type: legislation

text:
 |
 52011PC0804
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska havs- och fiskerifonden [och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik /* KOM/2011/0804 slutlig - 2011/0380 (COD) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 I kommissionens förslag till en flerårig
 budgetram för 2014–2020, vilken antogs den 29 juni 2011, anges budgetramar och
 riktlinjer för finansieringen av den gemensamma fiskeripolitiken och den
 integrerade havspolitiken.
 Dessutom antog kommissionen den 13 juli 2011
 ett lagstiftningspaket om den nya rättsliga ramen för den gemensamma
 fiskeripolitiken. Under perioden 2008–2010 finansierades den integrerade
 havspolitiken genom en serie pilotprojekt och förberedande åtgärder. För
 perioden 2012–2013 har ett nytt finansieringsinstrument föreslagits av
 kommissionen. I och med lanseringen av den nya fleråriga budgetramen är det
 nödvändigt att anta ett långsiktigt instrument för finansiellt stöd till den
 integrerade havspolitiken.
 Kommissionen antog
 den 6 oktober 2011 ett förslag till en förordning om gemensamma bestämmelser
 för de fonder som förvaltas genom delad förvaltning i syfte att förenkla
 genomförandet av politiken. Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska
 socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för
 landsbygdsutveckling och den framtida Europeiska havs- och fiskerifonden (nedan
 kallade GSR-fonderna) har kompletterar varandra ifråga om politiska mål
 och förvaltas på samma sätt. I förordningen om gemensamma bestämmelser
 fastställs ett antal gemensamma regler för fonderna. De rör de allmänna
 principerna för partnerskap, flernivåstyre, jämställdhet mellan kvinnor och
 män, hållbarhet och överensstämmelse med gällande EU-lagstiftning och nationell
 lagstiftning. Förslaget innehåller också de gemensamma delarna strategisk
 planering och programplanering, inbegripet en förteckning över tematiska mål
 från Europa 2020-strategin, samt bestämmelser om den gemensamma strategiska
 ramen på unionsnivå och om partnerskapsavtal som ska slutas med varje
 medlemsstat. Vidare införs makroekonomiska villkor och en gemensam strategi för
 att stärka GSR-fondernas resultatorientering. Därför ingår också
 förhandsvillkor och resultatöversyn, samt bestämmelser om övervakning,
 rapportering och utvärdering. Det fastställs också gemensamma bestämmelser i
 fråga om reglerna för stödberättigande, och särskilda bestämmelser för
 finansieringsinstrument och lokalt ledd utveckling. En del förvaltnings- och
 kontrollbestämmelser är också gemensamma för alla GSR-fonder.
 Syftet med föreliggande förslag till
 förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden (nedan kallad EHFF)
 är att uppnå de mål som formulerats för den reformerade gemensamma
 fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken. Förslaget bygger på
 följande finansieringsmål:
 (1)
 Främjande av ett hållbart och konkurrenskraftigt
 fiske och vattenbruk.
 (2)
 Utveckling och genomförande av unionens integrerade
 havspolitik på ett sätt som kompletterar sammanhållningspolitiken och den
 gemensamma fiskeripolitiken.
 (3)
 Balanserad och öppen territoriell utveckling i de
 fiskeberoende områdena (även vad gäller vattenbruk och inlandsfiske).
 (4)
 Bidrag till genomförandet av den gemensamma
 fiskeripolitiken.
 Världshandelsorganisationens förhandlingar om
 nya bestämmelser om stöd till fisket pågår för närvarande. De preliminära
 förhandlingsresultaten ger inga tydliga tecken på vilka slutresultaten kommer
 att bli. Om förhandlingarna emellertid leder till nya skyldigheter för EU måste
 förslaget om EHFF vara förenligt därmed. Det kan därför komma att bli
 nödvändigt att göra en förenlighetsbedömning av de relevanta
 EHFF-bestämmelserna.
 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER
 OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 På grundval av slututvärderingen av FFU,
 halvtidsutvärderingen av EFF och konsekvensbedömningen avseende reformen av den
 gemensamma fiskeripolitiken föreslås följande tre möjliga scenarier i konsekvensbedömningen
 för EHFF: i) Det första scenariot kallas EFF+ och innebär en fortsättning på
 EFF men direktstöden till flottorna ersätts med stöd som inriktas på de mål som
 angavs i reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. ii) Det andra scenariot
 kallas EFF+ integration och i detta integreras EFF med övriga
 finansieringsinstrument för den gemensamma fiskeripolitiken till en post-EFF-fond,
 men förvaltningsmetoden förblir densamma som idag. iii) Det tredje scenariot
 kallas "EFF+ konvergens och inom detta integreras även stödet till den
 integrerade havspolitiken med den nya fonden och samtliga instrument förvaltas
 i görligaste mån genom delad förvaltning.
 Dessa tre
 scenarier jämfördes med det scenario som valts ut för reformen av den
 gemensamma fiskeripolitiken och utvärderingen gjordes mot samma
 grundförutsättningar. Dessutom har hänsyn tagits till resultatet av det samråd
 som inleddes i samband med att grönboken antogs i april 2009. Resultatet
 av samrådet kan sammanfattas såhär:
 –
 Många bidragslämnare anser att fiskerisektorn även
 fortsättningsvis bör få statligt stöd, men ett fåtal medlemsstater och de
 flesta av de svarande icke-statliga organisationerna anser att stödet bevarar
 strukturer som inte är lönsamma, att stödet bidrar till överkapacitet och att
 industrins beroende av stöd härigenom bevaras.
 –
 Bidragslämnarna är överens om att det framtida
 stödet bör vara i linje med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken och att
 det bör bidra till att sänka industrins anpassningskostnader.
 –
 Medlen från EU bör användas för forskning och
 innovation, skydd av havsmiljön, stöd till yrkesfiskarnas branschorganisationer
 och till lokal utveckling.
 –
 Bidragslämnarna anser att kopplingen till den
 integrerade havspolitiken är viktig. Havspolitiken kan inte längre separeras
 från annan politik och det är viktigt att stärka kopplingen mellan den
 gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
 –
 Villkoren för att få EU-finansiering bör i större
 grad kopplas till att målen för den gemensamma fiskeripolitiken uppnås. Det bör
 också krävas att regler/mål iakttas för att medel ska kunna beviljas.
 –
 En grupp av medlemsstater önskar en mer sektorsbaserad
 strategi för fördelningen av medlen (kopplat till fiskerisektorns storlek
 istället för till den ekonomiska utvecklingsnivå, som är fallet idag).
 Europaparlamentet motsätter sig detta.
 –
 Det råder konsensus om att de småskaliga
 kustflottorna är viktiga för sysselsättningen i kustsamhällen. Vissa
 medlemsstater vill prioritera dessa flottor vid fördelningen av medlen, medan
 vissa andra medlemsstater är emot detta.
 –
 En överväldigande majoritet av företrädarna för
 fiskerisektorn och för medlemsstaterna anser att gemensamma tjänster (som
 kontroll och uppgiftsinsamling) även fortsättningsvis bör finansieras med
 EU-medel.
 Utöver det
 offentliga samrådet hölls cirka 200 möten med berörda aktörer. Ett antal möten
 om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken hölls också under 2010 och 2011, bland annat (i) ett särskilt seminarium om
 Europeiska fiskerifonden i Bryssel (13 april 2010) med företrädare från
 branschen, fackföreningar, Europaparlamentet och medlemsstaterna, (ii) två
 möten med medlemsstaterna i Gent (12–14 september 2010) respektive i
 Noordwijk (9–11 mars) och (iii) en konferens i Bryssel (12–13 april
 2011) om lokal utveckling i fiskeriberoendeområden. Slutligen
 har kommissionen, rådet och Europaparlamentet alla bekräftat att det är
 lämpligt med ett integrerat synsätt på havspolitiken och att det är lämpligt
 att bevilja finansiering till den integrerade havspolitiken.
 Scenariot EFF+ konvergens ger bäst resultat i
 förhållande till de tre resultatindikatorer som har tagits fram för konsekvensbedömningen:
 dvs. i vilken mån fiskets miljöpåverkan kan minskas, i vilken mån
 innovationsklyftan inom fisket och vattenbruket kan minskas och antalet jobb
 som kan skapas i samhällen som är beroende av fisket.
 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET
 Förslaget innebär att huvuddelen av
 finansieringsinstrumenten för den gemensamma fiskeripolitiken och den
 integrerade havspolitiken sammanförs i en och samma fond, med undantag för
 avtalen om hållbart fiske och de obligatoriska bidragen till de regionala
 fiskeriförvaltningsorganisationerna. EHFF består av fyra pelare:
 · Smart, grönt fiske (delad förvaltning) för att
 främja en övergång till hållbart fiske som är mer selektivt, inte ger upphov
 till utkast, är mindre skadligt för de marina ekosystemen och därigenom bidrar
 till en hållbar förvaltning av de marina ekosystemen, och för att inrikta
 stödet på innovation och mervärde, som gör fiskerinäringen ekonomiskt lönsam
 och motståndskraftig mot externa chocker och mot konkurrens från tredjeländer.
 · Smart grönt vattenbruk (delad förvaltning) för
 att skapa ett ekonomiskt lönsamt, konkurrenskraftigt och miljövänligt
 vattenbruk som klarar av global konkurrens och förser EU:s konsumenter med
 hälsosamma produkter med högt näringsvärde.
 · Hållbar territoriell utveckling som gynnar alla (delad förvaltning) för att vända nedgången i många kust- och
 inlandssamhällen som är beroende av fisket genom att öka värdet på fiske och
 fiskerelaterad verksamhet och genom diversifiering till andra sektorer av den
 marina ekonomin.
 · Integrerad havspolitik (direkt centraliserad
 förvaltning) för att stödja övergripande prioriteringar med stor besparings-
 och tillväxtpotential, men som medlemsstaterna inte kan driva på egen hand –
 t.ex. kunskap i havsfrågor, fysisk planering i kust- och havsområden,
 integrerad förvaltning av kustområden och integrerad havsövervakning, särskilt
 avseende den biologiska mångfalden, och anpassning till de negativa effekterna
 av klimatförändringarna i kustområdena.
 Utöver dessa fyra pelare kommer EHFF att
 innehålla kompletterande åtgärder som uppgiftsinsamling och vetenskaplig
 rådgivning, kontroll, styrning, fiskerimarknader (även i de yttersta
 randområdena), frivilliga bidrag till de regionala
 fiskeriförvaltningsorganisationerna och tekniskt bistånd.
 Förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen.
 EHFF:s huvudsyfte är att stödja genomförandet av de mål som fastställts för
 den gemensamma fiskeripolitiken. EU har exklusiv befogenhet när det gäller
 den gemensamma fiskeripolitiken och när det gäller arbetet med att
 vidareutveckla den integrerade havspolitiken. Medlemsstaterna kan inte på egen
 hand uppnå dessa mål utan dessa uppnås bäst på EU-nivå genom flerårig
 finansiering inriktad på relevanta prioriteringar.
 4. Erfarenheter som gjorts och nyheter inom
 EHFF
 Bidrag till Europa 2020
 EHFF kommer att bidra till att målen för
 Europa 2020 uppnås, tack vare tre flaggskeppsinitiativ: i) Ett resurseffektivt
 Europa, ii) En innovationsunion och iii) En agenda för ny kompetens och nya
 arbetstillfällen.
 EHFF:s främsta bidrag till ett resurseffektivt
 Europa kommer att vara åtgärder för att främja övergången till hållbart fiske
 som bygger på maximalt hållbart uttag, åtgärder som stoppar utkasten och
 minskar fiskets miljöpåverkan, åtgärder för att främja vattenbruk med höga
 nivåer av miljöskydd, samt åtgärder som ger en bättre samordnad havspolitik som
 i sin tur ger ett mer hållbart resursutnyttjande.
 Inom ramen för En agenda för ny kompetens
 och nya arbetstillfällen kommer EHFF att prioritera nya arbetstillfällen,
 territoriell sammanhållning och social delaktighet i samhällen som är beroende
 av fisket. Genom att de lokala ekonomierna diversifieras, särskilt mot andra
 sektorer i den marina ekonomin, kommer det att vara möjligt att skapa nya
 arbetstillfällen och tillväxtmöjligheter i kustområden.
 EHFF kommer också att bidra till En
 innovationsunion genom att fonden ger stöd till produkt- och
 processinnovation på alla nivåer av produktion, saluföring och distribution
 inom fiskeri- och vattenbrukssektorerna, genom ett ökat mervärde för fiske- och
 vattenbruksprodukter, genom stöd till innovation på miljöområdet, samt genom
 nya, innovativa, tvärgående politiska verktyg, som kunskap i havsfrågor, fysisk
 planering i kust- och havsområden och integrerad havsövervakning.
 En utvidgad social dimension
 EHFF kommer att främja social sammanhållning
 och skapandet av nya arbetstillfällen i samhällen som är beroende av fisket,
 genom att fiskets mervärde ökas och genom att det diversifieras mot andra
 havssektorer. Den lokalt ledda utvecklingen mot hållbart fiske kommer att
 stärkas. Genom EHFF kommer man också för första gången att erkänna den viktiga
 roll som fiskarens maka/make har spelar - ofta är det kvinnorna - i
 familjefiskeföretag. Ofta ges dessas arbete ingen som helst juridisk status. Nu
 kommer de bland annat att kunna få stöd från EHFF för utbildning, särskilt för
 att förvärva kunskaper på områdena entreprenörskap och företagsförvaltning.
 EHFF kommer också att främja humankapital och
 diversifiering genom att lokalsamhällen ges möjlighet att förvärva de kunskaper
 de behöver för att starta ny verksamhet i andra sektorer inom havsnäringen. I
 samband härmed ses natur- och kulturarvet som en viktig grundförutsättning och
 en tillgång för den lokala utvecklingen.
 Mot bakgrund av hur viktigt det småskaliga
 kustfisket är för kustsamhällena föreslås att dessa, inom ramen för EHFF, ska
 beviljas högre stödnivåer och det införs ett antal särskilda åtgärder för de
 småskaliga kustfiskeflottorna. Häri ingår professionell rådgivning om affärs-
 och marknadsföringsstrategier, nyetablering på andra områden än fiske och
 särskilt innovationsstöd. Det särskilda innovationsstödet är särskilt viktigt
 med tanke på att huvudparten av de aktuella fiskeföretagen är mikroföretag med
 begränsade möjligheter att erhålla finansiering.
 Man kommer att
 prioritera kollektiva initiativ, dvs. som vidtas av producentorganisationerna,
 som bygger på socialt kapital och som möjliggör att en kritisk
 investeringsmassa uppnås. Sådana kollektiva initiativ kommer att beviljas en
 högre stödnivå.
 Miljömässig hållbarhet
 De befintliga åtgärderna
 har anpassats och omarbetats för att säkra att de har en stark koppling till
 den miljömässiga hållbarheten. Överkapacitet är fortfarande den gemensamma
 fiskeripolitiken största problem och också huvudorsaken till överfisket.
 Åtgärderna för att få bort överkapaciteten med hjälp av statligt stöd till
 skrotning har visat sig vara föga effektiva. Trots att man lagt ut 1,7
 miljarder euro på detta sedan 1994 har den faktiska fiskekapaciteten inom de
 flesta av EU:s fiskeflottor inte minskat. Det kommer därför inte att beviljas
 något stöd till skrotning inom EHFF och de medel som man därigenom sparar
 kommer att användas till mer effektiva former av stöd till hållbart fiske.
 EHFF kommer att understödja övergången till
 maximal hållbart uttag och kommer också att ställa sig bakom ett gradvist
 införande av ett förbud mot utkast, i form av ett samordnat förfarande med
 åtgärder som stöd till mer selektiva redskap och fisketekniker, investeringar i
 utrustning ombord och hamnfaciliteter genom vilka man kan använda oönskade
 fångster, marknadsföringsåtgärder och beredning. I samma syfte har bidragen
 till datainsamling och vetenskaplig rådgivning (för att öka antalet bestånd för
 vilka det ges vetenskaplig rådgivning) och till utgiftskontroll (för att sörja
 för bättre efterlevnad) höjts avsevärt.
 Man fokuserar också på åtgärder för att skapa
 ett vattenbruk med en hög nivå av miljöskydd och det beviljas stöd för ett
 vattenbruk som får positiva effekter för ekosystemen.
 Fisket står för cirka 1,2 % av den totala
 drivmedelskonsumtionen i världen. Ett övergripande mål för Europa 2020 är att begränsa
 klimatförändringarna och det är därför viktigt att sörja för ett effektivt
 resursutnyttjande och att minska utsläppen inom fångstsektorn, och i mindre
 utsträckning, inom vattenbruket. Det kommer därför att ingå åtgärder för att begränsa
 klimatförändringarna i EHFF.
 Fokus på ett innovativt, livskraftigt och
 konkurrenskraftigt fiske och vattenbruk
 Både inom fisket och vattenbruket är det svårt
 att finna innovativa lösningar. Fiske- och vattenbruksföretagen är för
 närvarande oftast inte involverade i marknadsföringen och saluföringen av
 produkterna ifråga.
 1. EHFF innehåller nya åtgärder
 med fokus på innovation. Detta görs för att främja utveckling av nya och bättre
 produkter, processer och förvaltnings-, och organisationssystem genom hela
 värdekedjan i syfte att hjälpa fisket och vattenbruket att öka produkternas
 mervärde, minska verksamhetens miljöpåverkan och sänka produktionskostnaderna.
 Dessutom önskar man främja innovation genom åtgärder för att stimulera till
 samarbete mellan vetenskapsmän och yrkesfiskare. Genom stödet till lokalt ledda
 initiativ önskar man främja innovation på lokal nivå, mot bakgrund av att
 innovation ändå ofta äger rum i ett lokalt sammanhang, och målet är att främja
 både teknisk och annan innovation och både nya och traditionella metoder.
 2. Genom EHFF kommer man också
 att för första gången försöka främja nya former av vattenbruk med stor
 tillväxtpotential, som vattenbruk till havs och icke-livsmedelsvattenbruk samt
 främja nyetableringar. Bland de nya tankarna i EHFF ingår också stöd till
 multifunktionellt vattenbruk, varigenom vattenbruksföretagen kan diversifiera
 sina inkomster genom verksamheter som sportfiske, direktförsäljning, ekoturism
 och vattenbruksrelaterad undervisningsverksamhet. Förslaget innehåller också
 stöd till vattenbruksföretagens användning av rådgivningstjänster och åtgärder
 för att öka vattenbruksanläggningarnas potential (bland annat genom
 finansiering av fysisk planering i kust- och havsområden och bättre
 infrastrukturer).
 Dessutom kommer man att verka för att
 åstadkomma komplementaritet och synergieffekter med de program för forskning
 och innovation som ingår i det nya ramprogram för forskning (Horisont 2020) som
 utarbetas just nu.
 Ny kraft åt utvecklingen av den integrerade
 havspolitiken
 Den integrerade
 havspolitiken lanserades 2007 för att underlätta samordningen av havspolitiken
 över gränserna och sektorsgränserna (havstransporter, industri, kustregioner,
 offshore-energi, fiske och havsmiljö). Genom att samordna tidigare åtskilda
 politikområden är det möjligt att minska kostnaderna och effektivisera
 politiken.
 Finansieringen av
 den integrerade havspolitiken via EHFF kommer att inriktas på tvärgående
 politiska verktyg som initiativ som gynnar olika sektorer men som inte kan
 förverkligas inom de enskilda politikområdena. Fysisk planering i kust- och
 havsområden ger en stabil rättslig ram för hållbar förvaltning av
 havsområdena, havsresurserna och de marina ekosystemen. Fysisk planering i kust-
 och havsområden ger fler investeringar och lägre rättsliga och administrativa
 kostnader för företagen. Genom integrerad havsövervakning kan de
 offentliga aktörerna utbyta uppgifter så att de bättre kan hantera
 realtidshändelser till havs. Tack vare den integrerade havsövervakningen är det
 också möjligt att undvika onödiga dubbleringar av det resurskrävande
 övervakningsarbetet. Den integrerade övervakningen innebär kostnadseffektiva
 synergieffekter och därigenom att offentliga medel används effektivare. Syftet
 med Kunskap i havsfrågor 2020 är att samla den fragmenterade
 havskunskapen i EU till en gemensam resurs som kan konsulteras gratis av alla.
 Genom ramdirektivet om en marin strategi, som är den integrerade
 havspolitikens grundval när det gäller miljö, kommer man att definiera
 ytterligare hållbarhetsgränser för mänsklig verksamhet som påverkar havsmiljön.
 Integrerad
 förvaltning av fiske och havsfrågor innebär att de offentliga medlen utnyttjas
 mer effektivt och att de olika havspolitiska initiativen ges större
 genomslagskraft. Finansieringen kommer också att inriktas på utveckling av
 integrerad havsstyrning på havsområdesnivå. Samordning på havsområdesnivå
 säkrar att fördelningen av medlen beslutas inom en och samma politiska ram,
 inom vilken olika finansieringskällor kombineras. Det faktum att den
 integrerade havspolitiken införlivas med EHFF gör att målen för de
 havspolitiska åtgärderna också kan införlivas med andra fonder och att
 åtgärderna därigenom får större genomslagskraft i Europa 2020-strategin.
 Förenkling och mindre administration
 Det faktum att fem finansieringsinstrument för
 den gemensamma fiskeripolitiken och för den integrerade havspolitiken
 sammanförs i en och samma fond innebär en radikal förenkling i och med att
 reglerna och förfarandena kan samordnas och göras enhetliga. Dessutom kommer
 uppgiftsinsamlingen, kontroll- och marknadsåtgärderna, inbegripet stödet till
 de yttersta randområdena, att förvaltas gemensamt med de före detta
 FFU-åtgärdena inom ramen för den delade förvaltningen. Detta innebär att fyra
 olika uppsättningar av regler för finansieringsbeslut, rapportering,
 övervakning och utvärdering kommer att ersättas av ett enda regelverk.
 Dessutom visar en halvtidsutvärdering av EFF
 att den största administrativa bördan för fonden utgjordes av arbetet med att
 inrätta förvaltnings- och kontrollsystemet. Förslaget till en förordning om
 gemensamma bestämmelser innehåller ett förvaltnings- och kontrollsystem som
 liknar det för GSR-fonderna och bygger på gemensamma principer. Ett nytt system
 med nationell ackreditering införs för att understryka de åtaganden som
 medlemsstaterna har gjort när det gäller sund ekonomisk förvaltning. De
 bestämmelser som gör det möjligt för kommissionen att säkra att utgifterna är
 korrekta har harmoniserats och det har införts nya gemensamma delar såsom en
 förvaltningsförklaring och ett årligt avslutande av räkenskaperna. Detta är
 avsett att avsevärt förkorta den tid som krävs för att inrätta förvaltnings-
 och kontrollsystem och även påskynda genomförandet. Tack vare att
 finansieringsinstrumentet anpassas efter finansieringsinstrumentet för fonden
 för landsbygdsutveckling kommer medlemsstaterna att kunna anlita samma organ
 för förvaltningen av de operativa programmen för både EJFLU och EHFF.
 Administrationskostnaderna kommer att minska ytterligare tack vare enhetliga
 förvaltnings- och kontrollsystem och enhetliga bestämmelser om rapportering,
 utvärdering och övervakning.
 Genom gemensamma bestämmelser för hur
 finansieringsinstrumenten får användas skapas en klar och tydlig ram och det
 tydliggörs att finansieringsinstrumenten kan användas för alla typer av
 investeringar och stödmottagare. Detta innebär att EHFF-medlen kan förvaltas av
 de redan befintliga finansieringsinstitut som hanterar andra EU-fonder enligt
 befintliga samarbetsavtal, vilket gör att onödig administration och
 dubbelarbete kan undvikas samt att alternativa finansieringslösningar blir ett
 attraktivt alternativ till samfinansiering med bidrag.
 Genom den integrerade strategin för lokalt
 ledd lokal utveckling (nuvarande axel 4) blir det enklare att finansiera
 samriskföretag via GSR-fonderna. Det blir möjligt att göra gemensamma
 bedömningar och ge gemensamma godkännanden för lokala utvecklingsstrategier,
 varigenom förvaltningskostnaderna bara finansieras via en enda källa och
 kostnaderna bara behöver rapporteras till ett enda organ.
 Genom de gemensamma indikatorerna kommer
 medlemsstaternas rapportering att förenklas och medlemsstaterna kommer att
 kunna inrikta rapporteringen på kvantifierade uppgifter om utvecklingen, och
 andelen rena beskrivningar i rapporterna kan minskas.
 Genom föreliggande förordning om EHFF
 förtydligas också reglerna om överensstämmelse med den gemensamma
 fiskeripolitiken. särskilt vad gäller ramen för datainsamling, förordningarna
 om kontroll och om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, vilket ger
 större rättssäkerhet för medlemsstaterna och stödmottagarna.
 För att ytterligare förenkla genomförandet av
 EHFF har fondens regler för stödberättigande harmoniserats med reglerna för andra
 EU-fonder. Detta kommer att göra det lättare för de nationella myndigheterna
 och för stödmottagarna att hantera olika projekt och det kommer också att bli
 lättare att genomföra integrerade projekt. Genom att den förenklade metoden för
 kostnadsberäkning kommer att tillåtas för den del av EHFF som förvaltas genom
 delad förvaltning (standardkostnader, klumpsummor och schablonberäkning av
 bidrag) kommer kontrollkostnaderna att sjunka och antalet fel att minska.
 Strategiskt tillvägagångssätt:
 GSR och partnerskapsavtalen täcker fem fonder
 som förvaltas genom delad förvaltning inom ramen för förordningen om gemensamma
 bestämmelser. Härigenom kan fonderna användas på ett mer strategiskt sätt på
 unionsnivå. GSR kommer att genomföras genom ett partnerskapsavtal genom vilket
 GSR-fonderna samordnas på nationell nivå.
 För närvarande samordnas EFF med annan
 EU-finansiering genom principen om fasta skiljelinjer mellan fonderna, vilket
 har lett till både överlappningar och klyftor mellan politikområdena. Det
 behövs således bättre samordning och man har därför tagit fram en ny
 finansieringsmekanism som förväntas stärka det strategiska tillvägagångssättet.
 GSR och partnerskapsavtalen kommer att ersätta det strategiska
 tillvägagångssättet (nationella strategiska planer) som ingår i nuvarande EFF,
 men som har allvarliga brister och som kräver oproportionerligt mycket arbete
 från medlemsstaterna sida i förhållande till den begränsade finansiering som de
 kan få från EFF.
 Strategisk programplanering
 EHFF kommer att inriktas på långsiktiga mål
 för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken, bland
 annat konkurrenskraftigt fiske och vattenbruk, en konsekvent politisk ram för
 den integrerade havspolitikens utveckling och en hållbar territoriell
 utveckling inom de fiskeberoende områdena som gynnar alla. I linje med Europa
 2020-strategin har de övergripande målen för perioden 2014–2020 formulerats som
 följande sex unionsprioriteringar för EHFF:
 –
 Fler arbetstillfällen och bättre territoriell
 sammanhållning.
 –
 Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och
 kunskapsbaserat fiske.
 –
 Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och
 kunskapsbaserat vattenbruk.
 –
 Främjande av ett hållbart och resurseffektivt
 fiske.
 –
 Främjande av ett hållbart och resurseffektivt
 vattenbruk.
 –
 Främjande av genomförandet av den gemensamma
 fiskeripolitikens regler.
 Prioriteringarna kommer att ligga till grund
 för den ekonomiska planeringen och för fastställandet av målindikatorer för var
 och en av prioriteringarna.
 Villkor
 I förordningen om gemensamma
 bestämmelser införs nya villkorsbestämmelser som ska säkerställa att EU-medlen
 ger starka incitament för medlemsstaterna att förverkliga målen i
 Europa 2020. Det är fråga om både förhandsvillkor som måste vara uppfyllda
 innan medlen kan betalas ut och efterhandsvillkor som innebär att utbetalningen
 av 5 % av EHFF-anslaget villkoras av resultaten. Tillämpningen av
 efterhandsvillkor kommer att bygga på att man uppnår delmål knutna till mål för
 utfall och resultat i samband Europa 2020-målen, vilka anges för varje program
 i partnerskapsavtalet.
 Ekonomisk
 unionsstöd från EHFF kommer att beviljas på villkor att medlemsstaterna och
 aktörerna iakttar de mål och regler som gäller för den gemensamma
 fiskeripolitiken, särskilt kontrollskyldigheterna, IUU-förordningen och
 skyldigheterna vad gäller datainsamling. Dessutom kommer ett antal
 förhandsvillkor att gälla för vattenbruket, vilket innebär att medlemsstaterna
 måste ta fram fleråriga nationella strategiska planer på grundval av unionens
 strategiska riktlinjer. Som anges i förordningen om den gemensamma
 fiskeripolitiken är målet med de nationella strategiska planerna att åstadkomma
 en hållbar utveckling inom vattenbruket med avseende på företagssäkerheten, att
 säkra tillträdet till fiskevatten och fiskeområden och att förenkla
 förfarandena för beviljande av licenser. Villkoren kommer att ge bättre
 efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler och göra hela den
 gemensamma fiskeripolitiken mer koherent.
 Övervakning och utvärdering
 Halvtidsutvärderingen av EFF visade att de
 befintliga indikatorerna fokuserar på utfall och att de är för många. Dessutom
 saknas en gemensam strategi för indikatorerna och en gemensam definition av
 vilka enheter som de ska mäta.
 I förordningen om EHFF föreslås därför en
 gemensam övervaknings- och utvärderingsram med gemensamma indikatorer för
 produktion, resultat och effekt, vilka kommer att fastställas i samarbete med
 medlemsstaterna och antas genom en genomförandeakt. Indikatorerna kommer att
 bygga på de prioriteringar som fastställts för EHFF och det kommer att vara
 möjligt att sammanställa uppgifterna på unionsnivå och att bedöma hur
 åtgärdernas genomförande framskrider, hur ändamålsenliga åtgärderna är och
 vilka resultat de får, vilket kommer att ligga till grund för tilldelningen
 från resultatreserven. Efterhandsutvärderingar kommer att användas för att
 fastställa värden för de utgångsindikatorer, delresultatsindikatorer och
 målindikatorer som kommer att användas inom partnerskapsavtalen och de
 operativa programmen. I två särskilda årsrapporter 2017 och 2019 kommer man att
 se över vilka resultat som erhållits och dra slutsatser inför nästa
 programperiod.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 I förslaget till en flerårig budgetram anges
 att en avsevärd andel av EU:s budget även i framtiden bör avsättas för fiskeri-
 och havspolitik. Anslaget för 2014–2020 uppgår i löpande priser till 7,535
 miljarder euro, inbegripet partnerskapsavtalen om fiske och de obligatoriska
 bidragen till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna, som finansieras
 separat. Budgeten för EHFF uppgår i löpande priser till 6567 miljoner euro. Mer
 detaljerad information om EHFF:s budgetkonsekvenser finns i den
 finansieringsöversikt som åtföljer förslaget.
 2011/0380 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om Europeiska havs- och fiskerifonden [och om
 upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr
 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42, 43.2, 91.1, 100.2, 53.3, 55,
 188, 192.1, 194.2 och 195.2,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt
 till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[1],
 med beaktande av Regionkommitténs yttrande[2],
 i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1)
 I kommissionens meddelande till Europaparlamentet,
 rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om Reformen
 av den gemensamma fiskeripolitiken (nedan kallat meddelandet om reformen)
 fastställs möjliga utmaningar, mål och inriktningar för den gemensamma
 fiskeripolitiken (nedan kallad GFP) efter 2013. Mot bakgrund av debatten
 om meddelandet bör den gemensamma fiskeripolitiken reformeras med verkan från
 och med den 1 januari 2014. Reformen bör täcka samtliga huvudinslag i GFP, även
 de finansiella aspekterna. För att beakta reformmålen är det lämpligt att
 upphäva rådets förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden[3], förordning (EG) nr 861/2006 gemenskapens
 finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och
 havsrättsligt arbete[4],
 bestämmelserna i förordning (EG) nr 1290/2005 om garantifonden som rör fiskeri-
 och vattenbruksprodukter[5],
 förordning (EG) nr 791/2007 om att upprätta ett kompensationssystem för de
 extra kostnader vid avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna,
 Madeira, Kanarieöarna och de franska departementen Guyana och Réunion som är en
 följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta randområden[6] och ersätta dem med en ny
 förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF). Genom den nya
 förordningen erkänns det faktum att alla frågor som rör Europas oceaner och hav
 är sammanlänkade och förordningen bör därför även stödja den integrerade
 havspolitikens fortsatta utveckling, ett område som täcks av [förordningen om
 inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en
 integrerad havspolitik].
 (2)
 Tillämpningsområdet för EHFF bör omfatta stöd av
 den gemensamma fiskeripolitiken, vilket sträcker sig till bevarande,
 förvaltning och utnyttjande av marina biologiska resurser, limniska biologiska
 resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och
 vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas
 territorier eller i unionens vatten, inbegripet verksamhet som bedrivs av
 fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och som är registrerade i ett
 tredjeland eller av unionsfiskefartyg eller verksamhet som bedrivs av
 medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära
 ansvar i enlighet med bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas
 havsrättskonvention.
 (3)
 För att den gemensamma fiskeripolitiken ska bli
 framgångsrik krävs ett effektivt system för kontroll, inspektion och tillsyn
 samt tillförlitliga och fullständiga data, en förutsättning både för
 vetenskapliga utlåtanden och för genomförande och kontroll. Därför bör EHFF
 stödja dessa politikområden.
 (4)
 EHFF:s tillämpningsområde bör täcka stöd till
 den integrerade havspolitiken, vilket även innefattar utarbetande och
 genomförande av samordnade insatser och beslutsfattande avseende oceanerna,
 haven, kustområdena och havsnäringarna och som kompletterar EU:s politik på
 områden som dessa berörs av, till exempel den gemensamma fiskeripolitiken,
 transporter, näringsliv, territoriell sammanhållning, miljö, energi och turism.
 Samverkan och integrering bör säkerställas i förvaltningen av
 sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet,
 Biscayabukten, vid kusterna kring Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta
 Havet.
 (5)
 I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets
 möte den 17 juni 2010, då Europa 2020-strategin antogs, bör unionen och
 medlemsstaterna arbeta för att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla och
 samtidigt främja en harmonisk utveckling för unionen. Framför allt bör
 resurserna samlas och inriktas på att uppnå Europa 2020-målen, och
 målsättningar och effektivitet bör stärkas genom ökad resultatfokus. Den integrerade
 havspolitiken omfattas nu av nya EHFF, vilket också bidrar till de viktiga
 politiska mål som fastställs i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 Europa
 2020 En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla[7] (Europa 2020-strategin)
 och följer fördragets allmänna mål att öka den ekonomiska, sociala och
 territoriella sammanhållningen.
 (6)
 För att se till att EHFF bidrar till att den gemensamma
 fiskeripolitikens, den integrerade havspolitikens och Europa 2020-strategins
 mål uppnås är det nödvändigt att fokusera på ett begränsat antal
 huvudprioriteringar som går ut på att främja innovation och kunskapsbaserat
 fiske och vattenbruk, främja ett hållbart och resurseffektivt fiske och
 vattenbruk och öka sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen
 genom att släppa fram den tillväxt- och sysselsättningspotential som finns i
 kust- och inlandsfiskesamhällena samt främja diversifieringen av
 fiskeverksamhet till andra näringar inom den marina ekonomin.
 (7)
 Unionen bör i alla skeden av genomförandet av
 fonden sträva efter att undanröja ojämlikhet och främja jämställdhet, liksom
 att bekämpa diskrimination på grund av kön, ras eller etniskt ursprung,
 religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
 (8)
 Den gemensamma fiskeripolitiken övergripande mål är
 att säkra att fisket och vattenbruket bidrar till de långsiktigt hållbara
 miljömässiga villkor som är nödvändiga för den ekonomiska och sociala
 utvecklingen. Den bör också bidra till ökad produktivitet, skälig
 levnadsstandard inom fiskerinäringen, stabila marknader, garanterade
 resurstillgångar, tryggad livsmedelsförsörjning och skäliga konsumentpriser.
 (9)
 Det är ytterst viktigt att bättre integrera
 miljöfrågorna i den gemensamma fiskeripolitiken som bör uppfylla
 målsättningarna och målen för unionens miljöpolitik och Europa 2020-strategin.
 Den gemensamma fiskeripolitiken är inriktad på att uppnå att de levande marina
 biologiska resurserna utnyttjas på ett sådant sätt att det är möjligt att
 återställa och hålla fiskbestånden vid nivåer som kan ge maximalt hållbart
 uttag senast 2015. Genom den gemensamma fiskeripolitiken bör det införas
 försiktighets- och ekosystemsstrategier i fiskeriförvaltningen. Därför bör EHFF
 bidra till skyddet av havsmiljön i enlighet med Europaparlamentets och rådets
 direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för
 gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektivet om en marin
 strategi)[8].
 (10)
 Med tanke på omfattningen och effekterna av de
 insatser som ska finansieras genom verksamhetsprogrammen och med tanke på de
 strukturella problem som påträffas inom ramen för utvecklingen av fiskeri- och
 havsnäringarna och därtill medlemsstaternas begränsade resurser kan målen för
 denna förordning inte i tillräckligt hög grad uppnås av medlemsstaterna själva.
 De kan däremot uppnås i högre grad på unionsnivå genom flerårigt ekonomiskt
 stöd som inriktas på relevanta prioriteringar, och unionen kan anta åtgärder i
 enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5.3 i fördraget om Europiska
 unionen. I enlighet med
 proportionalitetsprincipen som anges i artikel 5.4 i fördraget går denna
 förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
 (11)
 Finansieringen av den gemensamma
 fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens utgifter genom en och
 samma fond, EHFF, bör uppfylla behovet av förenkling och samtidigt stärka de
 två politikområdenas integrering. Utvidgningen av delad förvaltning till de
 gemensamma marknadsordningarna, inbegripet kompensationen för de yttersta
 randområdena samt kontroll- och datainsamlingsverksamhet bör bidra till
 ytterligare förenkling och minska den administrativa bördan både för
 kommissionen och medlemsstaterna och leda till större samstämmighet och
 effektivitet vad gäller beviljat stöd.
 (12)
 Unionens budget bör finansiera utgifterna för den
 gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken genom en fond,
 EHFF, antingen direkt eller genom delad förvaltning med medlemsstaterna. Delad
 förvaltning med medlemsstaterna bör inte bara tillämpas för stödåtgärder för
 fiske, vattenbruk och unionsstödd lokal utveckling, utan även för gemensamma
 marknadsordningar och för kompensation för de yttersta randområdena samt för
 kontroll- och datainsamlingsverksamhet. Direktförvaltning bör tillämpas för
 vetenskapliga utlåtanden, frivilliga bidrag till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna,
 rådgivande nämnder och insatser för att genomföra en integrerad havspolitik. De
 åtgärder som får finansieras genom EHFF bör specificeras.
 (13)
 Det är nödvändigt att skilja mellan de kategorier
 av åtgärder för kontroll och tillsyn som medfinansieras inom ramen för delad
 förvaltning respektive inom ramen för direktförvaltning. Det är avgörande att
 öronmärka de resurser som ska tilldelas för kontroll inom ramen för delad
 förvaltning.
 (14)
 Enligt artiklarna 50 och 51 i [förordningen om den
 gemensamma fiskeripolitiken] (nedan kallad GFP-förordningen) bör
 unionens finansiella stöd genom EHFF vara villkorligt och bero på
 medlemsstaternas och aktörernas efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens
 regler. Villkorligheten är avsedd att spegla unionens ansvar att i det allmänna
 intresset garantera att de marina biologiska resurserna bevaras genom den
 gemensamma fiskeripolitiken, såsom föreskrivs i artikel 3 i EUF-fördraget.
 (15)
 Möjligheterna att uppnå GFP-målen skulle
 undermineras om unionens finansiella bidrag genom EHFF betalas ut till aktörer
 som redan i förväg inte iakttar de krav som är knutna till det allmänna
 intresset av att bevara de marina biologiska resurserna. Därför bör endast
 sådana aktörer godkännas som inom en viss tidsperiod innan stödansökan lämnas
 inte var delaktiga i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är
 upptagna i unionens förteckning över IUU-fartyg i artikel 40.3 i rådets
 förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett
 gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt,
 orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr
 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av
 förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999[9], och som inte har begått en
 allvarlig överträdelse enligt artikel 42 i förordning (EG) nr 1005/2008 eller
 artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om
 införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att
 bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av
 förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr
 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr
 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr
 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och
 (EG) nr 1966/2006[10]
 eller några andra överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens regler som
 på något sätt äventyrar de berörda beståndens hållbarhet eller som utgör ett
 allvarligt hot mot ett hållbart utnyttjande av levande marina biologiska resurser
 som återställer och upprätthåller populationer av de fiskade arterna så att de
 hamnar över de nivåer som kan ge ett maximalt hållbart uttag.
 (16)
 Stödmottagarna bör vidare fortsätta att uppfylla de
 krav som är förknippade med det allmänna intresset att bevara de marina
 biologiska resurserna efter det att stödansökan lämnats in under insatsens hela
 genomförandeperiod och, för vissa typer av insatser, även under en angiven
 tidsperiod efter den sista utbetalningen. Stöd som använts eller innehas av
 stödmottagare som inte iakttar de krav som är förbundna med det allmänna
 intresset att bevara marina biologiska resurser, riskerar att kopplas till de
 begångna överträdelserna och äventyrar därmed möjligheterna att uppnå den
 gemensamma fiskeripolitikens mål.
 (17)
 De konsekvenser som föreskrivs för det fall
 villkoren för stödberättigande inte uppfylls bör tillämpas när stödmottagare
 bryter mot GFP:s regler. För fastställandet av hur stort belopp som inte utgör
 stödberättigande utgifter bör hänsyn tas till hur allvarlig underlåtelsen att
 följa GFP:s regler är, den ekonomiska fördel som följer av underlåtelsen att
 följa GFP:s regler eller omfattningen av EHFF:s bidrag till stödmottagarens
 ekonomiska verksamhet.
 (18)
 Möjligheterna att uppnå GFP:s mål skulle också
 undermineras om finansiellt unionsstöd via EHFF betalas ut till medlemsstater
 som inte uppfyller de skyldigheter inom ramen för GFP som är knutna till det
 allmänna intresset att bevara marina biologiska resurser, t.ex. insamling av
 data och genomförande av kontrollskyldigheter. Om dessa skyldigheter inte
 uppfylls finns det även en risk för att medlemsstaterna inte upptäcker
 stödmottagare som inte är godtagbara eller insatser som inte berättigar till
 stöd.
 (19)
 För att förhindra att oberättigat stöd betalas ut
 men även för att uppmuntra medlemsstaterna att följa GFP:s regler eller att
 kräva att stödmottagaren följer dem bör man som försiktighetsåtgärd tillämpa
 både avbrytande av betalningsfristen och indragning av utbetalningar. Med
 hänsyn till proportionalitetsprincipen bör slutliga finansiella korrigeringar
 som får definitiva och oåterkalleliga konsekvenser endast tillämpas för
 utgifter som är direkt knutna till insatser under vilka underlåtelser att följa
 GFP:s regler har begåtts.
 (20)
 För att förbättra samordningen och harmonisera genomförandet
 av de fonder som ger stöd inom ramen för sammanhållningspolitiken, nämligen
 Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF)
 och Sammanhållningsfonden, med fonderna såväl för landsbygdsutveckling,
 Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), som för havs- och
 fiskepolitiken, Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), har gemensamma
 bestämmelser fastställts för alla dessa fonder (nedan kallade GSR-fonderna) i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser][11] Vid sidan av denna förordning
 innehåller EHFF särskilda bestämmelser med hänsyn till den gemensamma
 fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens specifika drag.
 (21)
 Med beaktande av den framtida EHFF:s omfattning och
 mot bakgrund av proportionalitetsprincipen har bestämmelserna om strategisk
 planering undantagits från förordningen [om gemensamma bestämmelser], vilket
 innebär att samrådet med aktörerna i fortsättningen bör äga rum minst två
 gånger under programplaneringsperioden, däremot inte obligatoriskt en gång om
 året då detta skulle innebära en överdriven administrativ och finansiell börda
 både för kommissionen och medlemsstaterna.
 (22)
 Unionens insatser bör komplettera medlemsstaternas
 eller bidra till dessa. För att
 garantera att det skapas ett betydande mervärde bör partnerskapet mellan
 kommissionen och medlemsstaterna stärkas genom arbetsformer som ger olika typer
 av partner möjlighet att delta, med full hänsyn tagen till medlemsstaternas
 institutionella befogenheter. Särskild vikt bör läggas vid att garantera att
 kvinnor och minoritetsgrupper representeras i tillräckligt hög grad,
 Partnerskapet gäller regionala, lokala och andra offentliga myndigheter såväl
 som andra berörda myndigheter, inklusive miljö- och jämställdhetsmyndigheter,
 arbetsmarknadens parter, näringslivets organisationer och andra behöriga organ. Alla berörda partner bör delta i utarbetandet av
 partnerskapsavtalen, samt i utarbetande, genomförande, övervakning och
 utvärdering av programplaneringen.
 (23)
 Proportionalitetsprincipen gör att de resurser som
 kommissionens och medlemsstaternas använder får variera beroende på de totala
 offentliga utgifter som anslagits för ett operativt program. Sådan variation
 bör tillämpas i synnerhet när det gäller resurser för utvärdering och kontroll
 av samt rapportering om genomförandet av operativa program.
 (24)
 Kommissionen bör fastställa en årlig fördelning av
 tillgängliga åtagandebemyndiganden med hjälp av objektiva och överskådliga
 kriterier. Kriterierna bör omfatta
 den historiska tilldelningen enligt rådets förordning (EG) nr 1198/2006 och den
 historiska förbrukningen enligt rådets förordning (EG) nr 861/2006.
 (25)
 Det är av yttersta vikt för den gemensamma
 fiskeripolitiken att vissa förhandsvillkor uppfylls, bland annat vad avser
 inlämnande av den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket,
 bevisad administrativ kapacitet att uppfylla datakraven för
 fiskeriförvaltningen och genomförandet av ett unionssystem för kontroll,
 inspektion och tillsyn.
 (26)
 I linje med målet att förenkla bör all EHFF-verksamhet
 som faller inom delad förvaltning (t.ex. kontroll och datainsamling) ske i form
 av ett samlat operativt program per medlemsstat, utformat efter nationell
 struktur. Programplaneringen kommer
 att omfatta perioden 1 januari 2014 – 31 december 2020. Varje medlemsstat bör utarbeta ett samlat operativt program. Varje
 program bör ha en strategi för att uppnå mål knutna till unionens
 prioriteringar för EHHF, och en uppsättning åtgärder. Programplaneringen bör
 överensstämma med unionens prioriteringar, men anpassas till det nationella
 sammanhanget och vara ett komplement till unionens övriga politikområden,
 särskilt landsbygdsutvecklings- och sammanhållningspolitiken.
 (27)
 För att bidra till målet att förenkla genomförandet
 av EHFF och minska kontrollkostnaderna och felfrekvensen, bör medlemsstaterna i
 så stor utsträckning som möjligt utnyttja den möjlighet att använda klumpsummor
 eller andra förenklade stödformer som erbjuds i [förordningen om gemensamma
 bestämmelser].
 (28)
 För tillsynen av att kontrollskyldigheterna inom
 ramen för GFP iakttas bör medlemsstaterna utforma avsnittet om kontroll av det
 operativa programmet i linje med de prioriteringar för unionen som kommissionen
 antagit för det här politikområdet. Det operativa programmet bör anpassas till
 utvecklingen vad gäller behoven inom kontroll och tillsyn, och
 kontrollavsnittet i de operativa programmen bör därför ses över regelbundet mot
 bakgrund av eventuella förändringar i unionens prioriteringar när det gäller
 GFP:s kontroll- och tillsynspolitik. Sådana ändringar bör godkännas av
 kommissionen.
 (29)
 För att behålla flexibiliteten i programplaneringen
 av verksamhet på kontrollområdet bör översynen av kontrollavsnittet i det
 operativa programmet förenklas.
 (30)
 Medlemsstaterna bör utarbeta avsnittet om
 datainsamling i det operativa programmet i enlighet med det fleråriga
 unionsprogrammet. Medlemsstaterna bör utarbeta en årlig arbetsplan i syfte att
 anpassa sig till de särskilda behoven på området datainsamling. Planen bör
 uppdateras årligen enligt kommissionens riktlinjer och den bör godkännas av
 kommissionen.
 (31)
 Det är nödvändigt att stimulera innovation och
 företagaranda för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten
 inom fisket. Därför bör EHFF stödja innovativa insatser och innovativ
 näringslivsutveckling.
 (32)
 Det är också nödvändigt att investera i
 humankapital för att förbättra fiskeri- och havsnäringarnas konkurrensförmåga
 och ekonomiska resultat. Därför bör EHFF stödja livslångt lärande och samarbete
 mellan forskare och fiskare för att främja kunskapsspridning samt sörja för att
 det finns rådgivande tjänster som hjälper till att förbättra aktörernas
 prestanda och konkurrenskraft.
 (33)
 Hustrur till egenföretagande fiskare inom det
 småskaliga kustfisket spelar en erkänt viktig roll, och EHFF bör stödja
 utbildning och nätverksskapande som bidrar till att de kan utveckla sina
 yrkeskunskaper och ger dem medel att bättre klara de stödtjänster som de utför.
 (34)
 Fiskare inom småskaligt kustfiske är erkänt
 underrepresenterade i den sociala dialogen, och EHFF bör därför stödja organisationer
 som främjar denna dialog i lämpliga forum.
 (35)
 Med tanke på den potential som finns i
 diversifieringsmöjligheterna för fiskare inom småskaligt kustfiske och den
 viktiga roll som yrkesgruppen spelar i kustsamhällena, bör EHFF underlätta
 diversifieringen genom att stödja företagsetablering och investeringar i
 retroaktiv fartygsanpassning,
 (36)
 För att hälso- och säkerhetsbehov ombord ska
 kunna lösas bör EHFF stödja investeringar som omfattar säkerhets- och
 hygienvillkor ombord.
 (37)
 Till följd av införandet av system med överlåtbara
 fiskenyttjanderätter enligt artikel 27 i [GJP-förordningen] och för att stödja
 medlemsstaternas genomförande av dessa nya system, bör EHFF bevilja stöd för
 kapacitetsuppbyggnad och utbyte av goda metoder.
 (38)
 Införandet av system med överlåtbara
 fiskenyttjanderätter bör göra sektorn mer konkurrenskraftig. Det kan därför
 uppstå behov av nya karriärmöjligheter utanför fiskeverksamheten. EHFF bör
 därför främja diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen särskilt genom
 att stödja företagsetableringar och omställning av fartyg för småskaligt
 kustfiske till andra verksamheter inom havsnäringarna än fiskeverksamhet. Detta
 verkar vara lämpligt eftersom fartygen inom det småskaliga kustfisket inte
 omfattas av system för överlåtelsebara fiskenyttjanderätter.
 (39)
 Målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att
 säkerställa ett hållbart utnyttjande av fiskbestånden. Överkapacitet har
 konstaterats vara en huvudorsak till överfiske. Det är därför av yttersta vikt
 att unionens fiskeflotta anpassas till mängden tillgängliga resurser.
 Åtgärderna för att få bort överkapaciteten med hjälp av offentligt stöd till
 tillfällig eller permanent uppläggning eller skrotning har visat sig vara föga
 effektiva. EHFF kommer därför att stödja inrättande och förvaltning av system
 för överlåtelsebara fiskenyttjanderätter som syftar till att minska
 överkapaciteten och förbättra de berörda aktörernas ekonomiska resultat och
 lönsamhet.
 (40)
 Då överkapacitet är en av det främsta orsakerna
 till överfiske bör åtgärder vidtas för att anpassa unionens fiskeflotta till de
 tillgängliga resurserna. I detta sammanhang bör EHFF stödja inrättande,
 anpassning och förvaltning av de system för överlåtelsebara
 fiskenyttjanderätter som GFP infört som förvaltningsverktyg för att minska
 överkapaciteten.
 (41)
 Det är av yttersta vikt att integrera miljöhänsyn i
 EHFF och stödja genomförandet av bevarandeåtgärder inom GFP, men dock med
 beaktande av de skilda villkor som råder i unionens olika vatten. Av detta skäl
 är det nödvändigt att utveckla en regionaliserad strategi för
 bevarandeåtgärder.
 (42)
 I samma anda bör EHFF hjälpa till att minska
 fiskets inverkan på havsmiljön, särskilt genom att främja miljöinnovation, mer
 selektiva fiskeredskap och selektiv fiskeutrustning samt genom åtgärder för
 skydd och återuppbyggnad av den marina biologiska mångfalden och de marina
 ekosystemen.
 (43)
 I linje med det förbud mot att kasta fångst
 överbord (utkast) som införts genom GFP, bör EHFF stödja investeringar ombord
 som syftar till att på bästa sätt utnyttja oönskad fisk som fångas och
 uppvärdera underutnyttjade delar av den fisk som fångas,. Med tanke på
 resursbristen bör EHFF, för att maximera värdet av fångad fisk, även stödja
 investeringar ombord som syftar till att öka det kommersiella värdet på fångad
 fisk.
 (44)
 Mot bakgrund av fiskehamnarnas, landningsplatsernas
 och skyddshamnarnas stora betydelse bör EHFF stödja relevanta investeringar
 särskilt i syfte att öka energieffektiviteten, miljöskyddet, kvaliteten på
 landade produkter samt säkerhets- och arbetsvillkoren.
 (45)
 Det är avgörande för unionen att uppnå en hållbar
 balans mellan de limniska resurserna och utnyttjandet av dem, Därför bör det,
 med vederbörlig hänsyn tagen till miljöpåverkan samtidigt som dessa
 näringsgrenar garanteras ekonomisk hållbarhet, införas lämpliga bestämmelser
 till stöd för inlandsfisket.
 (46)
 I linje med kommissionens strategi för hållbar
 utveckling av det europeiska vattenbruket[12],
 GFP-målen och Europa 2020-strategin, bör EHFF stödja en miljömässigt,
 ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av vattenbruket.
 (47)
 Vattenbruket bidrar till tillväxt och
 arbetstillfällen i kust- och landsbygdsområden. Det är därför avgörande att
 EHFF är tillgänglig för vattenbruksföretag, särskilt små och medelstora
 företag, och bidrar till att nya vattenbruksföretag kan etablera sig. Det är
 nödvändigt att stimulera innovation och företagaranda för att förbättra
 konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom vattenbruket. EHFF bör
 därför stödja innovativa insatser och innovativ företagsutveckling särskilt
 inom annan produktion än livsmedelsproduktion och offshore-vattenbruk.
 (48)
 Nya inkomstformer kombinerade med
 vattenbruksverksamhet har redan visat sitt mervärde inom företagsutvecklingen.
 Därför bör EHFF stödja dessa biverksamheter utanför vattenbruket som t.ex.
 sportfisketurism och utbildnings- eller miljöverksamhet.
 (49)
 Ett annan viktig möjlighet för vattenbruksföretagen
 att öka sina inkomster är att öka höja produkternas värde genom att själva
 bearbeta och saluföra sina produkter, eller att införa nya arter med goda
 marknadsförutsättningar och därigenom diversifiera produktionen.
 (50)
 Det är nödvändigt att identifiera de områden som
 bäst lämpar sig för utveckling av vattenbruket, både vad avser tillgång till
 vatten och utrymme, och EHFF bör stödja de nationella myndigheterna i deras
 strategiska val på nationell nivå.
 (51)
 Det är också nödvändigt att investera i
 humankapital för att förbättra vattenbrukets konkurrensförmåga och ekonomiska
 resultat. Därför bör EHFF stödja livslångt lärande och nätverksbildning för att
 stimulera kunskapsspridning samt sörja för att det finns rådgivande tjänster
 som hjälper till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft.
 (52)
 För att främja ett miljömässigt hållbart vattenbruk
 bör EHFF stödja vattenbruksverksamhet som i hög grad respekterar miljön,
 omställning till miljöledningssystem, användning av revisionssystem och
 omställning till ekologiskt vattenbruk. I samma anda bör EHFF också stödja
 vattenbruk som tillhandahåller särskilda miljötjänster.
 (53)
 Det är viktigt att skydda konsumenterna, och EHFF
 bör garantera adekvat stöd till odlarna för att hindra och dämpa de risker med
 avseende på allmänhetens hälsa och djurhälsan som vattenbruksodling kan skapa.
 (54)
 Det finns en erkänd investeringsrisk förknippad med
 vattenbruksverksamhet, och EHFF bör bidra till företagssäkerheten genom att ge
 möjlighet till beståndsförsäkring och på så sätt säkra producenternas inkomster
 vid onormala produktionsförluster främst till följd av naturkatastrofer,
 ogynnsamma väderförhållanden, plötsliga förändringar i vattenkvaliteten,
 sjukdomar eller parasitangrepp och förstörda produktionsanläggningar.
 (55)
 Med tanke på att den lokalt ledda strategin för
 lokal utveckling under en rad år har visat sig vara ändamålsenlig när det
 gäller att främja kustfiske- och landsbygdsområdenas utveckling, eftersom den
 tar full hänsyn till det sektorsövergripande behovet att skapa en inifrån
 kommande utveckling, bör stödet fortsätta att betalas ut och stärkas i
 framtiden.
 (56)
 I områden som är beroende av fisket bör den lokalt
 ledda utvecklingen främja innovativa strategier som skapar tillväxt och
 arbetstillfällen, särskilt genom att höja fiskeriprodukternas värde och
 diversifiera den lokala ekonomin mot nya ekonomiska verksamhetsområden, t.ex.
 genom ”blå tillväxt” och inom de bredare havsnäringarna.
 (57)
 En hållbar utveckling i fiskeberoende områden bör
 bidra till EU2020-målen att främja social delaktighet och insatser för att
 bekämpa fattigdom och att få igång innovation på lokal nivå samt till målet att
 uppnå territoriell sammanhållningen, en av Lissabonfördragets
 huvudprioriteringar.
 (58)
 Den lokalt ledda utvecklingen bör genomföras genom
 en decentraliserad metod och lokala partnerskap med företrädare för
 allmänheten, den privata sektorn och civilsamhället, som speglar det lokala
 samhället på ett korrekt sätt. Det är de lokala aktörerna som är bäst lämpade
 att utarbeta och genomföra integrerade och sektorsövergripande lokala
 utvecklingsstrategier som fyller de lokala behoven i de fiskeriberoende
 områdena. För att garantera de lokala aktionsgruppernas representativitet är
 det viktigt att ingen enskild intressegrupp har mer än 49 % av rösträtten
 i de beslutsfattande organen.
 (59)
 Nätverksbildning mellan lokala partnerskap är ett
 grundläggande inslag i denna strategi. Samarabete mellan de lokala
 partnerskapen är ett viktigt utvecklingsverktyg som bör möjliggöras genom EHFF.
 (60)
 Stödet till de fiskeriberoende områdena genom EHFF
 bör samordnas med det stöd till lokal utveckling som erbjuds genom andra
 unionsfonder, och det bör täcka alla aspekter av utarbetandet/förberedandet och
 genomförandet av de lokala utvecklingsstrategierna och de lokala
 aktionsgruppernas insatser samt kostnaderna för informationsåtgärder och
 dynamiskt ledarskap i området och för att driva de lokala partnerskapen.
 (61)
 För att garantera fiskeri- och
 vattenbruksnäringarnas överlevnad på en kraftigt konkurrensutsatt marknad bör
 det fastställas bestämmelser om beviljande av stöd för genomförande av
 [förordning (EU) nr [...] om den gemensamma organisationen av marknaderna för
 fiskeri- och vattenbruksprodukter][13]
 samt för saluföringsåtgärder och beredning som aktörerna själva utför för att
 ge sina fiskeri- och vattenbruksprodukter maximalt värde. Det är särskilt
 viktigt att främja insatser som integrerar produktion, beredning och
 saluföringsverksamhet längs hela distributionskedjan. Som en anpassningsåtgärd
 med avseende på den nya utkastpolitiken, bör EHFF också ge stöd för beredning
 av oönskade fångster.
 (62)
 Producentorganisationer och sammanslutningar av
 producentorganisationer bör prioriteras genom att de beviljas stöd.
 Lagringsstödet och stödet för produktions- och saluföringsplaner bör gradvis
 fasas ut eftersom dessa särskilda stödtyper har förlorat sitt intresse mot
 bakgrund av att unionens marknad för dessa produkter har fått en annan struktur
 och att starka producentorganisationer blir allt viktigare.
 (63)
 Yrkesfiskarna inom det småskaliga kustfisket ställs
 inför en växande konkurrens och EHFF bör stödja företagarinitiativ från denna
 yrkesgrupp som går ut på att höja värdet på den fisk de fångar, särskilt initiativ
 som innebär att de själva utför beredning eller direkt saluför den fisk de
 fångat.
 (64)
 Fiskeverksamheten i Europeiska unionens yttersta
 randområden ställs inför svårigheter, särskilt på grund av de extra kostnaderna
 för saluföringen av vissa fiskeriprodukter till följd av de särskilda nackdelar
 som erkänns genom artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 (65)
 För att vissa fiskeriprodukter från Europeiska
 unionens yttersta randområden skulle kunna behålla sin konkurrenskraft jämfört
 med liknande produkter från andra regioner i unionen införde unionen år 1992
 åtgärder för att kompensera för de anknutna extrakostnaderna inom
 fiskerisektorn. De åtgärder som gäller för perioden 2007–2013 fastställs i
 rådets förordning (EG) nr 791/2007[14].
 Det är nödvändigt att fortsätta att bevilja stöd för att kompensera de extra
 kostnaderna för saluföringen av vissa fiskeriprodukter även efter den1 januari
 2014.
 (66)
 Med tanke på de olika saluföringsvillkor som råder
 i de yttersta randområden som berörs samt variationerna när det gäller
 fångster, bestånd och marknadsefterfrågan, är det lämpligt att låta de berörda
 medlemsstaterna fastställa vilka fiskeriprodukter som ska berättiga till
 kompensation, de respektive maximikvantiteterna för dessa produkter samt de
 olika kompensationsbeloppen inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat.
 (67)
 Medlemsstaterna bör ges tillåtelse att, inom ramen
 för det totala anslaget per medlemsstat, differentiera kvantiteterna av berörda
 fiskeriprodukter och förteckningen över dessa samt kompensationsbeloppet. De
 bör också ha rätt att anpassa sina kompensationsplaner, om detta motiveras av
 förändrade villkor.
 (68)
 Medlemsstaterna bör fastställa
 kompensationsbeloppet till en nivå som på ett lämpligt sätt väger upp de extra
 kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelar som präglar de
 yttersta randområdena, särskilt kostnaderna för transport av produkterna till
 den europeiska fastlandet. För att motverka överkompensation bör beloppet stå i
 proportion till de extra kostnader som stödet kompenserar för, och det får
 aldrig överstiga 100 % av kostnaderna för transport till det europeiska
 fastlandet och andra anknutna kostnader. Därför bör även andra typer av
 offentliga åtgärder som påverkar de extra kostnadernas storlek beaktas vid
 fastställandet av beloppet.
 (69)
 Det är av avgörande betydelse att se till att
 medlemsstaterna och aktörerna har medel att utföra kontroller av hög kvalitet
 och därigenom kan säkra att den gemensamma fiskeripolitikens regler efterlevs
 och skapa förutsättningar för ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser.
 EHFF bör därför stödja medlemsstaterna och aktörerna i enlighet med rådets
 förordning (EG) nr 1224/2009. Genom att bidra till att skapa en
 efterlevnadskultur kan detta stöd också bidra till hållbar tillväxt.
 (70)
 Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval
 av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för genomförandet av
 kontrollsystemet bör mot bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond i
 framtiden beviljas via EHFF.
 (71)
 Mot bakgrund av unionens politiska mål för kontroll
 och tillsyn förefaller det lämpligt att exakt fastställa under vilken minimitid
 som patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar måste bedriva
 kontroll och tillsyn och att stödet från EHFF baseras på detta.
 (72)
 Med tanke på hur viktigt det är med samarbete
 mellan medlemsstaterna på kontrollområdet bör det beviljas stöd från EHFF för
 detta.
 (73)
 Det bör antas bestämmelser om stöd till
 datainsamling om fisket och hantering och användning av sådana data i enlighet
 med det fleråriga unionsprogrammet, särskilt stöd till nationella program och
 hantering och användning av data för vetenskapliga ändamål och för
 genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som beviljas
 medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för
 datainsamling om fisket och hantering och användning av sådana data bör mot
 bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond fortsättningsvis beviljas
 via EHFF.
 (74)
 Det är också nödvändigt att stödja samarbetet
 mellan medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, samarbetet med tredjeländer
 avseende insamling av data inom ett och samma havsområde, samt samarbetet med
 relevanta internationella vetenskapliga organ.
 (75)
 Syftet med den integrerade havspolitiken är att
 främja ett hållbart utnyttjande av haven och oceanerna och att åstadkomma ett
 samordnat, konsekvent och öppet beslutsfattande på de politikområden som berör
 oceanerna, haven, öarna, kustområdena, de yttre randområdena och havsnäringarna
 i enlighet med kommissionens meddelande En integrerad havspolitik för
 Europeiska unionen[15].
 (76)
 Uttalanden från rådet, Europaparlamentet och
 regionkommittén[16]
 visar att det krävs fortsatt finansiering för genomförandet och den fortsatta
 utvecklingen av den integrerade havspolitiken för Europeiska unionen.
 (77)
 EHFF bör stödja integrerad havsstyrning på alla
 nivåer, i synnerhet genom utbyte av goda metoder och genom utveckling och
 genomförande av havsområdesstrategier. Syftet med strategierna är att skapa en
 integrerad ram inom vilken man tar itu med utmaningar som rör de europeiska
 havsområdena och stärker samarbetet mellan berörda aktörer för att se till att
 unionens finansieringsinstrument och fonder utnyttjas optimalt och för att
 bidra till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i
 unionen.
 (78)
 EHFF bör också understödja vidareutveckling av
 verktyg som skapar synergieffekter mellan olika sektorer som har beröring med
 haven, oceanerna och kusterna. Detta gäller den integrerade havsövervakningen
 vars syfte är att förbättra realtidskunskapen om händelser till havs genom ett
 bättre och säkert informationsutbyte mellan olika sektorer. Emellertid får EHFF
 inte finansiera havsövervakning som omfattas av avdelning V i fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt.
 (79)
 För sammankopplingen av vissa sektorers
 informationssystem kan det krävas att sektorerna ifråga mobiliserar egna
 finansieringsmekanismer, vilket bör ske i enlighet med gällande regler och
 fördragets bestämmelser. Den fysiska planeringen i kust- och havsområden och
 den integrerade förvaltningen av kustområdena är av avgörande betydelse för
 utvecklingen av havs- och kustområden och bidrar till att målen för
 ekosystemsbaserad förvaltning kan uppnås och till att skapas förbindelser
 mellan land och hav. Dessa verktyg är också viktiga för att säkra att
 förvaltningen av de många användningsområden som finns för kusterna, haven och
 oceanerna resulterar i en hållbar ekonomisk utveckling och stimulerar till
 gränsöverskridande investeringar, medan genomförandet av ramdirektivet om en
 marin strategi förväntas definiera inom vilka gränser den mänskliga verksamhet
 som påverkar havsmiljön kan bedrivas på ett hållbart sätt. Det är också
 nödvändigt att förbättra kunskaperna om den marina världen och stimulera till
 innovation genom att man underlättar insamling, återanvändning och spridning av
 data om oceanernas och havens tillstånd.
 (80)
 EHFF bör också stödja hållbar ekonomisk tillväxt,
 sysselsättning, innovation och konkurrenskraft inom de marina sektorerna och
 kustregionerna. Det är särskilt viktigt att man identifierar vilka rättsliga
 hinder och bristande kunskaper som hindrar tillväxten i nya och framväxande
 marina sektorer, samt vilka åtgärder som kan vidtas för att främja
 investeringar i den teknisk innovation som behövs för att stärka den
 kommersiella potentialen för marina och maritima tillämpningar.
 (81)
 EHFF bör komplettera och samverka med de befintliga
 och framtida finansieringsinstrument som unionen och medlemsstaterna gör
 tillgängliga på nationell och regional nivå för att främja skydd och hållbart
 utnyttjande av oceanerna. Haven och kusterna, för att främja ett mer effektivt
 samarbete mellan medlemsstaterna och deras kustregioner, inlandsregioner och
 yttre randområden, samt för att ta hänsyn till hur nationella och lokala
 projekt prioriteras och fortskrider. Fonden kopplas till andra unionspolitiska
 mål som har beröring med havspolitiken, som Europeiska regionala
 utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska socialfonden och Horisont
 2020-programmet för forskning och energipolitik.
 (82)
 För att säkra att den gemensamma fiskeripolitikens
 mål uppnås globalt är unionen deltar unionen aktivt i många internationella
 organisationers arbete. Det är viktigt att unionen bidrar till den verksamhet
 som bedrivs av de organisationer vars syfte är att bevara och sörja för ett
 hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i det fria havet och i tredjeländers
 vatten. Det stöd som nu beviljas internationella organisationer på grundval av
 förordning (EG) nr 861/2006 bör mot bakgrund av tanken att det endast bör
 finnas en fond i framtiden beviljas via EHFF.
 (83)
 För att förbättra styrningen inom den gemensamma
 fiskeripolitiken och för att se till att de regionala rådgivande nämnderna
 fungerar bra är det viktigt att nämnderna ges tillräckligt och permanent
 ekonomiskt stöd så att de kan bedriva sitt rådgivande arbete inom ramen för den
 gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som nu beviljas de regionala rådgivande
 nämnderna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 bör mot bakgrund av tanken
 att det endast bör finnas en fond i framtiden beviljas via EHFF
 (84)
 EHFF bör i form av tekniskt stöd lämna stöd för förberedande,
 administrativt och tekniskt arbete samt stöd för informationsåtgärder, nätverksbyggande,
 utvärderingar, studier och erfarenhetsutbyte för att underlätta genomförandet
 av det operativa programmet och främja nydanande synsätt och metoder för ett enklare
 och mera öppet genomförande. Det tekniska stödet bör också omfatta inrättande
 av ett europeiskt nätverk för lokala aktionsgrupper för fiske, vars syfte bör
 vara att främja kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning, erfarenhetsutbyte
 och samarbete mellan lokala partnerskap.
 (85)
 I samband med de åtgärder som finansieras enligt
 denna förordning är det nödvändigt att skydda Europeiska unionens ekonomiska
 intressen genom att relevant lagstiftning om skydd av unionens ekonomiska
 intressen tillämpas korrekt och genom att medlemsstaterna och kommissionen gör
 lämpliga kontroller.
 (86)
 [Förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]
 och de bestämmelser som antas i enlighet med den förordningen bör omfatta de
 bestämmelser i denna förordning som omfattas av delad förvaltning. I
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser][17] fastställs bestämmelser för
 delad förvaltning av unionens fonder med medlemsstaterna på grundval av
 principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet och icke-diskriminering,
 samt bestämmelser om ackrediteringsorganens roll och budgetprinciper, vilka
 samtliga bör iakttas inom ramen för tillämpningen av den här förordningen.
 (87)
 Mot bakgrund av vissa särdrag hos EHFF, särskilt
 fondens storlek, vilka åtgärder som finansieras, den nära kopplingen till den
 gemensamma fiskeripolitiken och andra relevanta faktorer, bör det i denna
 förordning föreskrivas hur vissa av de gemensamma bestämmelserna om delad
 förvaltning bör anpassas och kompletteras och vilka undantag som bör gälla. Om
 så krävs enligt bestämmelserna i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser] bör förordningen om EHFF innehålla kompletterande bestämmelser
 till de gemensamma bestämmelserna.
 (88)
 Mot bakgrund av hur viktigt det är att bevara de
 marina biologiska resurserna och att skydda fiskbestånden mot i synnerhet
 otillåtet fiske och i enlighet med de slutsatser som dras i grönboken om
 reformen av den gemensamma fiskeripolitiken[18]
 bör inget stöd från EHFF beviljas de aktörer som inte iakttar den gemensamma
 fiskeripolitikens regler, som allvarligt äventyrar de berörda beståndens
 hållbarhet och därmed utgör ett allvarligt hot mot utnyttjandet av de levande
 marina biologiska resurserna i enlighet med principen om maximalt hållbart
 uttag, och som deltar i IUU-fiske. Unionsmedel får under inget skede från det
 att en insats väljs ut till det att den genomförs användas på ett sådant sätt
 att allmänhetens förtroende för åtgärderna för att bevara de marina biologiska
 resurserna undermineras.
 (89)
 Medlemsstaterna bör anta lämpliga åtgärder för att
 garantera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar. Det bör därför utses
 en förvaltningsmyndighet, ett utbetalande organ och ett attesterande organ för
 varje operativt program och deras ansvarsområden bör fastställas.
 Ansvarsområdena bör huvudsakligen omfatta sunt ekonomiskt genomförande,
 organisation av utvärdering, attestering av utgifter, revision, och kontroll av
 att unionens lagstiftning iakttas. Regelbundna möten mellan kommissionen och
 berörda nationella myndigheter om övervakningen av stödet bör föreskrivas. När
 det gäller förvaltning och kontroll är det i synnerhet nödvändigt att
 fastställa hur varje medlemsstat ska säkra att systemen har införts och
 fungerar tillfredsställande.
 (90)
 Under hela utgiftscykeln bör Europeiska unionens
 ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra
 det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana
 medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och att
 fastställa påföljder vid behov.
 (91)
 De belopp som medlemsstaterna återvinner till följd
 av oriktigheter bör förbli tillgängliga för den berörda medlemsstatens
 operativa program. Det bör antas bestämmelser om medlemsstaternas ekonomiska
 ansvar i de fall då det inte är möjligt att återvinna hela beloppet i samband
 med oriktigheter och kommissionen bör ges befogenhet att skydda unionsbudgetens
 intressen genom att låta medlemsstaterna bära ansvaret för de belopp som gått
 förlorade till följd av oriktigheter och som inte återkrävts inom rimliga
 tidsfrister.
 (92)
 För att säkra ett gott samarbete och sprida
 kunskapen om unionens stödformer är det lämpligt att stödformerna ges största
 möjliga offentlighet. De myndigheter som förvaltar stödet bör ansvara för detta
 samt för att kommissionen hålls informerad om de åtgärder som vidtagits.
 (93)
 Reglerna och förfarandena för åtaganden och
 utbetalningar bör förenklas så att ett regelbundet kontantflöde säkerställs.
 Ett förskott på 4 % av bidraget från EMFF torde kunna bidra till att påskynda
 genomförandet av det operativa programmet.
 (94)
 För att säkra sund förvaltning av unionens medel är
 det nödvändigt att förbättra utgiftsprognoserna och genomförandet.
 Medlemsstaterna bör därför regelbundet skicka in prognoser om användningen av
 unionens medel till kommissionen och förseningar i verkställandet bör medföra
 att förskottet måste återbetalas och att medlen automatiskt återtas.
 (95)
 Mot bakgrund av de specifika behov som gäller för
 den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med artiklarna 50 och 51 i
 [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] bör det fastställas
 bestämmelser som kompletterar reglerna om avbrott i betalningsfristen
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]. Om en medlemsstat eller en
 aktör inte fullgör sina åtaganden enligt den gemensamma fiskeripolitiken eller
 om kommissionen har bevis för bristande efterlevnad bör kommissionen tillåtas
 att, som en försiktighetsåtgärd, avbryta utbetalningarna.
 (96)
 Utöver denna möjlighet till avbrott och för att
 motverka att belopp betalas ut för icke-stödberättigande ändamål bör kommissionen
 tillåtas att tillfälligt ställa in utbetalningar som är kopplade till fall av
 bristande efterlevnad av reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken i
 enlighet med artiklarna 50 och 51 i [förordningen om den gemensamma
 fiskeripolitiken].
 (97)
 För att säkra att det finns en finansiell koppling
 mellan de godkända utbetalande organen och unionsbudgeten bör kommissionen
 årligen avsluta dessa organs räkenskaper. Beslutet om avslutande av de berörda
 räkenskaperna bör omfatta kontroll av att de är fullständiga, exakta och
 sanningsenliga, men inte huruvida utgifterna överensstämmer med
 unionslagstiftningen.
 (98)
 Det operativa programmet bör övervakas och
 utvärderas så att dess kvalitet kan förbättras och så att det är möjligt att se
 vad programmet åstadkommit. Kommissionen bör ange ramar för gemensam
 övervakning och bedömning, varigenom det bland annat säkerställs att relevanta
 uppgifter görs tillgängliga i tid. I detta sammanhang bör en förteckning över
 indikatorer upprättas och kommissionen bör analysera EHFF:s inverkan i
 förhållande till särskilda mål.
 (99)
 Ansvaret för övervakningen av programmet bör delas
 mellan förvaltningsmyndigheten och en övervakningskommitté som inrättas för
 ändamålet. Förvaltningsmyndighetens och övervakningskommitténs respektive
 ansvarsområden bör fastställas. I övervakningen av programmet bör ingå
 utarbetande av en årlig genomföranderapport som skickas in till kommissionen.
 (100)
 För att göra informationen om
 finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt lättillgängligare och mer
 genomsynlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller
 webbportal med information om operativa program, inklusive förteckningar över
 verksamhet som fått stöd inom varje operativt program. Informationen ska
 utformas på ett sådant sätt att den ger allmänheten en rimlig och konkret idé
 om hur programmet fungerar och om hur skattebetalarnas pengar används inom
 EHFF. Härutöver bör offentliggörandet av relevanta uppgifter också tjäna till
 att sprida kunskap om möjligheterna att söka unionsstöd. Däremot bör enskilda
 personers namn inte offentliggöras i enlighet med den grundläggande rättigheten
 till skydd av personuppgifter och i enlighet med domstolens dom i de förenade
 målen Schecke[19].
 (101)
 För att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga
 delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med
 artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen när det gäller en
 uppförandekod för de fall då bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens
 regler leder till en ansökan inte kan godkännas och avseende tidsfristen för
 ansökan, när det gäller att säkra proportionerliga förhandsvillkor, när det
 gäller att identifiera stödberättigande investeringar ombord som inte leder
 till ökningar av fiskefartygens fiskekapacitet, när det gäller en metod för att
 beräkna nettoinkomsterna vid innovation på miljöområdet, när det gäller att
 fastställa stödberättigande investeringar och kostnader för skydd och bevarande
 av skyddade marina områden, när det gäller att identifiera stödberättigande
 kostnader för investeringar i off-shore vattenbruk som inriktas på annan
 produktion än livsmedelsproduktion, när det gäller att fastställa innehållet i
 handlingsplaner för lokala utvecklingsstrategier, när det gäller att fastställa
 stödberättigande kostnader för det förberedande arbetet med lokala
 utvecklingsstrategier, när det gäller att fastställa stödberättigande kostnader
 inom ramen för de löpande kostnaderna och ledningskostnaderna inom de lokala
 utvecklingsstrategier, när det gäller de utbetalande organens skyldigheter, när
 det gäller att fastställa de attesterande organens uppgifter, när det gäller
 att förtydliga förfarandena för en tillfredsställande verifieringskedja, när
 det gäller att förtydliga medlemsstaternas skyldigheter vad gäller återkrav av
 felaktigt utbetalda stöd, när det gäller att identifiera fall av bristande
 efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som kan leda till att
 stöd dras in, när det gäller att fastställa de kriterier och den metod som ska
 tillämpas för schablonmässiga och extrapolerade finansiella korrigeringar och
 den förteckning över relevanta fall av bristande efterlevnad av den gemensamma
 fiskeripolitikens regler som kan leda till finansiella korrigeringar samt när
 det gäller kontroll- och utvärderingssystemets innehåll och struktur.
 (102)
 Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar
 delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till
 Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på
 lämpligt sätt.
 (103)
 Kommissionen bör ges befogenhet att genom
 genomförandeakter anta beslut om den årliga fördelningen av anslagen, beslut om
 de operativa programmen och om ändringar av dessa, beslut om unionens
 prioriteringar när det gäller kontroll och tillsyn, beslut om godkännande av
 årliga arbetsplaner för datainsamling, beslut om bevis för bristande
 efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som leder till
 eventuellt avbrott i betalningsfristen, beslut om bristande efterlevnad av den
 gemensamma fiskeripolitikens regler som leder till inställda utbetalningar,
 beslut om inställda utbetalningar och om upphävande av beslut om inställda
 utbetalningar, beslut om finansiella korrigeringar och beslut om avslutande av
 räkenskaperna.
 (104)
 För att garantera enhetliga villkor för
 genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter
 när det gäller det operativa programmets format, de förfaranden som gäller för
 antagande av det operativa programmet, de förfaranden som gäller för antagande
 av den årliga arbetsplanen för datainsamling, den praktiskt tillämpningen av de
 procentsatser för stödnivån som anges i bilaga I, tidsfristen för inlämning av
 mellanliggande utgiftsdeklarationer, de utbetalande organens åligganden vad
 gäller kontroll och tillsyn, de attesterande organens särskilda uppgifter,
 regler för effektiv förvaltning och kontroll, regler för fastställande av vilka
 utbetalningar som ska ställas in, förfaranden för avbrott i betalningsfristen
 och för inställda utbetalningar, förfaranden för kommissionens kompletterande
 kontroller på plats, utformning för de årliga genomföranderapporterna, vilka
 faktorer som bör tas med i för- och efterhandsutvärderingarna samt utarbetande
 av tekniska inslag i marknadsföringsåtgärder. Dessa befogenheter bör utövas i
 enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den
 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för
 medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina
 genomförandebefogenheter[20].
 (105)
 Mot bakgrund av att det är procedurbestämmelser som
 kommissionen ska anta genom de genomförandeakter som avses i ar 24, 98, 120 och
 143 bör det rådgivande förfarandet tillämpas i samband därmed.
 (106)
 För att säkra en smidig övergång från det system
 som införs genom förordning (EG) nr 1198/2006 till det system som införs genom
 denna förordning bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i
 fördraget delegeras till kommissionen avseende övergångsbestämmelser.
 (107)
 Det nya stödsystem som införs genom denna
 förordning ersätter de stödordningar som införs genom förordning (EG) nr
 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006, Europaparlamentets och rådets
 förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta
 utvecklingen av en integrerad havspolitik, förordning (EG) nr 1290/2005
 (garantifonden), förordning (EG) nr 791/2007 och artikel 103 i förordning (EG)
 nr 1224/2009. Dessa förordningar och bestämmelser bör därför upphöra att gälla
 med verkan från och med den 1 januari 2014.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 AVDELNING I
 MÅL
 KAPITEL I
 Tillämpningsområde och definitioner
 Artikel 1
 Syfte
 I denna förordning fastställs hur unionen ska
 finansiera
 (a) den gemensamma fiskeripolitiken,
 (b) relevanta åtgärder avseende
 havsrätten,
 (c) hållbar utveckling av de
 fiskeberoende områdena och inlandsfiske, samt
 (d) den integrerade havspolitiken.
 Artikel 2
 Geografiskt
 tillämpningsområde
 Denna förordning ska tillämpas på åtgärder som
 vidtas på unionens territorium om inget annat anges i denna förordning.
 Artikel 3
 Definitioner
 1. Vid tillämpningen av denna
 förordning, och utan att tillämpningen av punkt 2 påverkas, ska de definitioner
 gälla som avses i artikel 5 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken][21], artikel 5 [förordningen om
 den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter],
 artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 och artikel 2 i förordning (EU)
 nr [förordningen om gemensamma bestämmelser][22].
 2. I denna förordning gäller
 följande definitioner:
 (1)
 en gemensam miljö för informationsutbyte (nedan kallad CISE): ett nätverk av decentraliserade system för
 utbyte av information mellan användare i olika sektorer i syfte att förbättra
 realtidskunskapen om händelser till havs.
 (2)
 sektorsövergripande insatser: insatser som samtidigt gynnar flera olika sektorer och/eller
 sektorspolitiska mål i enlighet med fördraget om Europeiska unionens
 funktionssätt och som inte helt kan uppnås genom åtgärder inom de enskilda
 politikområdena.
 (3)
 elektroniskt registrerings- och
 rapporteringssystem (nedan kallat ERS): ett
 system för elektronisk registrering och rapportering av uppgifter i enlighet
 med artiklarna 15, 24 och 63 i förordning (EG) nr 1224/2009.
 (4)
 europeiska nätet för marin observation och
 datainsamling: ett nät som sammanför nationella
 program för havsobservation och datainsamling till en gemensam och tillgänglig
 EU-resurs.
 (5)
 fiskeberoendeområde:
 ett område med havs- eller sjöstrand, med dammar eller med en flodmynning och
 som har en betydande sysselsättningsnivå inom fiske eller vattenbruk och som
 utpekats som ett sådant av medlemsstaten.
 (6)
 fiskare: varje person
 som bedriver yrkesmässigt fiske, av det slag som erkänns av medlemsstaten,
 ombord på ett fartyg för yrkesmässigt fiske, eller som yrkesmässigt men utan
 fartyg skördar marina organismer, på ett sätt som erkänns av medlemsstaten.
 (7)
 den integrerade havspolitiken: en unionspolitik med vilken syftet är att främja ett samordnat och
 koherent beslutsfattande i syfte att så mycket som möjligt främja hållbar
 utveckling, ekonomisk tillväxt och social sammanhållning för medlemsstaterna, i
 synnerhet när det gäller kustområdena, öarna och de yttersta randområdena i
 unionen, samt när det gäller havsnäringarna, genom konsekvent havspolitik och
 relevant internationellt samarbete.
 (8)
 integrerad havsövervakning: ett EU-initiativ vars syfte är att göra den övervakningsverksamhet
 som bedrivs i EU:s vatten mer effektiv och ändamålsenlig genom
 informationsutbyte och samarbete över sektors- och statsgränserna.
 (9)
 oriktighet: en
 oegentlighet enligt definitionen i artikel 1.2 i rådets förordning 2988/95.
 (10)
 inlandsfiske: fiske som
 bedrivs i kommersiellt syfte av fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten
 eller fiske som bedrivs med hjälp av andra anordningar som används vid isfiske.
 (11)
 integrerad förvaltning av kustområden: de strategier och åtgärder som definieras i Europaparlamentets och
 rådets rekommendation av den 30 maj 2002 om genomförandet av en integrerad
 förvaltning av kustområden i Europa[23].
 (12)
 integrerad havsstyrning:
 samordnad förvaltning av EU:s samtliga sektorspolitiker för oceanerna, haven
 och kustområdena.
 (13)
 marina regioner: de
 geografiska områden som fastställs i bilaga I till rådets beslut 2004/585/EG
 och de områden som fastställts av de regionala
 fiskeriförvaltningsorganisationerna.
 (14)
 fysisk planering i kust- och havsområden: en process där offentliga myndigheter analyserar och fördelar den
 rumsliga och tidsmässiga utbredningen av mänsklig verksamhet i havsområden för
 att uppnå ekologiska, ekonomiska och sociala mål.
 (15)
 åtgärd: ett antal
 insatser.
 (16)
 offentliga utgifter:
 alla offentliga bidrag till finansiering av insatser, oavsett om pengarna kommer
 från medlemsstatens, regionala eller lokala myndigheters eller Europeiska
 unionens budget samt andra liknande utgifter. Alla bidrag till finansiering av
 insatser från ett offentligrättsligt organs budget eller från budgeten för en
 sammanslutning av en eller flera regionala eller lokala myndigheter eller ett
 eller flera offentligrättsliga organ i enlighet med Europaparlamentets och
 rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena
 vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster[24] ska betraktas som offentliga
 bidrag.
 (17)
 havsområdesstrategi: en
 strukturerad ram för samarbete avseende ett visst geografiskt område, vilken
 utarbetas av EU-institutionerna, medlemsstaterna, regionerna eller eventuella
 tredje länder som delar ett havsområde. I strategin tas hänsyn till
 havsområdets geografiska, klimatmässiga, ekonomiska och politiska särdrag.
 (18)
 småskaligt kustfiske:
 fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter och som
 inte använder släpredskap enligt förteckningen i tabell 3 i bilaga I till
 kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret
 över unionens fiskeflotta[25].
 (19)
 fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten: fartyg som bedriver kommersiellt fiske men enbart i inlandsvatten och
 som inte finns upptagna i registret över unionens fiskeflotta.
 AVDELNING II
 ALLMÄN RAM
 KAPITEL I
 Inrättande av Europeiska havs- och fiskerifonden och fondens mål
 Artikel 4
 Inrättande
 Härmed inrättas Europeiska havs- och
 fiskerifonden (EHFF).
 Artikel 5
 Mål
 EHFF ska bidra till att följande mål uppfylls:
 (a)
 Hållbart och konkurrenskraftigt fiske och
 vattenbruk.
 (b)
 Utveckling och genomförande av unionens integrerade
 havspolitik på ett sätt som kompletterar sammanhållningspolitiken och den
 gemensamma fiskeripolitiken.
 (c)
 Balanserad och öppen territoriell utveckling i de fiskeberoende
 områdena.
 (d)
 Främjande av genomförandet av den gemensamma
 fiskeripolitikens regler.
 Artikel 6
 Unionens prioriterade mål
 Genom de mål som fastställs för EHFF ska
 fonden bidra till Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för
 alla. Fondens mål ska uppnås genom följande sex prioriterade mål för unionen,
 vilka bygger på de tematiska målen i den gemensamma strategiska ramen:
 (1) Fler arbetstillfällen och
 territoriell sammanhållning genom följande mål:
 (a)
 Främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet,
 nya arbetstillfällen och arbetskraftsrörlighet i de kust- och inlandssamhällen
 som är beroende av fisket och vattenbruket.
 (b)
 Diversifiering av fiskeverksamhet till andra
 näringar inom den marina ekonomin och tillväxt för den marina ekonomin,
 inbegripet åtgärder för att begränsa klimatförändringar.
 (2) Främjande av ett innovativt,
 konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske genom fokusering på följande
 områden:
 (a)
 Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och
 kunskapsöverföring.
 (b)
 Bättre konkurrenskraft och lönsamhet för fisket,
 särskilt för det småskaliga kustfisket och bättre säkerhets- och
 arbetsförhållanden.
 (c)
 Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt
 lärande.
 (d)
 En bättre marknadsordning för fiskeriprodukter.
 (3) Främjande av ett innovativt,
 konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk genom fokusering på följande
 områden:
 (a)
 Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och
 kunskapsöverföring.
 (b)
 Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för
 vattenbruket, särskilt för små och medelstora företag.
 (c)
 Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt
 lärande.
 (d)
 En bättre marknadsordning för vattenbruksprodukter.
 (4) Främjande av ett hållbart och
 resurseffektivt fiske genom fokusering på följande områden:
 (a)
 Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön.
 (b)
 Skydd och återställande av den marina biologiska
 mångfalden och de marina ekosystemen, samt av de tjänster de tillhandahåller.
 (5) Främjande av ett hållbart och
 resurseffektivt vattenbruk genom fokusering på följande områden:
 (a)
 Främjande av de ekosystem som utnyttjas av
 vattenbruket samt av ett resurseffektivt vattenbruk.
 (b)
 Främjande av ett vattenbruk med höga nivåer av
 miljöskydd, djurskydd, skydd av djur- och folkhälsan och säkerhet.
 (6) Främjande av genomförandet av den
 gemensamma fiskeripolitikens regler genom
 (a)
 tillgång till vetenskapliga rön och
 uppgiftsinsamling,
 (b)
 stöd till kontroll och tillsyn, förbättrad
 institutionell kapacitet och mer effektiv offentlig förvaltning.
 KAPITEL II
 Delad förvaltning och direktförvaltning
 Artikel 7
 Delad förvaltning och
 direktförvaltning
 1. De åtgärder som omfattas av
 avdelning V och tekniskt stöd enligt artikel 92 ska finansieras av EHFF i
 enlighet med principen om delad förvaltning mellan medlemsstaterna och unionen
 och i enlighet med de gemensamma regler som fastställs i [förordning (EU) nr
 [...] om gemensamma bestämmelser][26].
 2. De åtgärder som omfattas av
 avdelning VI, med undantag för tekniskt stöd enligt artikel 92, ska finansieras
 av EHFF i enlighet med principen om direktförvaltning.
 KAPITEL III
 Allmänna principer för stöd inom ramen för den delade förvaltningen
 Artikel 8
 Statligt stöd
 1. Utan att det påverkar
 tillämpningen av punkt 2 i denna artikel ska artiklarna 107, 108 och 109 i
 fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar företag inom fiske och
 vattenbruk.
 2. Artiklarna 107, 108 och 109 i
 fördraget ska inte tillämpas på stöd som medlemsstaterna, inom
 tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget, beviljar i enlighet med och i
 överensstämmelse med denna förordning.
 3. Nationella bestämmelser om
 statligt stöd som går utöver bestämmelserna i denna förordning när det gäller
 ekonomiska bidrag enligt punkt 2, ska ses som en helhet i enlighet med punkt 1.
 Artikel 9
 Partnerskap
 Genom undantag från artikel 5.4 i [förordning
 (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska kommissionen minst två gånger om
 året under programperioden samråda om genomförandet av stödet från EHFF med de
 organisationer som företräder partnerna på unionsnivå.
 Artikel 10
 Samordning
 Utöver de principer som anges i artikel 4 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska kommissionen och
 medlemsstaterna säkra att det stöd som beviljas via EHFF är samordnat med och
 kompletterar det stöd som beviljas via andra unionspolitiska områden och via
 andra finansieringsinstrument, inbegripet förordning (EU) nr [om ett ramprogram
 för miljöåtgärder och åtgärder mot klimatförändringarna (ramprogrammet för
 Life)[27]
 och de åtgärder som vidtas inom ramen för unionens yttre åtgärder. Samordningen
 mellan stödet via EHFF och stödet från ramprogrammet för Life ska åstadkommas
 genom att finansieringen inriktas på verksamhet som kompletterar de integrerade
 projekt som finansieras via ramprogrammet för Life och genom att man främjar
 användningen av lösningar, metoder och tillvägagångssätt som visat sig lämpliga
 inom ramprogrammet för Life.
 Artikel 11
 Förhandsvillkor
 De förhandsvillkor som avses i bilaga III till
 denna förordning ska gälla för EHFF.
 KAPITEL IV
 Krav för ansökningar och stödberättigande insatser
 Artikel 12
 Krav för ansökningar
 1. Ansökningar från följande
 aktörer får inte komma ifråga för stöd från EHFF under en viss tidsperiod:
 (a)
 Aktörer som har begått en allvarlig överträdelse
 enligt artikel 42 i förordning (EG) nr 1005/2008 eller enligt artikel 90.1 i
 förordning (EG) nr 1224/2009.
 (b)
 Aktörer som är inblandade i drift eller förvaltning
 av fiskefartyg som är upptagna i EU:s förteckning över IUU-fartyg enligt
 artikel 40.3 i förordning (EG) nr 1005/2008, eller som äger ett sådant fartyg.
 (c)
 Aktörer som begått andra former av överträdelser av
 den gemensamma fiskeripolitikens regelverk, vilka innebär en allvarlig risk för
 de berörda beståndens hållbarhet.
 2. Ansökningar som lämnas in av
 aktörer som begått överträdelser av bestämmelserna för EFF eller EHFF ska inte
 få komma ifråga under en viss tidsperiod.
 3. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på
 (a)
 fastställandet av de tidsperioder som avses i
 punkterna 1 och 2; tidsperiodernas längd ska vara i proportion till hur allvarlig
 överträdelsen var eller till hur många gånger överträdelsen eller den bristande
 överensstämmelsen upprepats,
 (b)
 fastställandet av relevanta start- och slutdatum
 för de perioder som avses i punkt 1,
 (c)
 fastställandet av vilka andra former av överträdelser
 som innebär en allvarlig risk för de berörda beståndens hållbarhet enligt punkt
 1 c.
 4. Medlemsstaterna ska kräva att
 de aktörer som lämnar in en ansökan inom ramen för EHFF till
 förvaltningsmyndigheten lämnar in en undertecknad förklaring om att de uppfyller
 de krav som anges i punkt 1 och om att de inte har begått någon överträdelse
 inom ramen för EFF eller EHFF enligt punkt 2. Medlemsstaterna ska kontrollera
 att förklaringen är sanningsenlig innan de godkänner insatsen.
 5. Kommissionen ska i enlighet
 med artikel 150 anta delegerade akter om delegering av uppgiften att inrätta
 ett system för utbyte av information om överträdelser mellan medlemsstaterna.
 Artikel 13
 Icke-stödberättigande
 insatser
 Följande insatser får inte komma ifråga för
 stöd från EHFF:
 (a)
 Åtgärder som ökar ett fartygs fiskekapacitet.
 (b)
 Byggnation av nya fiskefartyg, åtgärder för att ta
 fiskefartyg ur bruk och import av fiskefartyg.
 (c)
 Tillfälligt upphörande med fiskeverksamhet.
 (d)
 Experimentellt fiske.
 (e)
 Överföring av äganderätten till ett företag.
 (f)
 Direkt utsättning, utom om detta är uttryckligen
 avsett som en bevarandeåtgärd enligt en unionsrättsakt eller görs i
 vetenskapligt syfte.
 AVDELNING III
 BUDGETRAM
 Artikel 14
 Budgetgenomförandet
 1. Den unionsbudget som
 tilldelas EHFF enligt avdelning V ska genomföras inom ramen för den delade
 förvaltningen enligt artikel 4 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser].
 2. Den unionsbudget som
 tilldelas EHFF enligt avdelning VI ska genomföras direkt av kommissionen i
 enlighet med artikel 55.1 a i [den nya budgetförordningen].
 3. Kommissionen ska stryka hela
 eller delar av budgetåtagandet för direktförvaltning i enlighet med [den nya
 budgetförordningen] och i enlighet med artikel 147 i denna förordning.
 4. Principen om en sund
 ekonomisk förvaltning ska tillämpas i enlighet med artiklarna 27 och 50 i [den
 nya budgetförordningen].
 Artikel 15
 Budgetresurser för den delade
 förvaltningen
 1. De medel som under perioden
 2014–2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF för delad förvaltning ska
 uppgå till 5 520 000 000 euro i löpande priser i enlighet med den årliga
 fördelning som anges i bilaga II.
 2. Av de medel som anges i punkt
 1 ska 4 535 000 000 euro avsättas för hållbar utveckling på områdena
 fiske, vattenbruk och fiskeberoende områden enligt kapitlen I, II och III i
 avdelning V.
 3. Av de medel som anges i punkt
 1 ska 477 000 000 euro avsättas för kontroll- och tillsynsåtgärder enligt
 artikel 78.
 4. Av de medel som anges i punkt
 1 ska 358 000 000 euro avsättas för åtgärder för datainsamling enligt
 artikel 79.
 5. De medel som avsätts för de
 yttre randområdena enligt avdelning V kapitel V får inte överskrida följande
 belopp per år:
 –
 4 300 000 euro för Azorerna och Madeira.
 –
 5 800 000 euro för Kanarieöarna.
 –
 4 900 000 för Franska Guyana och Réunion.
 6. Av de medel som anges i punkt
 1 ska 45 000 000 euro avsättas för lagringsstöd enligt artikel 72
 under perioden 2014–2018.
 Artikel 16
 Budgetresurser för
 direktförvaltningen
 Ett belopp på 1 047 000 000
 euro från EHFF ska avsättas för direktförvaltningsåtgärder enligt avdelning VI
 kapitlen I och II. I det beloppet ska ingå tekniskt stöd enligt artikel 91.
 Artikel 17
 Fördelning av medel för delad
 förvaltning
 1. De resurser som finns
 tillgängliga för åtaganden från medlemsstaterna i enlighet med artikel 15.2–6
 under perioden 2014–2020 såsom anges i tabellen i bilaga II ska fastställas på
 grundval av följande objektiva kriterier:
 (a)
 När det gäller avdelning V:
 (i) Antalet sysselsatta inom fiske och
 vattenbruk.
 (ii) Produktionsnivån inom fiske och
 vattenbruk.
 (iii) Andelen fartyg för småskaligt kustfiske
 i fiskeflottan.
 (b)
 När det gäller artikel 78 och 79:
 (i) En uppskattning av omfattningen på den
 berörda medlemsstatens kontrolluppgifter, beräknat utifrån den nationella
 fiskeflottans storlek, antalet landningar och värdet av importen från
 tredjeland.
 (ii) Tillgängliga kontrollresurser i
 förhållande till den uppskattade omfattningen på medlemsstatens
 kontrolluppgifter; de tillgängliga resurserna ska uppskattas på grundval av
 antalet kontroller till havs och antalet landningsinspektioner.
 (iii) En uppskattning av omfattningen på den
 berörda medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, beräknat utifrån den nationella
 fiskeflottans storlek, antalet landningar, andelen vetenskaplig
 övervakningsverksamhet till havs och antalet undersökningar som medlemsstaten
 deltar i.
 (iv) Tillgängliga datainsamlingsresurser
 jämfört med omfattningen på medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, varvid de
 tillgängliga resurserna ska beräknas preliminärt på grundval av antalet
 observatörer till havs och de tekniska resurser som behövs för genomförandet av
 det nationella provtagningsprogrammet för datainsamling.
 (c)
 Den historiska tilldelningen enligt rådets
 förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen enligt rådets
 förordning (EG) nr 861/2006 ska gälla för samtliga åtgärder.
 2. Kommissionen ska genom en
 genomförandeakt fatta beslut om den årliga fördelningen av medel per
 medlemsstat.
 AVDELNING IV
 PROGRAMPLANERING
 KAPITEL I
 Programplanering för åtgärder som finansieras inom den delade förvaltningen
 Artikel 18
 Utformning av de operativa
 programmen
 1. Varje medlemsstat ska
 utarbeta ett operativt program för genomförandet av de unionsprioriteringar som
 samfinansieras genom EHFF.
 2. Medlemsstaterna ska utarbeta
 de operativa programmen i nära samarbete med de partner som avses i artikel 5 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]. Samråd om förberedande
 handlingar ska organiseras på ett sådant sätt att partnerna har möjlighet att
 gå igenom handlingarna.
 3. För den del av det operativa
 programmen som avses i artikel 20.1 n ska kommissionen genom en
 genomförandeakt, senast den 31 maj 2013, fastställa unionens prioriteringar för
 kontroll och tillsyn.
 4. Den del av det operativa
 programmet som avses i artikel 20.1 o och som avser den del av det fleråriga
 programmet som avses i artikel 37.5 i [förordningen om den gemensamma
 fiskeripolitiken] ska för år 2014 lämnas in senast den 31 oktober 2013.
 Artikel 19
 Vägledande principer för det
 operativa programmet
 I samband med att medlemsstaterna utarbetar sina
 operativa program ska de ta hänsyn till följande vägledande principer:
 (a)
 Programmet ska innehålla en lämplig kombination av
 åtgärder i förhållande till var och en av unionens prioriteringar, varvid
 åtgärderna ska bygga på förhandsutvärderingen och en analys av starka och svaga
 sidor, möjligheter och hot (nedan kallad SWOT-analysen).
 (b)
 Programmet ska innehålla en lämplig strategi för
 innovation och för begränsning av och anpassning till klimatförändringar.
 (c)
 Programmet ska innehålla lämpliga åtgärder för att
 förenkla och underlätta programmets genomförande.
 (d)
 I tillämpliga fall, ska de åtgärder som vidtas i
 enlighet med unionens prioriteringar för EHFF enligt artikel 6.3 och 6.5 i
 denna förordning vara förenliga med den nationella fleråriga strategiska planen
 för vattenbruket enligt artikel 43 i [förordningen om den gemensamma
 fiskeripolitiken].
 Artikel 20
 Det operativa programmets
 innehåll
 1. Utöver de faktorer som anges
 i artikel 24 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska det
 operativa programmet innehålla följande:
 (a)
 En förhandsutvärdering enligt artikel 48 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 (b)
 En SWOT-analys av situationen och en förteckning
 över vilka behov som måste tillgodoses i det geografiska område som programmet
 omfattar.
 Analysen ska utgå ifrån unionens prioriteringar.
 Särskilda behov när det gäller att mildra effekterna av klimatförändringarna
 och anpassning till dessa och när det gäller att främja innovation ska bedömas
 i förhållande till unionens prioriteringar på ett sådant sätt att det är
 möjligt att nå fram till relevanta lösningar i förhållande till de båda
 prioriteringarna. En sammanfattning av situationen med uppgift om starka och
 svaga sidor på de politikområden som berättigar till stöd.
 (c)
 Bevis för att en lämplig strategi för innovation,
 miljö, med hänsyn tagen till de särskilda behov som gäller för Natura
 2000-områdena, och för begränsning av och anpassning till klimatförändringar
 ingår i programmet.
 (d)
 En bedömning av förhandsvillkoren, och vid behov,
 av de åtgärder som avses i artikel 17.4 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser] av de delmål som fastställts med avseende på artikel 19 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 (e)
 En förteckning över utvalda åtgärder, uppställt
 efter unionsprioritering.
 (f)
 En beskrivning av urvalskriterierna för projekt.
 (g)
 En beskrivning av urvalskriterierna för lokala utvecklingsstrategier
 enligt kapitel III i avdelning V.
 (h)
 Tydliga uppgifter om vilka åtgärder enligt kapitel
 III i avdelning V som kan vidtas kollektivt och som därför kan beviljas en
 högre stödnivå enligt artikel 95.3.
 (i)
 En behovsanalys med avseende på övervaknings- och
 utvärderingskraven och den utvärderingsplan som avses i artikel 49 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]. Medlemsstaterna ska
 tillhandahålla tillräckliga resurser och kapacitetsuppbyggnad så att de
 identifierade behoven kan tillgodoses.
 (j)
 En finansieringsplan som ska utarbetas i enlighet
 med artiklarna 18 och 20 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]
 och i enlighet med det kommissionsbeslut som avses i artikel 17.3.
 Finansieringsplanen ska innehålla
 (i) en tabell över det sammanlagda
 EHFF-bidrag som planeras för varje år.
 (ii) en tabell över tillämpliga
 EHFF-resurser och samfinansieringssatser för de mål för unionsprioriteringarna
 enligt artikel 6 och för det tekniska stödet. Om tillämpligt ska tabellen
 innehålla separata uppgifter om EHFF-resurserna och om de
 samfinansieringssatser som gäller genom undantag från den allmänna regeln i
 artikel 94.1 för det stöd som avses i artiklarna 72, 73, 78.2 a–d och f–j,
 78.2 e och 79.
 (k)
 Uppgifter om hur det operativa programmet är
 förenligt med åtgärder som finansieras genom andra GSR-fonder eller
 ramprogrammet för Life.
 (l)
 En redogörelse för hur programmet ska genomföras,
 inklusive
 (i) alla de myndigheter som medlemsstaten
 har utsett i enlighet med artikel 107 och, för kännedom, en sammanfattande
 beskrivning av förvaltnings- och kontrollstrukturen,
 (ii) en beskrivning av övervaknings- och
 utvärderingsförfarandena, samt av övervakningskommitténs sammansättning,
 (iii) de bestämmelser som säkrar att
 programmet ges offentlighet i enlighet med artikel 143.
 (m)
 Uppgift om de partner som utsetts enligt artikel 5
 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] och resultaten av
 samråden med partnerna.
 (n)
 För syftet att öka efterlevnaden genom kontroll i
 enlighet med artikel 6.6 och artikel 18.3 ska det operativa programmet
 innehålla följande:
 (i) En förteckning över de organ som
 genomför systemet för kontroll, inspektion och tillsyn och en kort beskrivning
 över vilka personalresurser och ekonomiska resurser som dessa förfogar över för
 fiskerikontroll, inspektion och tillsyn och vilken utrustning som dessa
 förfogar över för fiskerikontroll, inspektion och tillsyn, särskilt antalet
 fartyg, flygplan och helikoptrar.
 (ii) Övergripande mål för de
 kontrollåtgärder som ska genomföras med hjälp av de gemensamma indikatorer som
 fastställs i enlighet med artikel 133.
 (iii) Specifika mål som ska uppnås i enlighet
 med unionens prioriteringar enligt artikel 6 med uppgift om hur många enheter
 ur varje utgiftskategori som ska köpas in under hela programperioden.
 (o)
 För datainsamlingen med avseende på hållbar
 fiskeriförvaltning enligt artiklarna 6.6 och 18.4 och i enlighet med det
 fleråriga unionsprogrammet enligt artikel 37.5 i [förordningen om den
 gemensamma fiskeripolitiken]ska det operativa programmet innehålla följande:
 (i) En beskrivning av vilken datainsamling
 som krävs för följande:
 –
 En utvärdering av fiskesektorn (med biologiska,
 ekonomiska och tvärgående variabler samt vetenskapliga undersökningar till
 havs).
 –
 En utvärdering av vattenbrukets och beredningsindustrin
 ekonomiska situation.
 –
 En utvärdering av fiskerisektorns effekter på
 ekosystemet.
 (ii) En beskrivning av metoder för
 datalagring, datahantering och dataanvändning.
 (iii) Bevis för att sund ekonomisk och
 administrativ förvaltning av insamlade data kan säkras.
 Denna del av det operativa programmet ska
 kompletteras genom artikel 23.
 2. Det operativa programmet ska
 innehålla metoder för beräkning av förenklade kostnader, extrakostnader och
 inkomstbortfall enligt artikel 103, metod för beräkning av ersättning enligt de
 relevanta kriterier som fastställts för var och en av de verksamheter som
 bedrivs i enlighet med artikel 38.1.
 3. Det operativa programmet ska
 dessutom innehålla en beskrivning över vilka särskilda åtgärder som det
 innehåller i syfte att främja lika möjligheter och förhindra varje form av
 diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller
 övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, samt i syfte
 att säkra att jämställdhetsperspektivet integreras både på program- och
 insatsnivå.
 4. Kommissionen ska, genom
 genomförandeakter, anta regler för hur de faktorer som anges i punkterna 1, 2
 och 3 ska presenteras i de operativa programmen. Genomförandeakterna ska antas
 i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 151.
 Artikel 21
 Godkännande av det operativa
 programmet
 1. Utöver vad som anges i
 bestämmelserna i artikel 25 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser] ska kommissionen bedöma huruvida de operativa programmen är
 förenliga med denna förordning och i vilken mån de faktiskt bidrar till
 unionens prioriteringar för EHFF enligt artikel 6 och mot bakgrund av
 förhandsutvärderingarna.
 2. Kommissionen ska godkänna de
 operativa programmen genom genomförandeakter.
 Artikel 22
 Ändringar av de operativa
 programmen
 1. Kommissionen ska godkänna
 ändringar av de operativa programmen genom genomförandeakter.
 2. Mot bakgrund av den
 föränderliga tekniska utvecklingen inom kontrollverksamheten får det avsnitt av
 det operativa programmet som avses i artikel 20.1 n ändras vartannat år
 och första gången med verkan från och med den 1 januari 2015.
 För detta ändamål ska kommissionen, genom en
 genomförandeakt, fatta ett beslut i vilket det anges på vilket sätt unionens
 prioriteringar med avseende på kontroll och tillsyn enligt artikel 18.3 har
 förändrats och vilka åtgärder som bör prioriteras.
 Mot bakgrund av de nya prioriteringar som
 fastställs i det beslut som avses i andra stycket i denna punkt ska
 medlemsstaterna, senast den 31 oktober året före det aktuella genomförandeåret,
 inkomma till kommissionen med ändringar av de operativa programmen.
 3. I enlighet med
 proportionalitetsprincipen ska de ändringar av programmen som avses i punkt 2
 omfattas av ett förenklat förfarande som antas i enlighet med artikel 24.
 Artikel 23
 Årlig arbetsplan för
 datainsamling
 1. För tillämpningen av artikel
 20.1 o ska medlemsstaterna lämna in en årlig arbetsplan till kommissionen senast
 den 31 oktober varje år. De årliga arbetsplanerna ska innehålla en beskrivning
 av vilka förfaranden och metoder som ska användas för insamling och analys av
 data och för bedömningen av graden av och precision.
 2. Medlemsstaterna ska skicka in
 sina årliga arbetsplaner på elektronisk väg.
 3. Kommissionen ska senast den
 31 december varje år, genom genomförandeakter, godkänna de årliga
 arbetsplanerna.
 4. Den första årliga
 arbetsplanen ska omfatta verksamhet under 2014 och ska lämnas in till
 kommissionen senast den 31 oktober 2013.
 Artikel 24
 Regler angående förfaranden
 och tidsplaner
 1. Kommissionen får, genom
 genomförandeakter, anta regler om förfaranden, utformning och tidsplaner för
 följande:
 –
 Godkännandet av de operativa programmen.
 –
 Inlämnande och godkännande av förslag om ändring av
 operativa program, även avseende ikraftträdandet och inlämningsfrekvens under
 programperioden.
 –
 Inlämnande och godkännande av förslag om ändringar
 enligt artikel 22.2.
 –
 Inlämnande av årliga arbetsplaner för
 datainsamling.
 Förfarandena och tidsplanerna ska förenklas i de
 fall då ändringarna av de operativa programmen avser
 (a)
 en överföring av medel mellan unionsprioriteringar,
 (b)
 införande och strykning av åtgärder eller typer av
 insatser,
 (c)
 ändringar i beskrivningarna av åtgärder, även
 ändringar av villkoren för stödberättigande,
 (d)
 ändringar enligt artikel 22.2 och ytterligare
 ändringar av det avsnitt av ett program som avses i artikel 20.1 n.
 För att komma ifråga för det förenklade
 förfarandet får de ändringar som avses i leden a och b inte överskrida 5 % av
 det belopp som avsatts för unionsprioriteringen och 10 % av det belopp som
 avsatts för varje åtgärd.
 2. Genomförandeakterna ska antas
 i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 151.2.
 KAPITEL II
 Programplanering för åtgärder som finansieras genom direktförvaltning
 Artikel 25
 Årliga arbetsplaner
 1. För genomförandet av kapitlen
 I och II och av artikel 92 ska kommissionen, genom genomförandeakter, anta
 årliga arbetsplaner i enlighet med de mål som anges i de kapitlen. Dessa
 genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
 i artikel 151.3.
 2. I den årliga arbetsplanen ska
 anges vilka syften planen har, vilka resultat som förväntas,
 genomförandemetoden och det sammanlagda beloppet. Arbetsplanen ska också
 innehålla en beskrivning av de verksamheter som ska finansieras, preliminär
 uppgift om vilket belopp som avsätts för varje verksamhet, en preliminär
 tidsplan för genomförandet samt information om genomförandet. När det gäller
 bidrag ska det anges vilka prioriteringar och utvärderingskriterier som gäller
 och den högsta samfinansieringssatsen.
 AVDELNING V
 ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DEN DELADE FÖRVALTNINGEN
 KAPITEL I
 Hållbar utveckling för fisket
 Artikel 26
 Särskilda mål
 Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att
 uppnå de prioriteringar för unionen som anges i artikel 6.2 och 6.4.
 Artikel 27
 Allmänna villkor
 1. Ägaren till ett fiskefartyg
 som beviljats stöd enligt artiklarna 32.1 b, 36, 39.1a eller 40.2 i denna
 förordning får inte överföra fartyget till ett tredjeland, dvs. utanför unionen
 under minst fem år efter den dag då stödet faktiskt betalas ut till
 stödmottagaren.
 2. Driftskostnader är inte
 stödberättigande utom i de fall detta anges uttryckligen i detta kapitel.
 Artikel 28
 Innovation
 1. För att stimulera till
 innovation inom fisket får EHFF bevilja stöd till projekt som syftar till att
 utveckla eller introducera nya eller avsevärt förbättrade produkter, nya eller
 förbättrade processer samt nya eller förbättrade förvaltnings- och
 organisationssystem.
 2. De insatser som finansieras
 enligt denna artikel ska genomföras i samarbete med ett vetenskapligt eller
 tekniskt organ som ska ha godkänts av medlemsstaten och som ska kontrollera
 insatsernas resultat.
 3. Resultaten av de insatser som
 finansieras enligt denna artikel ska offentliggöras av medlemsstaten på
 lämpligt sätt i enlighet med artikel 143.
 Artikel 29
 Rådgivning
 1. För att förbättra aktörernas
 allmänna prestanda och konkurrenskraft får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 genomförbarhetsstudier som bedömer bärkraftigheten
 för projekt som potentiellt kan komma i fråga för stöd enligt detta kapitel,
 och
 (b)
 professionell rådgivning om affärs- och
 marknadsföringsstrategier.
 2. De genomförbarhetsstudier och
 den rådgivning som avses i punkt 1 a och b ska tillhandahållas av erkända
 vetenskapliga och tekniska organ som har den rådgivningskompetens som krävs i
 enlighet med de enskilda medlemsstaternas nationella lagar.
 3. Det stöd som avses i punkt1
 ska beviljas de aktörer eller yrkesfiskarorganisationer, som är erkända av
 medlemsstaten och som har beställt den genomförbarhetsstudie om avses i punkt
 1.
 4. Medlemsstaterna ska säkra att
 de insatser som ska finansieras genom denna artikel väljs ut genom ett
 accelererat förfarande.
 5. Det stöd som avses i punkt 1
 ska betalas ut i form av en klumpsumma på högst 3 000 euro. Begränsningen ska
 inte gälla i de fall stödmottagaren är en yrkesfiskarorganisation.
 Artikel 30
 Partnerskap mellan
 vetenskapsmän och yrkesfiskare
 1. För att främja kunskapsutbyte
 mellan vetenskapsmän och yrkesfiskare får EHFF bevilja stöd till
 (a)
 skapandet av ett nätverk bestående av ett eller
 flera oberoende vetenskapliga organ och en eller flera
 yrkesfiskarorganisationer, och
 (b)
 den verksamhet som bedrivs av det nätverk som avses
 i led a.
 2. I den verksamhet som avses i
 punkt 1 b får ingå datainsamling, undersökningar, kunskapsspridning och goda
 metoder.
 3. Det stöd som avses i punkt 1
 får beviljas offentligrättsliga organ, yrkesfiskare, yrkesfiskarorganisationer
 och icke-statliga organisationer som är erkända av medlemsstaten eller av
 lokala aktionsgrupper för fiske enligt artikel 62.
 Artikel 31
 Främjande av humankapital och
 social dialog
 1. För att främja humankapital
 och social dialog får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 livslångt lärande, spridning av vetenskapligt
 vetande och innovativa förfaranden och förvärv av nya yrkeskunskaper, särskilt
 med koppling till hållbar förvaltning av de marina ekosystemen, verksamhet inom
 havsnäringen, innovation och entreprenörskap.
 (b)
 nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och bra
 metoder mellan olika aktörer, inbegripet mellan organisationer som främjar
 jämställdhet mellan män och kvinnor,
 (c)
 främjande av en social dialog på nationell,
 regional och lokal nivå, i vilken yrkesfiskarna och andra berörda aktörer
 ingår.
 2. Det stöd som avses i punkt
 får också beviljas egenföretagande yrkesfiskares make/maka eller livspartner
 som erkänns i nationell lagstiftning, som inte är anställda eller delägare och
 som i enlighet med villkoren i nationell lagstiftning regelmässigt deltar i den
 egenföretagande yrkesfiskarens verksamhet eller är medhjälpare.
 Artikel 32
 Främjande av diversifiering
 och nya arbetstillfällen
 1. För att främja diversifiering
 och nya arbetstillfällen utanför fiskets ram får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 nyetablering av företag utanför fiskets ram,
 (b)
 anpassning i efterhand av fiskefartyg för
 småskaligt kustfiske så att de kan användas för verksamhet utanför fiskets ram.
 2. Stöd enligt punkt 1 a
 ska beviljas yrkesfiskare som
 (a)
 lämnar in en affärsplan för hur de vill utveckla
 sin nya verksamhet,
 (b)
 har de nödvändiga yrkeskunskaperna, vilka kan
 förvärvas genom de åtgärder som finansieras enligt artikel 31.1 a.
 3. Stöd enligt punkt 1 b ska
 beviljas yrkesfiskare som bedriver småskaligt kustfiske med ett unionsfiskefartyg
 som de äger, som är registrerat som aktivt och med vilket de bedrivit fiske till
 havs under minst 60 dagar under de två år som föregår dagen då ansökan lämnas
 in. Fiskelicensen för fartyget ifråga ska dras in permanent.
 4. Mottagarna av det stöd som
 avses i punkt 1 får inte bedriva yrkesmässigt fiske under fem år från den dag
 då de tar emot den sista stödutbetalningen.
 5. De stödberättigande
 kostnaderna enligt punkt 1 b ska begränsas till kostnader för anpassning
 av fartyg i omställningsavsikt.
 6. Det ekonomiska stödet enligt
 punkt 1 a får inte överskrida 50 % av den budget som anges i affärsplanen
 för insatsen ifråga och får inte uppgå till mer än 50 000 euro per insats.
 Artikel 33
 Hälsa och säkerhet ombord
 1. För att förbättra
 yrkesfiskarnas arbetsförhållandena ombord får EHFF bevilja stöd för
 investeringar ombord eller i individuell utrustning, på villkor att
 investeringarna går utöver standardkraven i nationell lagstiftning eller
 unionens lagstiftning.
 2. Stödet ska beviljas
 yrkesfiskare eller fiskefartygsägare.
 3. Vid investeringar ombord får
 stöd inte beviljas mer än en gång per fiskefartyg och programperiod. Vid
 investeringar i individuell utrustning får stöd inte beviljas mer än en gång
 per stödmottagare och programperiod.
 4. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 vad gäller definitionen av
 stödberättigande insatser enligt punkt 1.
 Artikel 34
 Stöd till system för
 överlåtbara fiskenyttjanderätter inom den gemensamma fiskeripolitiken
 1. När det gäller inrättande och
 anpassning av system för överlåtbara fiskenyttjanderätter enligt artikel 27 i
 [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] får EHFF bevilja stöd för
 följande:
 (a)
 Utformning och utveckling av de tekniska och
 administrativa hjälpmedel som krävs för att skapa system för överlåtbara
 fiskenyttjanderätter eller för driften av dessa.
 (b)
 Berörda aktörers deltagande i arbetet med att
 utforma och utveckla system för överlåtbara fiskenyttjanderätter.
 (c)
 Övervakning och utvärdering av system för
 överlåtbara fiskenyttjanderätter.
 (d)
 Förvaltning av system för överlåtbara
 fiskenyttjanderätter.
 2. Stöd enligt punkt 1 a–c ska
 endast beviljas offentliga myndigheter. Stöd enligt punkt 1 d i denna artikel ska
 beviljas offentliga myndigheter, fysiska eller juridiska personer och erkända
 producentorganisationer som deltar i den kollektiva förvaltningen av
 sammanslagna överlåtbara fiskenyttjanderätter i enlighet med artikel 28.4 i
 [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken].
 Artikel 35
 Stöd till genomförandet av
 bevarandeåtgärder inom den gemensamma fiskeripolitiken
 1. För att säkra ett effektivt
 genomförande av de bevarandeåtgärder som avses i artiklarna 17 och 21 i
 [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] får EHFF bevilja stöd för
 följande:
 (a)
 Utformning och utveckling av de tekniska och administrativa
 hjälpmedel som krävs för genomförandet av de bevarandeåtgärder som avses i
 artiklarna 17 och 21 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken].
 (b)
 Berörda aktörers deltagande i arbetet med att
 utforma och utveckla de bevarandeåtgärder som avses i artiklarna 17 och 21 i
 [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken].
 2. Det stöd som avses i punkt 1
 får endast beviljas offentliga myndigheter.
 Artikel 36
 Begränsande av fiskets
 inverkan på havsmiljön
 1. För att minska fiskets
 inverkan på havsmiljön, minska utkasten och förenkla övergången till ett
 hållbart utnyttjande av levande marina biologiska resurser som kan återställa
 och bevara populationer av skördade arter över de nivåer som ger ett maximalt
 hållbart uttag får EHFF bevilja stöd för investeringar i utrustning som
 (a)
 förbättrar fiskeredskapens storleks- eller
 artselektivitet,
 (b)
 minskar andelen oönskade fångster ur kommersiella
 bestånd och andra bifångster,
 (c)
 minskar fiskets fysiska och biologiska inverkan på
 ekosystemet och havsbotten.
 2 Stöd får inte beviljas mer än
 en gång per unionsfiskefartyg, utrustningstyp och programperiod.
 3. Stöd får endast beviljas för
 redskap och annan utrustning enligt punkt 1 som bevisligen har bättre
 storleksselektivitet eller mindre inverkan på icke-målarter än de standardredskap
 och annan utrustning som tillåts enligt unionslagstiftningen eller enligt
 medlemsstaternas relevanta nationella lagstiftning avseende regionalisering
 enligt [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken].
 4. Stöd ska beviljas
 (a)
 ägarna av unionsfiskefartyg, vilka är registrerade
 som aktiva och med vilka de bedrivit fiske till havs under minst 60 dagar under
 de två år som föregår dagen då ansökan lämnas in,
 (b)
 de yrkesfiskare som äger de redskap som ska
 ersättas och som har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg under minst 60
 dagar under de två år som föregår dagen då ansökan lämnas in,
 (c)
 fiskarorganisationer, som erkänts av medlemsstaten.
 Artikel 37
 Innovation kopplad till
 bevarandet av de marina biologiska resurserna
 1. För att minska utkasten och
 bifångsterna och förenkla övergången till ett hållbart utnyttjande av levande
 marina biologiska resurser som kan återställa och bevara populationer av
 skördade arter över de nivåer som ger ett maximalt hållbart uttag får EHFF
 bevilja stöd för projekt vars syfte är att utveckla och införa ny teknisk och
 organisatorisk kunskap som minskar fiskets inverkan på miljön och som ger ett
 mer hållbart utnyttjande av de marina biologiska resurserna.
 2. De insatser som finansieras
 enligt denna artikel ska genomföras i samarbete med ett vetenskapligt eller
 tekniskt organ som ska ha godkänts enligt medlemsstatens nationella
 lagstiftning och som ska kontrollera insatsernas resultat.
 3. Resultaten av de insatser som
 finansieras enligt denna artikel ska offentliggöras av medlemsstaten på
 lämpligt sätt i enlighet med artikel 143.
 4. De fiskefartyg som deltar i
 de projekt som finansieras enligt denna artikel får inte utgöra mer än 5 % av
 den nationella fiskeflottan eller 5 % av den nationella flottans bruttotonnage,
 vilket ska beräknas i samband med att ansökan lämnas in.
 5. De insatser som innebär att
 nya fiskeredskap och tekniker testas ut ska genomföras inom ramen för de
 fiskemöjligheter som medlemsstaten tilldelats.
 6. De nettoinkomster som
 resulterar av fiskefartygets deltagande i insatsen ska dras av från de
 stödberättigande kostnaderna för insatsen.
 7. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 för att definiera hur de
 nettoinkomster som avses i punkt 6 ska beräknas för en viss tidsperiod.
 Artikel 38
 Skydd och återställande av
 den marina biologiska mångfalden och av ekosystemen inom ramen för hållbart
 fiske
 1. För att stimulera
 yrkesfiskarna till att vara delaktiga i skyddet och återställandet av den
 marina biologiska mångfalden och av ekosystemen och ekosystemstjänsterna inom
 ramen för hållbart fiske, får EHFF bevilja stöd för följande:
 (a)
 Insamling av avfall från havet, som förlorade
 fiskeredskap och skräp.
 (b)
 Nybyggnation eller utplacering av fasta eller
 flyttbara anläggningar för att skydda och utveckla den akvatiska faunan och
 floran.
 (c)
 Åtgärder för bättre förvaltning och bevarande av
 resurser.
 (d)
 Förvaltning, återställande och övervakning av
 Natura 2000-områden i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992
 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter[28] och Europaparlamentets och
 rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda
 fåglar[29],
 i enlighet med den prioriterade åtgärdsplan som fastställs enligt rådets
 direktiv 92/43/EEG.
 (e)
 Förvaltning, återställande och övervakning av
 marina skyddsområden för genomförandet av de geografiska skyddsåtgärder som
 avses i artikel 13.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG.
 (f)
 Deltagande i andra åtgärder som syftar till att
 bevara och främja den biologiska mångfalden och ekosystemtjänsterna, som
 åtgärder för att återställa specifika havs- och kustlivsmiljöer till stöd för
 hållbara fiskbestånd.
 2. De insatser som avses i denna
 artikel ska genomföras av offentligrättsliga organ, med medverkan av
 yrkesfiskare, yrkesfiskarorganisationer som är erkända av medlemsstaten, och
 icke-statliga organisationer i partnerskap med yrkesfiskarorganisationer eller
 lokala aktionsgrupper för fiske enligt artikel 62.
 3. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 när det gäller
 (a)
 att identifiera vilka typer av åtgärder som är
 stödberättigande enligt artikel 1 i denna artikel,
 (b)
 att specificera stödberättigande utgifter enligt
 punkt 1.
 Artikel 39
 Åtgärder för att lindra
 effekterna av klimatförändringarna
 1. För att lindra effekterna av
 klimatförändringarna får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 investeringar ombord vars syfte är att minska
 utsläppen av föroreningar och växthusgaser och att förbättra fiskefartygens
 energieffektivitet,
 (b)
 energieffektivitetsbesiktningar och
 energieffektivitetsordningar.
 2. Stödet får inte användas för
 att ersätta eller modernisera huvud- eller hjälpmotorer. Stöd får endast
 beviljas ägare av fiskefartyg och bara en gång under en och samma programperiod
 för ett fiskefartyg.
 3. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 vad gäller definitionen av
 stödberättigande investeringar enligt punkt 1 a.
 Artikel 40
 Produktkvalitet och
 användning av oönskade fångster
 1. För att förbättra kvaliteten
 på den fisk som fångas får EHFF bevilja stöd för investeringar ombord som
 syftar till detta.
 2. För att förbättra
 användningen av oönskade fångster får EHFF bevilja stöd till investeringar
 ombord vars syfte är att sörja för bästa möjliga användning av oönskade
 fångster ur kommersiella bestånd och uppvärdera outnyttjade delar av fångad
 fisk i enlighet med artikel 15 i [förordningen om den gemensamma
 fiskeripolitiken] och artikel 8 b i [förordning (EU) nr om den gemensamma
 marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter].
 3. Stöd enligt denna artikel får
 inte beviljas mer än en gång per fiskefartyg eller stödmottagare och
 programperiod.
 4. Stöd enligt punkt 1 b får
 endast beviljas ägare av unionsfiskefartyg med vilka det bedrivits fiske till
 havs under minst 60 dagar under de två år som föregår dagen då ansökan lämnas
 in.
 Artikel 41
 Fiskehamnar, landningsplatser
 och skyddshamnar
 1. För att förbättra kvaliteten
 på de produkter som landas, sörja för ett effektivare energiutnyttjande, bidra
 till miljöskyddet och förbättra säkerheten och arbetsförhållandena får EHFF
 bevilja stöd för investeringar vars syfte är att förbättra infrastrukturerna i
 hamnar och på landningsplatser, inbegripet investeringar i anläggningar för
 insamling av avfall och skräp från havet.
 2. För att förbättra
 användningen av oönskade fångster får EHFF bevilja stöd till investeringar i
 fiskehamnar och på landningsplatser vars syfte är att sörja för bästa möjliga
 användning av oönskade fångster ur kommersiella bestånd och uppvärdera
 outnyttjade delar av fångad fisk i enlighet med artikel 15 i [förordningen om
 den gemensamma fiskeripolitiken] och artikel 8 b i [förordning (EU) nr om
 den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter].
 3. För att förbättra säkerheten
 för yrkesfiskare får EHFF bevilja stöd för investeringar i nybyggnad eller
 modernisering av skyddshamnar.
 4. Stödet får inte användas för
 byggnation av nya hamnar, nya landningsplatser eller nya auktionshallar.
 Artikel 42
 Inlandsfiske
 1. För att minska den inverkan
 som inlandsfisket har på miljön, för att öka energieffektiviteten, för att
 förbättra kvaliteten på den fisk som landas och för att förbättra säkerheten
 och arbetsförhållandena får EHFF bevilja stöd för följande investeringar:
 (a)
 Investeringar ombord eller i individuell utrustning
 enligt artikel 33 på de villkor som anges i den artikeln.
 (b)
 Investeringar i utrustning enligt artikel 36 på de
 villkor som anges i den artikeln.
 (c)
 Investeringar ombord och investeringar i
 energieffektivitetsbesiktningar och energieffektivitetsordningar enligt artikel
 39 på de villkor som anges i den artikeln.
 (d)
 Investeringar i befintliga hamnar och
 landningsplatser enligt artikel 41 på de villkor som anges i den artikeln.
 2 För tillämpningen av punkt 1
 ska följande gälla:
 (a)
 Hänvisningarna till fiskefartyg i artiklarna 33, 36
 och 39 ska läsas som hänvisningar uteslutande till fartyg som fiskar i
 inlandsvatten.
 (b)
 Hänvisningarna i artikel 36 till havsmiljön ska
 läsas som hänvisningar till den havsmiljö i vilken inlandsfiskefartygen fiskar.
 3. För att främja diversifiering
 bland yrkesfiskarna som bedriver inlandsfiske får EHFF bevilja stöd för
 omställning av fiskefartyg som bedriver inlandsfiske till annan verksamhet
 utanför fisket på de villkor som anges i artikel 32 i denna förordning.
 4. För tillämpningen av punkt 3
 ska hänvisningarna till fiskefartyg i artikel 32 läsas som hänvisningar till
 fartyg som endast fiskar i inlandsvatten.
 5. För att skydda och utveckla
 den akvatiska faunan och floran får EHFF bevilja stöd för inlandsyrkesfiskarnas
 deltagande i förvaltning, återställande och övervakning av de Natura
 2000-områden som direkt berörs av fiskeverksamheten samt i rehabilitering av
 inlandsvatten, inbegripet lekområden och vandringsvägar för vandrande arter,
 utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 38.1 d.
 6. Medlemsstaterna ska se till
 att de fartyg som beviljas stöd enligt denna artikel fortsätter att endast
 fiska i inlandsvatten.
 KAPITEL II
 Hållbar utveckling för vattenbruket
 Artikel 43
 Särskilda mål
 Stödet enligt detta kapitel ska bidra till att
 uppnå de prioriteringar för unionen som anges i artikel 6.2 och 6.4.
 Artikel 44
 Allmänna villkor
 1. Det stöd som beviljas enligt
 detta kapitel ska endast gå till vattenbruksföretag, utom om något annat anges
 uttryckligen.
 2. När insatserna består av
 investeringar i utrustning och infrastrukturer i syfte att garantera
 överensstämmelse med unionslagstiftningens normer för miljö, folk- eller
 djurhälsa, hygien eller djurskydd, som träder ikraft efter 2014, får stöd
 beviljas fram till den dag då normerna blir obligatoriska för företagen.
 Artikel 45
 Innovation
 1. För att stimulera till
 innovation inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för insatser genom vilka
 (a)
 det införs ny teknisk eller organisatorisk kunskap
 vid vattenbruken som minskar deras inverkan på miljön och fostrar till ett mer
 hållbart utnyttjande av vattenbruksresurserna,
 (b)
 det utvecklas eller införs nya eller avsevärt
 förbättrade produkter på marknaden jämfört med toppmoderna produkter, nya eller
 förbättrade processer samt nya eller förbättrade förvaltnings- och
 organisationssystem.
 2. Insatserna enligt denna
 artikel ska genomföras i samarbete med ett vetenskapligt eller tekniskt organ
 som ska ha godkänts enligt medlemsstatens nationella lagstiftning och som ska
 kontrollera insatsernas resultat.
 3. Resultaten av de insatser som
 får stöd enligt denna artikel ska offentliggöras av medlemsstaten på lämpligt
 sätt i enlighet med artikel 143.
 Artikel 46
 Investeringar i
 offshore-vattenbruk och vattenbruk som inriktas på annan produktion än
 livsmedelsproduktion
 1. För att främja de typer av
 vattenbruk som har stor tillväxtpotential får EHFF bevilja stöd för
 investeringar i utvecklingen av offshore-vattenbruk och vattenbruk som inriktas
 på annan produktion än livsmedelsproduktion.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 vad gäller definitionen av
 stödberättigande insatser och kostnader.
 Artikel 47
 Nya typer av inkomster och
 mervärde
 1. För att främja
 entreprenörskap inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för investeringar som
 bidrar till
 (a)
 att ge vattenbruksprodukter ett mervärde, särskilt
 genom att vattenbruksföretaget ges möjlighet att själv stå för beredning,
 saluföring och direktförsäljning av den egna produktionen,
 (b)
 att diversifiera vattenbruksföretagens inkomster
 genom att man utvecklar nya vattenbruksarter med goda saluföringsmöjligheter,
 (c)
 att diversifiera vattenbruksföretagens inkomster
 genom att man utvecklar kompletterande verksamheter utanför vattenbrukets ram.
 2. Stöd enligt punkt 1 c får
 endast beviljas vattenbruksföretag på villkor att den kompletterande verksamheten
 utanför vattenbrukets ram har en koppling till själva vattenbruket, som
 sportfisketurism, vattenbruksrelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet
 med inriktning på vattenbruk.
 Artikel 48
 Förvaltning och avbytar- och
 rådgivningstjänster för vattenbruk
 1. För att förbättra
 vattenbrukens allmänna prestanda och konkurrenskraft får EHFF bevilja stöd för
 följande:
 (a)
 Förvaltning av etableringen av ett vattenbruk och
 avbytar- och rådgivningstjänster för vattenbruk.
 (b)
 Tillhandahållande av rådgivningstjänster inom
 jordbruket av tekniskt, vetenskapligt, juridiskt och ekonomiskt slag.
 2. Rådgivningstjänsterna enligt
 punkt 1 b ska omfatta följande:
 (a)
 Den förvaltning som vattenbruken behöver för att
 kunna efterleva unionslagstiftningens och den nationella lagstiftningens
 miljöskyddskrav och kraven på fysisk planering i kust- och havsområden.
 (b)
 Miljökonsekvensbeskrivning.
 (c)
 Den förvaltning som vattenbruken behöver för att
 efterleva unionslagstiftningen på områdena djurhälsa och djurskydd för
 vattenlevande djur och på området folkhälsa.
 (d)
 Hälso- och säkerhetskrav i enlighet med
 unionslagstiftningen och nationella lagstiftningar.
 (e)
 Saluförings- och affärsstrategier.
 3. Stöd enligt punkt 1 a
 ska endast beviljas offentligrättsliga organ som har valts ut för att inrätta
 rådgivningstjänsterna. Stöd enligt punkt 1 b ska endast beviljas små och
 medelstora vattenbruk och producentorganisationer inom vattenbruket.
 4. Vattenbruken ska endast
 beviljas stöd för rådgivningstjänster en gång per tjänstekategori enligt punkt
 2 a–e under en och samma programperiod.
 Artikel 49
 Främjande av humankapital och
 nätverksbyggande
 1. För att främja humankapital
 och nätverksbyggande inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 Livslångt lärande, spridning av vetenskapligt
 vetande och innovativa metoder samt förvärv av nya yrkeskunskaper inom
 vattenbruket,
 (b)
 Nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och
 goda metoder mellan vattenbruksföretag och yrkesorganisationer och andra
 aktörer, inbegripet vetenskapliga organ och organ som främjar jämlikhet mellan
 kvinnor och män.
 2. Stöd enligt punkt 1 a
 får inte beviljas stora vattenbruksföretag.
 Artikel 50
 Förbättrad potential för
 vattenbruksanläggningar
 1. För att främja utvecklingen
 av vattenbruksanläggningar och infrastrukturer för vattenbruk får EHFF bevilja
 stöd för
 (a)
 åtgärder för att identifiera och kartlägga områden
 som är lämpliga för vattenbruk, med hänsyn tagen till eventuella förfaranden
 för fysisk planering i kust- och havsområden,
 (b)
 åtgärder för att förbättra infrastrukturerna i
 vattenbruksområden, inbegripet genom arrondering och förvaltning av
 energiförsörjning och vatten,
 (c)
 åtgärder som vidtas och genomförs av behöriga
 myndigheter enligt artikel 9.1 i direktiv 2009/147/EG och artikel 16.1 i
 direktiv 92/43/EG i syfte att förebygga allvarliga skador på vattenbruk.
 2. Stöd enligt denna artikel får
 endast beviljas offentligrättsliga organ.
 Artikel 51
 Främjande av nya
 vattenbrukare
 1. För att främja
 entreprenörskap inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för etablering av nya
 vattenbruksföretag som startas av nya vattenbrukare.
 2. Stöd enligt punkt 1 ska
 beviljas vattenbrukare som etablerar sig i sektorn, på villkor
 (a)
 att de har tillräcklig yrkeskunskap och
 yrkesskicklighet,
 (b)
 att det är första gången som de, i egenskap av
 företagsledare, etablerar ett mikroföretag eller ett litet företag inom
 vattenbrukssektorn,
 (c)
 att de lämnar in en affärsplan för hur de vill
 utveckla sitt vattenbruk.
 3. För att förvärva de
 nödvändiga yrkeskunskaperna kan vattenbrukare som etablerar sig inom sektorn
 beviljas stöd enligt artikel 49.1 a.
 Artikel 52
 Främjande av vattenbruk med
 en hög nivå av miljöskydd
 För att bidra till att avsevärt minska
 vattenbrukets inverkan på miljön får EHFF bevilja stöd för investeringar som
 (a)
 möjliggör en avsevärd minskning av vattenbrukets
 inverkan på vattnet, särskilt genom att de mängder vatten som används minskas
 eller genom att kvaliteten på spillvattnet förbättras, även med hjälp av
 multitrofiska vattenbrukssystem,
 (b)
 begränsar vattenbruksföretagens negativa inverkan
 på naturen och den biologiska mångfalden,
 (c)
 avser inköp av utrustning som skyddar vattenbruk
 från vilda rovdjur som är skyddade enligt rådets och Europaparlamentets
 direktiv 2009/147/EEG och rådets direktiv 92/43/EG,
 (d)
 ökar energieffektiviteten och främjar vattenbrukens
 övergång till förnybara energikällor,
 (e)
 möjliggör återställning av befintliga
 vattenbruksdammar och laguner genom att slam avlägsnas, eller åtgärder för att
 motverka slamavlagringar.
 Artikel 53
 Omställning till
 miljöledningssystem, användning av revisionssystem och omställning till
 ekologiskt vattenbruk
 1. För att främja utvecklingen
 av ekologiskt och energieffektivt vattenbruk får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 omställning av konventionellt vattenbruk till
 ekologiskt vattenbruk i den mening som avses i rådets förordning (EG) nr
 834/2007 av den 28 juni 2007 om ekologisk produktion och märkning av
 ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EEG) nr 2092/91[30] och i enlighet med
 kommissionens förordning (EG) nr 710/2009 av den 5 augusti 2009 om
 ändring av förordning (EG) nr 889/2008 om tillämpningsföreskrifter för
 rådets förordning (EG) nr 834/2007 när det gäller fastställande av närmare
 bestämmelser för ekologisk produktion av vattenbruksdjur och alger[31],
 (b)
 deltagande i unionens miljölednings- och
 miljörevisionsordning, som inrättades genom Europaparlamentets och rådets
 förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för
 organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[32].
 2. Stöd får endast beviljas
 stödmottagare som åtar sig att delta i EMAS under minst tre år eller att
 uppfylla kriterierna för ekologisk produktion under minst fem år.
 3. Stödet ska beviljas i form av
 ersättning under högst två år under den period under vilken företaget ställs om
 till ekologisk produktion eller under den period då företaget förbereder sitt
 deltagande i EMAS.
 4. Medlemsstaterna ska beräkna
 ersättningen på grundval av
 (a)
 det inkomstbortfall eller de extrakostnader för
 stödberättigande insatser enligt punkt 1 a i denna artikel som drabbar
 vattenbruket under den period då det går över från konventionell produktion
 till ekologisk produktion,
 (b)
 de extrakostnader för stödberättigande insatser
 enligt punkt 1 b i denna artikel som drabbar vattenbruket på grund av ansökan
 om deltagande i EMAS och förberedelserna för detta.
 Artikel 54
 Vattenbruk som
 tillhandahåller miljötjänster
 1. För att främja utvecklingen
 av vattenbruk som tillhandahåller miljötjänster får EHFF bevilja stöd för
 (a)
 vattenbruksmetoder som är förenliga med specifika
 miljöbehov och som omfattas av de specifika verksamhetskrav som följer av att
 Natura 2000-områden har definierats i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG
 och rådets och Europaparlamentets direktiv 2009/147/EG,
 (b)
 deltagande i bevarande- och reproduktionsåtgärder
 för vattenlevande djur (ex-situ) inom ramen för de program för bevarande
 och återställande av den biologiska mångfalden som utarbetats av de offentliga
 myndigheterna eller som står under dessas överinsyn,
 (c)
 olika former av extensivt vattenbruk, inbegripet
 bevarande och förbättring av miljön, den biologiska mångfalden och
 förvaltningen av landskapet och traditionella inslag i vattenbruksområden.
 2. Stöd enligt punkt 1 a
 ska beviljas i form av årlig ersättning för extrakostnader som uppstår eller
 inkomstbortfall på grund av verksamhetskraven på de berörda områdena i samband
 med tillämpningen av rådets direktiv 92/43/EEG och rådets och
 Europaparlamentets direktiv 2009/147/EG.
 3. Stöd enligt punkt 1 c
 ska endast beviljas stödmottagare som åtar sig att under minst fem år efterleva
 miljöåtaganden inom vattenbruket som går utöver vad som krävs i
 unionslagstiftningen och i den nationella lagstiftningen. Åtagandenas
 miljövinster ska påvisas genom förhandsbedömning som ska göras av de behöriga
 organ som medlemsstaten utser, utom i de fall då miljövinsterna med en viss
 åtgärd redan är kända.
 4. Stöd enligt punkt 1 c
 ska beviljas i form av en årlig ersättning för de extrakostnader som uppstår.
 5. Resultaten av de insatser som
 får stöd enligt denna artikel ska offentliggöras av medlemsstaten på lämpligt
 sätt i enlighet med artikel 143.
 Artikel 55
 Åtgärder för folkhälsa
 1. EHFF får bevilja stöd till
 blötdjursodlare för att kompensera för tillfälliga stopp för blötdjurskörden,
 men endast om det görs av folkhälsoskäl.
 2. Stöd får endast beviljas om
 skördestoppet beror på att blötdjuren förorenats genom spridning av
 toxinbildande plankton eller om det förekommer plankton som innehåller
 biotoxiner, och om
 a) det pågår i mer än fyra månader i följd, eller
 b) om förlusten till följd av skördestoppet
 uppgår till mer än 35 % av det berörda företagets årsomsättning, beräknad
 utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre föregående åren.
 3. Kompensationen får betalas ut
 i högst tolv månader under hela programperioden.
 Artikel 56
 Åtgärder för djurs hälsa och
 välbefinnande
 1. För att främja djurs hälsa
 och välbefinnande i vattenbruksföretag, särskilt vad gäller förebyggande
 åtgärder och biosäkerhet, får EHFF bevilja stöd för följande:
 (a)
 Kontroll och utrotning av sjukdomar inom
 vattenbruket i enlighet med rådets beslut 2009/470/EG om utgifter inom
 veterinärområdet.
 (b)
 Utveckling av allmän och artspecifik bästa praxis
 eller uppförandekoder för biosäkerhet och för djurens välfärd inom
 vattenbruket.
 (c)
 Åtgärder för större tillgång på veterinärmedicinska
 läkemedel för användning inom vattenbruket och för främjande av lämplig
 användning av sådana läkemedel, genom att farmaceutiska undersökningar beställs
 och genom informationsspridning och informationsutbyte.
 2. Stöd enligt punkt 1 c
 får inte omfatta inköp av veterinärmedicinska läkemedel.
 3. Resultaten av de
 undersökningar som finansieras enligt punkt 1 c ska rapporteras och
 offentliggöras av medlemsstaten på lämpligt sätt i enlighet med artikel 143.
 4. Stöd får även beviljas
 offentligrättsliga organ.
 Artikel 57
 Försäkring för vattenbruksbestånd
 1. För att skydda
 vattenbrukarnas inkomster får EHFF bevilja stöd till en försäkring för
 vattenbruksbestånd som ska täcka förluster till följd av följande:
 (a)
 Naturkatastrofer.
 (b)
 Ogynnsamma väderförhållanden.
 (c)
 Plötsliga förändringar av vattenkvaliteten.
 (d)
 Vattenbrukssjukdomar eller förstörda
 produktionsanläggningar.
 2. Förekomsten av ogynnsamma
 väderförhållanden och sjukdomsutbrott inom vattenbruket ska ha erkänts formellt
 av den berörda medlemsstaten.
 Medlemsstaterna får i tillämpliga fall fastställa
 vilka förhandskriterier som ska gälla för att sådant formellt erkännande ska
 kunna beviljas.
 3. Stöd ska endast beviljas för
 försäkringsavtal för vattenbruksbestånd som omfattar ekonomiska förluster
 enligt punkt 1 på mer än 30 % av vattenbrukarens genomsnittliga årsproduktion.
 KAPITEL III
 Hållbar utveckling i fiskeberoende områden
 avsnitt 1
 Tillämpningsområde och mål
 Artikel 58
 Tillämpningsområde
 EHFF ska stödja en hållbar utveckling i
 fiskeberoende områden med hjälp av en lokalt ledd utvecklingsstrategi enligt artikel
 28 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 Artikel 59
 Särskilda mål
 Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att
 uppnå de prioriteringar för unionen som anges i artikel 6.1.
 avsnitt 2
 Fiskeberoende områden, lokala partnerskap och lokala utvecklingsstrategier
 Artikel 60
 Fiskeberoende områden
 1. Ett fiskeberoende område ska
 uppfylla följande villkor för att kunna få stöd:
 (a)
 Det ska vara av begränsad storlek, i allmänhet
 mindre än NUTS 3-nivån i den gemensamma nomenklaturen för statistiska
 territoriella enheter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för
 statistiska territoriella enheter (NUTS)[33].
 (b)
 Det ska vara funktionellt sammanhållet i
 geografiskt, ekonomiskt och socialt hänseende, med särskilt beaktande av
 fiskeri- och vattenbrukssektorerna, och omfatta en tillräckligt stor kritisk
 massa i mänskliga, finansiella och ekonomiska resurser för att klara att driva
 en fungerande lokal utvecklingsstrategi.
 2. Medlemsstaterna ska i det
 operativa programmet fastställa förfarandet för urval av områden och de
 kriterier som ska tillämpas.
 Artikel 61
 Integrerade lokala
 utvecklingsstrategier
 1. Vid tillämpning av EHFF ska
 den integrerade lokala utvecklingsstrategi som avses i artikel 28.1 c i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser] baseras på samspel mellan aktörer och projekt i olika
 näringsgrenar inom den lokala ekonomin, i synnerhet fiskeri- och
 vattenbruksnäringen.
 2. För att bidra till uppnåendet
 av de mål som avses i artikel 59 ska de lokala utvecklingsstrategierna
 (a)
 leda till att fiskeri- och vattenbrukssektorerna
 deltar maximalt i arbetet med att skapa en hållbar utveckling i de
 fiskeberoende områdena längs kusterna och i inlandet,
 (b)
 säkerställa att de lokala samhällena drar största
 möjliga nytta av de möjligheter som erbjuds genom utvecklingsplanerna för hav
 och kuster.
 3. Strategin måste överensstämma
 med de möjligheter och behov som identifierats i området och med unionens
 prioriteringar för EHFF. Strategierna kan sträcka sig från att vara fokuserade
 på fisket till en bredare inriktning på diversifiering av fiskeberoende områden
 Strategin ska vara mer än bara en samling insatser eller en uppsättning
 sektorsanknutna enskilda åtgärder.
 4. För att berättiga till
 finansiering genom EHFF ska den integrerade lokala utvecklingsstrategi som
 avses i artikel 29 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] även
 innehålla minst följande inslag:
 (a)
 En beskrivning av den lokala aktionsgruppen för
 fiske och en motivering till dess medlemskap.
 (b)
 Underlag som motiverar den förslagna EHFF-budgeten
 och fördelning av resurserna mellan identifierade lokala prioriteringar.
 5. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på innehållet i den
 handlingsplan som avses i artikel 29.1 e i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 6. Medlemsstaterna ska i de
 operativa programmen ange urvalskriterier för lokala utvecklingsstrategier som
 återspeglar det mervärde som den lokalt ledda utvecklingen ska skapa.
 Artikel 62
 Lokala aktionsgrupper för
 fiske
 1. Vid tillämpning av EHFF ska
 de lokala aktionsgrupper som avses i artikel 28.1 b i [förordning (EU) nr
 [...] om gemensamma bestämmelser] betecknas lokala aktionsgrupper för fiske
 (nedan kallade lokala aktionsgrupper).
 2. De lokala aktionsgrupperna
 ska föreslå en integrerad lokal utvecklingsstrategi som minst grundar sig på de
 inslag som anges i artikel 61 och ansvara för att den blir genomförd.
 3. De lokala aktionsgrupperna
 ska
 (a)
 i bred omfattning spegla huvudinriktningen för sin
 strategi och det berörda områdets socioekonomiska sammansättning genom en
 balanserad representation av huvudaktörerna, dvs. den privata sektorn, den
 offentliga sektorn och civilsamhället,
 (b)
 garantera betydande representation för fiskeri- och
 vattenbrukssektorerna.
 4. Om den lokala
 utvecklingsstrategin stöds av andra fonder än EHFF ska ett särskilt urvalsorgan
 för EHFF-stödda projekt inrättas i enlighet med kriterierna i punkt 3.
 5. De uppgifter som de lokala
 aktionsgrupperna minst ska utföra fastställs i artikel 30.3 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 6. De lokala aktionsgrupperna
 får även utföra andra uppgifter som delegeras till dem av
 förvaltningsmyndigheten och/eller det utbetalande organet.
 7. De respektive roller som den
 lokala aktionsgruppen, förvaltningsmyndigheten och det utbetalande organet ska
 inneha vad avser de uppgifter som rör genomförandet av strategin, ska vara
 tydligt beskrivna i det operativa programmet.
 avsnitt 3
 Stödberättigande insatser
 Artikel 63
 Stöd från EHFF till
 integrerad lokal utveckling
 1. De insatser som berättigar
 till stöd enligt detta avsnitt fastställs i artikel 31 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 2. De lokala aktionsgrupperna
 får begära en förskottsbetalning från det behöriga utbetalande organet om en
 sådan möjlighet anges i det operativa programmet. Förskottet får inte överstiga
 50 % av det offentliga stödet för löpande kostnader.
 Artikel 64
 Förberedande stöd
 1. Det förberedande stödet ska
 omfatta kapacitetsuppbyggnad, utbildning och nätverksbildning i syfte att
 utarbeta/förbereda och genomföra en utvecklingsstrategi.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på definitionen av
 stödberättigande kostnader för verksamhet enligt punkt 1.
 Artikel 65
 Genomförande av lokala
 utvecklingsstrategier
 1. Stöd för att genomföra lokala
 utvecklingsstrategier får beviljas för följande mål:
 (a)
 Skapa mervärde, skapa arbetstillfällen och främja
 innovation längs hela distributionskedjan inom fisket och vattenbruket.
 (b)
 Stödja diversifiering och skapande av
 arbetstillfällen i fiskeberoende områden, särskilt inom andra sektorer inom
 havsnäringen.
 (c)
 Förbättra de fiskeberoende områdenas lokala
 miljövärden och bidra till att de kommer till optimal nytta, häribland genom
 åtgärder för att bekämpa klimatförändringar.
 (d)
 Främja den sociala välfärden i de fiskeberoende
 områdena och främja kulturarvet, även det maritima kulturarvet.
 (e)
 Stärka fiskesamhällenas deltagande i den lokala
 utvecklingen och förvaltningen av lokala fiskeriresurser och ledningen av
 havsanknuten verksamhet.
 2. Stödet får omfatta åtgärder
 som anges i detta avsnitt kapitlen I och II, förutsatt att det finns en tydlig
 och logisk grund för förvaltning på lokal nivå. När stöd beviljas för insatser
 som svarar mot dessa åtgärder ska de relevanta villkor och de bidragsskalor per
 insats som föreskrivs i detta avsnitt kapitlen I, II och III tillämpas.
 Artikel 66
 Samarbetsåtgärder
 1. Stöd enligt artikel 31 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] får beviljas för följande
 åtgärder:
 (a)
 Interterritoriella och transnationella
 samarbetsprojekt.
 (b)
 Förberedande tekniskt stöd för interterritoriella
 och transnationella samarbetsprojekt, på villkor att lokala aktionsgrupper kan
 visa att de håller på att utarbeta/förbereda genomförandet av ett projekt.
 Med interterritoriell samarbete avses
 samarbete inom en och samma medlemsstat. Med transnationellt samarbete
 avses samarbete mellan områden i flera medlemsstater eller med områden i
 tredjeländer.
 2. Utöver partnerskap med andra
 lokala aktionsgrupper kan ett partnerskap med en lokal aktionsgrupp inom ramen
 för EHFF vara ett offentligt/privat partnerskap som genomför en lokal
 utvecklingsstrategi inom eller utanför unionen.
 3. I fall där samarbetsprojekt
 inte väljs ut av de lokala aktionsgrupperna ska medlemsstaterna inrätta ett
 system med löpande ansökningar för samarbetsprojekt. De ska offentliggöra de
 nationella eller regionala administrativa förfarandena för urval av
 transnationella samarbetsprojekt och en förteckning över stödberättigande
 kostnader senast två år efter dagen för godkännandet av det operativa
 programmet.
 4. Godkännandet av
 samarbetsprojekt ska ske senast fyra månader efter den dag då projektet
 lämnades in.
 5. Medlemsstaterna ska anmäla
 godkända transnationella samarbetsprojekt till kommissionen.
 Artikel 67
 Löpande kostnader och
 ledningsfunktioner
 1. Löpande kostnader enligt
 artikel 31 d i [förordning (EU) nr [...] om
 gemensamma bestämmelser] ska vara knutna till förvaltningen av
 genomförandet av den lokala utvecklingsstrategin genom den lokala
 aktionsgruppen.
 2. Kostnader för
 ledningsfunktioner inom det fiskeberoende området enligt artikel 31 d i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]
 ska omfatta insatser för att informera om den lokala utvecklingsstrategin samt
 projektutvecklingsuppdrag.
 3. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på definitionen av
 stödberättigande kostnader för insatser enligt punkterna 1 och 2.
 KAPITEL IV
 Saluförings- och beredningsrelaterade åtgärder
 Artikel 68
 Särskilda mål
 Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att
 uppnå de särskilda mål som anges i kapitlen I och II i denna avdelning.
 Artikel 69
 Produktions- och
 saluföringsplaner
 1. EHFF kan bevilja stöd för
 utarbetande och genomförande av produktions- och saluföringsplaner enligt
 artikel 32 i [förordning (EU) nr om den gemensamma marknadsordningen för
 fiskeri- och vattenbruksprodukter].
 2. Utgifter i samband med
 produktions- och saluföringsplaner ska endast kunna komma i fråga för stöd
 genom EHFF efter det att de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat godkänt
 den årsrapport som avses i artikel 32.4 i [förordning (EU) nr om den gemensamma
 marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter].
 3. Stöd som beviljas årligen
 enligt denna artikel får inte överstiga 3 % av det genomsnittliga
 årsvärdet av saluförd produktion vid första försäljning för respektive
 producentorganisation under perioden 2009–2011. För nyligen godkända
 producentorganisationer får det stöd som beviljas årligen inte överstiga
 3 % av det genomsnittliga årsvärdet av den saluförda produktionen vid
 första försäljning för producentorganisationens medlemmar under perioden
 2009–2011.
 4. De berörda medlemsstaterna
 får bevilja ett förskott på 50 % det finansiella stödet efter godkännande
 av produktions- och saluföringsplanen i enlighet med artikel 32.2 i [förordning
 (EU) nr om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och
 vattenbruksprodukter].
 5. Det stöd som avses i punkt 1
 ska beviljas producentorganisationer och sammanslutningar av
 producentorganisationer.
 Artikel 70
 Lagringsstöd
 1. EHFF kan, på nedanstående
 villkor, bevilja ersättning till godkända producentorganisationer och
 sammanslutningar av producentorganisationer som lagrar fiskeriprodukter som ingår
 i förteckningen i bilaga II till förordning EU nr... [om den gemensamma
 marknadsordningen för fiskeri- och vatten bruksprodukter], förutsatt att
 produkterna lagras i enlighet med artiklarna 35 och 36 i förordning EU nr... [om
 den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vatten bruksprodukter]:
 (a)
 Stödbeloppet överstiger inte de tekniska och
 finansiella kostnaderna för de åtgärder som krävs för stabilisering och lagring
 av de aktuella produkterna.
 (b)
 De kvantiteter som berättigar till lagringsstöd
 överstiger inte 15 % av de årliga kvantiteter av de aktuella produkterna
 som saluförs av producentorganisationen.
 (c)
 Det årliga finansiella stödet överstiger inte
 3 % av det genomsnittliga årsvärdet av den saluförda produktionen vid
 första försäljning för producentorganisationens medlemmar under perioden
 2009–2011. Om medlemmar i en producentorganisation inte hade någon saluförd
 produktion under 2009–2011 ska det genomsnittliga värdet av den saluförda
 produktionen under de tre första åren av dessa medlemmars produktion beaktas i
 enlighet med följande:
 –
 1 % under 2014.
 –
 0,8 % under 2015.
 –
 0,6 % under 2016.
 –
 0,4 % under 2017.
 –
 0,2 % under 2018.
 2. Det stöd som avses i punkt 1
 ska ha utfasats senast 2019.
 3. Stödet ska beviljas först
 efter det att produkterna släppts för användning som livsmedel.
 4. Medlemsstaterna ska
 fastställa det belopp för tekniska och finansiella kostnader som ska vara
 tillämpligt på deras respektive territorium enligt följande:
 (a)
 Tekniska kostnader ska beräknas varje år på
 grundval av direktkostnaderna för de åtgärder som krävs för stabilisering och
 lagring.
 (b)
 Finansiella kostnader ska beräknas varje år med
 hjälp av den räntesats som fastställs årligen i varje medlemsstat.
 (c)
 Tekniska och finansiella kostnader ska
 offentliggöras.
 5. Medlemsstaterna ska göra
 kontroller för att säkra att produkter som får lagringsstöd uppfyller villkoren
 i denna artikel. Med avseende på dessa kontroller ska mottagare av lagringsstöd
 föra lagringsregister över varje kategori produkter som tas in i lager och
 senare åter släpps på livsmedelsmarknaden.
 Artikel 71
 Saluföringsåtgärder
 1. EHFF kan stödja
 saluföringsåtgärder för fiskeri- och vattenbruksprodukter i syfte att
 (a)
 förbättra villkoren kring saluföringen av
 i) överskottsarter eller underutnyttjade
 arter,
 ii) oönskade fångster som landats i
 enlighet med artikel 15 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] och
 artikel 8 b andra strecksatsen i [förordning (EU) nr om den gemensamma
 marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter],
 iii) produkter som erhållits med metoder med
 liten miljöpåverkan eller ekologiska vattenbruksprodukter enligt definitionen i
 rådets förordning (EG) nr 834/2007 om ekologisk produktion,
 (b)
 främja kvaliteten genom att underlätta
 i) ansökning om registrering av en viss
 produkt enligt villkoren i rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20
 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för
 jordbruksprodukter och livsmedel[34],
 ii) certifiering och marknadsföring,
 inbegripet av produkter som erhållits genom hållbart fiske och vattenbruk och
 genom miljövänliga beredningsmetoder,
 iii) saluföring av fiskeriprodukter direkt
 av de småskaliga yrkesfiskarna själva,
 (c)
 bidra till öppenhet och insyn i fråga om produktion
 och marknader och till genomförandet av marknadsundersökningar,
 (d)
 utarbeta standardkontrakt som är förenliga med
 unionslagstiftningen,
 (e)
 skapa producentorganisationer, sammanslutningar av
 producentorganisationer eller branschorganisationer som är godkända enligt
 avsnitt III kapitel II i förordning (EU) nr [om en gemensam marknadsordning för
 fiskeri- och vattenbruksprodukter],
 (f)
 genomföra regionala, nationella eller
 transnationella marknadsföringskampanjer för fiskeri- och vattenbruksprodukter.
 2. Insatser enligt punkt
 1 b får omfatta integrering av produktions-, berednings- och marknadsföringsverksamhet
 längs hela distributionskedjan.
 Artikel 72
 Beredning av fiskeri- och
 vattenbruksprodukter
 1. EHFF får stödja investeringar
 i beredning av fiskeri- och vattenbruksprodukter på följande områden:
 (a)
 Investeringar som leder till energisparande eller
 minskar miljöpåverkan, häribland avfallshantering.
 (b)
 Investeringar i beredningen av arter med begränsat
 eller utan kommersiellt intresse.
 (c)
 Investeringar i beredningen av biprodukter från den
 huvudsakliga beredningsverksamheten.
 (d)
 Investeringar i beredningen av ekologiska
 vattenbruksprodukter enligt reglerna i artiklarna 6 och 7 i rådets förordning
 (EU) nr 834/2007.
 2. Stödet som avses i punkt 1
 ska undantagslöst beviljas genom de finansiella instrument som föreskrivs i
 avdelning IV i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 KAPITEL V
 Kompensation för extra kostnader i de yttersta randområdena med avseende på
 fiskeri- och vattenbruksprodukter
 Artikel 73
 Kompensationssystem
 1. EHFF får stödja det
 kompensationssystem som införs genom rådets förordning (EG) nr 791/2007 för
 extra kostnader som uppstår för aktörer inom fiske, odling och saluföring av
 vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna,
 Franska Guyana och Réunion.
 2. Varje berörd medlemsstat ska
 för sina regioner enligt artikel 1 upprätta en förteckning över de fiskeri- och
 vattenbruksprodukter samt de kvantiteter av dessa produkter som kan komma i
 fråga för kompensation.
 3. När medlemsstaterna upprättar
 förteckningen över kvantiteter enligt punkt 2 ska de beakta alla relevanta
 faktorer, särskilt att kompensationen är fullt förenlig med den gemensamma
 fiskeripolitikens regler.
 4. Kompensation får inte
 beviljas för fiskeriprodukter
 (a)
 som fångats av fartyg från tredjeland, med undantag
 av fartyg som seglar under venezuelansk flagg och bedriver verksamhet i
 unionens vatten,
 (b)
 som fångats av unionsfartyg som inte är
 registrerade i en hamn i någon av de regioner som avses i punkt 1,
 (c)
 som importerats från tredjeländer.
 5. Punkt 4 b i denna
 artikel ska inte tillämpas om den befintliga kapaciteten inom
 beredningsindustrin i det berörda yttre randområdet är för stor för de
 kvantiteter råmaterial som levereras i enlighet med reglerna i denna artikel.
 Artikel 74
 Beräkning av kompensationen
 Kompensationen ska betalas till aktörer som
 bedriver verksamhet i de berörda regionerna med beaktande av följande:
 (a)
 De extra kostnader för varje fiskeri- eller
 vattenbruksprodukt som uppstår på grund av de särskilda nackdelarna i de
 berörda regionerna.
 (b)
 Eventuella andra typer av offentliga åtgärder som
 påverkar de extra kostnadernas omfattning.
 Artikel 75
 Kompensationsplan
 1. De berörda medlemsstaterna
 ska lämna in en kompensationsplan för varje berörd region till kommissionen,
 innehållande den förteckning och uppgift om de kvantiteter som avses i artikel
 73, kompensationens storlek enligt artikel 74 och uppgift om den behöriga
 myndigheten enligt artikel 108.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 i syfte att definiera innehållet i
 kompensationsplanen, inbegripet kriterierna för beräkning av extra kostnader
 till följd av de särskilda nackdelarna i de berörda regionerna.
 KAPITEL VI
 Kompletterande åtgärder för den gemensamma fiskeripolitiken inom ramen för
 delad förvaltning
 Artikel 76
 Geografiskt
 tillämpningsområde
 Genom undantag från artikel 2 i denna
 förordning ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför Europeiska
 unionens territorium.
 Artikel 77
 Särskilda mål
 Åtgärder enligt detta kapitel ska stödja
 genomförandet av artiklarna 37 och 46 i förordning [om den gemensamma
 fiskeripolitiken].
 Artikel 78
 Kontroll och tillsyn
 1. EHFF kan stödja genomförandet
 av unionens system för kontroll, inspektion och tillsyn som föreskrivs i
 artikel 46 i [förordning om den gemensamma fiskeripolitiken] och fastställs i
 rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett
 kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den
 gemensamma fiskeripolitiken efterlevs[35].
 2. I synnerhet ska följande
 typer av insatser vara stödberättigande:
 (a)
 Inköp eller utveckling av teknik, inklusive
 maskinvara och programvara, system för positionsbestämning (VDS), CCTV-system
 och IT-nät som gör det möjligt att samla in, administrera, validera, analysera
 och utbyta samt utveckla provtagningsmetoder för data rörande fisket, inklusive
 sammankoppling med sektorsövergripande system för datautbyte.
 (b)
 Inköp och installation av nödvändiga komponenter
 för att garantera dataöverföring från aktörer inom fiske och saluföring av
 fiskeriprodukter till berörd medlemsstat och behöriga EU-myndigheter, däribland
 nödvändiga komponenter för elektroniska registrerings- och rapporteringssystem
 (ERS), kontrollsystem för fartyg (VMS) och automatiska identifieringssystem
 (AIS), som används för kontrollsyften.
 (c)
 Inköp och installation av nödvändiga komponenter
 för att garantera spårbarhet vad gäller fiskeri- och vattenbruksprodukter i
 enlighet med artikel 58 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009.
 (d)
 Genomförande av program för utbyte och analys av
 data mellan medlemsstater.
 (e)
 Modernisering och inköp av patrullfartyg,
 patrullflygplan och patrullhelikoptrar under förutsättning att de under minst
 60 % av tiden används för fiskerikontroll.
 (f)
 Inköp av andra kontrollmedel, inbegripet
 anordningar för att mäta maskinstyrka och vägningsutrustning.
 (g)
 Genomförande av pilotprojekt knutna till
 fiskerikontroll, även DNA-analys av fisk och utformning av webbplatser med
 kontrollanknytning.
 (h)
 Fortbildnings- och utbytesprogram, även mellan
 medlemsstater, för personal med ansvar för kontroll och övervakning av
 fiskeverksamhet.
 (i)
 Lönsamhetsanalyser och bedömning av revisioner som
 utförts av de behöriga myndigheterna och utgifter som dessa ådragit sig i
 samband med kontroll, inspektion och övervakning.
 (j)
 Initiativ som med hjälp av seminarier eller
 medieverktyg avser att höja yrkesfiskares och andra aktörers (t.ex.
 inspektörer, åklagare och domare) samt allmänhetens medvetenhet om behovet av
 att motverka olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om tillämpningen av
 den gemensamma fiskeripolitikens regler.
 3. De åtgärder som förtecknas i
 denna artikel punkt 2 h, i och j ska endast vara
 stödberättigande om de avser kontrollverksamhet som utförs av en offentlig
 myndighet.
 4. När det gäller de åtgärder
 som förtecknas i denna artikel punkt 2 d och h ska endast en av de
 deltagande medlemsstaterna utses till utbetalande organ.
 Artikel 79
 Datainsamling
 1. EHFF ska stödja insamling och
 förvaltning och användning av biologiska, tekniska, miljörelaterade och
 socioekonomiska primärdata inom ramen för det fleråriga unionsprogram som avses
 i artikel 37.5 i [förordning om den gemensamma fiskeripolitiken].
 2. I synnerhet ska följande
 typer av insatser vara stödberättigande:
 (a)
 Förvaltning och användning av data för vetenskaplig
 analys och genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken.
 (b)
 Nationella fleråriga provtagningsprogram.
 (c)
 Övervakning till havs av kommersiellt fiske och
 fritidsfiske.
 (d)
 Forskningsstudier till havs.
 (e)
 Medlemsstaters företrädares deltagande i regionala
 samordningsmöten enligt artikel 37.4 i [förordning om den gemensamma
 fiskeripolitiken], möten i de regionala fiskeriförvaltningsorganisationer där
 EU är avtalsslutande part eller observatör eller möten i internationella organ
 med ansvar för att utfärda vetenskapliga utlåtanden.
 AVDELNING VI
 ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DEN DELADE FÖRVALTNINGEN
 KAPITEL I
 Integrerad havspolitik
 Artikel 80
 Geografiskt
 tillämpningsområde
 Genom undantag från artikel 2 i denna
 förordning ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför Europeiska
 unionens territorium.
 Artikel 81
 Tillämpningsområde och mål
 Stöd enligt detta kapitel ska bidra till
 utvecklingen och genomförandet av unionens integrerade havspolitik. Stödet ska:
 (a)
 Främja och utveckling och genomförande av
 integrerad förvaltning för havs- och kustrelaterade frågor på lokal, regional,
 nationell, havsområdes-, EU- och internationell nivå, särskilt genom att
 i) främja insatser som uppmuntrar
 medlemsstaterna och EU:s regioner att utveckla, införa eller genomföra
 integrerad havsförvaltning,
 ii) främja dialog och samarbete i
 havsrelaterade frågor med och mellan medlemsstater och aktörer, inbegripet
 genom utveckling av havsområdesstrategier,
 iii) främja sektorsövergripande
 samarbetsplattformar och nätverk, inbegripet samarbete mellan företrädare för
 offentliga myndigheter, regionala och lokala myndigheter, näringslivet,
 turistsektorn, forskningsintressenter, medborgare, det civila samhällets
 organisationer och arbetsmarknadens parter,
 iv) främja utbyte av bästa praxis och dialog
 på internationell nivå, inbegripet bilateral dialog med tredjeländer, utan att
 det påverkar andra avtal eller arrangemang som kan vara i kraft mellan EU och
 det berörda tredjelandet,
 v) öka synligheten för en integrerad
 strategi för havsfrågor, samt höja offentliga myndigheters, den privata
 sektorns och allmänhetens medvetenhet om en sådan strategi.
 (b)
 Bidra till utvecklingen av sektorsövergripande
 initiativ som samtidigt gynnar flera olika sektorer inom havsnäringen och/eller
 olika sektorspolitiska mål, och som beaktar och bygger på redan existerande
 verktyg och initiativ, till exempel
 i) integrerad havsövervakning för att
 förbättra resultaten och effektiviteten genom informationsutbyte mellan
 sektorer och över gränser, med vederbörligt beaktande av redan existerande och
 framtida system,
 ii) fysisk planering i kust- och
 havsområden och integrerad förvaltning av kustområden,
 iii) en progressiv uppbyggnad av en
 heltäckande och offentligt tillgänglig högkvalitativ kunskapsbas i havsfrågor
 som ska underlätta delning, vidareutnyttjande och spridning av data och kunskap
 på området inom olika användargrupper.
 (c)
 Stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning,
 innovation och ny teknik inom framväxande och framtida sektorer inom
 havsnäringen i kustområdena, med en kompletterande roll i förhållande till
 etablerade sektoriella och nationella verksamheter.
 (d)
 Främja skyddet av den marina miljön, särskilt den
 biologiska mångfalden och marina skyddsområden som t.ex. Natura 2000-områden,
 främja ett hållbart utnyttjande av havs- och kustresurserna och fortsätta att
 definiera hållbarhetsgränser för mänsklig verksamhet som påverkar den marina
 miljön, särskilt inom ramen för ramdirektivet för en marin strategi.
 Artikel
 82
 Stödberättigande insatser
 1. EHFF kan stödja insatser som
 är förenliga med målen i artikel 81, t.ex. följande:
 (a)
 Studier.
 (b)
 Projekt, inbegripet testprojekt och
 samarbetsprojekt.
 (c)
 Information till allmänheten och utbyte av bästa
 praxis, medvetandehöjande kampanjer och kommunikations- och
 spridningsverksamhet i samband med dessa, som t.ex. reklamkampanjer, evenemang,
 skapande och uppdatering av webbplatser, plattformar för aktörerna, inklusive
 spridning av information om Europeiska unionens politiska prioriteringar i den
 mån de berör de allmänna målen i den här förordningen.
 (d)
 Konferenser, seminarier, workshoppar.
 (e)
 Utbyte av bästa praxis, samordnande verksamhet som
 t.ex. nätverk för informationsdelning och styrmekanismer för
 havsområdesstrategier.
 (f)
 Utveckling, drift och underhåll av IT-system och
 -nät som gör det möjligt att samla in, administrera, validera, analysera och
 utbyta samt utveckla provtagningsmetoder för data rörande fisket, inklusive
 sammankoppling med sektorsövergripande system för datautbyte.
 2. För att uppnå de särskilda
 målet att utveckla sektorsövergripande initiativ enligt artikel 81 b får
 EHFF stödja följande områden:
 (a)
 Utveckling och införande av tekniska verktyg för
 integrerad övervakning till havs, i synnerhet för att stödja utbyggnad, drift
 och underhåll av ett decentraliserat system för informationsutbyte om
 havsfrågor (Cise), särskilt genom sammankoppling av existerande och framtida system.
 (b)
 Samordning och samarbete mellan medlemsstater för
 att utveckla fysisk planering i kust- och havsområden, inbegripet utgifter
 knutna till system och rutiner för datadelning och dataövervakning,
 utvärderingsverksamhet, etablering och drift av expertnät och inrättande av ett
 program med målet att bygga upp medlemsstaternas kapacitet att genomföra fysisk
 planering i kust- och havsområden.
 (c)
 Tekniska verktyg för etablering och drift av ett
 driftfärdigt europeiskt nätverk för havsobservation och datainsamling (Emodnet)
 som ska underlätta insamling, sammanställning, kvalitetskontroll,
 vidareutnyttjande och spridning av marina data genom samarbete mellan de
 institutioner i medlemsstaterna som ingår i nätverket.
 KAPITEL
 II
 Kompletterande åtgärder för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade
 havspolitiken inom ramen för direktförvaltning
 Artikel 83
 Geografiskt
 tillämpningsområde
 Genom undantag från artikel 2 i denna
 förordning ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför Europeiska
 unionens territorium.
 Artikel 84
 Särskilda mål
 Åtgärder enligt detta kapitel ska underlätta
 genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade
 havspolitiken, särskilt i följande avseenden:
 (a)
 Vetenskapliga utlåtanden inom ramen för den
 gemensamma fiskeripolitiken.
 (b)
 Särskilda kontroll- och tillsynsåtgärder inom ramen
 för den gemensamma fiskeripolitiken.
 (c)
 Frivilliga bidrag till internationella
 organisationer.
 (d)
 Rådgivande nämnder.
 (e)
 Marknadsinformation.
 (f)
 Kommunikationsverksamhet som rör den gemensamma
 fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
 Artikel 85
 Vetenskapliga utlåtanden och
 kunskaper
 1. EHFF får stödja
 tillhandahållande av vetenskapliga produkter, särskilt projekt för tillämpad
 forskning direkt knutna till processen för vetenskaplig rådgivning och för
 vetenskapliga yttranden och utlåtanden, med syftet att grunda den gemensamma
 fiskeripolitiken på sunda och effektiva fiskeriförvaltningsbeslut.
 2. I synnerhet ska följande
 typer av insatser vara stödberättigande:
 (a)
 Studier och pilotprojekt som behövs för den
 gemensamma fiskeripolitikens genomförande och utveckling, däribland om
 alternativ teknik för hållbar fiskeriförvaltning.
 (b)
 De vetenskapliga organens (hit räknas även de
 internationella rådgivande organ som ansvarar för beståndsbedömningen),
 oberoende experters och forskningsinstituts utarbetande och tillhandahållande
 av vetenskapliga yttranden och utlåtanden.
 (c)
 Experters deltagande i möten om vetenskapliga och
 tekniska frågor på fiskeriområdet och i expertgrupper samt i möten i de
 internationella rådgivande organen och i möten där det krävs bidrag från
 fiskeriexperter.
 (d)
 Kommissionens utgifter för tjänster som rör
 insamling, förvaltning och användning av data, organisation och förvaltning av
 expertmöten om fiskerifrågor och förvaltning av årliga arbetsprogram knutna
 till vetenskaplig och teknisk expertis i fiskerifrågor, till behandling av
 datasamtal och dataset samt till det förberedande arbetet i samband med
 vetenskapliga yttranden och utlåtanden.
 (e)
 Samarbetsverksamhet mellan medlemsstaterna på
 området datainsamling, inbegripet upprättande och drift av regionaliserade
 databaser för lagring, förvaltning och användning av data som befrämjar
 regionalt samarbete och förbättrar datainsamlings- och
 dataförvaltningsverksamhet såväl som vetenskapliga expertutlåtanden till stöd
 för fiskeriförvaltningen.
 Artikel 86
 Kontroll och tillsyn
 1. EHFF kan stödja genomförandet
 av unionens system för kontroll, inspektion och tillsyn som föreskrivs i
 artikel 46 i [förordning om den gemensamma fiskeripolitiken] och fastställs i rådets
 förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett
 kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den
 gemensamma fiskeripolitiken efterlevs.
 2. I synnerhet ska följande
 typer av insatser vara stödberättigande:
 (a)
 Gemensamma inköp av patrullfartyg, patrullflygplan
 och patrullhelikoptrar under förutsättning att dessa under minst 60 % av tiden
 används för fiskerikontroll och att inköpen görs av flera medlemsstater i samma
 geografiska område.
 (b)
 Utgifter för bedömning och utveckling av ny
 kontrollteknik.
 (c)
 Alla driftsrelaterade utgifter för inspektioner som
 utförs av kommissionens inspektörer för att kontrollera medlemsstaternas
 tillämpning av fiskeripolitikens regler, särskilt utgifter för inspektörernas
 tjänsteresor, säkerhetsutrustning och fortbildning, för organisation av eller
 deltagande i möten och för kommissionens inköp eller hyra av utrustning för
 inspektioner som anges i avdelning X i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av
 den 20 november 2009.
 3. När det gäller de åtgärder
 som förtecknas i punkt 2 a ska endast en av de deltagande medlemsstaterna
 utses till stödmottagare.
 Artikel 87
 Frivilliga bidrag till
 internationella organisationer
 EHFF får stödja följande typer av insatser på
 området internationella relationer:
 (a)
 Frivilliga bidrag till Förenta nationernas
 organisationer och frivilliga bidrag till varje organisation som är aktiv på
 havsrättens område.
 (b)
 Frivilliga finansiella bidrag till förberedandet av
 nya internationella organisationer eller utarbetandet av internationella
 fördrag som är av intresse för Europeiska unionen.
 (c)
 Frivilliga finansiella bidrag till arbete eller
 program som genomförs av internationella organisationer och som är av särskilt
 intresse för Europeiska unionen.
 (d)
 Finansiella bidrag till all sådan verksamhet (t.ex.
 arbetsmöten och informella och extraordinarie möten mellan de fördragsslutande
 parterna) som tillvaratar Europeiska unionens intressen i internationella
 organisationer och som stärker samarbetet med unionens partner i sådana
 organisationer. När Europeiska unionens intressen kräver närvaro av företrädare
 från tredjeländer i förhandlingar och möten i internationella forum eller
 organisationer, ska EHFF täcka kostnaderna för deras deltagande.
 Artikel 88
 Rådgivande nämnder
 1. EHFF får stödja driftskostnaderna
 för de rådgivande nämnderna inrättade i enlighet med artikel 52 i [förordning
 om den gemensamma fiskeripolitiken].
 2. En rådgivande nämnd med
 status som juridisk person får i egenskap av organisation som arbetar för mål
 av allmänt europeiskt intresse ansöka om ekonomiskt bistånd från unionen.
 Artikel 89
 Marknadsinformation
 EHFF kan bevilja stöd för utarbetande och
 spridning av marknadsinformation om fiskeri- och vattenbruksprodukter i
 enlighet med artikel 49 i [förordning (EU) nr om den gemensamma
 marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter].
 Artikel 90
 Kommunikationsverksamhet som
 rör den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
 EHFF får stödja
 (a)
 kostnader för informations- och
 kommunikationsverksamhet knuten till den gemensamma fiskeripolitiken och den
 integrerade havspolitiken, däribland
 (b)
 kostnader för produktion, översättning och
 spridning av skrivet, audiovisuellt och elektroniskt material som skräddarsytts
 för de olika målgruppernas behov,
 (c)
 kostnader för förberedande och organisation av
 evenemang och möten för att informera de olika parter som berörs av den
 gemensamma fiskeripolitiken eller den integrerade havspolitiken eller inhämta
 deras åsikter,
 (d)
 rese- och inkvarteringskostnader för experter och
 företrädare för intressenter som kommissionen bjudit in till möten,
 (e)
 kostnader för spridning av information om Europeiska unionens politiska
 prioriteringar i den mån de berör de allmänna målen i den här förordningen.
 KAPITEL III
 Tekniskt stöd
 Artikel 91
 Tekniskt stöd på
 kommissionens initiativ
 EHFF får på kommissionens initiativ och upp
 till ett tak på 1,1% av fonden stödja
 (a)
 åtgärder för tekniskt stöd enligt artikel 51.1 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] avseende genomförandet av
 denna förordning,
 (b)
 genomförandet av hållbara fiskeriavtal och unionens
 deltagande i regionala fiskeriförvaltningsorganisationer,
 (c)
 inrättandet av ett europeiskt nätverk för lokala
 aktionsgrupper för fiske för att främja kapacitetsuppbyggnad,
 informationsspridning, utbyte av erfarenheter och bästa praxis samt för att
 stödja samarbete mellan lokala partnerskap. Nätverket ska samarbeta med de
 nätverksbildande organ och tekniska stödorgan för lokal utveckling som
 inrättats av Eruf, ESF och EUGFJ för deras verksamhet för lokal utveckling och
 gränsöverskridande samarbete.
 Artikel 92
 Tekniskt stöd på
 medlemsstaternas initiativ
 1. EHFF får på medlemsstaternas
 initiativ och upp till ett tak på 5 % av stödprogrammets totala belopp
 stödja
 a) åtgärder för tekniskt stöd enligt artikel
 52.1 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser],
 b) inrättandet av nationella nätverk som ska
 arbeta för spridning av information, kapacitetsuppbyggnad och utbyte av bästa
 praxis samt stödja samarbetet mellan de lokala aktionsgrupperna för fiske i deras
 geografiska område.
 2. I undantagsfall och under
 vederbörligen motiverade omständigheter får det tak som avses i punkt 1
 överskridas.
 3. Kostnader för det
 attesterande organet ska inte vara stödberättigande inom ramen för punkt 1.
 4. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på definitionen av den
 verksamhet som ska utföras av nationella nätverk enligt punkt 1.
 AVDELNING VII
 GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING
 KAPITEL I
 Allmänna bestämmelser
 Artikel 93
 Tillämpningsområde
 Denna avdelning ska tillämpas på åtgärder som
 finansieras inom ramen för delad förvaltning enligt avdelning V.
 KAPITEL II
 Genomförandemekanism
 avsnitt 1
 Stöd från EHFF
 Artikel 94
 Fastställande av
 samfinansieringssatser
 1. Det högsta bidraget från EHFF
 till det operativa programmet ska fastställas i kommissionens beslut om
 godkännande av det operativa programmet.
 2. Bidraget från EHFF ska
 beräknas på grundval av de stödberättigande offentliga utgifterna.
 I det operativa programmet ska den EHFF-bidragssats
 fastställas, vilken ska tillämpas för vart och ett av de mål som anges inom
 unionens EHFF-prioriteringar i enlighet med artikel 6. Den högsta
 EHFF-bidragssatsen ska vara 75 % av de stödberättigande offentliga
 utgifterna.
 Den lägsta EHFF-bidragssatsen ska vara 20 %.
 3. Genom undantag från
 punkt 2 ska EHFF-bidraget vara följande:
 (a)
 100 % av de stödberättigande offentliga
 utgifterna för stöd enligt lagringsstödet som avses i artikel 70.
 (b)
 100 % av de stödberättigande offentliga
 utgifterna för det ersättningssystem som avses i artikel 73.
 (c)
 50 % av de stödberättigande offentliga utgifterna
 för det stöd som avses i artikel 78.2 e.
 (d)
 80 % av de stödberättigande offentliga utgifterna
 för det stöd som avses i artikel 78.2 a–d och f–j.
 (e)
 65 % av de stödberättigande utgifterna för det
 stöd som avses i artikel 79.
 Artikel 95
 Stödnivå för offentligt stöd
 1. Medlemsstaterna ska tillämpa
 en högsta stödnivå för offentligt stöd på 50 % av de totala
 stödberättigande utgifterna för insatsen.
 2. Genom undantag från punkt 1 ska
 medlemsstaterna tillämpa en stödnivå för offentligt stöd på 100 % av de
 stödberättigande offentliga utgifterna för insatsen när följande villkor är
 uppfyllda:
 (a)
 Stödmottagaren är ett offentligrättsligt organ.
 (b)
 Insatsen är förknippad med det lagringsstöd som
 avses i artikel 70.
 (c)
 Insatsen är knuten till det kompensationssystem
 avses i artikel 73.
 (d)
 Insatsen är knuten till den datainsamling som avses
 i artikel 79.
 3. Genom undantag från punkt 1
 får medlemsstaterna tillämpa en stödnivå för offentligt stöd mellan 50 %
 och 100 % av de totala stödberättigande utgifterna när insatsen genomförs
 inom ramen för avdelning V kapitel III och uppfyller följande kriterier:
 (a)
 Insatsen är av kollektivt intresse.
 (b)
 Det rör sig om en kollektiv stödmottagare.
 (c)
 Allmänheten får tillgång till resultaten av
 insatsen.
 (d)
 Projektet har innovativa inslag på lokal nivå.
 4. Genom undantag från punkt 1
 ska ytterligare procentenheter i enlighet med bilaga I tillämpas på stödnivån.
 5. Den lägsta stödnivån för det
 offentliga stödet ska vara 20 % av de totala stödberättigande utgifterna
 för insatsen.
 6. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter som antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
 i artikel 151.3 fastställa hur de olika procentenheterna ska tillämpas på
 stödnivån för det offentliga stödet när flera villkor i bilaga I är uppfyllda.
 avsnitt 2
 Finansiell förvaltning och användning av euro
 Artikel 96
 Förhandsfinansiering
 1. Som
 komplement till de allmänna reglerna i artikel 72 i [förordning (EU) nr [...]
 om gemensamma bestämmelser] och efter kommissionens beslut om godkännande av
 det operativa programmet ska ett inledande förhandsfinansieringsbelopp för hela
 programperioden betalas ut av kommissionen. Beloppet ska utgöra 4 % av
 bidraget från unionens budget till det berörda operativa programmet. Det får
 delas upp i två delbetalningar beroende på budgetsituationen.
 2. Den
 ränta som förhandsfinansieringen ger upphov till ska gottskrivas det operativa
 programmet och avräknas från beloppet för offentliga utgifter i den slutliga
 utgiftsdeklarationen.
 Artikel 97
 Räkenskapsår
 Räkenskapsåret ska omfatta utgifter för vilka
 utbetalning gjorts samt inkomster som mottagits av det utbetalande organet och
 förts upp av detta i EHFF-budgeten för år ”N” som inleds den 16 oktober år
 ”N-1” och avslutas den 15 oktober år ”N”.
 Artikel 98
 Mellanliggande betalningar
 1. Mellanliggande betalningar ska göras för
 varje operativt program. De ska beräknas genom att den samfinansieringsnivå som
 gäller för varje unionsprioritiering tillämpas på de offentliga utgifter som
 hänför sig till denna.
 2. Kommissionen
 ska i mån av budgetmedel göra mellanliggande betalningar för utgifter som
 betalats av de godkända utbetalande organen för genomförande av programmen.
 3. Kommissionen ska göra en
 mellanliggande betalning endast om följande skyldigheter har fullgjorts:
 a) En utgiftsdeklaration undertecknad av det
 godkända utbetalande organet enligt artikel 124.1 c har kommit in till
 kommissionen.
 b) Det totalbelopp för bidrag från EHFF som
 tilldelats varje unionsprioritering för den ifrågavarande programperioden har
 respekterats.
 (c) Den senaste årsrapporten om genomförandet
 av det operativa programmet har lämnats in till kommissionen.
 4. Om något av kriterierna i punkt 3 inte uppfylls ska kommissionen
 omedelbart informera det ackrediterade utbetalande organet. Om ett av kraven
 enligt punkt 3 a och 3 c inte uppfylls ska utgiftsdeklarationen vara ogiltig.
 5. Kommissionen ska göra en
 mellanliggande betalning senast 45 dagar efter det att en utgiftsdeklaration
 som uppfyller villkoren i punkt 3 har diarieförts, utan att det påverkar
 tillämpningen av artiklarna 123 och 127.
 6. Ackrediterade utbetalande organ ska upprätta och vidarebefordra
 mellanliggande utgiftsdeklarationer för de operativa programmen till
 kommissionen inom de perioder som fastställs av kommissionen genom
 genomförandeakter som antagits i enlighet med det rådgivande förfarande som
 avses i artikel 151.2.
 De mellanliggande
 utgiftsdeklarationerna för utgifter som verkställts från och med den 16 oktober
 ska belasta budgeten för det påföljande året.
 Artikel 99
 Slutbetalning och avslutande
 av program
 1. Efter det att den sista årsrapporten för genomförande av ett operativt
 program har kommit in och på villkor att det finns medel i budgeten, ska
 slutbetalning göras av kommissionen på grundval av den gällande
 finansieringsplanen, årsräkenskaperna för det senaste budgetår då det berörda
 operativa programmet genomfördes och det motsvarande beslutet om avslutande av
 räkenskaperna. Dessa räkenskaper ska ha inkommit till kommissionen senast sex
 månader efter fastställda sista dag för utgifternas stödberättigande och ska
 omfatta de utbetalningar det utbetalande organet har gjort fram till och med
 sista dag för utgifternas stödberättigande.
 2. Slutbetalningen ska göras
 senast sex månader efter det att kommissionen mottagit den information och de
 handlingar som avses i punkt 1 och de sista årsräkenskaperna har avslutats. De
 återstående belopp som det fortfarande finns åtaganden för efter
 slutbetalningen ska kommissionen automatiskt återta inom sex månader, utan att
 det påverkar tillämpningen av artikel 100.
 3. Om
 den sista årsrapporten och de handlingar som är nödvändiga för avslutande av
 räkenskaperna för programmets sista genomförandeår inte har kommit in till
 kommissionen senast den dag som anges i punkt 1 ska slutbetalningsbeloppet
 återtas i enlighet med artikel 100.
 Artikel 100
 Återtaganden
 Den del av ett budgetåtagande för ett
 operativt program som inte har använts för utbetalning av förhandsfinansiering
 eller för mellanliggande betalningar eller för vilken ingen utgiftsdeklaration
 som uppfyller villkoren i artikel 98.3 har kommit in till kommissionen senast
 den 31 december det andra året efter det år då budgetåtagandet gjordes, ska
 återtas av kommissionen.
 Artikel 101
 Användning av euro
 1. Belopp
 som anges i det operativa program som medlemsstaten lämnat in, i attesterade
 utgiftsdeklarationer och i ansökningar om utbetalning samt utgifter som nämns i
 års- och slutrapporterna om genomförandet ska uttryckas i euro.
 2. De
 medlemsstater som inte har infört euron som sin valuta på dagen för ansökan om
 utbetalning ska omvandla utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro.
 Beloppen ska räknas om till euro med hjälp av
 kommissionens månatliga bokföringskurs den månad under vilken utgifterna
 bokfördes hos det utbetalande organet för det berörda operativa programmet. Denna bokföringskurs ska offentliggöras
 elektroniskt av kommissionen varje månad.
 3. De
 belopp som drivs in i nationell valuta av medlemsstater som inte har antagit
 euron som sin valuta på dagen för indrivningen ska räknas om till euro med
 hjälp av den växelkurs som avses i punkt 2.
 4. När
 euron blir valuta i en medlemsstat ska det omräkningsförfarande som anges
 i punkt 3 fortsätta att gälla för alla utgifter som det utbetalande
 organet bokförde i räkenskaperna före den dag då den fasta omräkningskursen
 mellan den nationella valutan och euron trädde i kraft.
 avsnitt 3
 Stödberättigande för utgifter och varaktighet
 Artikel 102
 Stödberättigande utgifter
 1. Utöver vad som gäller enligt
 de allmänna reglerna i artikel 55.1 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser] ska stödmottagarnas utbetalningar styrkas genom fakturor och
 handlingar som styrker utbetalning.
 2. Endast indirekta kostnader
 enligt avdelning V kapitel III ska kunna berättiga till stöd genom EHFF.
 3. Genom undantag från artikel
 55.7 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska utgifter som
 blir stödberättigande på grund av en ändring av programmet enligt artikel 22.2
 vara stödberättigande först från och med den 1 januari det år som följer på
 begäran om ändring.
 Artikel 103
 Beräkning av förenklade
 kostnader, extrakostnader och inkomstbortfall
 När stöd beviljas på grundval av förenklade
 kostnader, extrakostnader eller inkomstbortfall ska medlemsstaterna se till att
 de underliggande beräkningarna är adekvata, korrekta och upprättade i förväg på
 grundval av en rättvis och kontrollerbar beräkningsmetod.
 Artikel 104
 Förskott
 1. Förskottsutbetalningar får
 göras under förutsättning att det ställs en bankgaranti eller likvärdig garanti
 som motsvarar 100 % av förskottsbeloppet.
 2. När det gäller offentliga
 stödmottagare ska förskott betalas ut till kommuner, regionala myndigheter och
 deras sammanslutningar samt även till offentligrättsliga organ.
 3. Ett instrument som en
 offentlig myndighet ställer som garanti ska anses vara likvärdigt med den
 garanti som avses i punkt 1 om myndigheten åtar sig att betala det belopp som
 täcks av garantin i det fall berättigandet till det utbetalade föreskottet inte
 kan fastställas.
 4. Garantin får frisläppas när
 det behöriga utbetalande organet fastställer att de faktiska utgifterna i
 samband med det offentliga stödet för insatsen överskrider förskottet.
 Artikel 105
 Varaktigt uppfyllande av
 godkännandekraven
 1. Stödmottagarna ska fortsätta
 att uppfylla kraven enligt artikel 12.1 efter det att stödansökan lämnats in
 och under insatsens hela genomförandeperiod och, för vissa typer av insatser,
 även för en angiven tidsperiod efter den sista utbetalningen.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på identifiering
 (a)
 av typer av insatser för vilka godkännandekraven
 bör uppfyllas även efter den sista utbetalningen, och
 (b)
 av den tidsperiod som avses i punkt 1.
 Kommissionen ska utöva bemyndigandet att anta
 delegerade akter under fullt iakttagande av proportionalitetsprincipen och med
 beaktande av risken för att bristande efterlevnad av den gemensamma
 fiskeripolitikens regler på respektive områden utgör ett allvarligt hot mot ett
 sådant hållbart utnyttjande av levande marina biologiska resurser som kan
 återställa och bevara populationer av skördade arter över de nivåer som leder
 till ett maximalt hållbart utnyttjande, mot hållbara villkor för de berörda
 bestånden eller mot bevarandet av havsmiljön.
 KAPITEL III
 Förvaltnings- och kontrollsystem
 Artikel 106
 Medlemsstaternas skyldigheter
 Medlemsstaten ska se till att det har
 inrättats ett förvaltnings- och kontrollsystem för det operativa programmet,
 som ska säkerställa tydlig fördelning och tydligt åtskiljande av uppgifterna
 mellan förvaltningsmyndigheten, det utbetalande organet och det attesterande
 organet. Medlemsstaterna ska ansvara för att systemen fungerar effektivt under
 hela programperioden.
 Artikel 107
 Behöriga myndigheter
 1. Medlemsstaterna ska för varje
 operativt program utse följande myndigheter:
 (a)
 En förvaltningsmyndighet, som antingen kan vara ett
 offentligt eller offentligrättsligt organ som är verksamt på nationell eller
 regional nivå, eller medlemsstaten själv när denna utför den uppgiften, som ska
 ha ansvaret för förvaltningen av programmet i fråga.
 (b)
 Ett godkänt utbetalande organ i den mening som
 avses i artikel 109.
 (c)
 Ett attesterande organ i den mening som avses i
 artikel 112.
 2. Medlemsstaterna ska tydligt
 definiera vilka uppgifter som åligger förvaltningsmyndigheten, det utbetalande
 organet och, inom ramen för hållbar lokal utveckling, de lokala aktionsgrupper
 som avses i artikel 62, när det gäller tillämpning av behörighets- och
 urvalskriterier och förfarandet för urval av projekt.
 Artikel 108
 Förvaltningsmyndighet
 1. Förvaltningsmyndigheten ska
 ansvara för att programmet förvaltas och genomförs på ett effektivt,
 ändamålsenligt och korrekt sätt, vilket i synnerhet innebär att myndigheten
 (a)
 ska se till att det finns ett lämpligt och säkert
 elektroniskt system för att registrera, bevara, hantera och rapportera sådana
 statistiska uppgifter om programmet och dess genomförande som krävs för
 övervakning och utvärdering och, i synnerhet, sådana uppgifter som krävs för
 att övervaka framstegen mot de uppsatta målen och unionens prioriteringar,
 (b)
 på kvartalsbasis ska förse kommissionen med
 relevanta uppgifter om de insatser som valts ut för finansiering, inbegripet
 grundläggande uppgifter om såväl stödmottagaren som projektet,
 (c)
 ska se till att stödmottagarna och andra som deltar
 i genomförandet av insatsen
 i) är informerade om de skyldigheter som
 det beviljade stödet medför och antingen använder ett separat bokföringssystem
 eller en adekvat redovisningskod för alla transaktioner som avser insatsen,
 ii) känner till kraven i fråga om att
 skicka in data till förvaltningsmyndigheten och registrera utfall och resultat,
 (d)
 ska säkerställa att den förhandsutvärdering som
 avses i artikel 48 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]
 överensstämmer med utvärderings- och övervakningssystemet enligt artikel 131
 samt godkänna och överlämna denna utvärdering till kommissionen,
 (e)
 ska säkerställa att den utvärderingsplan som avses
 i artikel 49 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] har
 utarbetats, att den utvärdering i efterhand av programmet som avses i artikel
 140 görs inom de tidsramar som fastställs i den artikeln och att sådana
 utvärderingar är i överensstämmelse med det övervaknings- och
 utvärderingssystemet som avses i artikel 131 och överlämna dem till den övervakningskommitté
 som avses i artikel 136 och till kommissionen,
 (f)
 ska förse övervakningskommittén enligt artikel 136
 med de uppgifter och handlingar som behövs för att övervaka programmets
 genomförande i förhållande till de specifika målen och prioriteringarna,
 (g)
 ska utarbeta en årlig genomföranderapport enligt
 artikel 138, som inbegriper sammanfattande övervakningstabeller, och som efter
 den övervakningskommittés godkännande, vilken avses i artikel 136, ska skickas
 in till kommissionen,
 (h)
 ska se till att det utbetalande organet får all
 nödvändig information, särskilt om förfaranden och eventuella kontroller i
 samband med de insatser som valts ut för finansiering, innan det godkänner en
 utbetalning.
 (i)
 ska se till att programmet offentliggörs genom att
 informera potentiella stödmottagare, yrkesorganisationer, ekonomiska parter och
 arbetsmarknadens parter, organ som arbetar för att främja jämställdhet mellan
 kvinnor och män samt berörda icke-statliga organisationer, inbegripet
 miljöorganisationer, om de möjligheter som programmet ger och om reglerna för
 att få finansieringsstöd via programmet, samt även informera stödmottagare om
 unionsbidraget och allmänheten om den roll som unionen spelar i programmet.
 2. Medlemsstaten eller
 förvaltningsmyndigheten får utse en eller flera förmedlande organ, som kan vara
 lokala myndigheter, regionala utvecklingsorgan eller icke-statliga
 organisationer, till att ansvara för förvaltningen och genomförandet av
 insatser inom ramen för det operativa programmet.
 3. Om delar av förvaltningsmyndighetens
 uppgifter delegeras till ett annat organ ska förvaltningsmyndigheten
 fortfarande ha det fulla ansvaret för att de förvaltas och genomförs på ett
 effektivt och korrekt sätt. Förvaltningsmyndigheten ska se till att lämpliga
 bestämmelser har införts för att det andra organet ska kunna få tillgång till
 alla de data och den information som krävs för att utföra dessa uppgifter.
 Artikel 109
 Ackreditering och
 återkallande av ackreditering för utbetalande organ och samordningsorgan
 1. Utbetalande organ ska vara
 särskilda myndigheter eller organ i medlemsstaterna med ansvar för att förvalta
 och kontrollera utgifter. Med undantag för utbetalning kan verkställandet av
 dessa uppgifter delegeras.
 2. Medlemsstaterna ska
 ackreditera myndigheter eller organ som utbetalande organ om de uppfyller de
 kriterier för ackreditering som ska fastställas av kommissionen i enlighet med
 artikel 111.2.
 3. Ansvarig person vid det
 ackrediterade utbetalande organet ska upprätta den information som anges i
 artikel 75.1 a, b och c i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma
 bestämmelser].
 4. Om ett eller flera av de kriterier för ackreditering som föreskrivs i
 punkt 2 inte eller inte längre uppfylls av ett ackrediterat utbetalande organ,
 ska medlemsstaten återkalla ackrediteringen, såvida inte det utbetalande
 organet genomför nödvändiga anpassningar inom en tid som bestäms med hänsyn
 till hur allvarligt problemet är.
 5. De utbetalande organen ska
 förvalta och säkerställa kontroll av de transaktioner som är kopplade till den
 offentliga intervention för vilken de ansvarar och de ska behålla det
 övergripande ansvaret inom detta område.
 Artikel 110
 Oavkortat stöd till
 stödmottagare
 Om inte annat uttryckligen anges i
 unionslagstiftningen ska stöd som faller inom ramen för finansiering enligt denna
 förordning oavkortat betalas ut till stödmottagarna.
 Artikel 111
 Kommissionens befogenheter
 För att säkerställa att det system som
 fastställs i artikel 106 fungerar väl, ska kommissionen anta delegerade akter i
 enlighet med artikel 150 med avseende på följande:
 (a) Minimivillkor för ackreditering av
 utbetalande organ, som ska omfatta interna förhållanden, kontroller,
 information och kommunikation samt övervakning. Dessutom ska kommissionen
 fastställa regler för förfarandet för att bevilja eller återkalla en
 ackreditering.
 (b) Regler för övervakning och
 förfarandet för att granska ackrediteringen av utbetalande organ.
 (c) De utbetalande organens skyldigheter
 när det gäller offentlig intervention samt om innehållet i deras förvaltnings-
 och kontrollansvar.
 Artikel 112
 Attesterande organ
 1. Det attesterande
 organet ska vara ett offentligt eller privat revisionsorgan som utses av
 medlemsstaten och som ska lämna ett utlåtande om den förvaltningsförklaring som
 intygar att det utbetalande organets årsräkenskaper är fullständiga, korrekta
 och sanningsenliga, att de interna kontrollsystemen fungerar korrekt samt att
 de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta. Dess verksamhet ska
 bedrivas skiljd från både det berörda utbetalande organet och den myndighet som
 har godkänt detta utbetalande organ.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på fastställande av
 närmare bestämmelser för de attesterande organens status, de särskilda
 uppgifter, inbegripet kontroller, som organen ska genomföra samt även de
 certifikat och rapporter, tillsammans med åtföljande handlingar, som dessa
 organ ska upprätta.
 Artikel 113
 Ersättning för utbetalningar
 som görs av utbetalande organ
 De utgifter inom ramen för delad förvaltning
 som avses i avdelning V och inom ramen för tekniskt stöd som avses i artikel 92
 får finansieras med unionsmedel endast om utbetalningen har gjorts av
 ackrediterade utbetalande organ
 KAPITEL IV
 Medlemsstaternas kontroller
 Artikel 114
 Medlemsstaternas ansvar
 1. Medlemsstaterna ska inom
 ramen för EHFF anta de lagar och andra författningar och vidta alla andra
 åtgärder som behövs för att säkerställa ett effektivt skydd för unionens
 finansiella intressen och särskilt för att
 (a)
 kontrollera att de insatser som finansieras verkligen
 är lagliga och genomförs korrekt, dvs. att samfinansierade varor och tjänster
 har levererats och att de utgifter som deklarerats av stödmottagarna verkligen
 har betalats av dem och överensstämmer med tillämpliga bestämmelser på
 unionsnivå och nationell nivå, samt med det operativa programmet och villkoren
 för stöd till verksamheten,
 (b)
 se till att stödmottagare som deltar i
 genomförandet av de verksamheter som får stöd på grundval av de
 stödberättigande kostnader som stödmottagaren faktiskt ådragit sig antingen har
 ett separat redovisningssystem eller en lämplig redovisningskod för alla
 transaktioner som har samband med en verksamhet,
 (c)
 införa rutiner i syfte att säkerställa att alla
 handlingar som rör utgifter och revision som krävs för att säkerställa att en
 tillfredsställande verifieringskedja sparas i enlighet med kraven i artikel
 62 g i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser],
 (d)
 erbjuda effektivt skydd mot bedrägeri, i synnerhet
 när det gäller områden med högre risknivå, som fungerar avskräckande, mätt i
 förhållande till åtgärdernas kostnader och fördelar och till deras
 proportionalitet,
 (e)
 förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter och
 bedrägerier,
 (f)
 tillämpa effektiva, avskräckande och proportionella
 finansiella korrigeringar i enlighet med unionens eller nationell lagstiftning,
 (g)
 driva in felaktigt utbetalda belopp och ränta samt
 väcka talan om så behövs.
 2. Medlemsstaterna ska inrätta
 effektiva förvaltnings- och kontrollsystem för att försäkra sig om att denna
 förordning efterlevs.
 3. För att uppfylla de
 skyldigheter som avses i punkt 1 a och b ska de system som inrättas av
 medlemsstaterna omfatta följande:
 (a)
 Administrativa kontroller av varje ansökan om
 återbetalning som lämnas in av stödmottagarna.
 (b)
 Kontroller på plats av enskilda verksamheter.
 När det gäller kontrollerna på plats ska den
 ansvariga myndigheten ta kontrollurvalet från hela underlaget av sökanden;
 urvalet ska i tillämpliga fall utgöras av ett slumpmässigt urval och ett
 riskbaserat urval så att man erhåller en representativ felfrekvens samtidigt
 som man inriktar sig på att hitta de allvarligaste felen.
 4. Kontroller på plats av
 enskilda verksamheter enligt punkt 3 b får genomföras på urvalsbasis.
 5. Om även
 förvaltningsmyndigheten får stöd inom ramen för det operativa programmet ska rutinerna
 för de kontroller som avses i punkt 1 a vara sådana att de garanterar
 tillräcklig åtskillnad av funktioner.
 6. Medlemsstaterna ska informera
 kommissionen om de bestämmelser som antagits och vilka åtgärder som vidtagits i
 enlighet med punkterna 1, 2, 3 och 5. Alla villkor som medlemsstaterna
 fastställer för att komplettera de villkor som föreskrivs i denna förordning
 ska kunna verifieras.
 7. Kommissionen får genom
 genomförandeakter anta regler som syftar till att nå en enhetlig tillämpning av
 punkterna 1, 2, 3 och 4. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det
 granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 8. Kommissionen ska, i enlighet
 med artikel 150, anta delegerade akter med avseende på bestämmelser om
 verifikationskedjan i punkt 1 c.
 Artikel 115
 Indrivning av felaktigt
 utbetalda belopp
 1. Vid tillämpning av artikel
 114.1 g ska medlemsstaterna driva in felaktigt utbetalda belopp
 tillsammans med eventuell ränta på försenade betalningar. De ska informera
 kommissionen om dessa fall och hålla kommissionen underrättad om hur relaterade
 administrativa och rättsliga förfaranden fortskrider.
 2. Kommissionen ska anta
 delegerade akter, i enlighet med artikel 150, med avseende på närmare
 bestämmelser om medlemsstaternas skyldigheter enligt punkt 1.
 Artikel 116
 Oriktigheter
 1. För
 alla felaktiga utbetalningar som gjorts till följd av en oriktighet eller till
 följd av annan bristande efterlevnad, ska medlemsstaterna kräva återbetalning
 från stödmottagarna inom ett år från det första tecknet på att en sådan
 oriktighet har skett; medlemsstaterna ska också registrera de motsvarande
 beloppen i det utbetalande organets liggare över fordringar.
 2. Om beloppet inte betalats tillbaka inom fyra år från den dag då begäran
 framfördes, eller inom åtta år från det att indrivningsärendet förts vidare
 till de nationella domstolarna, ska den berörda medlemsstaten stå för de
 ekonomiska följderna för denna uteblivna indrivning, utan att detta påverkar
 kravet på att den berörda medlemsstaten måste fortsätta indrivningsförfarandena
 i enlighet med artikel 115.
 Om det i samband med indrivningsförfarandet i en
 avslutande administrativ eller rättslig handling konstateras att ingen
 oriktighet har förekommit, ska den berörda medlemsstaten ta upp de ekonomiska
 följder den fått bära enligt första stycket som utgift inom ramen för denna
 fond.
 3. På vederbörligen motiverade
 grunder får medlemsstaterna besluta att inte fortsätta indrivningsförfarandet.
 Ett sådant beslut får fattas endast i något av följande fall:
 (a)
 Om redan åsamkade kostnader eller förväntade
 kostnader för indrivningen sammanlagt överstiger den summa som ska drivas in.
 (b)
 Om det visar sig
 omöjligt att genomföra indrivning därför att gäldenären eller de personer som
 är juridiskt ansvariga för oriktigheten är oförmögna att betala, vilket har
 fastställts enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning.
 Om det beslut som
 avses i denna punkt första stycket fattas innan det utestående beloppet har
 omfattats av det regelförfarande som avses i punkt 2 ska unionsbudgeten stå för
 de ekonomiska följderna av den uteblivna återvinningen.
 4. De
 ekonomiska följder som belastar medlemsstaten som en följd punkt 2 ska av den
 berörda medlemsstaten föras upp i de årsräkenskaper som ska lämnas in till
 kommissionen enligt artikel 125 c iii. Kommissionen
 ska kontrollera årsräkenskaperna och vid behov besluta att ändra dessa genom en
 genomförandeakt.
 5. Kommissionen får, genom
 genomförandeakter, i följande fall besluta att undanta de belopp som belastar
 unionsbudgeten från unionsfinansiering:
 (a)
 Om medlemsstaten inte har iakttagit de tidsfrister
 som avses i punkt 1.
 (b)
 Om den anser att medlemsstatens beslut att inte
 fortsätta indrivningen enligt punkt 3 inte är motiverat.
 (c)
 Om den anser att oriktigheten eller den uteblivna
 indrivningen beror på oriktigheter eller försummelser som begåtts av den
 berörda medlemsstatens förvaltningsmyndigheter eller andra av medlemsstatens
 offentliga organ.
 6. Innan
 beslut antas genom genomförandeakter enligt denna artikel ska det förfarande
 som fastställs i artikel 129.6 tillämpas.
 Artikel 117
 Medlemsstaternas finansiella
 korrigeringar
 1. Medlemsstaterna ska ha det
 huvudsakliga ansvaret för att utreda oriktigheter eller andra fall av bristande
 efterlevnad för att göra de nödvändiga finansiella korrigeringarna och genomföra
 indrivningarna. Om det rör sig om en
 systembetingad oriktighet, ska medlemsstaten utvidga sina utredningar till att
 omfatta samtliga insatser som kan vara berörda.
 2. Medlemsstaten ska göra de
 finansiella korrigeringar som krävs i samband med att enskilda eller
 systembetingade oriktigheter eller andra fall av bristande efterlevnad upptäcks
 i insatser eller operativa program. De korrigeringar som görs av medlemsstaten
 ska innebära att det offentliga stödet till en insats eller det operativa
 programmet helt eller delvis dras in. Medlemsstaten ska ta hänsyn till
 oriktigheternas art och allvar och till den ekonomiska förlusten för EHFF och
 göra en proportionell korrigering. Finansiella korrigeringar ska föras upp i
 årsredovisningen av det utbetalande organet för det räkenskapsår då
 inställandet beslutades.
 3. När det gäller finansiella
 korrigeringar som ska tillämpas på utgifter direkt knutna till bristande
 efterlevnad av artikel 105 ska medlemsstaterna fastställa korrigeringsbeloppet
 med beaktande av allvaret av stödmottagarens bristande efterlevnad av Den
 gemensamma fiskeripolitikens regler, den ekonomiska fördel som uppstått genom
 den bristande efterlevnaden av Den gemensamma fiskeripolitikens regler och
 omfattningen av EHFF:s bidrag till stödmottagarens ekonomiska verksamhet.
 4. Det bidrag från EHFF som
 ställs in i enlighet med punkt 1 får återanvändas inom det operativa
 programmet, med förbehåll för punkt 5.
 5. Det bidrag som ställs in
 enligt punkt 2 får inte återanvändas för den eller de insatser som omfattats av
 korrigeringen och inte heller, i det fall en finansiell korrigering genomförs
 för en systembetingad oriktighet eller för andra fall av bristande efterlevnad,
 för insatser som påverkas av den systembetingade oriktigheten eller av andra
 fall av bristande efterlevnad.
 KAPITEL V
 Kommissionens kontroll
 avsnitt 1
 Avbrott och tillfälligt inställande
 Artikel 118
 Avbrott i betalningsfristen
 Vid sidan av de skäl till avbrytande som anges
 i artikel 74.1 a–c i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser]
 får den delegerade utanordnaren i den mening som avses i [budgetförordningen]
 avbryta betalningsfristen för en ansökan om mellanliggande utbetalning under
 högst nio månader om kommissionen genom en genomförandeakt har antagit ett
 beslut som bekräftar att det finns bevis som tyder på att en medlemsstat har
 underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt den gemensamma
 fiskeripolitiken, vilket kommer att påverka de utgifter som ingår i en
 attesterad utgiftsdeklaration för vilken det begärts en mellanliggande
 utbetalning.
 Artikel 119
 Tillfälligt inställande av
 utbetalningar
 1. Kommissionen får genom en
 genomförandeakt helt eller delvis tillfälligt ställa in de mellanliggande
 utbetalningarna för det operativa programmet i följande fall:
 (a)
 Det operativa programmets förvaltnings- och
 kontrollsystem uppvisar allvarliga brister, men inga korrigerande åtgärder har
 vidtagits.
 (b)
 Utgifterna i en attesterad utgiftsdeklaration har
 samband med en allvarlig oriktighet eller annat fall av bristande efterlevnad
 som inte har korrigerats.
 (c)
 Medlemsstaten har inte vidtagit nödvändiga åtgärder
 för att åtgärda den situation som har föranlett ett avbrott i enlighet med
 artikel 118.
 (d)
 Övervakningssystemet har allvarliga brister vad
 gäller kvalitet och tillförlitlighet.
 (e)
 Kommissionen har antagit ett beslut genom en
 genomförandeakt som bekräftar att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla
 sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken. Sådan bristande
 efterlevnad ska kunna påverka de utgifter som ingår i en attesterad utgiftsdeklaration
 för vilken det begärts en mellanliggande utbetalning.
 (f)
 De villkor som avses i artiklarna 17.5 och 20.3 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] är uppfyllda.
 2. Kommissionen får, genom en
 genomförandeakt, besluta att helt eller delvis ställa in de mellanliggande
 utbetalningarna, efter att ha gett medlemsstaten möjlighet att inom två månader
 framföra sina synpunkter. Kommissionen får, genom genomförandeakter antagna i
 enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3, anta närmare
 bestämmelser för den del av utbetalningarna som kan komma att ställas in
 tillfälligt. Beloppen ska vara proportionella i förhållande till vilken typ av
 brist, oriktighet eller bristande efterlevnad från medlemsstatens sida som det
 rör sig om samt till dess omfattning.
 3. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter besluta att häva inställandet av hela eller delar av de
 mellanliggande betalningarna om medlemsstaten har vidtagit de åtgärder som
 krävdes för detta. När sådana åtgärder inte vidtas av medlemsstaten får
 kommissionen genom en genomförandeakt anta ett beslut om att tillämpa
 finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis ställa in unionens bidrag
 till det operativa programmet i enlighet med artikel 128 och i enlighet med det
 förfarande som beskrivs i artikel 129.
 Artikel 120
 Kommissionens befogenheter
 1. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 där de fall av bristande
 efterlevnad som avses i artikel 118 och 119.1 definieras och som inbegriper en
 förteckning över de av den gemensamma fiskeripolitikens regler som är relevanta
 och av central betydelse för bevarandet av de marina biologiska resurserna.
 2. Kommissionen får, genom
 genomförandeakter, fastställa närmare bestämmelser för förfarandet för avbrott
 och tillfälligt inställande. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
 det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 avsnitt 2
 Räkenskapsavslutning och finansiella korrigeringar
 Artikel 121
 Kommissionens kontroller på
 plats
 1. Utan att det påverkar tillämpningen
 av de kontroller som medlemsstaterna gör enligt nationella lagar och andra
 författningar eller enligt artikel 287 i fördraget eller de kontroller som görs
 med stöd av artikel 322 i fördraget, får kommissionen anordna kontroller på
 plats i medlemsstaterna i syfte att särskilt kontrollera följande:
 (a) Att de administrativa rutinerna är
 förenliga med unionens regler.
 (b) Att de erforderliga verifikationerna
 finns och att de överensstämmer med den verksamhet som finansieras av EHFF.
 (c) De villkor under vilka den verksamhet som
 finansieras av EHFF genomförs och kontrolleras.
 2. De personer som kommissionen
 bemyndigar att genomföra kontroller på plats eller kommissionens tjänstemän som
 verkar inom ramen för sina befogenheter ska ha tillgång till bokföring och alla
 andra handlingar, inbegripet de handlingar och motsvarande metadata, som har
 anknytning till utgifter som finansieras av EHFF, som upprättas eller tas emot
 och bevaras på elektroniskt medium.
 3. Befogenheterna att utföra
 kontroller på plats ska inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser
 som reserverar vissa åtgärder för ombud som utses särskilt enligt nationell
 lagstiftning. Personer som bemyndigats av kommissionen ska bland annat inte
 medverka vid hembesök hos eller formella förhör med personer inom ramen för den
 berörda medlemsstatens lagstiftning. De ska emellertid ha tillgång till den
 information som erhålls på detta sätt.
 4. Kommissionen ska i god tid
 före kontrollen på plats underrätta den berörda medlemsstaten eller den
 medlemsstat på vars territorium kontrollen ska äga rum. Tjänstemän från den
 berörda medlemsstaten får delta i sådana kontroller.
 5. På begäran av kommissionen
 och med den berörda medlemsstatens samtycke ska kompletterande kontroller eller
 utredningar beträffande den verksamhet som avses i denna förordning utföras av
 medlemsstatens behöriga myndigheter. Tjänstemän från kommissionen eller
 personer som bemyndigats av kommissionen får delta i sådana kontroller.
 6. För att förbättra
 kontrollerna får kommissionen, med de berörda medlemsstaternas samtycke, be
 myndigheter i dessa medlemsstater om hjälp för vissa kontroller eller
 utredningar.
 7. Kommissionen får, genom
 genomförandeakter som antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses
 i artikel 151.2, fastställa regler rörande de förfaranden som ska iakttas vid
 kontroller i enlighet med punkterna 5 och 6.
 Artikel 122
 Tillgång till information
 1. Medlemsstaterna ska låta kommissionen ta
 del av alla uppgifter som behövs för att EHFF ska fungera smidigt och vidta
 alla lämpliga åtgärder för att underlätta de kontroller som kommissionen anser
 bör genomföras inom ramen för förvaltningen av unionens medel, inbegripet
 kontroller på plats.
 2. Medlemsstaterna
 ska på kommissionens begäran underrätta kommissionen om alla lagar och andra
 författningar som de har antagit för att genomföra de unionsakter som avser den
 gemensamma fiskeripolitiken, i den mån dessa akter får ekonomiska följder för
 EHFF.
 3. Medlemsstaterna ska låta
 kommissionen ta del av alla uppgifter om oriktigheter och fall av misstänkt
 bedrägeri som konstateras och om de åtgärder som i enlighet med artikel 116 har
 vidtagits för att driva in felaktigt utbetalda belopp i samband sådana
 oriktigheter och bedrägerier.
 Artikel 123
 Tillgång till handlingar
 De godkända utbetalande organen ska bevara de
 handlingar som styrker utbetalningar som har gjorts och de handlingar som hör
 till de administrativa och fysiska kontroller som föreskrivs i
 unionslagstiftningen, och ställa dessa handlingar och uppgifter till
 kommissionens förfogande.
 Om handlingarna förvaras hos en myndighet som
 agerar i ett utbetalande organs ställe och som har till uppgift att utanordna
 medlen, ska denna myndighet till det godkända utbetalande organet lämna
 rapporter om antalet genomförda kontroller, kontrollernas innehåll och de
 åtgärder som har vidtagits mot bakgrund av resultaten.
 Artikel 124
 Avlutande av räkenskaper
 1. Före
 den 30 april det år som följer på det berörda budgetåret och på grundval av de
 uppgifter som överlämnats i enlighet med artikel 125 c ska kommissionen, genom
 genomförandeakter, besluta om avslutande av räkenskaperna för de godkända
 utbetalande organen.
 2. I det beslut om avslutande av
 räkenskaperna som avses i punkt 1 ska det fastslås att de överlämnade
 årsräkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga. Beslutet ska antas
 utan att det påverkar beslut som antas senare enligt artikel 128.
 Artikel 125
 Överföring av information
 Medlemsstaterna ska lämna följande
 information, deklarationer och handlingar till kommissionen:
 (a)
 För det godkända utbetalningsstället:
 i) Ackrediteringshandlingen.
 ii) Uppgift om dess funktion.
 iii) I förekommande fall, återkallandet av
 ackrediteringen.
 (b)
 För det attesterande organet:
 i) Namnuppgift.
 ii) Adressuppgifter.
 (c)
 För åtgärder som rör de finansierade insatserna:
 i) Utgiftsdeklarationer, som även gäller
 som begäran om utbetalning, undertecknade av det godkända utbetalande organet
 och åtföljda av den information som begärs.
 ii) En uppdatering av de uppskattade
 finansieringsbehoven, det vill säga av de utgiftsdeklarationer som beräknas
 lämnas in under året och de utgiftsdeklarationer som beräknas lämnas in för det
 kommande räkenskapsåret.
 iii) De godkända utbetalande organens
 förvaltningsförklaringar och årsräkenskaper.
 iv) En sammanfattning av resultaten av alla
 tillgängliga revisioner och kontroller som utförts.
 Artikel 126
 Konfidentialitet
 Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta
 alla åtgärder som behövs för att säkerställa konfidentialitet för de uppgifter
 som överlämnas eller erhålls under kontroller på platsen eller inom ramen för
 avslutande av räkenskaperna som verkställs enligt denna förordning.
 De principer som avses i artikel 8 i rådets
 förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller
 och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska
 gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oriktigheter[36] ska tillämpas på dessa
 uppgifter.
 Artikel 127
 Kommissionens befogenheter
 Kommissionen får, genom genomförandeakter,
 anta regler om följande:
 (a)
 Form, innehåll, periodicitet och tidsfrister
 beträffande följande, samt regler för hur detta ska överföras till kommissionen
 eller ställas till dess förfogande:
 i) Utgiftsdeklarationer samt uppskattningar
 av utgifter och uppdatering av dessa, inklusive inkomster avsatta för detta.
 ii) De utbetalande organens
 förvaltningsförklaringar och årliga räkenskaper, samt resultaten av alla
 tillgängliga revisioner och kontroller som utförts.
 iii) Rapporter om attestering av
 räkenskaperna.
 iv) Identitets- och adressuppgifter för de
 godkända utbetalande organen och de attesterande organen.
 v) Närmare bestämmelser om upptagande i
 budgeten och utbetalning av utgifter som finansieras av EHFF.
 vi) Underrättelser om vilka finansiella
 justeringar medlemsstaterna företagit i samband med insatser eller operativa
 program, och översiktsrapporter om medlemsstaternas indrivningsförfaranden till
 följd av oriktigheter.
 vii) Information om de åtgärder som vidtagits
 för att skydda kommissionens finansiella intressen.
 (b)
 Arrangemangen kring utbytet av uppgifter och
 handlingar mellan kommissionen och medlemsstaterna och genomförandet av
 informationssystem, inbegripet typ, form och innehåll för de uppgifter som ska
 behandlas i systemen samt regler för hur de ska lagras.
 (c)
 Medlemsstaternas anmälan till kommissionen av
 information, handlingar, statistik och rapporter, samt tidsfrister och metoder
 för anmälan.
 (d)
 Medlemsstaternas samarbetsskyldigheter i samband
 med genomförandet av artikel 121 och artikel 122.
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet
 med det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 Artikel 128
 Kommissionens finansiella
 korrigeringar och kriterier för finansiella korrigeringar
 1. Utöver i de fall som anges i
 artiklarna 20.4 och 77 i förordning [om gemensamma bestämmelser] ska
 kommissionen, genom genomförandeakter, göra finansiella korrigeringar genom att
 helt eller delvis ställa in unionens stöd till ett operativt program när den,
 efter att ha gjort den nödvändiga granskningen, drar följande slutsatser:
 (a)
 Programmets förvaltnings- och kontrollsystem
 uppvisar allvarliga brister, vilket har inneburit en risk för det stöd från
 unionen som redan har betalats ut till det operativa programmet.
 (b)
 Det finns utgifter i en attesterad
 utgiftsdeklaration som är oriktiga eller påverkas av något annat fall av
 bristande efterlevnad, och som inte har korrigerats av medlemsstaten innan
 korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
 (c)
 En medlemsstat har inte fullgjort sina skyldigheter
 enligt artikel 117 innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt
 inleddes.
 (d)
 Utgifter som ingår i den attesterade
 utgiftsdeklarationen påverkas av fall av bristande efterlevnad från
 medlemsstatens sida av regler inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken
 som är av grundläggande betydelse för bevarandet av marina biologiska resurser.
 2. För de fall som avses i punkt
 1 a, b och c ska kommissionen basera sina finansiella korrigeringar på
 enskilda fall av oriktigheter eller enskilda fall av bristande efterlevnad som
 har konstaterats och ska beakta huruvida en oriktighet eller ett fall av
 bristande efterlevnad är systembetingade. Om det inte är möjligt att exakt
 fastställa storleken på de oriktiga utgifter som belastat EHFF ska kommissionen
 tillämpa en schablonsats eller göra en extrapolerad finansiell korrigering.
 3. För fall enligt punkt
 1 b i fråga om bristande efterlevnad med artikel 105 och enligt punkt
 1 d ska kommissionen basera sina finansiella korrigeringar endast på
 utgifter som är direkt kopplade till den bristande efterlevnaden av den
 gemensamma jordbrukspolitikens regler. Vid fastställande av
 korrigeringsbeloppet ska kommissionen ta hänsyn till allvaret av medlemsstatens
 eller stödmottagarens bristande efterlevnad av Den gemensamma fiskeripolitikens
 regler, den ekonomiska fördel som följer av underlåtelsen att följa Den
 gemensamma fiskeripolitikens regler eller omfattningen av EHFF:s bidrag till
 stödmottagarens ekonomiska verksamhet.
 4. Om det inte är möjligt att
 exakt fastställa storleken på de utgifter som är kopplade till den bristande
 efterlevnaden av Den gemensamma fiskeripolitikens regler, ska kommissionen
 tillämpa en schablonsats eller göra en extrapolerad finansiell korrigering i
 enlighet med punkt 6 a.
 5. Om kommissionen grundar sin
 ståndpunkt på uppgifter från externa revisorer, ska den dra sina egna
 slutsatser beträffande de finansiella följderna efter att ha granskat de
 åtgärder som den berörda medlemsstaten vidtagit enligt artikel 117, de
 anmälningar som gjorts enligt artikel 125 c och de eventuella svaren från
 medlemsstaten.
 6. Kommissionen ska anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 i vilka följande fastställs:
 (a)
 Kriterier för att avgöra nivån på den finansiella
 korrigering som ska tillämpas vid finansiell korrigering med ett schablonbelopp
 respektive vid extrapolerad finansiell korrigering.
 (b)
 En förteckning de relevanta GFP-regler som avses i
 punkt 1 d som är relevanta och av grundläggande betydelse för bevarandet
 av marina biologiska resurser.
 Artikel 129
 Förfarande
 1. Innan kommissionen fattar
 beslut om en finansiell korrigering genom genomförandeakter, ska den inleda
 förfarandet genom att underrätta medlemsstaten om sina preliminära slutsatser
 och begära att medlemsstaten lämnar synpunkter inom två månader.
 2. Om kommissionen föreslår en
 finansiell korrigering grundad på en extrapolering eller en schablonsats, ska
 medlemsstaten ges möjlighet att genom en granskning av den berörda
 dokumentationen visa att den faktiska omfattningen av oriktigheten eller av
 något annat fall av bristande efterlevnad som saken gäller, inbegripet
 bristande efterlevnad av Den gemensamma fiskeripolitikens regler, var mindre än
 vad kommissionen bedömt. Efter överenskommelse med kommissionen får
 medlemsstaten begränsa granskningen till att omfatta en lämplig andel eller ett
 urval av berörd dokumentation. Utom i vederbörligen motiverade fall får
 tidsfristen för denna granskning inte överskrida ytterligare en period av två
 månader, efter den tvåmånadersperiod som avses i punkt 1.
 3. Kommissionen ska beakta det
 bevismaterial som medlemsstaterna tillhandahåller inom de tidsfrister som avses
 i punkterna 1 och 2.
 4. Om medlemsstaten inte godtar
 kommissionens preliminära slutsatser ska den inbjudas till överläggningar hos
 kommissionen, för att säkerställa att alla relevanta uppgifter och synpunkter
 finns tillgängliga och beaktas när kommissionens ska dra sina slutsatser om att
 göra en finansiell korrigering.
 5. För att göra en finansiell
 korrigering ska kommissionen genom genomförandeakter fatta beslut inom sex
 månader efter överläggningarna eller efter att ha mottagit kompletterande
 uppgifter, om medlemsstaten går med på att lämna in sådana kompletterande
 uppgifter efter överläggningarna. Kommissionen
 ska beakta alla uppgifter och synpunkter som framkommit under förfarandet. Om
 det inte hålls några överläggningar ska sexmånadersperioden börja löpa två
 månader efter dateringen av kommissionens inbjudan till överläggningar.
 6. Om oriktigheter som påverkar
 årsredovisningar som lämnats in till kommissionen konstateras av kommissionen
 eller av revisionsrätten ska den resulterande finansiella korrigeringen leda
 till att stödet från EHFF till det operativa programmet minskas.
 Artikel 130
 Medlemsstaternas skyldigheter
 En finansiell korrigering som görs av
 kommissionen ska inte påverka medlemsstatens skyldighet att driva in medel
 enligt artikel 117.2 och att återkräva statligt stöd i den mening som
 avses i artikel 107.1 i fördraget och enligt artikel 14 i rådets
 förordning (EG) nr 659/1999[37].
 KAPITEL VI
 Övervakning, utvärdering, information och kommunikation
 avsnitt 1
 INRÄTTANDET AV OCH MÅLEN FÖR ETT ÖVERVAKNINGS- OCH UTVÄRDERINGSSYSTEM
 Artikel 131
 Övervaknings- och
 utvärderingssystem
 1. Det ska inrättas ett
 gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem för EHFF-insatser inom ramen för
 delad förvaltning, med vars hjälp man kan mäta hur EHFF fungerar. För att
 garantera en effektivt funktionsmätning ska kommissionen anta delegerade akter
 i enlighet med artikel 150 med avseende på systemets innehåll och uppbyggnad.
 2. EHFF:s verkan ska mätas i
 förhållande till unionens prioriteringar enligt artikel 6.
 Kommissionen ska genom genomförandeakter
 fastställa specifika indikatorer för dessa unionsprioriteringar. Dessa
 genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
 i artikel 151.3.
 3. Medlemsstaterna ska förse
 kommissionen med all den information som behövs för att de aktuella åtgärderna
 ska kunna övervakas och utvärderas. Kommissionen ska ta hänsyn till databehovet
 och synergieffekterna mellan potentiella uppgiftskällor, i synnerhet deras
 användning för statistiska ändamål när så är lämpligt. Kommissionen ska, genom
 genomförandeakter, anta regler om de uppgifter som ska överlämnas av
 medlemsstaterna samt om uppgiftsbehoven och synergieffekterna mellan olika
 potentiella uppgiftskällor. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
 det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 4. Kommissionen ska lägga fram
 en rapport om genomförandet av denna artikel för Europaparlamentet och rådet
 vart fjärde år. Den första rapporten ska läggas fram senast den 31 december
 2017.
 Artikel 132
 Mål
 Målen för övervaknings- och
 utvärderingssystemet ska vara följande:
 (a)
 Att visa landvinningar och framsteg inom havs- och
 fiskeripolitiken, samt utvärdera EHFF-insatsernas verkan, effektivitet,
 ändamålsenlighet och relevans.
 (b)
 Att bidra till att göra stödet till havs- och
 fiskeripolitiken mer målinriktat.
 (c)
 Att stödja en gemensam kunskapsprocess i samband
 med övervakning och utvärdering.
 (d)
 Att tillhandahålla robusta, bevisbaserade
 utvärderingar av EHFF:s insatser som kan användas i beslutsprocessen.
 avsnitt 2
 TEKNISKA BESTÄMMELSER
 Artikel 133
 Gemensamma indikatorer
 1. En förteckning med gemensamma
 indikatorer som ska vara kopplade till programmets ursprungssituation samt till
 dess finansiella genomförande, resultat och effekter och som ska vara tillämpliga
 på varje program ska anges i det övervaknings- och utvärderingssystem som
 föreskrivs i artikel 131, så att data kan sammanställas på unionsnivå.
 2. De gemensamma indikatorerna
 ska vara kopplade till de delmål och mål som fastställs i det operativa programmet
 i enlighet med unionens prioriteringar i artikel 6. De gemensamma indikatorerna
 ska användas med avseende på de resultatramar som avses i artikel 19.1 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] och ska möjliggöra
 utvärdering av framsteg, effektivitet och ändamålsenlighet i genomförandet av
 policymålen i förhållande till målsättningar och mål på unions-, nationell och
 programnivå.
 Artikel 134
 Elektroniskt
 informationssystem
 1. Den centrala information om
 genomförandet av programmet (dvs. om varje insats som valts ut för finansiering
 och om avslutade insatser) som behövs för övervakning och utvärdering,
 inbegripet nyckeluppgifter om stödmottagaren och projektet, ska registreras och
 uppdateras elektroniskt.
 2. Kommissionen ska garantera
 att det finns ett ändamålsenligt och säkert elektroniskt system för
 registrering, uppdatering och förvaltning av central information och ska
 rapportera om övervakning och utvärdering.
 Artikel 135
 Tillhandahållande av
 information
 Stödmottagare inom ramen för EHFF, inbegripet
 lokala aktionsgrupper, ska till förvaltningsmyndigheten och/eller till utsedda
 utvärderingsorgan eller andra organ som tilldelats befogenheter att utföra
 uppgifter på dess vägnar, överlämna alla de data och uppgifter som behövs för
 att övervaka och utvärdera programmet, särskilt när det gäller hur de särskilda
 målen och prioriteringarna uppnås.
 avsnitt 3
 Övervakning
 Artikel 136
 Övervakningsförfaranden
 1. Den förvaltningskommitté som
 avses i artikel 108 och den övervakningskommitté som avses i artikel 41 i
 [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska övervaka
 programgenomförandets kvalitet.
 2. Förvaltningsmyndigheten och
 övervakningskommittén ska övervaka alla operativa program på grundval av
 ekonomiska indikatorer samt utfalls-, resultat-, och målindikatorer.
 Artikel 137
 Övervakningskommitténs
 ansvarsområden
 Utöver de ansvarsområden som anges i artikel
 43 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska
 övervakningskommittén kontrollera resultatnivån för det operativa programmet
 och att genomförandet är effektivt. Kommittén ska
 (a)
 inom fyra månader efter beslutet om godkännande av
 programmet höras om urvalskriterierna för finansierade insatser och utfärda ett
 yttrande om dessa; urvalskriterierna ska ses över på grundval av programplaneringsbehoven,
 (b)
 granska den verksamhet och de resultat som är
 kopplade till programmets utvärderingsplan,
 (c)
 granska de åtgärder inom programmet som rör
 uppfyllandet av förhandsvillkoren,
 (d)
 granska och godkänna de årliga rapporterna om
 genomförandet, innan de skickas till kommissionen,
 (e)
 granska åtgärder för att främja jämställdhet mellan
 män och kvinnor, lika möjligheter och icke-diskriminering, inklusive
 tillgänglighet för personer med funktionsnedsättningar,
 (f)
 inte konsulteras om den årliga arbetsplan för
 datainsamling som avses i artikel 23.
 Artikel 138
 Årlig genomföranderapport
 1. Senast den 31 maj 2016 och
 den 31 maj varje år därefter till och med 2023 ska medlemsstaterna till
 kommissionen lämna en årlig rapport om det operativa programmets genomförande
 under det föregående kalenderåret. Den rapport som lämnas in 2016 ska avse
 kalenderåren 2014 och 2015.
 2. Utöver vad som föreskrivs i
 artikel 44 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska de årliga
 rapporterna om genomförandet innehålla följande:
 (a)
 Information om ekonomiska åtaganden och utgifter
 per åtgärd.
 (b)
 En sammanfattning av den verksamhet som bedrivits i
 samband med utvärderingsplanen.
 (c)
 Information om bristande efterlevnad av de villkor
 beträffande varaktighet som fastställs i artikel 105 och om de korrigerande
 åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna, inbegripet nödvändiga finansiella
 korrigeringar i enlighet med artikel 117.2.
 3. Utöver vad som föreskrivs i
 artikel 44 i [förordning (EU) nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska de
 årliga genomföranderapporter som lämnas in 2017 och 2019 även innehålla en
 bedömning av de framsteg som gjorts för att säkerställa en integrerad strategi
 för användning av EHFF och andra EU-instrument för att stödja den territoriella
 utvecklingen, inklusive genom lokala utvecklingsstrategier, och inbegripa
 iakttagelser vad avser uppnåendet av målen för varje prioritering som ingår i
 det operativa programmet.
 4. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter anta regler om formatet för och presentationen av de årliga
 rapporterna om genomförandet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
 det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 avsnitt 4
 Utvärdering
 Artikel 139
 Allmänna bestämmelser
 1. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter föreskriva vad som ska ingå i de förhandsutvärderingar och
 utvärderingar i efterhand som avses i artiklarna 48 och 50 i [förordning (EU)
 nr [...] om gemensamma bestämmelser] och fastställa minimikrav för den
 utvärderingsplan som avses i artikel 49 i förordning (EU) nr [förordning (EU)
 nr [...] om gemensamma bestämmelser]. Dessa genomförandeakter ska antas i
 enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 151.3.
 2. Medlemsstaterna ska
 säkerställa att utvärderingarna görs i enlighet med det gemensamma
 utvärderingssystem som avtalats i enlighet med artikel 131, organisera
 framtagning och insamling av de data som krävs och tillhandahålla
 utvärderingsorganen de olika uppgifter som erhålls genom övervakningssystemet.
 3. Medlemsstaterna och
 kommissionen ska offentliggöra utvärderingsrapporterna på Internet respektive
 på unionens webbplats.
 Artikel 140
 Förhandsutvärdering
 Medlemsstaterna ska säkerställa att en
 förhandsutvärderare redan tidigt är involverad i utarbetandet av
 EHFF-programmet, bland annat när det gäller den analys som avses i artikel 20.1
 b, utformningen av programmets insatslogik och fastställandet av programmets
 mål.
 Artikel 141
 Utvärdering i efterhand
 I enlighet med artikel 50 i [förordning (EU)
 nr [...] om gemensamma bestämmelser] ska medlemsstaterna göra en utvärdering i
 efterhand av det operativa programmet. Rapporten ska överlämnas till
 kommissionen senast den 31 december 2023.
 Artikel 142
 Utvärderingssammanfattningar
 Kommissionen ska ansvara för att det görs
 sammanfattningar på unionsnivå av rapporterna från förhandsutvärderingen och
 utvärderingen i efterhand. Sammanfattningarna av utvärderingsrapporterna ska
 vara klara senast den 31 december året efter det att de ifrågavarande
 utvärderingarna lämnades in.
 avsnitt 5
 Information och kommunikation
 Artikel 143
 Information och
 offentlighetsåtgärder
 1. Det utbetalande organet i
 samarbete med förvaltningsmyndigheten ska, i enlighet med artikel 108.1 i,
 ha ansvaret för följande:
 (a)
 Att inrätta en särskild webbplats eller en särskild
 webbportal med information om, och tillgång till, det operativa programmet i
 medlemsstaten.
 (b)
 Att informera potentiella stödmottagare om vilka
 finansieringsmöjligheter som finns inom det operativa programmet.
 (c)
 Att hålla allmänheten i unionen underrättad om den
 roll som EHFF spelar samt om vilka resultat som uppnåtts, genom informations-
 och kommunikationsåtgärder som belyser resultaten och effekterna av
 partnerskapskontrakt, operativa program och verksamheter.
 2. För att garantera insyn i
 stödet från EHFF ska medlemsstaterna upprätthålla en förteckning över
 verksamheterna i csv- eller xml-format, som ska finnas tillgänglig via den
 särskilda webbsidan eller webbportalen, där det ska finnas en förteckning över
 insatserna och en kort beskrivning av det operativa programmet.
 Förteckningen över insatserna ska uppdateras minst
 var tredje månad.
 Vilka uppgifter som minst måste ingå i
 förteckningen över insatser, inbegripet särskild information om insatser enligt
 artiklarna 28, 37, 45, 54 och 56, fastställs i bilaga IV.
 3. Närmare bestämmelser om
 informations- och offentlighetsåtgärder som riktar sig till allmänheten samt
 informationsåtgärder för sökande och stödmottagare fastställs i bilaga IV.
 4. Tekniska krav för
 informations- och offentlighetsåtgärderna vad avser verksamheterna samt
 anvisningar för skapande av emblem och definition av standardfärger ska antas
 av kommissionen genom genomförandeakter, i enlighet med granskningsförfarandet
 i artikel 151.2.
 AVDELNING VIII
 GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DIREKTFÖRVALTNING
 KAPITEL I
 Allmänna bestämmelser
 Artikel 144
 Tillämpningsområde
 Denna avdelning ska tillämpas på åtgärder som
 finansieras inom ramen för direktförvaltning enligt avdelning VI.
 KAPITEL II
 Kontroll
 Artikel 145
 Skydd av unionens finansiella
 intressen
 1. Kommissionen ska vidta
 lämpliga åtgärder som, vid genomförandet av insatser som finansieras enligt
 denna förordning, garanterar att unionens finansiella intressen skyddas genom
 tillämpning av förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och all annan
 olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller, genom indrivning av felaktigt
 utbetalda belopp och, i tillämpliga fall, genom effektiva proportionella och
 avskräckande påföljder.
 2. Kommissionen eller dess
 företrädare och revisionsrätten ska vara bemyndigade att göra revisioner på
 grundval av dokument och kontroller på platsen, av alla stödmottagare,
 entreprenörer och underleverantörer som har tagit emot unionsfinansiering.
 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)
 får utföra kontroller på platsen och inspektioner av ekonomiska aktörer som är
 direkt eller indirekt berörda av sådan finansiering, i enlighet med de
 förfaranden som fastställs i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och i syfte
 att fastställa om det förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig
 verksamhet som påverkar Europeiska unionens finansiella intressen i samband med
 ett stödavtal eller ett beslut eller ett avtal eller rörande unionens
 finansiering.
 Utan att det påverkar tillämpningen av föregående
 stycken, ska samarbetsavtal med tredjeländer och internationella
 organisationer, stödavtal, beslut och avtal som följer av genomförandet av
 denna förordning uttryckligen innebära bemyndigande av kommissionen,
 revisionsrätten och Olaf att utföra ovannämnda revisioner, kontroller på
 platsen och inspektioner.
 Artikel 146
 Revision
 1. Tjänstemän från kommissionen
 och revisionsrätten, eller deras ombud får när som helst, men med minst tio
 arbetsdagars varsel utom i brådskande fall, göra revisioner på plats av de
 åtgärder som finansieras enligt denna förordning, upp till tre år efter
 kommissionens slutliga utbetalning.
 2. Tjänstemän från kommissionen
 och revisionsrätten, eller deras ombud, som i vederbörlig ordning bemyndigats
 att utföra revisioner på plats, ska få tillgång till böcker och alla andra
 handlingar, inbegripet handlingar och metadata som sammanställts eller
 mottagits och lagrats elektroniskt, när det gäller utgifter som finansieras
 genom denna förordning.
 3. De
 revisionsbefogenheter som avses i punkt 2 ska inte påverka tillämpningen av
 nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder för tjänstemän som utses
 särskilt enligt nationell lagstiftning. Tjänstemän från kommissionen och
 revisionsrätten, eller deras ombud, får inte delta bland annat i hembesök eller
 formella förhör med personer inom ramen för den nationella lagstiftningen i den
 berörda medlemsstaten. De ska emellertid ha tillgång till den information som
 erhålls på detta sätt.
 4. Om finansiellt unionsstöd som
 beviljats enligt denna förordning lämnas vidare till tredjepart som slutlig
 förmånstagare, ska den ursprungliga förmånstagaren i egenskap av mottagare av
 unionsstöd förse kommissionen med all relevant information om den slutliga
 förmånstagarens identitet.
 5. Förmånstagarna ska i detta
 syfte hålla samtliga relevanta dokument tillgängliga under en period på upp
 till tre år efter den slutliga utbetalningen.
 Artikel 147
 Tillfälligt inställande av
 utbetalning, minskning och indragning av det finansiella stödet
 1. Om kommissionen anser att
 unionsmedel inte har använts i enlighet med villkoren i denna förordning, eller
 någon annan tillämplig unionsrättsakt, ska stödmottagarna informeras om detta
 och ges en månad räknat från dagen för underrättelsen att inkomma med
 synpunkter till kommissionen.
 2. Om stödmottagarna inte svarar
 inom utsatt tid eller om de synpunkter som de lämnar inte anses
 tillfredsställande, ska kommissionen minska eller dra in det beviljade
 finansiella stödet eller tillfälligt ställa in utbetalningarna. Alla felaktigt
 utbetalda belopp ska återbetalas till kommissionen. Ränta ska läggas till
 belopp som inte återbetalas i tid enligt villkoren i [budgetförordningen].
 KAPITEL III
 Utvärdering och rapportering
 Artikel 148
 Utvärdering
 1. Insatser som finansieras
 enligt denna förordning ska kontrolleras regelbundet som ett led i
 övervakningen av deras genomförande.
 2. Kommissionen ska sörja för en
 regelbunden, oberoende och extern utvärdering av de finansierade insatserna.
 Artikel 149
 Rapportering
 Kommissionen ska till Europaparlamentet och
 till rådet överlämna följande:
 (a)
 Senast den 31 mars 2017: en interimsrapport om
 uppnådda resultat och om kvalitativa och kvantitativa aspekter av genomförandet
 av de insatser som finansieras genom denna förordning.
 (b)
 Senast den 30 augusti 2018: ett meddelande om det
 fortsatta genomförandet av de åtgärder som finansieras enligt denna förordning.
 (c)
 Senast den 31 december 2021: En utvärderingsrapport
 efter det att programmet avslutats.
 AVDELNING IX
 FÖRFARANDEBESTÄMMELSER
 Artikel 150
 Utövande av delegering
 1. Befogenheten
 att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor
 som anges i denna artikel.
 2. Den befogenhet att anta
 delegerade akter som avses i artiklarna 12, 33, 37, 38, 39, 46, 61, 64, 67, 75,
 92, 105, 111, 112, 114, 115, 119, 127, 131 och 153 ska ges till kommissionen
 tills vidare från och med den 1 januari 2014.
 3. Den delegering av befogenhet
 som avses i artiklarna 12, 33, 37, 38, 39, 46, 61, 64, 67, 75, 92, 105, 111,
 112, 114, 115, 119, 127, 131 och 153 får när som helst återkallas av
 Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen
 av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. .Beslutet får verkan
 dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella
 tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte
 giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft.
 4. Så snart kommissionen antar
 en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
 5. En delegerad akt som antas
 enligt artiklarna 12, 33, 37, 38, 39, 46, 61, 64, 67, 75, 92, 105, 111, 112,
 114, 115, 119, 127, 131 och 153 ska träda i kraft endast om varken
 Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten
 inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet
 och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den
 perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna
 period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets
 initiativ.
 Artikel 151
 Kommittéförfarande
 1. Kommissionen ska biträdas av
 kommittén för havs- och fiskerifonden i genomförandet av den gemensamma
 fiskeripolitikens regler. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som
 avses i förordning (EU) nr 182/2011.
 2. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 3. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 AVDELNING X
 SLUTBESTÄMMELSER
 Artikel 152
 Upphävande
 1. Förordningarna (EG) nr
 1198/2006, (EG) nr 861/2006, (EG) [nr /2011 om inrättande av ett program för
 att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik], (EG) nr
 791/2007, (EG) nr 2328/2003 och artikel 103 i förordning 1224/2009 ska upphöra
 att gälla med verkan den 1 januari 2014.
 2. Hänvisningar till de upphävda
 förordningarna ska betraktas som hänvisningar till denna förordning.
 Artikel 153
 Övergångsbestämmelser
 1. För att underlätta övergången
 från de system som fastställs i förordningarna (EG) nr 1198/2006, (EG) nr
 861/2006, (EG) [nr /2011 om inrättande av ett program för att stödja den
 fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik] och (EG) nr 791/2007 till
 det system som fastställs genom denna förordning ska kommissionen anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 150 med avseende på de villkor enligt
 vilka det stöd som godkänts av kommissionen inom ramen för de förordningarna
 får integreras i det stöd som föreskrivs i denna förordning, inbegripet
 tekniskt stöd och stöd för efterhandsutvärderingarna.
 2. Denna förordning ska inte
 påverka vare sig fullföljande eller ändring, inklusive helt eller delvis
 upphävande, av de projekt (fram till deras avslutande) eller det stöd som
 godkänns av kommissionen på grundval av förordningarna (EG) nr 1198/2006, (EG)
 nr 861/2006, (EG) [nr /2011 om inrättande av ett program för att stödja den
 fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik] och (EG) nr 791/2007 och
 artikel 103 i förordning 1224/2009 eller någon annan lagstiftning som är
 tillämplig för sådant stöd den 31 december 2013.
 3. Ansökningar i enlighet med
 rådets förordning (EG) nr 1198/2006 ska förbli giltiga.
 Artikel 154
 Ikraftträdande och
 tillämpning
 Denna förordning träder i kraft dagen efter
 det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 Denna förordning är till alla delar
 bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel den...
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 BILAGA I
 Specifik
 stödnivå
 Typ av insats || Procentenhet
 Stödet till insatser till förmån för det småskaliga kustfisket kan ökas med || 25 %
 Stödet till insatser på avlägset belägna grekiska öar kan ökas med || 35 %
 Stödet till insatser i de yttersta randområdena kan ökas med || 35 %
 Stödet till insatser som genomförs av yrkesfiskarorganisationer eller andra kollektiva stödmottagare som inte omfattas av avdelning V kapitel III kan ökas med || 10 %
 Stödet till insatser som genomförs av producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer kan ökas med || 20 %
 Stödet enligt artikel 78 om kontroll och tillsyn kan ökas med || 30 %
 Stödet enligt artikel 78 om kontroll och tillsyn med avseende på småskaligt kustfiske kan ökas med || 40 %
 Stödet till insatser som genomförs av företag som inte omfattas av definitionen för små och medelstora företag ska minskas med || 20 %
 BILAGA II
 [Årliga åtagandebemyndiganden för
 perioden 2014–2020]
 BILAGA
 III
 Allmänna förhandsvillkor
 Område || Förhandsvillkor || Godkännandekriterier
 1. Anti-diskriminering || Att det finns en mekanism för verkningsfullt genomförande och tillämpning av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet[38] och rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung[39]. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av direktiv 2000/78/EG och direktiv 2000/43/EG garanteras genom – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av ovannämnda direktiv, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa ovannämnda direktiv.
 2. Jämställdhet || Att det finns en strategi för främjande av jämställdhet och en mekanism för verkningsfullt genomförande av den. || – En särskild strategi för jämställdhet genomförs och tillämpas genom – ett system för insamling och analys av uppgifter och indikatorer, uppdelat efter kön, så att en evidensbaserad jämställdhetspolitik kan utarbetas, – en plan och förhandskriterier för integration av jämställdhetsmålen genom jämställdhetskrav och riktlinjer, – former för genomförandet vilka bl.a. kan omfatta att en genusmyndighet involveras eller att experter tillfrågas för att utforma, övervaka och utvärdera insatserna.
 3. Funktionshinder || Att det finns en mekanism som garanterar att FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning genomförs och tillämpas verkningsfullt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning garanteras genom – genomförande av åtgärder i enlighet med artikel 9 i FN-konventionen för att förebygga, kartlägga och undanröja hinder för tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, – institutionella former för genomförande och övervakning av FN-konventionen i enlighet med artikel 33 i konventionen, – en plan för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa FN-konventionen, inklusive lämpliga former för övervakning och efterlevnad av tillgänglighetskraven.
 4. Offentlig upphandling || Att det finns en mekanism för verkningsfullt genomförande och tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet)[40] och att de övervakas på ett adekvat sätt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av direktiven 2004/18/EG och 2004/17/EG garanteras genom – fullständigt införlivande av direktiven 2004/18/EG och 2004/17/EG, – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av unionslagstiftningen om offentlig upphandling, – åtgärder för adekvat övervakning av öppna förfaranden för tilldelning av avtal och tillräcklig information om detta, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa unionslagstiftningen om offentlig upphandling.
 5. Statligt stöd || Att det finns en mekanism som garanterar att unionslagstiftningen om statligt stöd genomförs och tillämpas verkningsfullt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av unionslagstiftningen om statligt stöd garanteras genom – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av unionslagstiftningen om statligt stöd, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa unionslagstiftningen om statligt stöd.
 6. Lagstiftning om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar || Att det finns en mekanism som garanterar att unionens miljölagstiftning genomförs och tillämpas verkningsfullt när det gäller miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar i enlighet med direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt[41] och direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan[42]. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av unionslagstiftningen om miljö garanteras genom – fullständigt och korrekt genomförande av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av genomförandet av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – åtgärder för att säkra tillräcklig förvaltningskapacitet.
 7. Statistiksystem och resultatindikatorer || Att det finns ett statistiksystem som räcker till för utvärderingar av programmens effektivitet och genomslag. Att det finns ett verkningsfullt system av resultatindikatorer för att mäta framstegen mot resultaten och för att bedöma genomslaget. || – Det finns en flerårig plan för insamling och sammanställning av data i rätt tid som innehåller följande: – Kartläggning av källor och mekanismer som garanterar statistisk validering. – Former för publicering och offentlighet. – Ett verkningsfullt system av resultatindikatorer, vilket omfattar – val av resultatindikatorer för varje enskilt program, vilka ger information om de aspekter på målgruppens välbefinnande och framåtskridande som motiverade de politiska åtgärder som finansieras inom programmet, – fastställandet av mål för dessa indikatorer, – uppfyllande av följande krav för var och en av indikatorerna: tillförlitlighet och statistisk validering, tydlighet vid normativ tolkning, anpassning till politiken, aktualitet och datas offentlighet, tillräckliga garantier för att man i all verksamhet som finansieras av programmet använder sig av ett verkningsfullt system av indikatorer.
 Specifika förhandsvillkor
 1. Villkor kopplade till prioriteringar
 Unionsprioritering för EHFF/Tematiskt mål för GSR (TM) || Förhandsvillkor || Godkännandekriterier
 EHFF-prioritering 2. Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske 3. Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk TM 3. Att öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag || Start av företag: Att särskilda åtgärder har vidtagits för ett verkningsfullt genomförande av småföretagsakten och översynen av denna av den 23 februari 2011, inklusive principen om att tänka småskaligt först. || I de särskilda åtgärderna ingår – åtgärder för att minska tiden att starta ett företag till tre arbetsdagar och kostnaden till 100 euro, – åtgärder för att minska den tid det tar att få licenser och tillstånd att inleda och bedriva företagets verksamhet till tre månader, – en mekanism för systematisk bedömning av hur lagstiftningen påverkar små och medelstora företag genom ett ”småföretagstest”, i förekommande fall med hänsyn till företagens olika storlekar.
 EHFF-prioritering 3. Att främja ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk 5. Att främja ett hållbart och resurseffektivt vattenbruk TM 6. Att skydda miljön och främja ett effektivt resursutnyttjande. || Att en flerårig nationell strategisk plan för vattenbruket enligt artikel 143 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] har tagits fram senast 2014. || – En flerårig nationell strategisk plan för vattenbruket ska lämnas in till kommissionen senast samma dag som det operativa programmet lämnas in. – Det operativa programmet ska innehålla uppgifter om på vilket sätt det kompletterar den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket.
 EHFF-prioritering 6. Att främja genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken TM 6. Att skydda miljön och främja ett effektivt resursutnyttjande. || Att det finns tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att uppfylla de datakrav för fiskeriförvaltningen som anges i artikel 37 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] || – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra ett flerårigt program för datainsamling, vilket ska ses över av STECF och godkännas av kommissionen. – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra en årlig plan för datainsamling, vilken ska ses över av STECF och godkännas av kommissionen. – Tillräckliga anslag för personalresurser för att kunna ingå bilaterala och multilateral avtal med andra medlemsstater i de fall då arbetet med att fullgöra datainsamlingsuppgifterna delas.
 EHFF-prioritering 6. Att främja genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken TM 6. Att skydda miljön och främja ett effektivt resursutnyttjande. || Att det finns tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för genomförandet av ett system för fiskerikontroll inom unionen enligt artikel 46 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] och enligt rådets förordning (EG) nr 1224/2009. || I de särskilda åtgärderna ingår följande: – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra det nationella kontrollprogram för 2014–2020 som avses i artikel 19.1. – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra det nationella kontrollprogrammet för fleråriga planer (artikel 46 i kontrollförordningen). – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra ett gemensamt kontrollprogram i samarbete med andra medlemsstater (artikel 94 i kontrollförordningen) – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att utarbeta och genomföra de särskilda kontroll- och inspektionsprogrammen (artikel 95 i kontrollförordningen). – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att tillämpa ett system för effektiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga sanktioner för allvarliga överträdelser (artikel 90 i kontrollförordningen). – Tillräcklig styrkt administrativ kapacitet för att tillämpa pricksystemet för allvarliga överträdelser (artikel 92 i kontrollförordningen) – Tillräckliga anslag för personalresurser för genomförandet av kontrollförordningen.
 BILAGA IV
 Information och kommunikation om stöd från EHFF
 1.
 Förteckning över insatser
 Den förteckning över insatser som avses i
 artikel 143 ska på minst ett av medlemsstatens officiella språk innehålla
 följande uppgifter:
 –
 Stödmottagarens namn (endast juridiska personer,
 inga fysiska personer får namnges).
 –
 Fiskefartygens nummer i gemenskapens flottregister
 i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003[43] (denna uppgift ska endast
 anges om insatsen är kopplad till ett fiskefartyg).
 –
 Insatsens namn.
 –
 Sammanfattning av insatsen.
 –
 Startdatum för insatsen.
 –
 Slutdatum för insatsen (förväntat datum för fysisk
 färdigställning eller fullständigt genomförande av insatsen).
 –
 Totala stödberättigande kostnader.
 –
 Belopp i unionsstöd.
 –
 Insatsens postnummer.
 –
 Land.
 –
 Unionsprioriteringens namn.
 –
 Datum då förteckningen över insatser senast
 uppdaterades.
 Datafältens rubriker och insatsernas namn ska
 också anges på minst ett annat av Europeiska unionens officiella språk.
 2.
 Information och kommunikation till allmänheten
 2.1.
 Medlemsstatens ansvar
 1. Medlemsstaten ska se till att
 informations- och kommunikationsåtgärderna är inriktade på största möjliga
 medietäckning med hjälp av olika kommunikationskanaler och metoder på lämplig
 nivå.
 2. Medlemsstaten ska vara
 ansvarig för att vidta åtminstone följande informations- och
 kommunikationsåtgärder:
 (a)
 En större informationsaktivitet ska andordnas för
 att uppmärksamma starten på det operativa programmet.
 (b)
 Minst två större informationsaktiviteter per
 programperiod ska anordnas för att framhäva det operativa programmets
 finansieringsmöjligheter, aktuella strategier och resultat som uppnåtts genom
 det operativa programmet.
 (c)
 Europeiska unionens flagga ska visas framför eller
 i ett allmänt tillgängligt utrymme hos varje förvaltningsmyndighet.
 (d)
 Den förteckning över verksamheter som nämns i
 avsnitt 1 ska offentliggöras elektroniskt.
 (e)
 Exempel på verksamheter ordnade efter operativt
 program ska anges på den enhetliga webbplatsen eller på det operativa programmets
 webbplats, som kan nås från den enhetliga webbportalen. Beskrivningen av
 exemplen bör vara avfattad på ett annat stort officiellt EU-språk än det eller
 de officiella språken i den aktuella medlemsstaten.
 (f)
 En specifik del av den enhetliga webbplatsen ska
 avsättas för en kort sammanfattning av insatser som rör innovation och
 miljöinnovation.
 (g)
 Information om det operativa programmets
 genomförande ska uppdateras, inklusive dess viktigaste resultat, på den
 enhetliga webbplatsen eller på det operativa programmets webbplats, som kan nås
 från den enhetliga webbportalen.
 3. Förvaltningsmyndigheten ska,
 i enlighet med nationell lag och praxis, involvera följande organ i
 informations- och kommunikationsåtgärderna:
 (a)
 De partner som avses i artikel 5 i [förordning (EU)
 nr [...] om gemensamma bestämmelser].
 (b)
 De europeiska informationscentren samt
 kommissionens representationskontor i medlemsstaterna.
 (c)
 Utbildnings- och forskningsinstitutioner.
 Dessa organ ska ombesörja en vid spridning av den
 information som avses i artikel 143.1 a och b.
 3.
 Informationsåtgärder för stödmottagare och potentiella stödmottagare
 3.1.
 Informationsåtgärder för potentiella stödmottagare
 1. Förvaltningsmyndigheten ska
 se till att det operativa programmets mål och de möjligheter till finansiering
 som erbjuds via EHFF får bred spridning till potentiella stödmottagare och alla
 berörda parter.
 2. Förvaltningsmyndigheten ska
 se till att potentiella stödmottagare åtminstone får följande:
 (a)
 Information om de villkor som utgifter ska uppfylla
 för att berättiga till stöd enligt ett operativt program.
 (b)
 En beskrivning av ansökningsvillkoren och av
 förfarandena för bedömning av ansökningarna och uppgift om hur lång tid det
 tar.
 (c)
 Information om kriterierna för val av insatser som
 får stöd.
 (d)
 Uppgifter om nationella, regionala eller lokala
 kontaktpunkter som kan lämna mer information om de operativa programmen.
 (e)
 Information om att stödmottagarna i sina
 ansökningar bör föreslå kommunikationsverksamhet som står i rimlig proportion
 till verksamhetens omfattning, med syftet att informera allmänheten om
 verksamhetens mål och unionsstödet till verksamheten.
 3.2.
 Informationsåtgärder för stödmottagare
 Förvaltningsmyndigheterna ska informera
 stödmottagarna om att det faktum att de tar emot stöd innebär att de samtycker
 till att tas upp på förteckningen över insatser som offentliggörs i enlighet
 med artikel 143.
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR
 RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
 ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning
 1.2. Berörda
 politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 1.3. Typ
 av förslag eller initiativ
 1.4. Mål
 1.5. Motivering
 till förslaget eller initiativet
 1.6. Tid
 under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 1.7. Planerad
 metod för genomförandet
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser
 om uppföljning och rapportering
 2.2. Administrations-
 och kontrollsystem
 2.3. Åtgärder
 för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda
 rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens
 utgiftsdel
 3.2. Beräknad
 inverkan på utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på
 utgifterna
 3.2.2. Beräknad
 inverkan på driftsanslagen
 3.2.3. Beräknad
 inverkan på de administrativa anslagen
 3.2.4. Förenlighet
 med den gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5. Bidrag
 från tredje part
 3.3. Beräknad
 inverkan på inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR RÄTTSAKT
 4.
 GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 4.1.
 Förslagets eller initiativets beteckning
 [Förslag
 till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska havs- och
 fiskerifonden [och om upphävande av förordning (EG) nr 1198/2006, rådets
 förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en
 integrerad havspolitik].
 4.2.
 Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
 förvaltningen och budgeteringen[44]
 [Politikområde
 Avdelning 11”Havsfrågor och fiske” enligt rubrik 2...]
 Ange
 vilka budgetposter som sammanslagits till nya poster:
 Budgetposter
 för perioden efter 2013:
 4.3.
 Typ av förslag eller initiativ
 ̈ Förslaget avser en ny åtgärd (om Europeiska
 havs- och fiskerifonden [och om upphävande av rådets förordning (EG) nr
 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr
 XXX/2011 om en integrerad havspolitik) avseende nästa finansieringsperiod
 2014-2020.
 ̈ Ny åtgärd som bygger
 på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[45]
 ̈ Befintlig åtgärd
 vars genomförande förlängs i tiden
 ̈ Tidigare åtgärd som
 omformas till eller ersätts av en ny
 4.4.
 Mål
 4.4.1.
 Fleråriga strategiska mål för kommissionen som
 förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 Det
 nya finansieringsinstrumentet kommer att bidra till att målen för Europa 2020
 uppnås, tack vare tre flaggskeppsinitiativ: 1) Ett resurseffektivt Europa, 2)
 En innovationsunion och 3) En agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen.
 I linje med Europa 2020-strategin är de övergripande målen för
 finansieringsinstrumentet följande:
 –
 Att bidra till de mål som formulerats för den reformerade gemensamma
 fiskeripolitiken genom att främja hållbart och lönsamt fiske och vattenbruk.
 –
 Att stödja den vidare utvecklingen och genomförandet av den integrerade
 havspolitiken.
 –
 Att stödja balanserad territoriell utveckling i de fiskeberoende områdena.
 4.4.2.
 Specifika mål eller verksamheter inom den
 verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen som berörs
 Specifika
 mål inom ramen för den delade förvaltningen
 ||
 Fler arbetstillfällen och bättre territoriell sammanhållning || – Främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet, skapande av nya arbetstillfällen och arbetskraftsrörlighet i de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fisket och vattenbruket.
 – Diversifiering av fiskeverksamhet till andra näringar inom den marina ekonomin och tillväxt för den marina ekonomin, inbegripet åtgärder för att begränsa klimatförändringar.
 Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske || – Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring.
 – Bättre konkurrenskraft och lönsamhet för fisket, särskilt för det småskaliga kustfisket och bättre säkerhets- och arbetsförhållanden inom fisket.
 – Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.
 – En bättre marknadsordning för fiskeriprodukter.
 Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk || – Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring.
 – Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för vattenbruket, särskilt för små och medelstora företag.
 – Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.
 – En bättre marknadsordning för vattenbruksprodukter.
 Främjande av ett hållbart och resurseffektivt fiske || – Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön.
 – Skydd och återställande av den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, samt av de tjänster de tillhandahåller.
 Främjande av ett hållbart och resurseffektivt vattenbruk || – Främjande av de ekosystem som utnyttjas av vattenbruket samt av ett resurseffektivt vattenbruk.
 – Främjande av ett vattenbruk med höga nivåer av miljöskydd, djurskydd, skydd av djur- och folkhälsan och säkerhet.
 Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens regler || – Tillgång till vetenskapliga rön och uppgiftsinsamling.
 – Stöd till kontroll och tillsyn, förbättrad institutionell kapacitet och mer effektiv offentlig förvaltning.
 Specifika mål inom ramen för
 direktförvaltningen
 Dimensioner || Specifika mål
 Innovation och kunskapsbaserat fiske || – En bättre marknadsordning för fiskeriprodukter (observatör)
 Främjande av ett hållbart och resurseffektivt fiske || – Tillgång till vetenskapliga rön och uppgiftsinsamling för hållbar fiskeriförvaltning – Bättre efterlevnad genom kontroll.
 Utarbetande och genomförande av den integrerade havspolitiken || – Utveckling av sektorsövergripande instrument för bättre politiska åtgärder (fysisk planering i kust- och havsområden, integrerad havsövervakning och kunskap i havsfrågor) – Samordning av de olika politiska åtgärderna på ett sådant sätt att det är möjligt att åstadkomma en hållbar och övergripande/ekosystemsbaserad förvaltning av de europeiska havsområdena.
 Styrelseformer för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken || – Främjande av integrerade styrelseformer för den gemensamma fiskeripolitiken och havs- och kustfrågor – Fortsatt främjande av aktörernas deltagande i förvaltningen av fisket och vattenbruket genom att de rådgivande nämnderna beviljas ekonomiskt unionsstöd. – Stöd för att täcka kostnader för informations- och kommunikationsåtgärder i samband med den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken och kostnader för experters och aktörernas företrädares deltagande i möten med kommissionen i frågor rörande den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
 Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
 budgeteringen
 11 01 ADMINISTRATIVA UTGIFTER FÖR POLITIKOMRÅDET HAVSFRÅGOR OCH FISKE
 11 02 MARKNADERNA FÖR FISKE
 11 03 INTERNATIONELLT FISKE OCH HAVSRÄTT (delvis)
 11 04 DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKENS STYRELSEFORMER
 11 06 EUROPEISKA FISKERIFONDEN (EFF)
 11 07 BEVARANDE, FÖRVALTNING OCH UTNYTTJANDE AV DE LEVANDE
 AKVATISKA RESURSERNA
 11 08 KONTROLL OCH GENOMFÖRANDE AV DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN
 11 09 HAVSPOLITIK
 4.4.3.
 Verkan eller resultat som förväntas inom ramen
 för direktförvaltning respektive den delade förvaltningen
 Beskriv den verkan som
 förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
 befolkningen som berörs.
 Förslaget
 för perioden efter 2013 avser ett större finansieringsinstrument för
 genomförandet av den reformerade gemensamma fiskeripolitiken. Finansieringen
 kommer att kunna genomföras genom att de dyra och ineffektiva stöden till
 fiskeflottorna avslutas och genom att man fastställer ett begränsat antal
 miljörelaterade, ekonomiska och sociala mål för den gemensamma fiskeripolitiken
 i linje med Europa 2020-strategin och vars primära mål är att främja hållbart
 fiske, miljövänliga innovationer, påskynda övergången till nya
 fiskeriförvaltningsmetoder och att skapa tillväxt och arbetstillfällen i de
 samhällen som är beroende av fisket och därmed påskynda övergången.
 De
 resultat och den verkan som kan förväntas beror på vilka operativa program som
 medlemsstaterna kommer att lämna in till kommissionen. Medlemsstaterna kommer
 att uppmanas att fastställa mål för detta i sina program.
 Aktör || Beskrivning av aktören || Huvudintresse/verkningar
 Stödmottagare || Fångstsektor i EU || – Ägare av EU-fiskefartyg, operatörer och besättningar || – Lönsamhet för företagen. – Större motståndskraft vid ekonomiska svårigheter, långsiktig affärsplanering. – Ny yrkeskunskap, bättre marknadsföring och bättre säljfrämjande åtgärder. Hållbart fiske med färre utkast.
 EU:s vattenbrukssektor || – Ägare, operatörer och personal i vattenbruksföretag || – Företagens lönsamhet – Större marknadsincitament för hållbart/extensivt vattenbruk, även i Natura 2000-områden. – Möteskostnader i samband med miljökraven. – Ny yrkeskunskap, bättre marknadsförings- och säljfrämjande åtgärder.
 Samhällen som är beroende av fisket || – Samhällen som är beroende av fisket eller vattenbruket för sin överlevnad || – Lönsamhet för de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fisket
 Beredningssektorn || – Företag som bereder råvaror som importerats eller som fångats i EU-vatten || – Ökad konkurrenskraft och större mervärde, samt stabil tillgång till kvalitetsprodukter.
 Forskningssektorn || – Vetenskapliga forskningsorgan och det vetenskapssamfund som tillhandahåller uppgifter om den gemensamma fiskeripolitiken och om haven. || – Tillhandahållande av aktuell, högkvalitativ, tillförlitlig och omfattande information om fisket, som kan ligga till grund för en kunskapsbaserad politik. Bättre kunskap om haven, integration av data.
 Förvaltningar och organ || – Nationella, regionala och lokala organ son är involverade i datainsamling, efterlevnadskontroll och kontroll i samband med den gemensamma fiskeripolitiken. – De rådgivande nämnderna, de regionala fiskeriförvaltnings-organisationerna || – Stöd till mer effektiva, ändamålsenliga och praktiska metoder för genomförandet av dessas uppgifter.
 – Nationella, regionala och lokala organ son är involverade i kustskyddet, övervakning av havsmiljön, gränskontroll och sjösäkerhet. || – Stöd till mer effektiva, ändamålsenliga och praktiska metoder för genomförandet av dessas uppgifter. – Större synlighet för kustregionernas problem och ekonomiska behov, samt bättre samordning av unionsmedlen och en mer strategisk användning av dessa.
 Andra || EU:s havsnäringssektorer || – Aktörer inom ekonomisk verksamhet i kustområden och till havs (kommersiell flotta, turism, hamnar, etc.). || – Bättre skydds- och säkerhetsåtgärder. – Mindre administration inom havsnäringen genom stabila och integrerade styrelsestrukturer (inbegripet fysisk planering). – Bättre kommunikation inom havsnäringen (kluster av havsnäringsföretag i havsområden)
 Konsumenter || – De som konsumerar fiskeri- och vattenbruksprodukter. || – Tillgång på fiskeri- och vattenbruksprodukter av hög kvalitet och med högt näringsvärde.
 Tredjeländer || – Fiskesektorer som konkurrerar med EU-flottorna – Producenter av vattenbruksprodukter, personer som exporterar till EU. – Administration. || – Tillträde till EU-marknaden. – Utveckling av sektorns kapacitet genom möjligheten att få unionsstöd.
 Icke-statliga organisationer, det civila samhället och EU-medborgarna || – Icke-statliga miljöorganisationer. – Personer ur allmänheten som intresserar sig för den integrerade havspolitiken och fiskerisektorn och havsmiljön. || – Hållbar förvaltning av haven och kustområdena, inbegripet bevarande av fiskbestånd, den marina biologiska mångfalden och oceanernas, flodernas och sjöarnas skönhets- eller rekreationsvärde. – Gemensamt ansvar för sektorsövergripande miljömässig hållbarhet.
 4.4.4.
 Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan inom
 den delade förvaltningen
 Ange vilka indikatorer
 som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs.
 Genom
 förslaget inrättas en gemensam ram för övervakning och utvärdering av hur den
 gemensamma fiskeripolitiken fungerar. Ramen ska innehålla alla instrument som
 behövs för övervakning och utvärdering.
 Följande
 indikatorer (preliminära) ska användas för att mäta åtgärdernas verkan:
 –
 Ökning av bruttomervärdet per anställd inom
 fiskeflottan eller inom vattenbruket.
 –
 Fiskets bränsleeffektivitet.
 –
 Vattenbrukets energikostnader.
 –
 Ökning av värde och volym för de produkter som
 avsätts via producentorganisationer.
 –
 Utkastnivåer för kommersiella arter.
 –
 Grad av överensstämmelse med datasamtal
 –
 Antal bedömda bestånd i förhållande till det totala
 antalet fiskade bestånd.
 –
 Antal upptäckta allvarliga överträdelser.
 –
 Antal arbetstillfällen som skapats och
 arbetstillfällen inom lokala partnerskap.
 Kommissionen
 ska genom genomförandeakter fastställa specifika indikatorer för dessa mål.
 4.5.
 Motivering till förslaget eller initiativet
 4.5.1.
 Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt
 Förslagets
 syfte är att fastställa en rättslig ram för den gemensamma fiskeripolitiken för
 perioden efter 2013 så att de fleråriga målen för den gemensamma fiskeripolitiken
 kan uppfyllas och de relevanta kraven i fördraget efterlevas.
 4.5.2.
 EU-åtgärdernas mervärde
 Enligt
 EUF-fördraget ska unionen ha exklusiv befogenhet över bevarandet av havets
 biologiska resurser och delad befogenhet när det gäller den övriga gemensamma
 fiskeripolitiken. Genom den gemensamma fiskeripolitiken förvaltas de resurser
 som medlemsstaterna delar och de marina ekosystemen som inte respekterar några
 nationsgränser.
 EU:s
 förmåga att röra sig mot ett hållbart fiske kommer mot bakgrund av de
 begränsade framgångar som den gemensamma fiskeripolitiken har haft hittills och
 den utveckling som EU:s partner har åstadkommit på området att vara en kritisk
 punkt för EU:s trovärdighet som ledande aktör när det gäller hållbar utveckling
 och för flaggskeppsinitiativet effektivt resursutnyttjande inom Europa 2020.
 4.5.3.
 Erfarenheterna från tidigare liknande åtgärder
 En
 omfattande konsekvensbedömning har genomförts, vilken har baserats på en
 utvärdering av den nuvarande politiska ramen, omfattande samråd med aktörerna
 och en analys av framtida utmaningar och behov. Närmare upplysningar om detta
 finns i konsekvensbedömningen och i de motiveringar som åtföljer förslagen till
 rättsakter.
 4.5.4.
 Samstämmighet och eventuella synergieffekter med
 andra relevanta instrument inom ramen för den delade förvaltningen
 De
 förslag till rättsakter som omfattas av denna finansieringsöversikt hänger
 samman med förslaget om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala
 utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska
 jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden
 som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för
 Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och
 Sammanhållningsfonden. Ramförordningen kommer i stor utsträckning att bidra
 till att minska administrationen, till att EU-medlen används ändamålsenligt och
 till att förenklingssträvandena omsätts i praktiken. Härigenom understryks
 också det nya konceptet med en gemensam strategisk ram för samtliga fonder och
 de nya partnerskapsavtalen som också kommer att omfatta fonderna.
 Genom
 den gemensamma strategiska ramen omvandlas målen och prioriteringarna i
 Europa 2020-strategin till investeringsprioriteringar för EHFF, Eruf, ESF,
 Sammanhållningsfonden och EJFLU, så att det kan säkras att medlen används på
 ett integrerat sätt i strävan efter gemensamma mål.
 I
 den gemensamma strategiska ramen kommer det också att fastställas
 samordningsmekanismer med annan relevant unionspolitik och andra relevanta
 unionsinstrument.
 4.6.
 Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive
 påverka resursanvändningen
 ̈ Förslag eller initiativ som pågår under
 begränsad tid
 –
 ̈ Förslaget eller initiativet ska gälla från 101.2014 till
 31.12.2020.
 –
 ̈ Det påverkar resursanvändningen från 2014 till 2023.
 ̈ Förslag eller initiativ som pågår under
 en obegränsad tid
 –
 Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ,
 –
 beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
 4.7.
 Planerad metod för genomförandet[46]
 ̈ Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen
 ̈ Indirekt centraliserad förvaltning genom delegering till
 –
 ̈ genomförandeorgan
 –
 ̈ byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[47]
 –
 ̈ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts
 uppgifter som faller inom offentlig förvaltning
 –
 ̈ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
 åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
 anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
 budgetförordningen
 ̈ Delad förvaltning
 med medlemsstaterna
 ̈ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer
 ̈ Gemensam förvaltning
 med internationella organisationer (ange vilka)
 Vid fler än en metod,
 ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”.
 Anmärkningar
 Delad
 förvaltning (tillsammans med medlemsstaterna): Avdelningarna III, IV och V
 Direktförvaltning:
 Avdelningarna VI och VII
 5.
 FÖRVALTNING
 5.1.
 Övervaknings- och rapporteringsregler för den
 delade förvaltningen
 Ange intervall och
 andra villkor för sådana åtgärder
 Europeiska
 havs- och fiskerifonden är en av fonderna inom den gemensamma strategiska ramen.
 Huvuddelen av utgifterna inom instrumentet kommer att förvaltas genom delad
 förvaltning men en liten del av utgifterna kommer att direktförvaltas av
 kommissionen.
 I. DELAD FÖRVALTNING
 Övervakningskommittéerna
 för varje särskilt operativt program och de årliga genomföranderapporterna för
 respektive operativt program kommer här att stå i centrum.
 Övervakningskommittéerna kommer att träffas minst en gång per år. Systemet
 kompletteras med årliga översynsmöten mellan kommissionen och medlemsstaterna.
 Utöver
 de genomföranderapporter som ska utarbetas för vart och ett av de operativa
 programmen ska de framstegsrapporter som medlemsstaterna ska lämna in 2017 och
 2019 (om genomförandet av partnerskapsavtalen) sammanfattas i strategiska
 rapporter som ska utarbetas av kommissionen och översändas till
 EU-institutionerna. Åren 2018 och 2020 ska kommissionen i sin årliga
 framstegsrapport till Europeiska rådets vårmöte lägga till ett avsnitt med en
 sammanfattning av den strategiska rapporten, särskilt när det gäller de
 framsteg som gjorts rörande unionens prioriteringar. Medlemsstaterna ska ta
 fram en efterhandsrapport för sina EHFF-program. Rapporten ska överlämnas till
 kommissionen senast den 31 december 2023.
 Övervaknings-
 och rapporteringssystemet ska använda kvantitativ och kvalitativ information.
 De kvantitativa metoderna ska omfatta både finansiell och fysisk information. I
 den fysiska informationen ingår utfallsindikatorer och utveckling av
 resultatindikatorer. Kommissionen har fastställt en rad utfallsindikatorer som
 kommer att användas för att aggregera uppgifterna på EU-nivå. Vid viktiga
 tidpunkter i genomförandeperioden (2017 och 2019) ingår kompletterande krav på
 analys av framstegen med programmen i de årliga genomföranderapporterna. I
 övervaknings- och rapporteringssystemet utnyttjas möjligheterna med elektronisk
 överföring av uppgifter till fullo.
 Det
 bör påpekas att vissa utgifter som tidigare omfattas av direktförvaltning nu
 kommer att finansieras inom ramen för den delade förvaltningen, dvs.
 -
 åtgärder avseende marknadsföring och beredning, åtgärder rörande
 marknadsordningen för fiskeriprodukter och ersättning för extrakostnader
 avseende fiskeriprodukter i de yttersta randområdena, och
 -
 åtgärder för system för kontroll, inspektion och tillsyn, samt åtgärder för
 datainsamling.
 II. DIREKTFÖRVALTNING
 Inom
 ramen för direktförvaltningen ska EHFF finansiera följande utgifter:
 –
 Åtgärder för att stödja utvecklingen och genomförandet av den integrerade
 havspolitiken.
 –
 Åtgärder avseende vetenskaplig rådgivning och vetande, rådgivande nämnder,
 frivilliga bidrag till internationella organisationer, genomförande av vissa
 åtgärder avseende systemet för kontroll, inspektion och tillsyn samt
 kommunikationsåtgärder.
 –
 Tekniskt stöd.
 När
 det gäller de två första strecksatserna ska kommissionen anta årliga
 arbetsprogram genom genomförandeakter. I lagstiftningen om EHFF anges vilken
 information rörande bidrag och offentlig upphandling som programmen ska
 innehålla. Det föreskrivs också regelbunden övervakning och periodisk
 rapportering enligt följande, vilka ska översändas till Europaparlamentet och
 rådet av kommissionen:
 –
 Senast den 31 mars 2017: en interimsrapport om uppnådda resultat och om
 kvalitativa och kvantitativa aspekter av genomförandet av de åtgärder som finansieras
 genom den här förordningen.
 –
 Senast den 30 augusti 2018: ett meddelande om det fortsatta genomförandet av de
 åtgärder som finansieras enligt förordningen.
 Senast
 den 31 december 2021: En utvärderingsrapport efter det att programmet
 avslutats.
 5.2.
 Förvaltnings- och kontrollsystem för den delade
 förvaltningen
 5.2.1.
 Risker som identifierats
 Sedan
 2008 har Europeiska revisionsrätten i sina årliga rapporter angett en beräknad
 felfrekvens för politikområdet jordbruk och naturresurser som helhet för varje
 budgetår (2007–2010) på grundval av ett oberoende, årligt stickprov av
 transaktioner. Revisionsrätten beräknar den mest sannolika felfrekvensen till
 mellan 2 % och 5 % för räkenskapsåren 2007 och 2009 och till mindre än 2 % för
 räkenskapsåret 2008. För räkenskapsåret 2010 fastställdes felfrekvensen till
 2,3 %. Revisionsrätten drar slutsatsen att övervaknings- och kontrollsystemen
 till viss del fungerar effektivt när det gäller att säkra regelbundna
 utbetalningar.
 Revisionsrättens
 urval av transaktioner för den årliga revisionsförklaringen är som brukligt
 litet (avseende räkenskapsåret 2010 testades 12 utbetalningar på områdena
 miljö, havsfrågor och fiske och hälsa och konsumentskydd). Endast ett fåtal fel
 har rapporterats avseende FFU och EFF. FFU ingick inte i revisionsrättens
 stickprov för räkenskapsåren 2006 och 2007.
 Vad
 gäller eventuella feltendenser kan konstateras att den vanligaste formen av
 felaktigheter under de senaste tre åren gällde överträdelser av
 offentlighetsreglerna (41 % - men i samtliga fall utan ekonomiska
 konsekvenser), och finansiering av icke-stödberättigande utgiftskategorier
 (30%), bland annat icke-stödberättigande entreprenadkostnader och ett projekt
 som försenats så mycket att stödberättigandeperioden löpt ut. Resten är andra
 icke-kvantifierbara förenlighetsfrågor.
 Samtliga
 kvantifierbara fel rör stödberättigande.
 I. DELAD FÖRVALTNING
 1. Programperioden 1994-1999 (avslutad)
 Den
 övergripande felfrekvensen för den här programperioden har fastställts på
 grundval av de kumulerade finansiella korrigeringar som gjordes i slutet av
 2010 då samtliga program hade avslutats (99 miljoner euro eller 3, 88 % av
 anslaget).
 2. Programperioden 2000–2006 (FFU)
 Programmet
 håller på att avslutas. Felfrekvensen för den här programperioden bör beräknas
 utifrån de år då programmet var ordentligt igång, dvs. från och med 2005. Den
 årliga felfrekvensen för FFU (beräknat på en sammanställning av de fel som
 funnits vid detaljerade kontroller av projekt, systemrevisioner och potentiella
 schablonkorrigeringar) har typiskt legat på cirka 1 % av utbetalningarna varje
 år.
 Mot
 bakgrund av ovanstående beräknas den övergripande felfrekvensen för
 programperioden till cirka 2 %.
 3. Programperioden 2007-2013 (EFF)
 Tillgängliga
 revisionsunderlag visar på en felfrekvens på mindre än 2 %. När det gäller 2009
 visar en analys av de årliga kontrollrapporterna, nationella rapporter och
 generaldirektoratens rapporter om program enligt kategorierna 2b och 3 att ett
 belopp på maximalt 1,18 % av det årets utbetalningar omfattades av en risk.
 Motsvarande siffra för 2010 är 1,44 %.
 II. DIREKTFÖRVALTNING
 Felfrekvensen
 bör också bedömas ur ett flerårigt perspektiv då GD MARE under ett och samma år
 genomför revisioner av flera års deklarerade och gjorda utbetalningar. Om man
 räknar med de felfrekvenser som konstaterats i samband med
 efterhandskontrollerna för 2006, 2007, 2008 och 2009 är det möjligt att
 fastställa den fleråriga felfrekvensen för de stickprover som gjorts för
 datainsamling och för övervaknings- och kontrollprogrammen till 1,89 % respektive
 4,33 % (de icke-stödberättigande belopp som konstaterats vid
 efterhandskontroller jämfört med beloppen för de finansiella transaktioner som
 faktiskt efterhandskontrollerats).
 När
 det gäller marknadsåtgärder och programmet för de yttersta randområdena har
 inga icke-stödberättigande kostnader identifierats för 2010 eller för
 föregående år.
 5.2.2.
 Planerade kontrollmetoder
 I. DELAD FÖRVALTNING
 Efter
 2013 kommer kontrollmekanismerna avseende EHFF att förändras. Medlemsstaterna
 kommer särskilt att behöva utse följande tre organ:
 1. Förvaltningsmyndigheten
 Förvaltningsmyndigheten
 kommer att ha det övergripande ansvaret för övervaknig av programgenomförandet.
 Det är medlemsstaten som avgör huruvida det är möjligt att göra besparingar
 genom att man använder samma organ som för närvarande utför uppgifterna ifråga
 för EFF eller om det är lämpligt att överlåta uppdraget på en annan fonds
 förvaltningsmyndighet. Oavsett vilka typer av kontroller som
 förvaltningsmyndigheten utför och vilken omfattning kontrollerna har (det är
 upp till varje medlemsstat att besluta om detta) är förvaltningsmyndighetens
 viktigaste kontrolluppgift att se till att de utbetalande organen (som har det
 slutliga ansvaret för utbetalningarna) får all nödvändig information, särskilt
 om de förfaranden som tillämpats och om de eventuella kontroller som har gjorts
 avseende de insatser som valts ut för finansiering, som de utbetalande organen
 behöver ha innan en utbetalning kan godkännas.
 2. Det utbetalande organet
 Det
 utbetalande organet måste uppfylla vissa ackrediteringskriterier (i bilaga I
 till kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 beskrivs ett effektivt
 förvaltnings- och kontrollsystem). Om det utbetalande organet inte uppfyller
 kriterierna kan medlemsstaten återkalla ackrediteringen, varvid organet inte
 längre kan begära EU-medel från kommissionen. Det utbetalande organets
 uppgifter kan delegeras, med undantag för utbetalningarna, men det förblir
 organets ansvar att se till att uppgifterna utförs korrekt.
 Det
 utbetalande organet ansvarar för att sammanställa de årliga räkenskaperna för
 avslutandet av räkenskaperna. Häri ingår att utarbeta det utbetalande organets
 revisionsförklaring om att räkenskaperna är fullständiga, korrekta och
 sanningsenliga, att de interna kontrollsystemen fungerar korrekt samt att de
 underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta, samt att principen om
 sund ekonomisk förvaltning har iakttagits. Dessutom ska det tas fram en
 sammanfattning av alla tillgängliga revisions- och kontrollresultat, inklusive
 en analys av systemrelaterade eller återkommande brister samt en redogörelse
 för vilka korrigerande åtgärder som vidtagits eller planeras.
 3. Det attesterande organet
 Det
 attesterande organet ska bedriva sin verksamhet oberoende av det utbetalande
 organet och ackrediteringsmyndigheten och ska ha teknisk behörighet (eftersom
 det förväntas följa internationella redovisningsstandarder). I likhet med vad
 som gäller för den gemensamma jordbrukspolitiken ansvarar det attesterande
 organet för den årliga revisionen av de utbetalande organens räkenskaper. Det
 åligger det attesterande organet att sammanställa en rapport med de slutsatser
 som har dragits och det attesterande organet ska (i form av ett intyg) utfärda
 ett revisionsuttalande som intygar att det utbetalande organets räkenskaper är
 fullständiga, exakta och sanningsenliga samt ett yttrande om den förklaring som
 förvaltningen avger angående de områden som avses i förra stycket.
 Genom
 att det införs ett system för årligt avslutande av räkenskaperna torde de
 nationella och regionala myndigheterna stimuleras till att göra
 kvalitetskontroller i god tid före kommissionens årliga granskning av
 räkenskaperna. Detta innebär en förstärkning av de nuvarande reglerna för
 ekonomisk förvaltning och ger bättre garantier för att oriktiga utgifter
 utesluts ur räkenskaperna varje år istället för i slutet av programperioden.
 Uppskattningen
 är dock avhängig av kommissionens och medlemsstaternas möjlighet att hantera de
 huvudsakliga risker som beskrivits ovan.
 II. KOMMISSIONENS KONTROLLMETODER VID DELAD FÖRVALTNING
 Betalningsavbrott och tillfälligt inställande av utbetalningar
 Den
 delegerade utanordnaren har möjlighet att förlänga tidsfristen för en
 mellanliggande utbetalning med högst nio månader om medlemsstaten inte iakttar
 EU-reglerna. Allvarliga underlåtelser från medlemsstaternas sida bestraffas med
 tillfälligt inställda utbetalningar. utbetalningarna görs inte förrän
 medlemsstaten ifråga kan bevisa att lämpliga åtgärder har vidtagits. I
 extremfall kan unionens bidrag till programmet strykas.
 Finansiella korrigeringar
 Det
 är medlemsstaterna som i första hand har ansvar för att identifiera och
 återkräva felaktigt utbetalda belopp och för eventuella finansiella
 korrigeringar, men kommissionen har också befogenhet att göra korrigeringar,
 både i form av exakta belopp eller schablonbelopp. Vid sådan korrigeringar
 förväntas kommissionen ta hänsyn till vilken typ av oriktighet det är fråga om,
 hur allvarlig oriktigheten är samt till vilka finansiella följder den får.
 III. KOMMISSIONENS KONTROLLMETODER VID DIREKTFÖRVALTNING
 Alla
 program kontrolleras innan de godkänns för att säkra att de är förenliga med
 gällande lagstiftning och att de föreslagna utgifterna är stödberättigande.
 De
 operativa avdelningarna kontrollerar alla utgiftsdeklarationer mot
 kommissionens finansieringsbeslut och relevant program så att det kan
 säkerställas att utgifterna är stödberättigande och konsekventa.
 Innan
 åtaganden och utbetalningar godkänns görs en förhandskontroll av transaktionen
 vilken jämförs med de kontroller som har gjorts av inskickade uppgifter och
 kvitton så att det kan säkras att ansökan om ersättning är korrekt.
 För
 att motverka oriktigheter genomför kommissionen kontrollbesök på plats varvid
 man kontrollerar att programmen faktiskt genomförs och att kostnaderna
 verkligen är stödberättigande innan utbetalning görs.
 Utöver
 förhandskontrollerna avseende finansiella transaktioner gör generaldirektoratet
 hundraprocentiga förhandskontroller av handlingar och förfaranden i samband med
 offentliga upphandlingar och bidrag.
 Förvaltningen
 av upphandling och bidrag har decentraliserats till generaldirektoratets
 operativa avdelningar som ansvarar för den operativa kontrollen. Ytterligare
 oberoende kontroller görs centralt av budgetenheten som genomför kontroller
 under ett förfarandes hela livslängd, dvs. den kontrollerar utkast till
 specifikationer för anbudsinfordringar/förslagsinfordringar,
 anbudsinfordringar/uppmaningar att inkomma med förslag, meddelanden om
 upphandling, rapporter om utvärdering och tilldelning, beslut om tilldelning av
 kontrakt och kontrakt/avtal. Det finns också en oberoende rådgivande kommitté
 (Procurement Examination Group) som granskar alla upphandlingsförfaranden över
 offentliggörandetröskeln och som biträder de delegerade utanordnarna när det gäller
 att säkra att förfarandena är lagliga och korrekta.
 IV. KOMMISISONENS KONTROLLMETODER AVSEENDE ALLA EHFF-UTGIFTER
 Generaldirektoratets
 samtliga finansiella transaktioner omfattas av operativa och finansiella
 förhandskontroller.
 Kommissionens revision
 Under
 hela genomförandeperioden utför GD MARE:s sektor för efterhandsrevision
 systemrevision med substansgranskning för att säkra att systemen fungerar
 effektivt. Man uppmanar även medlemsstaterna att åtgärda eventuella svagheter i
 systemen och eventuella otillåtna utgifter som identifierats. Kommissionen
 använder både sina egna revisionsresultat och de revisionsresultat som
 erhållits av de nationella revisionsmyndigheterna. Revisionerna väljs ut på
 grundval av en riskanalys.
 V. KOSTNADER FÖR KONTROLLER OCH KOSTNADSEFFEKTIVITET
 GD
 MARE har begärt in direkta och aktuella uppgifter om detta från femton
 medlemsstater som tillsammans står för 93 % av EFF-utgifterna. Medlemsstaterna
 uppmanades att göra en uppskattning av sina kostnader för kontroll av de åtgärder
 som finansierats av EFF under 2010. Bland annat uppmanas medlemsstaterna
 att visa hur långtgående kontrollerna är, vilket bygger på ett förslag från GD
 BUDG.
 I
 nuläget är de upplysningar som inkommit fortfarande föremål för analys och
 vissa medlemsstater har ännu inte svarat. Det är därför för tidigt att avgöra
 om medlemsstaternas kostnader för EFF-kontroller överensstämmer med de resultat
 som rapporterats av GD REGIO: Kostnaderna för kontrollverksamheten (på
 nationell och regional nivå, förutom kommissionens kostnader) uppskattas till
 ca 2 % av de samlade medel som förvaltas under perioden 2007–2013[48]."
 Det
 är sannolikt att de generella felfrekvenserna och kontrollkostnaderna under
 nästa programperiod kommer att förbli i stort sett desamma som för EFF. Följande
 kan leda till ökade kontrollkostnader:
 – Avslutande av stödet till fartygsskrotning och stödet till
 tillfälligt upphörande med fiskeverksamheten
 Stöden har varit förhållandevis lättadministrerade och har inte gett upphov
 till några större administrativa problem för stödmottagarna. Ingen motsvarighet
 till dessa stöd planeras för nästa programperiod. Kontrollkostnaderna och
 felfrekvensen för de nya åtgärderna kan inledningsvis bli högre, då
 medlemsstaterna och stödmottagarna måste vänja sig vid de nya reglerna.
 Följande kan leda till minskade kontrollkostnader::
 Klumpsummor/förenklade kostnader: det
 kommer inte att krävas några verifikationer för att styrka utgifter, vilket
 innebär följande:
 • Färre
 kontroller.
 • Problemen
 med bevis för stödberättigande försvinner, varför felfrekvensen sjunker.
 • Stödmottagarna
 behöver inte längre spara underlagen under längre tid, vilket minskar
 administrationen (och eventuellt ger färre revisioner).
 – Förenkling av reglerna för samfinansiering och stödnivå: Dessa blir lättare att tillämpa och att kontrollera.
 • En
 enhetlig samfinansieringsnivå på 75 % för alla regioner[49]. För närvarande tillämpas tre
 olika.
 • En
 enhetlig stödnivå på 50 % av de samlade stödberättigande utgifterna[50]. För närvarande tillämpas 24
 olika.
 Om
 medlemsstaterna skulle välja att använda sig av utbetalande organ som redan har
 ackrediterats för utbetalning av EGFJ- och EJFLU-medel inom den gemensamma
 jordbrukspolitiken, och av befintliga attesterande organ är det rimligt att
 förvänta sig lägre administrationskostnader eftersom det blir ett gemensamt
 system.
 5.3.
 Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
 oriktigheter inom den delade förvaltningen
 Beskriv förebyggande
 åtgärder (befintliga eller planerade)
 De
 avdelningar som ansvarar för strukturfonderna har tillsammans med Olaf
 upprättat en gemensam bedrägeriförebyggande strategi med en rad åtgärder som
 kommissionen och medlemsstaterna ska vidta för att förebygga bedrägerier vid
 strukturåtgärder inom ramen för delad förvaltning.
 I
 meddelandet från kommissionen om kommissionens strategi mot bedrägerier
 (KOM(2011) 376 slutlig av den 24 juni 2011) framhålls den gällande
 strategin som bästa praxis och kompletterande åtgärder planeras, varav den
 viktigaste är att det i kommissionens förslag till förordningarna för perioden
 2014–2020 krävs att medlemsstaterna inför bedrägeriförebyggande åtgärder som är
 effektiva och står i proportion till den fastställda risken för bedrägeri.
 I
 detta förslag från kommissionen anges i artikel 86.4 c ett tydligt krav på att
 medlemsstaterna ska införa sådana bedrägeriförebyggande åtgärder. Härigenom
 torde man öka bedrägerimedvetenheten hos medlemsstaternas samtliga organ som
 deltar i förvaltningen och kontrollen av fonderna och därmed minska risken för
 bedrägeri. Genom förslaget till förordning åläggs medlemsstaterna att införa
 effektiva och proportionella bestämmelser om bedrägeribekämpning med beaktande
 av konstaterade risker.
 6.
 BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 6.1.
 Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker
 i den årliga budgetens utgiftsdel
 · - Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i
 nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i den
 årliga budgeten i nummerföljd
 Inom ramen för den delade förvaltningen
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning..........] || Diff./Icke-diff. ([51]) || från Efta-länder[52] || från kandidat-länder[53] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 RUBRIK 2 Hållbar tillväxt - naturresurser || 11.02: Marknaderna för fiske 11.06: Europeiska fiskerifonden (EFF) 11.07 01: Bevarande, förvaltning och utