohtus igaks üksikuks kohtuasjaks määratud esindaja; esindajat võib abistada nõustaja või advokaat.Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriike, kes pole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutust esindatakse samal viisil.Teisi pooli peab esindama advokaat.Menetluse poolt võib kohtus esindada või abistada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.Sellistel esindajatel, nõustajatel ja advokaatidel on kodukorras sätestatud tingimuste kohaselt Euroopa Kohtusse ilmumisel õigused ja puutumatus, mis on neile vajalikud, et sõltumatult oma ülesandeid täita.Euroopa Kohtusse ilmuvate nõustajate ja advokaatide suhtes on Euroopa Kohtul kodukorras sätestatud tingimustel volitused, mis tavaliselt antakse kohtutele.Ülikoolide õppejõududel, kes on sellise liikmesriigi kodanikud, mille seadused lubavad neil olla kohtus esindajaks, on Euroopa Kohtus samad õigused, mis on käesoleva artikliga antud advokaatidele.Artikkel 20Euroopa Kohtu menetlus koosneb kahest osast: kirjalikust ja suulisest.Kirjalik menetlus koosneb avalduste, arvamuste, vastuväidete ning märkuste ja neile antud vastuste, aga ka kõigi kirjalike tõendite ja muude dokumentide või nende tõestatud koopiate edastamisest kohtumenetluse pooltele ja liidu institutsioonidele, kelle otsused on vaidlustatud.Kohtusekretär edastab need kodukorras sätestatud korras ja ajavahemikus.Suuline menetlus koosneb ettekandjaks oleva kohtuniku esitatud ettekande lugemisest, esindajate, nõustajate ja advokaatide ning kohtujuristi ettepanekute ärakuulamisest Euroopa Kohtus, aga ka tunnistajate ja ekspertide ärakuulamisest, kui neid on.Kui kohus on seisukohal, et kohtuasi ei tõstata uut õigusküsimust, võib ta pärast kohtujuristi ärakuulamist otsustada, et otsus tehakse ilma kohtujuristi ettepanekuta.Artikkel 21Asi esitatakse Euroopa Kohtule kohtusekretärile adresseeritud kirjaliku avaldusega. Avalduses sisalduvad avalduse esitaja nimi ja alalise elu- või asukoha aadress ning allakirjutanu amet, poole või poolte nimed, kelle vastu avaldus esitatakse, vaidluse sisu, nõuded ja lühike ülevaade avalduse aluseks olevatest asjaoludest.Avaldusele lisatakse vajaduse korral meede, mille tühistamist taotletakse, või Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 265 osutatud asjaoludel dokumentaalselt tõestatud kuupäev, mil institutsioonilt nõuti toimingu tegemist kooskõlas nimetatud artikliga. Kui dokumente ei esitata koos avaldusega, palub kohtusekretär asjaomasel poolel esitada need mõistliku tähtaja jooksul, kuid sel puhul ei aegu poole õigused isegi juhul, kui sellised dokumendid esitatakse pärast menetluse algatamise tähtaja möödumist.Artikkel 22EURATOMi asutamislepingu artikliga 18 reguleeritud kohtuasjad esitatakse Euroopa Kohtule kohtusekretärile adresseeritud kaebusega. Kaebuses sisalduvad selle esitaja nimi ja alalise elu- või asukoha aadress ning allakirjutanu amet, viide otsusele, mille vastu kaebus esitatakse, kostjate nimed, vaidluse sisu, ettepanekud ja lühike ülevaade kaebuse aluseks olevatest asjaoludest.Kaebusele lisatakse vahekohtukomitee vaidlustatava otsuse tõestatud ärakiri.Kui Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse tagasi lükkab, jääb vahekohtukomitee otsus lõplikuks.Kui Euroopa Kohus vahekohtukomitee otsuse tühistab, võib asja vajaduse korral ühe poole algatusel vahekohtukomiteele uueks läbivaatamiseks esitada. Vahekohtukomitee juhindub õigusküsimustes Euroopa Kohtu tehtud otsustest.Artikkel 23Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267 reguleeritud kohtuasjade puhul teatab liikmesriigi kohus, kes peatab menetluse ja saadab asja Euroopa Kohtusse, oma otsusest Euroopa Kohtule. Seejärel teatab kohtusekretär otsusest pooltele, liikmesriikidele ja komisjonile, samuti liidu institutsioonile, organitele või asutusele, kes on vastu võtnud õigusakti, mille kehtivus või tõlgendamine on vaidlustatud.Kahe kuu jooksul alates sellest teatamisest on pooltel, liikmesriikidel, komisjonil ja vajaduse korral ka liidu institutsioonil, organil või asutusel, mis on vastu võtnud õigusakti, mille kehtivus või tõlgendamine on vaidlustatud, õigus esitada Euroopa Kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi.Lisaks sellele peab kohtusekretär Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267 reguleeritud kohtuasjade puhul teatama siseriikliku kohtu otsusest teistele Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriikidele, kes ei ole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutusele, kes võivad juhul, kui küsimuse all on mõni kõnealuse lepingu reguleerimisaladest, kahe kuu jooksul sellisest teatamisest arvates esitada Euroopa Kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi.Kui nõukogu ning ühe või mitme kolmanda riigi vahelises teatavat küsimust käsitlevas kokkuleppes on sätestatud, et need riigid võivad esitada seisukohti või kirjalikke tähelepanekuid juhul, kui mõne liikmesriigi kohus taotleb Euroopa Kohtu eelotsust kõnealuse kokkuleppe reguleerimisalasse kuuluvas küsimuses, teatatakse seda küsimust käsitlevast liikmesriigi kohtu otsusest ka asjaomastele kolmandatele riikidele. Need riigid võivad kahe kuu jooksul pärast teate saamist esitada kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi.Artikkel 23a [*]Kodukorras võib ette näha kiirendatud menetluse ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala puudutavate eelotsusetaotluste menetlemiseks võib ette näha kiirmenetluse.Need menetlused võivad ette näha, et kirjalikke seisukohti või märkusi esitatakse artiklis 23 sätestatust lühema tähtaja jooksul ning et erandina artikli 20 neljandast lõigust ei koostata kohtujuristi ettepanekut.Kiirmenetlus võib ette näha, et poolte ja teiste artiklis 23 märgitud isikute ring, kellel on õigus kirjalikke seisukohti või märkusi esitada, on piiratud, ning et eriti kiireloomulistel juhtudel võidakse kirjalik menetlus ära jätta.Artikkel 24Euroopa Kohus võib pooltelt nõuda kõikide dokumentide esitamist ja kogu teabe andmist, mida ta peab soovitavaks. Mis tahes keeldumine võetakse ametlikult teatavaks.Euroopa Kohus võib nõuda ka liikmesriikidelt ja institutsioonidelt, organitelt või asutustelt, mis ei ole kohtumenetluse pooled, kogu teavet, mida kohus peab menetluses vajalikuks.Artikkel 25Euroopa Kohus võib omal valikul igale üksikisikule, organile, ametiasutusele, komiteele või organisatsioonile igal ajal usaldada ülesande anda eksperdiarvamus.Artikkel 26Tunnistajaid võib ära kuulata kodukorras sätestatud tingimustel.Artikkel 27Euroopa Kohtusse ilmumata jäänud tunnistajate suhtes on Euroopa Kohtul volitused, mis tavaliselt antakse kohtutele, ning ta võib määrata rahatrahve kodukorras sätestatud tingimustel.Artikkel 28Tunnistajaid ja eksperte võib ära kuulata vande all, mis antakse kodukorras sätestatud viisil või tunnistaja või eksperdi elukohariigi õigusaktides sätestatud viisil.Artikkel 29Euroopa Kohus võib anda korralduse, et tunnistaja või eksperdi kuulaks ära tema alalise elukoha järgne kohus.Korraldus saadetakse täitmiseks pädevale kohtule kodukorras sätestatud tingimustel. Vastavalt õigusabitaotlusele koostatud dokumendid tagastatakse Euroopa Kohtule samadel tingimustel.Kulud katab Euroopa Kohus, ilma et see piiraks õigust kulusid välja nõuda pooltelt, kui see on asjakohane.Artikkel 30Liikmesriik käsitleb tunnistaja või eksperdi vande murdmist samal viisil nagu siis, kui rikkumine oleks toime pandud liikmesriigi tsiviilasju lahendavas kohtus. Euroopa Kohtu nõudmisel esitab asjaomane liikmesriik õiguserikkuja vastu oma pädevas kohtus süüdistuse.Artikkel 31Kohtuistung on avalik, kui Euroopa Kohus omal algatusel või poolte avalduse alusel tõsistel põhjustel ei otsusta teisiti.Artikkel 32Istungi jooksul võib Euroopa Kohus küsitleda eksperte, tunnistajaid ja pooli endid. Viimased võivad Euroopa Kohtu poole pöörduda üksnes oma esindajate vahendusel.Artikkel 33Iga kohtuistung protokollitakse ning protokollile kirjutavad alla president ja kohtusekretär.Artikkel 34Läbivaatamisele tulevate kohtuasjade nimekirja kinnitab president.Artikkel 35Euroopa Kohtu nõupidamised on salajased ja jäävad salajaseks.Artikkel 36Kohtuotsustes sedastatakse põhjused, millel need rajanevad. Neis näidatakse nõupidamisest osa võtnud kohtunike nimed.Artikkel 37Kohtuotsustele kirjutavad alla president ja kohtusekretär. Need loetakse ette avalikul kohtuistungil.Artikkel 38Euroopa Kohus langetab otsuse kohtukulude asjus.Artikkel 39Euroopa Kohtu president võib lihtmenetluse korras, mis vajaduse korral võib erineda mõnest käesolevas põhikirjas sisalduvast eeskirjast ja mis sätestatakse kodukorras, langetada otsuse kohaldamise peatamise avalduste kohta, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 278 ja EURATOMi asutamislepingu artiklis 157, ette kirjutada ajutisi meetmeid vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 279, või peatada täitmise kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 299 neljanda lõigu või EURATOMi asutamislepingu artikli 164 kolmanda lõiguga.Kui presidendil pole võimalik kohal viibida, asendab teda teine kohtunik kodukorras sätestatud tingimustel.Presidendi või teda asendava kohtuniku otsus on ajutine ega mõjuta mingil viisil Euroopa Kohtu sisulist otsust.Artikkel 40Liidu liikmesriigid ja institutsioonid võivad Euroopa Kohtus läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda.Sama õigus on liidu organitel ja asutustel ja igal isikul, kes tõendab oma põhjendatud huvi Euroopa Kohtusse esitatud kohtuvaidluse lahenduse vastu. Füüsilised või juriidilised isikud ei või liikmesriikidevahelistes, liidu institutsioonide vahelistes või liikmesriikide ja liidu institutsioonide vahelistes kohtuvaidlustes menetlusse astuda.Ilma et see piiraks teise lõigu kohaldamist, võivad Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigid, kes ei ole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutus Euroopa Kohtus läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda, kui küsimuse all on mõni kõnealuse lepingu reguleerimisaladest.Menetlusse astumise avaldus piirdub ühe poole nõuete toetamisega.Artikkel 41Kui nõuetekohaselt kohtukutse saanud kostja ei esita kirjalikku vastust enda kaitseks, tehakse tagaseljaotsus tema kahjuks. Otsuse vastu võib esitada vastuväite ühe kuu jooksul selle teatavaks tegemisest. Vastuväitel ei ole tagaseljaotsuse täitmist peatavat toimet.Artikkel 42Liikmesriigid, liidu institutsioonid, asutused ja organid ning teised füüsilised ja juriidilised isikud võivad kodukorras sätestatavatel juhtudel ja tingimustel kolmandate isikutena menetlusse astuda, et vaidlustada ilma neid ära kuulamata tehtud kohtuotsust, kui otsus piirab nende õigusi.Artikkel 43Kui kohtuotsuse mõte või ulatus on kahtluse all, annab Euroopa Kohus mis tahes huvitatud menetlusosalise või liidu institutsiooni avalduse alusel selle tõlgenduse.Artikkel 44Avalduse kohtuotsuse teistmiseks võib Euroopa Kohtule esitada üksnes sellise seiga teadasaamisel, mis oma olemuselt on otsustav ja mis otsuse langetamise ajal ei olnud Euroopa Kohtule ega teistmist taotlevale poolele teada.Teistmist alustatakse Euroopa Kohtu otsusega, milles selgesõnaliselt sedastatakse uue seiga olemasolu, tunnistatakse, et selle olemus lubab võtta asja teistmisele, ja kuulutatakse avaldus selle alusel vastuvõetavaks.Avaldust kohtuotsuse teistmiseks ei saa esitada pärast kümne aasta möödumist kohtuotsuse tegemise kuupäevast.Artikkel 45Ajapikenduse andmine seoses suurte vahemaadega määratakse kodukorras.Tähtaja möödumise tagajärjel ei piirata kellegi õigusi, kui asjaomane pool tõestab ettenägematute asjaolude või vääramatu jõu olemasolu.Artikkel 46Liidu lepinguvälise vastutusega seotud asjade aegumistähtaeg on viis aastat vastutuse aluseks olevast sündmusest. Aegumistähtaeg katkeb, kui Euroopa Kohtus algatatakse menetlus või kui enne sellist menetlust esitab kannatanud pool avalduse asjakohasele liidu institutsioonile. Viimasel juhul tuleb menetlus algatada kahe kuu jooksul, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 263; vajaduse korral kohaldatakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 265 teise lõigu sätteid.Käesolevat artiklit kohaldatakse ka Euroopa Keskpanga vastu algatatud lepinguvälise vastutusega seotud menetluste suhtes.IV JAOTISÜLDKOHUSArtikkel 47Artikli 9 esimest lõiku, artikleid 14 ja 15, artikli 17 esimest, teist, neljandat ja viiendat lõiku ning artiklit 18 kohaldatakse üldkohtu ja selle liikmete suhtes.Artikli 3 neljandat lõiku ning artikleid 10, 11 ja 14 kohaldatakse üldkohtu kohtusekretäri suhtes mutatis mutandis.Artikkel 48Üldkohus koosneb kahekümne seitsmest kohtunikust.Artikkel 49Üldkohtu liikmeid võidakse kutsuda täitma kohtujuristi ülesandeid.Kohtujuristi ülesanne on avalikul kohtuistungil täiesti erapooletult ja sõltumatult teha põhjendatud ettepanekuid teatavate üldkohtusse antud asjade lahendamiseks, selleks et abistada kohut temale määratud ülesannete täitmisel.Selliste kohtuasjade valiku kriteeriumid ning kohtujuristide määramise kord sätestatakse üldkohtu kodukorras.Kohtuasjas kohtujuristi ülesandeid täitma kutsutud liige ei tohi osaleda kohtuotsuse tegemisel.Artikkel 50Üldkohus tuleb kokku kolmest või viiest kohtunikust koosnevate kodadena. Kohtunikud valivad enda hulgast koja esimehe. Viiest kohtunikust koosneva koja esimees valitakse kolmeks aastaks. Esimehe võib üheks ametiajaks tagasi valida.Kodade koosseisu ja kohtuasjade määramist kodadele reguleerib kodukord. Teatavatel kodukorraga kindlaks määratud juhtudel võib üldkohus kokku tulla täiskoguna või koosneda ühestainsast kohtunikust.Samuti võib kodukord ette näha, et selles kindlaks määratud juhtudel ja tingimustel tuleb üldkohus kokku suurkojana.Artikkel 51Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikest 1 jääb pädevus Euroopa Kohtule Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 263 ja 265 osutatud hagide puhul, kui hagi esitajaks on liikmesriik ja hagi esitatakse:a) Euroopa Parlamendi või nõukogu tegevuse või tegevusetuse suhtes või nende mõlema ühistegevuse suhtes, välja arvatud:- nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kolmanda lõigu alusel tehtud otsuste suhtes,- nõukogu poolt vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 207 nimetatud kaubanduse kaitsemeetmeid käsitlevale nõukogu määrusele rakendatud tegevuse suhtes,- nõukogu tegevuse suhtes, millega nõukogu rakendab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 291 lõikega 2 rakendamisvolitusi;b) komisjoni tegevuse või tegevusetuse suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 331 lõike 1 alusel.Pädevus jääb Euroopa Kohtule eespool nimetatud artiklites osutatud hagide puhul, mille liidu institutsioon on esitanud Euroopa Parlamendi, nõukogu, nende mõlema ühise või komisjoni tegevuse või tegevusetuse suhtes või mille liidu institutsioon on esitanud Euroopa Keskpanga tegevuse või tegevusetuse suhtes.Artikkel 52Et üldkohus saaks toimida, määravad Euroopa Kohtu president ja üldkohtu president ühisel kokkuleppel tingimused, mille alusel Euroopa Kohtu juurde määratud ametnikud ja muud teenistujad osutavad teenuseid üldkohtule. Teatavad ametnikud ja muud teenistujad alluvad üldkohtu kohtusekretärile üldkohtu presidendi järelevalve all.Artikkel 53Üldkohtu menetlust reguleerib III jaotis.Täiendavad ja üksikasjalikumad sätted, mis võivad osutuda vajalikuks, nähakse ette kohtu kodukorraga. Kodukord võib teha erandi artikli 40 neljandast lõigust ja artiklist 41, võtmaks arvesse intellektuaalomandi vaidluste eripära.Olenemata artikli 20 neljandast lõigust, võib kohtujurist esitada oma põhjendatud ettepanekud kirjalikult.Artikkel 54Kui üldkohtule adresseeritud avaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult Euroopa Kohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi üldkohtu kohtusekretärile; samuti kui Euroopa Kohtule adresseeritud avaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult üldkohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi Euroopa Kohtu kohtusekretärile.Kui üldkohus leiab, et ta pole pädev arutama ja lahendama hagi, mille suhtes Euroopa Kohus on pädev, suunab ta selle hagi Euroopa Kohtusse; samuti kui Euroopa Kohus leiab, et hagi kuulub üldkohtu pädevusse, suunab ta selle hagi üldkohtusse, mille peale nimetatud kohus ei saa oma pädevust eitada.Kui Euroopa Kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, milles taotletakse üht ja sedasama hüvitust, tõstatatakse üks ja seesama tõlgendamisküsimus või vaidlustatakse ühe ja sellesama akti kehtivus, võib üldkohus pärast poolte ärakuulamist menetluse peatada, kuni Euroopa Kohus oma otsuse teatavaks teeb, või kui hagi esitatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 263 alusel, võib üldkohus oma pädevusest loobuda, et selliste hagide suhtes saaks otsuse teha Euroopa Kohus. Samas olukorras võib Euroopa Kohus otsustada oma menetluse peatada; sellisel juhul jätkub üldkohtu menetlus.Kui liikmesriik ja liidu institutsioon esitavad hagi sama tegevuse suhtes, loobub üldkohus oma pädevusest nii, et Euroopa Kohus saaks nende hagide osas otsuse teha.Artikkel 55Üldkohtu lõplikust otsustest, otsustest, millega sisulised küsimused lahendatakse ainult osaliselt või millega lahendatakse pädevuse puudumist või avalduse vastuvõetamatust käsitlevaid menetlusküsimusi, teatab üldkohtu kohtusekretär kõigile pooltele ning ka liikmesriikidele ja liidu institutsioonidele, isegi kui need ei astunud menetlusse üldkohtus läbivaatamisel olnud kohtuasjas.Artikkel 56Euroopa Kohtusse võib edasi kaevata üldkohtu lõplikud otsused ja nimetatud kohtu otsused, millega sisulised küsimused lahendatakse ainult osaliselt või millega lahendatakse pädevuse puudumist või avalduse vastuvõetamatust käsitlevaid menetlusküsimusi, kahe kuu jooksul alates edasi kaevatud otsuse kuulutamisest.Otsuse võib edasi kaevata iga pool, kelle nõue on osaliselt või tervikuna rahuldamata jäetud. Menetlusse astujad, välja arvatud liikmesriigid ja liidu institutsioonid, võivad otsuse edasi kaevata üksnes juhul, kui üldkohtu otsus neid otseselt mõjutab.Välja arvatud liidu ja nende teenistujate vaheliste vaidlustega seotud asjade puhul, võivad otsuse edasi kaevata ka liikmesriigid ja liidu institutsioonid, kes ei astunud menetlusse üldkohtus. Sellised liikmesriigid ja institutsioonid on samas seisundis kui liikmesriigid ja institutsioonid, kes astusid menetlusse esimeses astmes.Artikkel 57Iga isik, kelle menetlusse astumise avalduse üldkohus läbivaatamata jätab, võib edasi kaevata Euroopa Kohtusse kahe nädala jooksul alates avalduse läbivaatamata jätmise otsuse kuulutamisest.Menetluse pooled võivad iga üldkohtu otsuse, mis on tehtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 278, 279 või artikli 299 neljanda lõigu või EURATOMi asutamislepingu artikli 157 või artikli 164 kolmanda lõigu alusel, kahe kuu jooksul alates selle teatavaks tegemisest Euroopa Kohtusse edasi kaevata.Käesoleva artikli esimeses kahes lõigus osutatud apellatsioonkaebust arutatakse ja selle kohta tehakse otsus artiklis 39 osutatud menetluse alusel.Artikkel 58Euroopa Kohtusse saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Apellatsioonkaebuse aluseks võib olla üksnes üldkohtu pädevuse puudumine, menetlusnormide rikkumine, mis kahjustab kaebaja huve, või liidu õiguse rikkumine üldkohtu poolt.Apellatsioonkaebuse aluseks ei saa olla üksnes kohtukulude summa või see, kumba poolt on kohustatud neid tasuma.Artikkel 59Kui üldkohtu otsus kaevatakse edasi, koosneb Euroopa Kohtu menetlus kirjalikust osast ja suulisest osast. Kooskõlas kodukorras sätestatud tingimustega võib Euroopa Kohus pärast kohtujuristi ja poolte ärakuulamist suulise menetluse ära jätta.Artikkel 60Ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 või EURATOMi asutamislepingu artikli 157 kohaldamist, ei ole apellatsioonkaebusel peatavat toimet.Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 280 jõustuvad üldkohtu otsused, mis kuulutavad määruse õigustühiseks, alles käesoleva põhikirja artikli 56 esimeses lõigus osutatud tähtaja möödumisel või kui selle tähtaja jooksul on otsus edasi kaevatud, siis selle kaebuse läbivaatamata jätmise kuupäevast, ilma et see siiski piiraks poole õigust pöörduda Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 või EURATOMi asutamislepingu artikli 157 alusel Euroopa Kohtusse tühiseks kuulutatud määruse toime peatamiseks või muu ajutise meetme ettekirjutamiseks.Artikkel 61Kui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab Euroopa Kohus üldkohtu otsuse. Ta võib ise teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab, või suunata asja tagasi üldkohtusse otsustamiseks.Kui asi suunatakse tagasi üldkohtusse, on Euroopa Kohtu otsused õigusküsimustes selle kohtu jaoks siduvad.Kui üldkohtu menetlusse mitteastunud liikmesriigi või liidu institutsiooni esitatud apellatsioonkaebus on põhjendatud, võib Euroopa Kohus, kui ta seda vajalikuks peab, teatada, millised üldkohtu tühistatud otsuse tagajärjed loetakse vaidluse poolte suhtes lõplikuks.Artikkel 62Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel võib peakohtujurist teha ettepaneku üldkohtu otsuse teistmiseks Euroopa Kohtus, kui ta leiab, et valitseb tõsine oht, et see otsus mõjutab liidu õiguse ühtsust või järjepidevust.Ettepanek tuleb teha ühe kuu jooksul alates üldkohtu otsuse kuulutamisest. Ühe kuu jooksul alates peakohtujuristi ettepaneku kättesaamisest otsustab Euroopa Kohus, kas otsus tuleks teista või mitte.Artikkel 62aEuroopa Kohus teeb teistmise esemeks olevate küsimuste kohta otsuseid kiirmenetluse korras talle üldkohtu poolt edastatud toimiku alusel.Käesoleva põhikirja artiklis 23 nimetatud isikutel ning, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikes 2 osutatud juhtudel, üldkohtu menetluse pooltel on õigus esitada Euroopa Kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi teistmise esemeks olevate küsimuste kohta selleks määratud tähtaja jooksul.Euroopa Kohus võib enne otsuse tegemist otsustada avada suulise menetluse.Artikkel 62bEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikes 2 osutatud juhtudel, ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 kohaldamist, ei ole teistmisavaldusel ja teistmismenetluse algatamise otsusel peatavat toimet. Kui Euroopa Kohus leiab, et üldkohtu otsus mõjutab liidu õiguse ühtsust või järjepidevust, saadab ta kohtuasja tagasi üldkohtusse, kelle jaoks on Euroopa Kohtu otsused õigusküsimustes siduvad. Euroopa Kohus võib teatada, millised üldkohtu otsuse tagajärjed loetakse vaidluse poolte suhtes lõplikuks. Kui vaidluse lahendus tugineb teistmise tulemusi arvestades faktilistele asjaoludele, millel põhines üldkohtu otsus, teeb Euroopa Kohus asjas lõpliku otsuse.Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikes 3 ettenähtud juhtudel ning teistmisavalduse või teistmismenetluse algatamise otsuse puudumisel saavad üldkohtu poolt eelotsuse küsimustele antud vastused õigusjõu artikli 62 teises lõigus märgitud tähtaja möödumisel. Teistmismenetluse algatamise korral saavad teistmise esemeks olevatele küsimustele antud vastused õigusjõu selle menetluse lõppedes, kui Euroopa Kohus ei otsusta teisiti. Kui Euroopa Kohus leiab, et üldkohtu otsus mõjutab liidu õiguse ühtsust või järjepidevust, asendab vastus, mille Euroopa Kohus annab teistmise esemeks olevatele küsimustele, üldkohtu antud vastuse.IVA JAOTISERIKOHTUDArtikkel 62cEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 alusel moodustatud erikohtute pädevust, koosseisu, töökorraldust ja menetlust käsitlevad sätted sätestatakse käesoleva põhikirja lisas.V JAOTISLÕPPSÄTTEDArtikkel 63Euroopa Kohtu ja üldkohtu kodukord sisaldab sätteid, mis on vajalikud käesoleva põhikirja kohaldamiseks ja vajaduse korral selle täiendamiseks.Artikkel 64Euroopa Liidu Kohtu keeltekorraldust käsitlev eeskiri määratakse kindlaks nõukogu ühehäälselt vastuvõetud määrusega. See määrus võetakse vastu kas Euroopa Kohtu taotlusel ja pärast komisjoni ja Euroopa Parlamendiga konsulteerimist või komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast Euroopa Kohtu ja Euroopa Parlamendiga konsulteerimist.Kuni asjaomase eeskirja vastuvõtmiseni kohaldatakse jätkuvalt Euroopa Kohtu kodukorra ja üldkohtu kodukorra keeltekasutuse korda reguleerivaid sätteid. Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitest 253 ja 254 võib nimetatud sätteid muuta või kehtetuks tunnistada üksnes nõukogu ühehäälsel heakskiidul.[*] Artikkel on lisatud otsusega 2008/79/EÜ, Euratom (ELT L 24, 29.1.2008, lk 42).--------------------------------------------------I LISAEUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHUSArtikkel 1Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohus (edaspidi avaliku teenistuse kohus) lahendab esimese astmena Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 270 osutatud vaidlusi liidu ja nende teenistujate vahel, kaasa arvatud kõikide organite või asutuste ning nende teenistujate vahelisi vaidlusi, mis on antud Euroopa Liidu Kohtu pädevusse.Artikkel 2Avaliku teenistuse kohus koosneb seitsmest kohtunikust. Kui Euroopa Kohus seda taotleb, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega kohtunike arvu suurendada.Kohtunikud nimetatakse ametisse kuueks aastaks. Ametiaja lõppemisel võib kohtuniku tagasi nimetada.Vabanenud ametikohale nimetatakse uus kohtunik kuueks aastaks.Artikkel 31. Kohtunikud nimetab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 neljanda lõiguga ametisse nõukogu, olles konsulteerinud käesolevas artiklis ettenähtud komiteega. Kohtunikke ametisse nimetades tagab nõukogu, et avaliku teenistuse kohtu koosseisus oleksid tasakaalustatult esindatud liikmesriikide kodanikud geograafiliselt võimalikult laialt alalt esindades eri riikide õigussüsteeme.2. Liidu iga kodanik, kes vastab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 neljanda lõigu tingimustele, võib avaldada soovi kandideerimiseks. Nõukogu määrab kohtu soovitusel kindlaks selliste sooviavalduste esitamise ja läbivaatamise tingimused ja korra.3. Moodustatakse komitee, mis koosneb seitsmest liikmest, kes valitakse Euroopa Kohtu ja üldkohtu endiste liikmete ning tunnustatud ja pädevate juristide hulgast. Nõukogu määrab Euroopa Kohtu presidendi soovitusel kindlaks komitee liikmed ja kodukorra.4. Komitee esitab oma arvamuse kandidaatide sobivuse kohta avaliku teenistuse kohtu kohtuniku ametikohale. Komitee lisab oma arvamusele loetelu kandidaatidest, kellel on kõige sobivam kõrgetasemeline kogemus. Sellises loetelus on vähemalt kaks korda nii palju kandidaate kui nõukogu peab nimetama kohtunikke.Artikkel 41. Kohtunikud valivad endi hulgast kolmeks aastaks avaliku teenistuse kohtu esimehe. Esimehe võib tagasi valida.2. Avaliku teenistuse kohus tuleb kokku kolmest kohtunikust koosnevate kodadena. Teatavatel kodukorras kindlaksmääratud juhtudel võib kohus kokku tulla täiskoguna või viiest kohtunikust koosneva kojana või koosneda ühestainsast kohtunikust.3. Avaliku teenistuse kohtu esimees on täiskogu ning viiest kohtunikust koosneva koja eesistujaks. Kolmest kohtunikust koosnevate kodade eesistujad määratakse vastavalt lõikes 1 sätestatud korrale. Kui avaliku teenistuse kohtu esimees on määratud kolmest kohtunikust koosneva koja liikmeks, siis on ta ka selle koja eesistujaks.4. Täiskogu pädevust ja kvoorumit ning kodade koosseisu ja kohtuasjade määramist kodadele reguleerib kodukord.Artikkel 5Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikleid 2 kuni 6, 14, 15, artikli 17 esimest, teist ja viiendat lõiku ning artiklit 18 kohaldatakse avaliku teenistuse kohtule ja selle liikmetele.Põhikirja artiklis 2 osutatud vanne antakse Euroopa Kohtu ees ning artiklites 3, 4 ja 6 osutatud otsused võtab vastu Euroopa Kohus, olles konsulteerinud avaliku teenistuse kohtuga.Artikkel 61. Avaliku teenistuse kohut teenindavad Euroopa Kohtu ja üldkohtu haldustalitused. Et avaliku teenistuse kohus saaks toimida, määravad Euroopa Kohtu president või asjakohastel juhtudel üldkohtu president ühisel kokkuleppel avaliku teenistuse kohtu esimehega tingimused, mille alusel Euroopa Kohtu või üldkohtu juurde määratud ametnikud ja muud teenistujad osutavad teenuseid avaliku teenistuse kohtule. Teatavad ametnikud või muud teenistujad alluvad avaliku teenistuse kohtu kohtusekretärile nimetatud kohtu esimehe järelevalve all.2. Avaliku teenistuse kohus nimetab oma kohtusekretäri ja koostab tema ametijuhendi. Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 3 neljandat lõiku ning artikleid 10, 11 ja 14 kohaldatakse avaliku teenistuse kohtu kohtusekretäri suhtes.Artikkel 71. Avaliku teenistuse kohtu menetlust reguleerib Euroopa Liidu Kohtu põhikirja III jaotis, välja arvatud artiklid 22 ja 23. Täiendavad ja üksikasjalikumad sätted, mis võivad osutuda vajalikuks, nähakse ette kodukorraga.2. Üldkohtu keeltekasutuse korda reguleerivaid sätteid kohaldatakse avaliku teenistuse kohtule.3. Menetluse kirjalik osa koosneb hagiavalduse ja kostja vastuse esitamisest, kui avaliku teenistuse kohus ei otsusta, et teine kirjalik seisukohtade esitamine on vajalik. Sellise teise seisukohtade esitamise korral võib avaliku teenistuse kohus poolte kokkuleppel otsustada teha otsuse ilma suulise menetluseta.4. Avaliku teenistuse kohus püüab kõigil menetluse etappidel, kaasa arvatud hagi esitamise ajal, leida võimalusi vaidluse rahumeelseks lahendamiseks ning üritab lihtsustada sellist vaidluste lahendamist.5. Avaliku teenistuse kohus teeb otsuse kohtukulude osas. Kui kodukorra vastavatest sätetest ei tulene teisiti, siis kaotaja pool on kohustatud katma kohtukulud, kui kohus nii otsustab.Artikkel 81. Kui avaliku teenistuse kohtule adresseeritud hagiavaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult Euroopa Kohtu või üldkohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi avaliku teenistuse kohtu kohtusekretärile. Samuti kui Euroopa Kohtule või üldkohtule adresseeritud hagiavaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult avaliku teenistuse kohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi Euroopa Kohtu või üldkohtu kohtusekretärile.2. Kui avaliku teenistuse kohus leiab, et ta pole pädev arutama ja lahendama hagi, mille suhtes Euroopa Kohus või üldkohus on pädev, suunab ta selle hagi Euroopa Kohtusse või üldkohtusse. Samuti kui Euroopa Kohus või üldkohus leiab, et hagi kuulub avaliku teenistuse kohtu pädevusse, suunab ta selle hagi avaliku teenistuse kohtule, mille peale nimetatud kohus ei saa oma pädevust eitada.3. Kui avaliku teenistuse kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, milles tõstatatakse üks ja seesama tõlgendamisküsimus või vaidlustatakse ühe ja sellesama akti kehtivus, võib avaliku teenistuse kohus pärast poolte ärakuulamist menetluse peatada, kuni üldkohus oma otsuse kuulutab.Kui avaliku teenistuse kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, millel on sama ese, loobub avaliku teenistuse kohus oma pädevusest, et selliste asjade suhtes saaks otsuse teha üldkohus.Artikkel 9Üldkohtusse võib edasi kaevata avaliku teenistuse kohtu lõplikud otsused ja nimetatud kohtu otsused, millega sisulised küsimused lahendatakse ainult osaliselt või millega lahendatakse pädevuse puudumist või hagiavalduse vastuvõetamatust käsitlevaid menetlusküsimusi, kahe kuu jooksul alates edasi kaevatud otsuse kuulutamisest.Otsuse võib edasi kaevata iga pool, kelle nõue on osaliselt või tervikuna rahuldamata jäetud. Menetlusse astujad, välja arvatud liikmesriigid ja liidu institutsioonid, võivad otsuse edasi kaevata siiski üksnes juhul, kui avaliku teenistuse kohtu otsus neid otseselt mõjutab.Artikkel 101. Iga isik, kelle menetlusse astumise avalduse avaliku teenistuse kohus läbi vaatamata jätab, võib edasi kaevata üldkohtusse kahe nädala jooksul alates avalduse läbivaatamata jätmise otsuse kuulutamisest.2. Menetluse pooled võivad iga avaliku teenistuse kohtu otsuse, mis on tehtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 278, 279 või artikli 299 neljanda lõigu või Euratomi asutamislepingu artikli 157 või artikli 164 kolmanda lõigu alusel, kahe kuu jooksul alates selle teatavaks tegemisest üldkohtusse edasi kaevata.3. Üldkohtu president võib lihtmenetluse korras, mis vajaduse korral võib erineda mõnest käesolevas lisas sisalduvast eeskirjast ja mis sätestatakse üldkohtu kodukorras, langetada otsuse käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 alusel esitatud apellatsioonkaebuste kohta.Artikkel 111. Üldkohtusse saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Apellatsioonkaebuse aluseks võib olla üksnes avaliku teenistuse kohtu pädevuse puudumine, menetlusnormide rikkumine, mis kahjustab kaebaja huve, või liidu õiguse rikkumine avaliku teenistuse kohtu poolt.2. Apellatsioonkaebuse aluseks ei saa olla üksnes kohtukulude summa või see, kumb pool on kohustatud neid tasuma.Artikkel 121. Ilma, et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 või Euratomi asutamislepingu artikli 157 kohaldamist, ei ole apellatsioonkaebusel peatavat toimet.2. Kui avaliku teenistuse kohtu otsus kaevatakse edasi, koosneb üldkohtu menetlus kirjalikust osast ja suulisest osast. Kooskõlas kodukorras sätestatud tingimustega võib üldkohus pärast poolte ärakuulamist suulise menetluse ära jätta.Artikkel 131. Kui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab üldkohus avaliku teenistuse kohtu otsuse ning teeb ise antud küsimuses otsuse. Üldkohus suunab asja kohtuotsuse tegemiseks tagasi avaliku teenistuse kohtusse, kui üldkohtul ei ole võimalik otsust teha.2. Kui asi suunatakse tagasi avaliku teenistuse kohtusse, on üldkohtu otsused õigusküsimustes selle kohtu jaoks siduvad.--------------------------------------------------


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 222/15
 Iarraidh ar réamhrialú ón Bundesfinanzhof (an Ghearmáin) a taisceadh an 9 Márta 2022 – Finanzamt Hamm v Harry Mensing
 (Cás C-180/22)
 (2022/C 222/27)
 Teanga an cháis: an Ghearmáinis
 An chúirt a rinne an tarchur
 Bundesfinanzhof
 Páirtithe sna príomhimeachtaí
 Achomharcóir: Finanzamt Hamm
 Freagróir: Harry Mensing
 Na ceisteanna a tharchuirtear
 1.
 In imthosca ar nós na himthosca sna príomhimeachtaí, ina mbraitheann duine inchánach air, mar gheall ar an mbreithiúnas in Mensing, (1) go dtagann soláthar de shaothair ealaíne, a fuair sé roimhe sin i gcomhthéacs soláthar díolmhaithe laistigh den Chomhphobal ón gcruthaitheoir (nó a chomharbaí i dteideal), faoin scéim corrlaigh in Airteagal 311 et seq. de Threoir 2006/112/CE (2) freisin, an bhfuil an méid inchánach le cinneadh, i gcomhréir le mír 49 den bhreithiúnas sin, go heisiach ar bhonn dhlí an Aontais, ionas nach gceadaítear do chúirt náisiúnta foráil sa dlí náisiúnta a léirmhíniú (sa chás seo, an tríú habairt de fhomhír 3 de mhír 25a den Umsatzsteuergesetzes (“Dlí um Cháin Láimhdeachais”) sa chaoi is nach bhfuil an cháin atá dlite ar an bhfáil laistigh den Chomhphobal ina cuid den méid inchánach?
 2.
 Más freagra dearfach a thabharfar ar Cheist 1, an gcaithfear Airteagal 311 et seq. de Threoir 2006/112 a thuiscint, i gcás ina gcuirtear an scéim corrlaigh i bhfeidhm maidir le soláthair de shaothair ealaíne a fuarthas roimhe sin ón gcruthaitheoir (nó a chomharbaí i dteideal) laistigh den Chomhphobal, sa chaoi is go laghdaítear an corrlach brabúis leis an gcáin atá dlite ar an bhfáil laistigh den Chomhphobal nó an bhfuil lúb ar lár, nach raibh beartaithe, i ndlí an Aontais maidir leis sin nach féidir ach trí reachtas an Aontais, agus ní trí fhorbairt ar an gcásdlí, a chur ina ceart?
 (1) Breithiúnas an 29 Samhain 2018 (C-264/17, EU:C:2018:968).
 (2) Treoir ón gComhairle an 28 Samhain 2006 maidir leis an gcomhchóras cánach breisluacha (IO 2006 L 347, lch. 1).


type: other

text:
A Kúria fontos döntése a megváltozott munkaképességű személyek ellátásai tárgyában :: NyugdíjGuru News
 Nyugdíj / Megváltozott munkaképességűek ellátásai
 Fotó: ER_09/Shutterstock
 A Kúria fontos döntése a megváltozott munkaképességű személyek ellátásai tárgyában
 A Kúria április 3-ai sajtóközleménye szerint az Alkotmánybíróság döntését kérte a megváltozott munkaképességű személyek ellátásai megállapítására vonatkozó, nemzetközi jogba ütköző magyar rendelkezések megsemmisítése érdekében.
 Iratkozzon föl az INGYENES heti hírlevelemre, ha időben akar értesülni a megváltozott munkaképességű személyek ellátásait érintő fejleményekről!
 A Kúria sajtóközleménye:
 A megváltozott munkaképességű személyek ellátása megállapítása ügyében a Kúria nemzetközi szerződésbe ütközés okán az Alkotmánybíróság eljárását kezdeményezte. (Mfv.III.10.147/2017/6.)
 A felperes 2011. december 31. napjáig rokkantsági nyugdíjban részesült, amely rehabilitációs, majd rokkantsági ellátásként került folyósításra a korábbi 91.535 forintos összeg helyett 41.850 forint havi összegben. Az elsőfokú bíróság a társadalombiztosítási szervek határozatait hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezte azzal, hogy a hatóságok az állapotjavulásra vonatkozó indokolás nélkül alkalmazták az Mmtv. 33/A. § (1) bekezdését.
 A Kúria a bírói kezdeményezést az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) előtt 53080/13. számon folyamatban volt Nagy Béláné kontra Magyarország, a 8263/15. számú folyamatban volt Baczúr kontra Magyarország, valamint a 8271/15 számon folyamatban volt Lengyel kontra Magyarország ügyekben hozott ítéletek ismeretében és felhozott indokok figyelembevételével terjesztette elő. Az EJEB az Egyezmény Első kiegészítő jegyzőkönyv 1. cikkét a következők miatt találta megsértettnek: Nagy Béláné ügyében arra az álláspontra helyezkedett, hogy „az Első kiegészítő jegyzőkönyv 1. cikke nem biztosít jogot valamely tulajdon megszerzéséhez, és meghatározott összegű nyugdíjhoz való jogot sem garantál”. Nem vitatta, hogy bizonyos körülmények fennállása esetére a társadalombiztosítási jogosultságok csökkenthetőek, azonban ha a juttatás összege csökken vagy megvonásra kerül, akkor ez a javakba történő olyan beavatkozásnak minősülhet, amely „igazolást kíván” azaz törvényes (vagy általános) célt kell szolgálnia. A nemzeti hatóságokra tartozik annak megítélése, hogy fennáll-e olyan közérdekű probléma, amely indokolja a javak békés élvezetébe történő beavatkozást, ugyanakkor az Egyezmény Első kiegészítő jegyzőkönyv 1. cikke megköveteli, hogy ez a beavatkozás arányos legyen az elérni kívánt céllal. Megfelelő egyensúly hiányában az érintett személyre egyéni és túlzott teher hárul. A Baczúr ügyben az EJEB fenntartotta és visszautalt Nagy Béláné ügyében hozott ítéletében foglaltakra azzal, hogy a kérelmező jövedelme hirtelen havi 41.850 forintra csökkent, amely összeg az irányadó időszakban a létminimum alig 60%-a. A vitatott szabályozás alkalmazása olyan helyzetet eredményezett, amelyben a szóban forgó érdekek között nem teremtettek tisztességes egyensúlyt – még ha e szabályozás célja a rokkantsági ellátások rendszerének ésszerűsítése révén a közpénzek védelme volt is, amely olyan jogos közérdek tárgya, amelynek érvényesítése során az állam széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik”. A kérelmezőnek járó ellátás tekintetében a vitatott időszakra alkalmazott korlátozások között nem állt fenn ésszerű arányossági kapcsolat, az állam e területen élvezett széles mérlegelési jogköre ellenére a kérelmezőnek túlzott egyéni terhet kellett viselnie, amely az Első kiegészítő jegyzőkönyv 1. cikke szerinti jogai sérelmét jelentette. Lengyel kontra Magyarország ügyben az EJEB továbbra is fenntartotta a Nagy Béláné, valamint a Baczúr ügyben ügyben kifejtett álláspontját. A Kúriának az EJEB döntések ismeretében az Alkotmánybíróság eljárását kellett kezdeményeznie, mert a nemzetközi jog (Egyezmény) sérelmének megszüntetésére kizárólag az Alkotmánybíróság rendelkezik hatáskörrel. A Kúria az előtte folyamatban lévő perben a támadott rendelkezések alkalmazását nem mellőzheti, ugyanakkor az Egyezményt és az EJEB határozatait sem hagyhatja figyelmen kívül, mert a Kúria döntését az Alaptörvény Q) cikk (2) bekezdésébe ütközés okán is Alaptörvény-sértővé tenné, ezért a Kúria indítványozta a támadott rendelkezés nemzetközi szerződésbe, az Egyezmény Első kiegészítő jegyzőkönyv 1. cikkébe ütközésének vizsgálatát. Az Mmtv. hivatkozott rendelkezései és az Egyezmény ellentéte jogalkalmazói jogértelmezéssel történő feloldására a Kúria nem látott lehetőséget az Alaptörvény-sértő döntés által okozott jogsérelem kizárólag az Abtv. 25. § és 32. § (1)-(2) bekezdése által biztosított bírói kezdeményezés előterjesztésével hárítható el.
 A sajtóközleményt a Kúria honlapján IDE KATTINTVA olvashatja el.
 Jelent-e ez a Kúria-döntés ellátási összeg növelést a rokkantsági vagy rehabilitációs ellátásban részesülőknek? Korai lenne e tekintetben bármit is mondani vagy megalapozatlan reményeket kelteni, mindenesetre a Kúria egy fontos kezdeményezést tett, s ha az Alkotmánybíróság megsemmisítené az érintett rendelkezéseket, akkor esély nyílhat az ellátási összegek ismételt megállapítását lehetővé tevő szabályok kidolgozására.
 Alaptörvény-ellenes / alkotmányellenes / rokkantsági nyugdíj / rokkantsági ellátás összege
 Ápolási díj 2018
 Az ápolási díj 2018. évi feltételeiről, fajtáiról, összegeiről, az eljárási tudnivalókról szól ez a sajnos sokakat érintő összefoglalóm.
 Kivételes rokkantsági ellátás 2018
 Hat éve alakult át a rokkantsági és rehabilitációs ellátórendszer. Mostanra meghallotta a törvényhozó az ellátásra nem jogosult sok súlyosan beteg ember jajszavát, és idén január 1-jétől bevezette a kivételes rokkantsági ellátást.
 Rokkantsági járadék és rokkantsági...
 Nagyon sokan keverik a rokkantsági járadék és a rokkantsági ellátás fogalmát. Ebben az összefoglalómban tisztázom a kettő közötti különbséget és elemzem a 2018-ban érvényes szabályokat.
 Megváltozott munkaképességűek utazási...
 A megváltozott munkaképességű személyek utazási kedvezményéről - kinek jár az ellátottak utazási utalványa - szóló összefoglalóm.


text:
 9.11.2013
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 325/42
 CC 28. augustil 2013 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 11. Juuli 2013. Aasta otsuse peale kohtuasjas F-9/12: CC versus parlament
 (Kohtuasi T-457/13 P)
 2013/C 325/70
 Kohtumenetluse keel: prantsuse
 Pooled
 Apellatsioonkaebuse esitaja: CC (Bridel, Luksemburg) (esindaja: advokaat G. Maximini)
 Teine menetluspool: Euroopa Parlament
 Nõuded
 Apellant palub Üldkohtul:
 —
 tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 11. juuli 2013. aasta otsus kohtuasjas F-9/12: CC vs. Euroopa Parlament;
 —
 seetõttu rahuldada apellandi taotlus teda kahjustava tegevusega tekitatud kahju hüvitamiseks;
 —
 rahuldada esimeses kohtuastmes apellandi esitatud nõuded;
 —
 mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt.
 Väited ja peamised argumendid
 Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab apellant kaheksa väidet.
 1)
 Esimene väide, et Avaliku Teenistuse Kohus jättis ebaõigesti võtmata vajalikud menetlust korraldavad meetmed ning seetõttu tegi ilmse hindamisvea apellandi sellise võimaluse kaotuse kohta, et ta saab alates 2005. aasta juunist tööle parlamenti.
 2)
 Teine väide, et on rikutud õigusnormi ja tehtud ilmne hindamisviga ning teise võimalusena on moonutatud faktilisi asjaolusid, kuna Avaliku Teenistuse Kohus jõudis järeldusele, et nõukogu teavitati sellise sobivate kandidaatide loetelu olemasolust, kuhu oli kantud apellandi nimi.
 3)
 Kolmas väide, et on rikutud õigusnormi, tehtud ilmne hindamisviga, moonutatud faktilisi asjaolusid, puuduvad põhjendused ja väitele ei ole vastatud, kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei vastanud apellandi esitatud väidetele, mis puudutasid seda, et parlament takistas tema töölevõtmist liidu institutsioonidesse ja asutustesse, seda, et puudus teave sobivate kandidaatide loetelu olemasolu kohta, ning asjaolu, et EPSO-le anti luba kanda apellant oma andmebaasi ja edastada seda informatsiooni.
 4)
 Neljas väide, et on rikutud õigusnormi ja moonutatud faktilisi asjaolusid, kuna Avaliku Teenistuse Kohus i) leidis ekslikult, et parlamendil ei ole õiguslikku kohustust levitada sobivate kanditaatide loetelu kõigis liidu institutsioonides ja asutustes, ii) ei teinud järeldusi võrdse kohtlemise, hea halduse ja õiguskindluse põhimõtte rikkumisest ja iii) jättis dokumendid analüüsimata.
 5)
 Viies väide, et on moonutatud faktilisi asjaolusid ja tehtud ilmne hindamisviga teabe osas, mis puudutab sobivate kandidaatide loetelu kehtivuse pikendamist, kuna Avaliku Teenistuse Kohus järeldas, et nõukogu ning teised liidu institutsioonid ja organid teadsid sobivate kandidaatide loetelu kehtivuse pikendamistest juunist augustini 2007.
 6)
 Kuues väide, et on rikutud õigusnormi, tehtud ilmne hindamisviga, moonutatud faktilisi asjaolusid ja jäetud faktilised asjaolud analüüsimata, kuna Avaliku Teenistuse Kohus järeldas, et sobivate kandidaatide loetelu kehtivuse pikendamine teiste kandidaatide puhul ei tähenda apellandi ebavõrdset kohtlemist.
 7)
 Seitsmes väide, et on rikutud õigusnormi ja tehtud ilmne hindamisviga, kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei teinud järeldusi sellest, et parlament hävitas apelllandi olukorda puudutavad dokumendid.
 8)
 Kaheksas väide, et on rikutud õigusnormi, tehtud ilme hindamisviga ning teise võimalusena on moonutatud faktilisi asjaolusid, jäetud võtmata menetlust korraldavad meetmed ja puuduvad põhjendused, kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei võtnud arvesse apellandi tegelikku olukorda ja parlamendi ekslikku suhtumist, kui ta analüüsis võimaluse saada tööle kaotust ja hindas tekitatud kahju.


text:
Rikosoikeus. Itä-Suomen yliopisto Oikeustieteiden laitos Rikosoikeus Henri Tanskanen Esko Salo Matti Tolvanen - PDF
 Rikosoikeus. Itä-Suomen yliopisto Oikeustieteiden laitos Rikosoikeus Henri Tanskanen Esko Salo Matti Tolvanen
 Download "Rikosoikeus. Itä-Suomen yliopisto Oikeustieteiden laitos Rikosoikeus 31.1.2013 Henri Tanskanen 176549 Esko Salo 242505 Matti Tolvanen"
 1 Rikosoikeus Itä-Suomen yliopisto Oikeustieteiden laitos Rikosoikeus Henri Tanskanen Esko Salo Matti Tolvanen
 2 II SISÄLLYS SISÄLLYS... II LÄHTEET... III 1 ASIAN TAUSTA JA RATKAISTAVANA OLEVAT KYSYMYKSET RIKOKSEN MÄÄRITTELY JA NÄYTÖN ARVIOINTI Rikoksen määrittely ja A:n toiminta Ruotsissa A:n toiminta amfetamiinin myynnissä B:n osuus huumausaineiden välittämisessä Ulkomailla Suomen kansalaisena tehty rikos Huumausaineen myynnistä saadun myyntitulojen juridinen arviointi TEKOMUOTOJEN TÖRKEYDEN ARVIOINTI YHTEENVETO JA KONKURRENSSI... 14
 3 III LÄHTEET KIRJALLISUUS Boucht, Johan Frände, Dan. SUOMEN RIKOSOIKEUS. Rikosoikeuden yleisten oppien perusteet. Poliisiammattikorkeakoulun oppikirjat 17/2008. Tampereen yliopistopaino Oy Juvens Print, Tampere Frände, Dan. Yleinen rikosoikeus. Edita Publishing Oy, Helsinki 2005 Melander, Sakari. Rikosoikeus 2010-luvulla. Yliopistopaino. Helsinki Neira, Taina Perämaa, Juha Vasara, Pekka Nousiainen, Anna. Rahanpesurikokset oikeuskäytännössä V. Keskusrikospoliisi. Rahanpesun selvittelykeskus. Vantaa Nuotio, Kimmo Majanen, Martti. Rikosoikeuden poluilla. Hakapaino Oy, Helsinki Nuutila, Ari-Matti Melander, Kimmo. Rikosoikeus. WSOYpro. Helsinki Tapani, Jussi. Rikosvastuun perusteet. Painosalama Oy. Turku Tolvanen, Matti. Esitutkinta, pakkokeinot ja poliisilaki: keskeiset muutokset. Luentomateriaali. Tolvanen, Matti: Huumausainerikokset. Teoksessa Frände, Dan Matikkala, Jussi Tapani, Jussi Tolvanen, Matti Viljanen, Pekka Wahlber, Markus: Keskeiset rikokset. Edita Publishing Oy, Helsinki VIRALLISLÄHTEET HE 125/1975 vp. Hallituksen esitys eduskunnalle Rikoslain 6 luvun ja siihen liittyvien säännösten muuttamisesta. HE 180/1992 vp. Hallituksen esitys Eduskunnalle rikoslain täydentämisestä huumausainerikoksia koskevilla säännöksillä HE 80/2000 vp. Hallituksen esitys Eduskunnalle menettämisseuraamuksia koskevan lainsäädännön uudistamiseksi. HE 44/2002 vp. Hallituksen esitys Eduskunnalle rikosoikeuden yleisiä oppeja koskevan lainsäädännön uudistamiseksi. HE 138/2011 vp. Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi rikoslain 32 luvun 11 ja 12 :n muuttamisesta. LaVM 2/2012 vp. Lakivaliokunnan mietintö hallituksen esityksestä (HE 138/2011 vp) eduskunnalle laiksi rikoslain 32 luvun 11 ja 12 :n muuttamisesta. OM 47/2011. Rahanpesuun liittyvän itsepesun kriminalisointi. Lausuntokooste. Helsinki 2011.
 4 IV INTERNET-LÄHTEET Helsingin hovioikeuspiirin laatuhanke. Huumetyöryhmä. Rangaistuskäytännön yhtenäisyys koskien huumausaine-, lääke- ja dopingrikoksia. Helsinki [http://www.oikeus.fi/uploads/roevng_1.pdf] ( ). World Drug Report. Volume 2. Statistics. Cannabis: Wholesale, street prices and purity levels [http://www.unodc.org/pdf/wdr_2006/wdr2006_chap5_cannabis.pdf] ( ). European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction. Table Markets-14. Price of different illicit drugs at retail level, Part (i) Minimum, maximum and average price in euro. [http://stats04.emcdda.europa.eu/html.cfm/index5382en.html]( ). OIKEUSTAPAUKSET Korkein oikeus KKO 1977 II 47 KKO 1978 II 104 KKO 1997:117 KKO 1999:89 KKO 2001:13 KKO 2002:5 KKO 2005:62 KKO 2006:59 KKO 2006:64 Hovioikeus Helsingin HO 2002:1 A
 5 1 1 ASIAN TAUSTA JA RATKAISTAVANA OLEVAT KYSYMYKSET A oli ollut saamassa erän amfetamiinia myyntiin. Aineen toimittaja oli kätkenyt huumausainepaketin maastossa olevaan hylättyyn latoon ja A:lla oli ollut hallussaan karttapiirros, johon ladon sijainti oli merkitty. A epäili poliisin seuraavan hänen liikkeitään ja pyysi hyvin tuntemansa suunnistusta harrastavan B:n käymään ladossa ja noutamaan siellä olevan paketin sekä toimittamaan paketin rautatieaseman säilytyslokeroon. A oli kertonut B:lle, että häneen otettaisiin myöhemmin yhteyttä ja kerrottaisiin kenelle B:n pitäisi lokeron avain luovuttaa. B oli epäröinyt A:n pyynnön toteuttamista, koska toimeksianto oli tuntunut epäilyttävältä. B ei ollut suoranaisesti tiennyt A:n huumausainekaupoista, mutta oli ihmetellyt A:n viimeisten vuosien hienoa elämäntyyliä. Poliisin saatua vihiä B:n toiminnasta B pidätettiin. B kertoo tutkinnassa ymmärtäneensä paketin sisältävän jotain laitonta, mutta oli pitänyt todennäköisimpänä paketin sisältävän A:n voimanostoharrastuksen vuoksi dopingaineita. Esitutkinnassa selvisi paketissa olleen kaksi kiloa 40 prosenttista amfetamiinia. Esitutkinnassa oli tullut ilmi A:ta koskeva rikosasia, jonka takia A:ta epäillään yhdestä tai useammasta Ruotsin maaperällä tapahtuneesta rikoksesta. Asiakirjoista saatavan selvityksen mukaan henkilö A oli Ruotsissa käydessään tilannut internetin välityksellä kilon verran hasista Hollannista. Maksu oli tapahtunut Ruotsissa internetin kautta Sveitsiläiseen pankkiin. Tämän jälkeen huumausaine oli toimitettu tuntemattoman henkilön välityksellä usealla eri asiakkaalle Ruotsiin. A on Suomen kansalainen. Huume-erästä saadut tulot on maksettu Ruotsista A:n tilille Cayman- saarille. Asiassa on kysymys ensinnäkin siitä, voidaanko A:ta syyttää Suomen rajojen ulkopuolella tapahtuneesta rikoksesta ja mihin rikoksiin A:n voidaan epäillä syyllistyneen Suomen rajojen ulkoja sisäpuolella. Rikoksen tunnusmerkistön ja tekomuotojen arvioinnissa on puolestaan otettava huomioon asiassa esitetty näyttö, yleiset opit, oikeuskäytäntö, lain esityöt ja ennen kaikkea laki. Asiassa on myös ratkaistava B:n rikosoikeudellinen asema.
 6 2 2 RIKOKSEN MÄÄRITTELY JA NÄYTÖN ARVIOINTI 2.1 Rikoksen määrittely ja A:n toiminta Ruotsissa Rikos on tunnusmerkistön mukaisesti oikeudenvastainen tekijässään syyllisyyttä osoittava teko: se on jaettavissa Sakari Melanderin mukaan kolmeen osaan 1) Tunnusmerkistön mukaisuuteen, 2) oikeudenvastaisuuteen, 3) syyllisyyteen. 1 Myös Jussi Tapani käyttää samaa rikosoikeuden tunnusmerkistöä, mutta korostaa myös tahallisuutta yleisenä edellytyksenä. 2 Jotta A:ta ja B:tä voitaisiin epäillä rikoksesta, on heidän täytettävä toiminnassaan kaikki kriteerit, tämän lisäksi heidän on oltava syyntakeisia. 3 Nämä seikat perustavat rikoslain 3 luvun ytimen rangaistusvastuun perustavista seikoista. A:n tapauksessa esitutkinnassa ei ole viittauksia syyntakeettomuudesta, vaan tekoja on pohdittava pikemminkin dolus determinatus- näkökulmasta eli ovatko teot olleet harkittuja ja suunnitelmallisia. 4 Henkilö A:n epäillään syyllistyneen esitutkinnan perusteella huumausainerikoksiin, mutta tarkka rikoksen määrittely siitä, mistä A:ta voisi syyttää on avoin. Laillisuusperiaatteen mukaisesti A:n saa katsoa syyllistyneeksi rikokseen vain sellaisen teon perusteella, joka on säädetty rangaistavaksi tekohetkellä. 5 Koska kyseessä ovat huumausaineet ovat ne syytä määritellä rikosoikeudellisesti: rikoslain 50 luvun 5 :n 1 momentin mukaan huumausaineena pidetään huumausainelaissa tarkoitettua huumausainetta. 6 Huumausaineita ovat myös vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksessa tarkoitetut aineet ja valmisteet sekä psykotrooppiset aineet, joita koskee oma yleissopimuksensa. 7 Huomioon on otettava se, että kiellettyjen huumausaineiden listaa päivitetään jatkuvasti uusien huumausaineiden tullessa markkinoille, joten henkilö ei välttämättä syyllisty huumausaine rikokseen, ellei sitä ole erikseen sanktioitu lain nojalla (Praeter legem -kielto). A:n menettelyä hasiksen eli kannabistuotteen johdannaishuumeen ostamisessa, välittämisestä, myymisestä ja maahantuonnista voidaan ensinnäkin arvioida rikoslain 50 luvun 1 :n huumausainerikossäännösten perusteella: 1 Melander 2010, s Tapani 2010, s. 7 3 Nuotio & Majanen 2003, s Nuotio & Majanen 2003, s Legaliteettiperiaatteesta Melander 2010, s Huumausainelaki (1293/93) sisältää viittauksia huumausaineyleissopimukseen ja valtioneuvoston asetukseen huumausaineista 7 SopS 43/1965 ja psykotrooppisten aineiden yleissopimus SopS 60/76
 7 3 Joka laittomasti 3) tuo tai yrittää tuoda maahan taikka vie tai yrittää viedä maasta taikka kuljettaa tai kuljetuttaa tai yrittää kuljettaa tai kuljetuttaa huumausainetta, 4) myy, välittää, toiselle luovuttaa tai muulla tavoin levittää tai yrittää levittää huumausainetta on tuomittava huumausainerikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Menettelyä voidaan ensisijaisesti arvioida rikoslain 50 luvun 1.3 ja 1.4 mukaisesti. 3 momentissa mainittu huumausaineen salakuljetus ei edellytä henkilön itsensä salakuljettavan huumausainetta maahan, vaan riittää että hän on kuljetuttanut sitä välillisesti kuten A:n tapauksessa on tehty. 8 A:n voidaan katsoa käyttäneen 4 momentissa mainittuun levitykseen apua,, mutta A:n voidaan katsoa syyllistyneen vähintään myyntiin esitutkinnan perusteella. Syyte puolestaan on nostettava, jos todennäköisyys syyllisyydelle on suurempi kuin syyttömyydelle. A:n puolustukseksi voidaan toisaalta huomioon ottaa se, ettei huumausaineeksi luokiteltu hasis ole milloinkaan kulkenut A:n käsien kautta, joten rikosoikeudellisesti on arvioitava mahdollisuutta, voisiko huumausainerikollisuuden edistämisen tunnusmerkistö täyttyä, jossa rikosoikeudellisesti on lievempi rangaistusasteikko törkeän tekomuodon kohdalla. 9 Rikoslain 50 luvun 4.2 mukaan: Joka 2) varoja lainaamalla tai muuten rahoittamalla edistää huumausainerikosta tai sen valmistelua taikka 1 kohdassa tarkoitettua toimintaa tietäen, että rahoitus käytetään tähän tarkoitukseen. on tuomittava, jollei teko ole rangaistava osallisuutena huumausainerikokseen tai törkeään huumausainerikokseen, huumausainerikoksen edistämisestä sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Tällöin A:n toimintaa on ollut rahoituksen turvaamista hasiksen ostamisella, jolloin A ei olisi syyllistynyt varsinaiseen myyntiin tai välittämiseen, eikä tällöin rikoslain 50 luvun 1 :n mukaiset tunnusmerkistöt täyttyisi. Esitutkinnassa on kuitenkin paljastunut A:n vastaanottaneen myynnistä saatuja varoja, joten pelkkä huumausainerikollisuuden edistäminen ei voi tulla kysymykseen. A:n toimintaa ei voi tarkastella myöskään pelkästään huumausaineen käyttörikoksena rikoslain 2 a :n mukaan tunnusmerkistön jäädessä puutteelliseksi, koska A ei ole milloinkaan pitänyt hallussaan 8 Tolvanen 2007, s Rikoslain mukaan törkeästä huumausainerikoksesta maksimirangaistus voi olla 10 vuotta vankeutta verrattuna törkeään huumausainerikoksen edistämiseen, joka vastaavasti on 6 vuotta.
 8 4 huumausainetta ja hallussapito on käyttörikos vain silloin, kun tekijä on pitänyt hallussaan huumausainetta vain omaa käyttöä varten tai yrittänyt sitä hankkia omaan käyttöön. 10 Rikoslain 3 huumausainerikoksen valmistelusta ei sovellu A:n tapaukseen, koska A toiminta ei esitutkinnan perusteella ole ollut pelkkää valmistelua, vaan A on selkeästi ostanut ja myynyt huumausainetta. Todennäköisimmin tunnusmerkistö täyttyy rikoslain 50 luvun 1 :n 3 ja 4 momenteissa huumausainerikoksesta. Seuraavaksi täytyy arvioida, täyttääkö huumausainerikos törkeän tekomuodon ja voiko A:ta rangaista ulkomailla tapahtuneesta rikoksesta. Ensin kuitenkin arvioidaan A:n menettelyä Suomen maaperällä. 2.4 A:n toiminta amfetamiinin myynnissä A:n toimintaa niin hasiksen, kuin amfetamiinin suhteen on arvioitava rikoslain 50 luvun 1 :n mukaan: se joka myy, välittää, toiselle luovuttaa tai muulla tavoin levittää tai yrittää levittää huumausainetta tai pitää hallussaan tai yrittää hankkia huumausainetta, on tuomittava huumausainerikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Edelleen rikoslain 50 luvun 2 :n 1 kohdan mukaan rikoksentekijä on tuomittava rangaistukseen törkeästä huumausainerikoksesta, jos huumausainerikoksessa rikoksen kohteena on erittäin vaarallinen huumausaine tai suuri määrä huumausainetta ja huumausainerikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä. Rikoslain 50 luvun 5 :n mukaan huumausaineena pidetään huumausainelaissa tarkoitettua huumausainetta ja erittäin vaarallisella huumausaineella tarkoitetaan huumausainetta, jonka käyttöön liittyy virheellisestä annostelusta johtuva hengenvaara, lyhytaikaisestakin käytöstä johtuva vakavan terveydellisen vaurion vaara tai voimakkaat vieroitusoireet. Säädettäessä rikoslain 50 lukua havainnollistettiin näitä eri ryhmiä käymällä läpi eri huumausaineiden käytön aiheuttamia seurauksia. Hallituksen esityksessä (180/1992) nostettiin esille heroiini, amfetamiini, kokaiini, LSD, crack ja oopium. Käsillä olevassa tapauksessa A oli saamassa haltuunsa kahden kilon erän 40 prosenttista amfetamiinia, joka luokitellaan erittäin vaaralliseksi huumausaineeksi. Vaikka A ei saanut huumausainetta konkreettisesti haltuunsa, hän on pyrkinyt hankkimaan huumausainetta ja A:n voidaan perustellusti olettaa hankkineen huumausaineen levittämistarkoitukseen. Hallituksen esityksessä (180/1992) mainittiin tilanne, jossa laajamittaiseen toimintaan pyrkinyt rikoksentekijä 10 Tolvanen 2007, s. 822
 9 5 olisi jäänyt toimintansa alkumetreillä kiinni ehtimättä käsitellä vielä suurta huumemäärää, joten A:n voidaan suurella todennäköisyydellä katsoa syyllistyneen vähintään huumausainerikoksen tavalliseen tekomuotoon. Luvussa 3 arvioidaan tekomuodon törkeyttä erikseen. 2.5 B:n osuus huumausaineiden välittämisessä Rikoslain 5 luvun 3 :n rikoskumppanuus edellyttäisi kahden tai useamman yhdessä tekemää tahallista rikosta, jolloin kutakin rangaistaan rikoksen tekijänä. B kertoi epäröineensä A:n pyynnön toteuttamista, koska toimeksianto tuntui hänestä epäilyttävältä. B ei suoranaisesti tiennyt A:n huumausainekaupoista, mutta oli ihmetellyt A:n viimeisten vuosien hienoa elämäntyyliä. Kyseessä on etusijassa arvioitava näytön riittävyyttä B:n tahallisuuteen ja pohdittava rikoksen tunnusmerkistöä. Rikoslain 5 luvun 6 :n avunanto edellyttää tahallisuutta: Joka ennen rikosta tai sen aikana neuvoin, toimin tai muilla tavoin tahallaan auttaa toista tahallisen rikoksen tai sen rangaistavan yrityksen tekemisessä, tuomitaan avunannosta rikokseen saman lainkohdan mukaan kuin tekijä, mitä 6 luvun 8 :n 1 momentin 3 kohdassa sekä 2 ja 4 momentissa säädetään. Rikoslain 32 luvun 5 :n kätkemisrikos edellyttäisi kätkemään, hankkimaan, ottamaan huostaansa tai välittämään toiselta varkaus-, kavallus-, ryöstö-, kiristys-, petos-, kiskonta- tai maksuvälinepetosrikoksella saatua. Huumausaine-erää ei kuitenkaan voi lukea kätkemisrikoksessa tarkoitetuksi omaisuudeksi ja rikoskumppanuus tai avunanto taas edellyttäisi tahallisuutta mitä B:llä ei esitutkinnassa ilmitulleen aineiston perusteella ollut. B:llä on toisaalta ollut aihetta olettaa kassin sisältävän vähintään doping- aineita henkilön voimannostoharrastuksen takia, mutta todennäköisempää on ollut B:n epäilevän A:n toimien liittyvän myös huumausaineisiin, koska 1) Esitutkinnassa kävi ilmi, että A ja B tunsivat toisensa hyvin, 2) A:n elämäntyyliä ei voi selittää pelkästään doping-aineiden välityksellä, 3) A:n puheet B:lle epäonnistumisen mahdollisuudesta viittaavat vakavaan rikokseen, 4) Rikoksen tekemisen olosuhteet. Kysymys on siis näytön riittävyydestä. Mikäli lähtökohtana pidetään B:n tietämättömyyttä A:n tekemisistä ja ettei hän tiennyt kuljettamansa paketin sisältöä, kyseeseen ei voi myöskään tulla rikoslain 50 luvun 4 ja 5 :n huumausainerikoksen tai törkeän huumausainerikoksen edistäminen. Huumausainerikoksen edistämisen edellytyksenä on että henkilö, joka huumausaineen laitonta valmistusta, viljelyä, maahantuontia tai maastavientiä varten valmistaa, kuljettaa, luovuttaa tai välittää välineitä,
 10 6 tarvikkeita tai aineita tietää, niitä käytettävän huumausainerikokseen. Törkeän huumausainerikoksen edistämisen kohdalla rikoksentekijän tulisi toimia huumausainerikoksen laajamittaiseen tekemiseen erityisesti järjestäytyneen rikollisryhmän jäsenenä. Säännöksen tarkoitus on hankaloittaa ja estää erityisesti salakuljetus- ja muiden huumeliigojen toiminnan rahoitusta. 11 Hallituksen esityksessä laiksi rikoslain 50 luvun muuttamisesta lakiehdotuksen perusteluissa esitettiin 1 :n 2 kohtaa muutettavaksi niin, että huumausaineen kuljetuksen tai kuljetuttamisen yritys säädettäisiin rangaistavaksi. Esityksen mukaan kuljetuksen ja kuljetuttamisen yrityksen säätäminen rangaistavaksi on perusteltua, koska myös maahantuonnin ja viennin yritys on säädetty rangaistavaksi. Korkein oikeus on arvioinut olosuhdetahallisuutta ratkaisussaan KKO 2001:13. Tapauksessa A:n on säilyttäessään huumausainekassia ja luovuttaessaan sen toiselle henkilölle, kassin koon ja painon perusteella täytynyt pitää mahdollisena, että se sisälsi suurehkon määrän huumausaineita ja hänellä on siten ollut huumausainerikoksen edellyttämä tahallisuus. Ratkaisussa KKO 2006:64 tuomioistuin käsittelee kysymystä rikoksen keskeisiä olosuhteita koskevan tarkoituksellisen tietämättömyyden merkityksestä. KKO totesi, ettei tietoinen tai tarkoituksellinen tietämättömyys voi poistaa tahallisuutta tunnusmerkistöerehdystä (RL 4:1) koskevien sääntöjen nojalla. B:llä on kuitenkin ollut hallussaan huumausaine-erä, vaikkakaan se ei ole ollut hänellä hallussaan tietoisesti ja hallussapito on ollut lyhytkestoista. Tapauksessa kerrottu tilanne täyttää huumausainerikoksen tunnusmerkistön, jonka mukaan se joka pitää hallussaan tai yrittää hankkia huumausainetta on tuomittava huumausainerikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Ja jos B tiesi kassin sisältävän todennäköisesti, joko huumausaineita tai dopingaineita, voidaan A:n epäillä syyllistyneen yllytykseen rikoslain 5 luvun 5 nojalla. 2.6 Ulkomailla Suomen kansalaisena tehty rikos Toisessa rikosketjussa A on toiminut vieraan maan alueella Ruotsissa, jolloin kysytään sitä, onko Suomen viranomaisilla toimivaltaa suhteessa kansalaiseensa vieraan valtion alueella. Rikoslain mukaan huumausainerikos luokitellaan kansainväliseksi rikollisuudeksi, johon sovelletaan kansainvälisiä sopimuksia (Rikoslain 1 luku 7 ). Asetus rikoslain 1 luvun 7 :n soveltamisesta (627/1996) täsmentää 1.4 :n kohdalla huumausainerikoksen valmistelun kuuluvan Yhdistyneiden 11 Nuutila & Melander 2009, s
 11 7 Kansakuntien yleissopimuksessa kansainvälisesti kriminalisoituihin rikoksiin. 12 Syynä on Dan Fränden mukaan se, että kansainvälisten rikosten erityistuntomerkkeinä on poikkeuksellinen paheksuttavuus, johon huumausainerikollisuuskin lasketaan. 13 Se, että kyseessä on ulkomailla tehty rikos, ei vaikuta A:n asemaan Suomen lainsäädännössä, Suomen kansalaisen ulkomailla tekemään rikokseen sovelletaan Suomen lakia rikoslain 6 ja 7 mukaisesti. Huomioon on otettava myös se, että jos rikoslain 11 :ssä mainittu teko on kielletty myös Ruotsin lainsäädännön mukaan, tällöin rikoksesta ei saa tuomita enempää kuin mitä Ruotsin lainsäädännön mukaan on mahdollista tuomita. Tapauksessa otettava huomioon myös mahdollinen jo Ruotsissa aloitettu rikosprosessi A:ta vastaan (Ne bis in idem- kielto). Rikosasiaa ei saa myöskään tutkia Suomessa ilman valtakunnansyyttäjän syytemääräystä, jos rikos on tehty Pohjoismaiden ulkopuolella. Tässä tapauksessa A on toiminut Ruotsissa, joten syytemääräystä ei tarvita rikoslain 1 luvun 12 nojalla, jos Ruotsissa tekopaikan asianomainen syyttäjä on esittänyt pyynnön rikoksen käsittelemisestä suomalaisessa tuomioistuimessa. A:n tapauksessa esitutkintaviranomainen päättää aloitetaanko tutkinta. 14 Mikäli katsottaisiin, että kyseessä on yrittäminen, jonka seuraus olisi syntynyt Suomessa, tai että A:n rikoksen tekeminen on alkanut jo Suomessa, voitaisiin soveltuvuus perustaa myös tekopaikkaan RL 1 luvun 10 mukaan. Tässä tapauksessa tekopaikka ja on kuitenkin Ruotsissa, eikä esitutkinnan perusteella ole näyttöä siitä, että tekeminen olisi alkanut jo Suomessa. 2.7 Huumausaineen myynnistä saadun myyntitulojen juridinen arviointi A on käyttänyt Ruotsissa ollessaan internet-palvelua huumausaineen osto- ja myyntitoiminnan rahaliikenteen hoitamiseen ja käyttänyt apunaan Sveitsiläistä pankkia sekä maksanut varat Hollantiin. Tämän jälkeen rahat, mitkä on saatu huumausaineen myynnistä, on siirretty ensin Ruotsiin ja sitten Cayman -saarille A:n tilille. Näyttönä esitutkinnassa ovat mm. A:n tilitapahtumat ja rahaliikenne siltä osin, kun pankkisalaisuus sen on sallinut. Koska A:ta voidaan todennäköisin syin epäillä syyllistyneen huumausainerikokseen, on myynnistä saadut varat hankittu rikollisin keinoin. Rikoslain 32 luvun 6.2 määrittelee rikollisin keinoin saadun edun rahanpesuksi: 12 SopS 44/94 13 Frände 2005, s Tolvanen ei vuosilukua, s. 5
 12 8 Joka 2) peittää tai häivyttää rikoksella hankitun omaisuuden, rikoksen tuottaman hyödyn taikka näiden tilalle tulleen omaisuuden todellisen luonteen, alkuperän, sijainnin tai siihen kohdistuvat määräämistoimet tai oikeudet taikka avustaa toista tällaisessa peittämisessä tai häivyttämisessä, on tuomittava rahanpesusta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Hallituksen esitys rikoslain muuttamiseksi koskien kyseistä rahanpesurikosta määrittelee rahanpesun seuraavasti: Rahanpesulla tarkoitetaan yleensä rikollisesta toiminnasta lähtöisin olevan varallisuuden muuntamista tai siirtämistä lailliseen tai näennäisesti lailliseen liiketoimintaan niin, että rahojen todellinen alkuperä peitetään. Koska A:n voidaan todennäköisin syin katsoa syyllistyneen huumausainerikokseen, täyttyy myös rahanpesun tunnusmerkistö tältä osin. Tämä ei hallituksen esityksen mukaan riitä, vaan rahanpesu on liitännäinen teko, joka edellyttää aina niin kutsuttua esirikosta, josta saatuun omaisuuteen tai hyötyyn rahanpesutoimet kohdistuvat. Rahanpesulla pyritään yleensä mahdollistamaan varojen riskitön käyttö, ja rahanpesu voi olla keino palauttaa rikoksella hankitut varat takaisin lailliseen tai laittomaan toimintaan. 15 Esirikos A:n tapauksessa olisi huumausainerikos ja rahanpesu siten sen liitännäisrikos. A:n voidaan jo esitutkintamateriaalin perusteella epäillä siirrelleen varoja, jotta rahojen alkuperäisyyden selvittäminen hankaloituu. Näyttönä ovat mm. vahvan pankkisalaisuuden omaava Sveitsi ja Ison- Britannian itsehallintoalue Cayman- saaret, jossa on myös voimakas pankkisalaisuus. Rikoslakia uudistettiin koskemaan myös ns. itsepesua hallituksen esityksen mukaisesti. 16 Muutos koki vastustusta etenkin mahdollisesta kaksoisrangaistavuudesta johtuen, mutta lakivaliokunta ei nähnyt tälle aihetta vaan totesi:. Itsepesun rangaistavaksi säätäminen esitetyllä tavalla ei olisi myöskään vastoin nk. ne bis in idem -kieltoa. 17 A:ta voidaan siis mahdollisesti syyttää sekä rahanpesusta, että varsinaisesta huumausainerikoksesta. Rikoslain rahanpesua koskevaan 32 luvun 6 tunnusmerkistöön lisättiin tarkoitusta koskeva lisämääre hankkiakseen itselleen tai toiselle hyötyä, jolloin aiemmin itse tekoon osallistunut vedettiin rahanpesun tunnusmerkistön piiriin. 18 Tässä yhteydessä on korostettava laillisuusperiaatteen merkitystä: ennen itsepesun kriminalisointia tapahtunut A:n mahdollisesti tekemä rahanpesu ei täytä lain muutoksia, eikä A:ta siten voitaisi syyttää rahanpesusta 15 HE 138/2011, s HE 285/ LaVM 2/2012 vp s.3 18 Om 47/2011
 13 9 laillisuusperiaatteen mukaisesti. Kuitenkin esitutkinnassa ei ole paljastunut mitään sellaista rikosvastuun poistavaa seikkaa, ettei A:ta voitaisi rahanpesusta syyttää. Rahanpesuun syyllistynyt voidaan tuomita rikoslain 6 :n mukaan menettämään saamansa tulot, jotka on laittomasti hankittu. Hallituksen esityksen yleisperusteluissa koskien laajennettua hyötykonfiskaatiota, sitä on tarpeen käyttää vain törkeässä rikollisuudessa ja tapauksissa, joissa rikoksia tehdään suunnitellusti. 19 Dan Fränden mielestä konfiskaatio tulee kysymykseen vain, jos rikoksesta voidaan tuomita vähintään neljä vuotta vankeutta HE 80/2000, s Boucht & Frände 2008, s. 273
 14 10 3 TEKOMUOTOJEN TÖRKEYDEN ARVIOINTI Rikoksen törkeyden arviointi perustuu lainkirjaimen lisäksi vahvasti oikeuskäytäntöön, jossa teon törkeyttä on arvioitu kokonaisarvostelulausekkeen, sekä kvalifiointiperusteiden avulla. Ensimmäisessä vaiheessa tutkitaan rikostyypille yksilöidyn kvalifiointiperusteen olemassaolo (esimerkiksi huumausaineen määrän suuruus tai laatu), minkä jälkeen arvioidaan, täyttyykö myös kokonaistörkeysvaatimus. Selkeää linjaa kokonaisarvostelulausekkeen tulkinnalle ei ole mm. analogiakiellosta johtuen, vaan huumausainerikollisuudessa on tapauskohtaisesti arvioitava, täyttyykö tekomuodon törkeys lain tarkoittamalla tavalla. Rikoslain 6 luvun 3 :n mukaan rangaistusta määrättäessä on otettava huomioon kaikki lain mukaan rangaistuksen määrään ja lajiin vaikuttavat perusteet sekä rangaistuskäytännön yhtenäisyys. Kokonaistörkeyttä tulee arvioida aina muiden kvalifiointiperusteiden täyttymisen lisäksi, kuten korkeimman oikeuden tapauksessa KKO 2006:59 on tehty. A:n tapauksessa Ruotsissa olleessaan huumausainerikoksen tekomuodon törkeyttä tukee hasiksen määrä (1000 grammaa), joka nykykäytännön mukaan on katsottu suureksi, jolloin rikoslain 50 luvun 2.1 :n mukainen törkeä tekomuoto täyttyy. 21 A:n voidaan katsoa tavoitelleen tässä tapauksessa myös huomattavaa taloudellista hyötyä, joka puolestaan täyttää Rikoslain 50 luvun 2.2 :n määrittelemän teon kuvauksen. Teon törkeyden puolesta puhuu myös teon suunnitelmallisuus, joka on rikoslain 6 luvun 5 :n mukaan yleinen koventamisperuste, joka A:n tapauksessa ilmenee tyypillisenä ketjutuksena, jossa yksi hankkii, toinen välittää ja kolmas jakelee. A:n kanssa osallisena toiminut, mutta esitutkinnassa tuntemattomaksi jäänyt mies syyllistyisi todennäköisin syin huumausainerikokseen välittämällä A:n lukuun huumausainetta asiakkaille. Vuonna 2004 voimaantullut sääntely on uusi ja toi suunnitelmallisuuden laintasoiseksi koventamisperusteeksi uuden lain nojalla. 22 Hallituksen esityksessä rikoslain muuttamiseksi korostettiin suunnitelmallisuuden koskevan sekä yksittäistä rikosta tai rikossarjaa. Esityksessä käy ilmi, ettei perusteen soveltamiseksi riitä lyhyt harkinta, vaan rikoksen tekemisen ja siihen tähtäävän pidempiaikaisen toiminnan pitää olla suunniteltua. 23 Hallituksen esitys noudattaa jo aiemmin omaksuttua kantaa teon harkinnanvaraisuudesta, pelkkä mielijohde ei riitä koventamisperusteeksi Helsingin hovioikeuspiirin laatuhanke 2006 pyrkii informointiohjauksella yhtenäistämään huumausainerikollisuudesta määrättäviä rangaistuksia, muut tuomioistuimet seuraavat Helsingin hovioikeuden ratkaisukäytäntöä, koska huumausainerikollisuus on Helsinkiin keskittynyt. 22 Laki rikoslain muuttamisesta 515/ HE 44/2002 vp, s HE 125/1975 vp, s
 15 11 Tosin pelkkä ennakkosuunnitelma ei aina oikeuskäytännön mukaan riitä koventamisperusteeksi korkeimman oikeuden mukaan. 25 A:n tapauksessa kyse on huumausainerikollisuudesta ja tunnusmerkistö itsessään voi edellyttää jo itsessään jonkinasteista suunnittelua. Tietyissä rikoksissa suunnitelmallisuus on yksi kvalifiointiperuste rangaistuksen koventamiselle. Korkein oikeus on ottanut kantaa törkeää huumausainerikosta koskevassa ratkaisussaan KKO 1999:89 seuraavasti: "A:n teon erityinen suunnitelmallisuus, pitkäkestoisuus ja liiketoimenomaisuus huomioon ottaen rangaistus tuli mitata ankarammin kuin yleensä vastaavanlaatuisen ja suuruisen hasiserän ollessa rikoksen kohteena". Tässä tapauksessa KKO:n mainitsema suunnitelmallisuus todennäköisesti voidaan olettaa täyttyvän, tekoa on täytynyt harkita pitkään, osoituksena mm. rahaliikenteen seuraamisen hankaloittaminen ja välikäsien käyttö. A on myös pyrkinyt hyötymään hasiksen myynnistä taloudellisesti, joten liiketoimenomaisuus todennäköisesti täyttyy. Rahanpesun törkeä tekomuoto rikoslain 7 :n mukaisesti täyttyy, jos seuraava tunnusmerkistö toteutuu: Jos rahanpesussa 1) rikoksen kautta saatu omaisuus on ollut erittäin arvokas tai 2) rikos tehdään erityisen suunnitelmallisesti, ja rahanpesu on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä rahanpesusta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään kuudeksi vuodeksi. Tällöin on ensinnäkin arvioitava 1 kohdassa mainittua omaisuuden arvoa: koska kyseessä on 1000 grammaa hasista on sen rahallinen arvo määriteltävä. Erittäin arvokkaaksi omaisuudeksi törkeän ja tavallisen rahanpesun välillä on oikeuskäytännössä vakiintunut n euroa, mikä keskusrikospoliisin mukaan määritellään hallituksen esityksessä rahanpesusta törkeän tekomuodon rajaksi suhteessa tavalliseen tekomuotoon. 26 Hasiksen hinta on Maailman huumejärjestön mukaan Suomessa noin 10 euroa per gramma. 27 Tästä päätellen A:n myymä hasis olisi siten noin euron arvoinen, eikä rikkoisi törkeän rikosmuodon rajaa rahanpesussa. Koska rikoksella saatu omaisuus ei ole erityisen arvokasta, on törkeyttä arvioitava erityisen suunnitelmallisuuden näkökulmasta. Suunnitelmallisuus rahanpesussa viittaa hallituksen esityksen mukaan rikoskokonaisuuteen, eikä pelkästään rahanpesuteon suunnitelmallisuuteen, joka on mainittu myös törkeän rahanpesun 25 KKO 1978 II Neira 2010, s World drug report 2006, s. 1
 16 12 kvalifioimisperusteena. Suunnitelmallisuus viittaa siihen, että esirikoksen ja siihen liittyvien rahanpesutoimien on oltava kiinteässä yhteydessä toisiinsa. 28 Esitutkinnassa esille tulleet seikat puoltavat tätä tulkintaa. A:n amfetamiinin välittäminen esitutkinnan tässä vaiheessa on käsiteltävä Ruotsissa tapahtuneesta hasiksen myynnistä erillään, etenkin amfetamiinin poiketessa hasiksesta huumausaineena, eikä analogiakielto rikosoikeudellisesti anna vaihtoehtoja verrata amfetamiinia ja hasista toisiinsa. Toisaalta riippuen aika- ja paikka riippuvuussuhteesta riippuen rikokset voitaisi laskea kuuluviksi yhdeksi kokonaisuudeksi ja rikoksista voitaisi pääkäsittelyssä tuomita yhteinen rangaistus. 29 Viimeisessä kappaleessa konkurrenssista lisää. Korkein oikeus on ratkaisussaan 2002:5 todennut amfetamiinin olevan tyypillisenä voimakkaan riippuvuuden aiheuttavana aineena erittäin vaarallinen huumausaine. Amfetamiinin osalta on oikeuskäytännössä yleisesti pidetty 100 grammaa törkeän huumausainerikoksen tunnusmerkistön täyttävänä suurena määränä huumausainetta. Korkein oikeus piti kyseisessä ratkaisussaan 100 gramman määrää hyväksyttävänä lähtökohtana huumausainerikoksen törkeysasteen arvioinnissa. Rikoslain 50 luvun esitöiden mukaan törkeän huumausainerikoksen tunnusmerkistötekijänä oleva huumausaineen suuri määrä vaihtelee aineittain, ja arvioinnissa on kiinnitettävä huomiota myös huumausaineen voimakkuuteen. 30 Huumausaineen suurta määrää ei voida ilmaista täsmällisesti painoyksiköissä. Se vaihtelee aineittain, ja arvioinnissa on kiinnitettävä huomiota myös huumausaineen voimakkuuteen. Määrän arvioinnissa ja eri aineiden keskinäisessä vertailussa on oikeuskäytännössä käytetty mittarina huumausaineen yleisesti tunnettua käyttöannostusta. Helsingin hovioikeuden ratkaisussa 2002:1 A oli tuonut maahan myyntitarkoituksessa 840 kappaletta 8 milligramman Subutex- tablettia. Esitutkinnan mukaan erästä sai suun kautta nieltynä vähintään 840 käyttöannosta ja liuotettuna suonensisäisesti käytettynä 3360 kerta-annosta. Rikoksen kohteena oli suuri määrä huumausainetta ja A oli tavoitellut rikoksellaan huomattavaa taloudellista hyötyä. A:n katsottiin syyllistyneen törkeään huumausainerikokseen. Yksi tapa suhteuttaa eri aineiden määriä toisiinsa onkin kyseisestä erästä saatavien tavanmukaisten kerta-annosten laskeminen. Käsillä olevassa tapauksessa A oli ollut saamassa myyntiin kaksi kiloa 28 HE 138/ Tapani 2010, s HE 180/1992
 17 13 amfetamiinia, jonka käyttövahvuudeksi oli todettu tavallisesti noin 25 prosenttia ja 25-prosenttisen amfetamiinin käyttöannokseksi on todettu aiemmin noin 0,2 grammaa. Kysymyksessä on siten ollut pitoisuudeltaan vahva huumausaine-erä, josta olisi saatu levitykseen ja käyttöön erittäin suuri määrä kerta-annoksia. Huumekaupasta saatava taloudellinen hyöty riippuu aineen pitoisuudesta, koska väkevästä huumausaineesta voidaan laimentamalla saada suurempi määrä myytävää huumausainetta. Euroopan huumevalvonta keskuksen tilastojen mukaan amfetamiinin keskihinta grammaa kohden on noin 29 euroa Ruotsissa. 31 Näin A:n omistaman amfetamiinin arvo olisi lähes euroa. Näin isoa huumausainemäärää ei voi pitää pelkästään omaan käyttöön tarkoitetuksi ja taloudellinen hyöty olisi merkittävä. Näillä tosiseikoilla voidaan A:n epäillä syyllistyneen törkeään huumausainerikokseen hankittuaan kaksi kiloa erittäin vaaralliseksi luokiteltua huumausainetta levittämistarkoitukseen ja kahta kiloa amfetamiinia voidaan ehdottomasti pitää vähäistä suurempana määränä. 31 EMCDDA tilasto on vuodelta 2002, Suomessa liikkuvan amfetamiinin hintaa ei ole saatavilla.
 18 14 4 YHTEENVETO JA KONKURRENSSI A:n voidaan katsoa syyllistyneen suurella todennäköisyydellä törkeään huumausainerikokseen, sekä Suomessa, että Ruotsissa, tähän liittyvään rahanpesuun tavallisessa tekomuodossa sekä yllytykseen. B:tä voidaan epäillä huumausainerikoksesta koskien välittämisestä ja hallussapitoa. A:n tapauksessa samaan huumausaine-erään kohdistuvat voidaan yhdistää teot katsomalla ne yhdeksi rikokseksi, mutta sääntö ei ole poikkeukseton, koska tapahtumien välillä on saattanut kulua aikaa tai kutakin tekoa on harkittu erikseen ilman kokonaisuutta, vahva presumptio tosin puoltaa yhdeksi rikokseksi katsomista. Jos tässä tapauksessa A:ta syytettäisiin kahdesta huumausainerikoksesta eri tekotavoilla, voitaisiin konkurrenssia harkita ajallisesta ja paikallisesta yhteydestä riippuen. 32 Kyse on prosessiekonominen toimenpide. Kysymys on siis yhteen tai useaan huumausainerään kohdistuneista useammasta tekotavasta, jotka arvostellaan yhtenä huumausainerikoksena, joko normaalina tekona (RL 50.1 ) tai ostetun hasiksen suuren määrän huomioon ottaen törkeänä tekomuotona RL 50.2 mukaan. Myös amfetamiinin myyminen voitaisi tietyssä tilanteessa ohjata konkurrenssin piiriin. Tätä katsantokantaa tukee Korkeimman oikeuden omaksuma käytäntö, jonka mukaan yhteen huumausaine-erään kohdistuvia tekoja pidetään yhtenä rikoksena. 33 Kyse on ensinnäkin tekomuodoista ja tavoista. Jos A:n katsottaisi syyllistyneen toisaalta huumausainerikollisuuden edistämiseen rikoslain 50 luvun 4 :n nojalla, ei konkurrenssia voitaisi ehkä käyttää, koska huumausainerikoksesta on säädetty kovempi rangaistus törkeässä tekomuodossaan. 32 Tolvanen 2007, s ks. KKO 1997:117 ja KKO 1977 II 47
 Tahallisuus huumausainerikoksissa
 Piia Vottonen Tahallisuus huumausainerikoksissa 1. Yleistä tahallisuudesta Nimenomaisen tahallisuutta koskevan laintasoisen säännöksen puuttuessa tahallisuuden sisältöä ja eri asteita on aiemmin käsitelty
 KESKUSRIKOSPOLIISI CENTRALKRIMINALPOLISEN Rahanpesun selvittelykeskus RAHANPESURIKOKSET OIKEUSKÄYTÄNNÖSSÄ VII Taina Neira, Juha Perämaa ja Pekka Vasara 2/2003 Päivittänyt Viivi Jantunen 8/2014 Keskusrikospoliisi
 Rikoksen valmistelu lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä
 Rikoksen valmistelu lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä Lapin yliopisto Pro gradu -tutkielma Rita Tukala Rikosoikeus Syksy 2015 Lapin yliopisto, oikeustieteiden tiedekunta Työn nimi: Rikoksen valmistelu


type: contracts

text:
 21.6.2012
 EN
 Official Journal of the European Union
 L 161/33
 DECISION OF THE EEA JOINT COMMITTEE
 No 27/2012
 of 10 February 2012
 amending Annex XIII (Transport) to the EEA Agreement
 THE EEA JOINT COMMITTEE,
 Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as amended by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area (‘the Agreement’), and in particular Article 98 thereof,
 Whereas:
 (1)
 Annex XIII to the Agreement was last amended by Decision of the EEA Joint Committee No 165/2011 of 19 December 2011 (1).
 (2)
 Commission Regulation (EU) No 255/2010 of 25 March 2010 laying down common rules on air traffic flow management (2) is to be incorporated into the Agreement,
 HAS ADOPTED THIS DECISION:
 Article 1
 The following shall be inserted after point 66wh (Commission Regulation (EC) No 262/2009) of Annex XIII to the Agreement:
 ‘66wi.
 32010 R 0255: Commission Regulation (EU) No 255/2010 of 25 March 2010 laying down common rules on air traffic flow management (OJ L 80, 26.3.2010, p. 10).
 The provisions of the Regulation shall, for the purposes of this Agreement, be read with the following adaptation:
 This Regulation shall not apply to Liechtenstein.’.
 Article 2
 The text of Regulation (EU) No 255/2010 in the Icelandic and Norwegian languages, to be published in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union, shall be authentic.
 Article 3
 This Decision shall enter into force on 11 February 2012, provided that all the notifications under Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee (3).
 Article 4
 This Decision shall be published in the EEA Section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Union.
 Done at Brussels, 10 February 2012.
 For the EEA Joint Committee
 The Acting President
 Gianluca GRIPPA
 (1) OJ L 76, 15.3.2012, p. 57.
 (2) OJ L 80, 26.3.2010, p. 10.
 (3) No constitutional requirements indicated.


text:
Raieloa andmise kord Saue vallas – Riigi Teataja
 Raieloa andmise kord Saue vallas
 KO 2008, 14, 234
 Vastu võetud 27.12.2007 nr 22
 Määrus kehtestatakse «Kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse» § 6 lg 3 p 1 ja «Looduskaitseseaduse» § 45 alusel.
 (1) Raieloa andmise tingimused ja kord Saue vallas (edaspidi kord) reguleerib Saue valla üldplaneeringu järgsel tiheasustusalal puu raieks loa taotlemist, loa väljaandmist ning loa andmisel võimalike täiendavate kõrvaltingimuste seadmist.
 (2) Korda ei kohaldata puude raiele kasvavas metsas «Metsaseaduse» tähenduses, kus puude raie toimub vastavalt «Metsaseaduses» sätestatud korrale.
 (3) Puu raie Saue vallas toimub käesoleva korra kohaselt antud raieloa alusel, mille väljastab Saue Vallavalitsus (edaspidi vallavalitsus).
 (4) Raieluba ei ole vaja taotleda viljapuudele ja alla 8 cm rinnasdiameetriga puudele, põõsastele, v.a. avalikel haljasaladel kasvavatele viljapuudele.
 (6) Vallavalitsus võib loa väljastamisel seada täiendavaid tingimusi raiutud puu käitlemise (näiteks tuleohtlikul perioodil), puu asendusistutuse korraldamise ja istutatud puu hooldamise osas, samuti raie keelamise osas raierahu perioodil. Tingimuste rakendamise vajaduse otsustab vallavalitsus.
 3) raie - puu(de) langetamine;
 6) asendusistutus - maha raiutava puu asemele puu või puude istutamine.
 RAIELOA TAOTLEMINE JA VÄLJAANDMINE
 (1) Raieluba võib taotleda puu kasvukoha maa omanik või seaduslik valdaja omaniku nõusolekul. Erastatava maa korral esitab raieloa taotluse maa erastamise õigustatud subjekt.
 (2) Puu raiumiseks esitatakse vallavalitsusele kehtestatud korras raieloa taotlus (lisa 1), millele lisatakse krundiplaan, millel on näidatud raiutavad puud;
 (3) Raieloa taotlusele lisatakse vajadusel ka:
 4) kaitstava loodusobjekti valitseja nõusolekust, kui raiutav puu asub kaitstaval loodusobjektil;
 5) Muinsuskaitseameti luba, kui raiutav puu asub kinnismälestisel või muinsuskaitsealal või kinnismälestise kaitseks kehtestatud kaitsevööndis.
 3) kontrollib taotluses esitatud ja taotlusele lisatud dokumentides sisalduvate andmete õigsust ning nõuab vajadusel taotlejalt täiendavaid dokumente (nt dendroloogi hinnangut, haljastusprojekti vms) ja selgitusi;
 4) hindab kavandatud raie põhjendatust;
 5) korraldab puu ülevaatuse ja märgistab raiumisele kuuluva puu looduses.
 (2) Raieluba väljastatakse või raieloa taotluse rahuldamata jätmisest teavitatakse 14 kalendripäeva jooksul raieloa taotluse lahendamiseks viimase vajaliku ja nõuetekohase dokumendi registreerimisest.
 (3) Vallavalitsus määrab ametniku, kes menetleb raieloa taotlusi ning väljastab raielubasid või teavitab taotlejat taotluse rahuldamata jätmisest.
 (1) Vallavalitsuse poolt määratud ametnik vormistab raieloa (lisa 2) kahes eksemplaris, millest üks eksemplar väljastatakse taotlejale ja teine jääb vallavalitsusele.
 (2) Raieluba kehtib ühe aasta väljastamise kuupäevast arvates.
 (4) Info raie asukoha, puude arvu, loa väljaandmise kuupäeva ja kehtivuse kohta avalikustatakse valla veebilehel.
 (2) Vallavalitsuse poolt määratud ametnik teavitab raieloa taotlejat raieloa andmisest keeldumisest ning põhjendab seda kirjalikult.
 (1) Tuuleheite ja tormimurru korral ning kohest likvideerimist nõudvale (avariiohtlikule) puule raieluba ei vormistata. Maaomanik või valdaja teatab vallavalitsusele maha kukkunud või ohtlike puude arvu, liigid, diameetrid ja täpse asukoha esimesel võimalusel avastamise hetkest.
 (2) Ametnik fikseerib lõikes 1 nimetatud puu likvideerimise, vajadusel kontrollides sündmuspaigal olukorra vastavust kirjeldatule.
 (2) Vallavalitsus võib kehtestada eritingimused raiutud puu käitlemisele, näiteks keelata raiejäätmete põletamise tuleohtlikul perioodil või elumajade ja/või sotsiaal- haridusasutuste vahetus läheduses.
 (2) Asendusistutust ei nõuta kuivanud puude, tuuleheite, tormimurru, avariiohtlike või ehitisi ohustavate puude korral.
 (3) Puu asendusisutuse korral nõuab vallavalitsus garantiikirja, milles on näidatud raieloa taotleja kohustus istutada määratud ajaks vastav arv puid ning puude istutuskoht.
 (4) Kui asendatud puu hävib 2 aasta jooksul istutuse fikseerimisest vallavalitsuse poolt, on vallavalitsusel õigus nõuda samaväärsete asenduspuude istutamist samasse istutuskohta.
 (5) Asendusistutuse asukohad ja istikud peavad vastama Eesti Vabariigi standarditele EVS 843:2003 ja EVS 778:2001.
 § 11. Raieloa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
 Tiheasustusalal kasvava puu ebaseadusliku raie eest karistatakse «Looduskaitseseaduses» ja teistes Eesti Vabariigi õigusaktides sätestatud viisil ja korras.
 § 13 Vormide kinnitamine
 § 14. Tunnistada kehtetuks Saue Vallavolikogu 27. Mai 2004 määrus nr 005 «Saue valla tiheasustusalal raieloa andmise tingimused ja kord».
 § 15. Määrus avaldatakse ajalehes Koduvald, Saue valla veebilehel ja elektroonilises Riigi Teataja andmebaasis.
 § 16. Määrus jõustub 1. jaanuaril 2008.
 Volikogu esimees Indrek TIIDEMANN
 Saue Vallavolikogu 27. detsembri 2007 määrusele nr 022
 SAUE VALLAVALITSUSELE
 ...........................................................................................................................
 Nimi Isiku- või registrikood
 Kontaktandmed: telefon, e-postiaadress
 ............................................................................................................................
 Esindusõiguse alus
 ..........................................................................................................................
 Kontaktandmed: postiaadress, telefon, e-postiaadress
 Soovitakse raiuda:
 Puu(de) liik ja arv
 Raiutavate puu(de) asukoht:
 Kinnistu nimi Aadress
 Kinnistusregistri number Katastritunnus
 Taotleja omandisuhe puu(de) asukohaga
 Puude raiumise põhjus:
 ............................................................................................................................
 Raiutud puude käitlemisviis ja –koht:
 ....................................../...................................
 RAIELUBA nr
 Väljastatud Laagris, . . 20 . a.
 Veskitammi 4, Laagri alevik 76 401, Saue vald, Harjumaa
 654 1130, 679 6868, info@sauevald.ee
 Allakirjutaja (nimi, ametikoht):
 Raieloa saaja
 Esindaja (nimi, isikukood):
 Raieloa taotluse esitamise kuupäev:
 Lubatakse raiuda
 Puuliik ja diameeter:
 Raiutavate puude arv kokku:
 Raiutavate puude asukoht
 Kinnistu nimi ja aadress:
 Kinnistusregistri number:
 Raiutud puu(de) käitlemise viis:
 Asendusistutuse kohustus:
 Raieloa kehtivuse kuupäev:
 10. Allkiri: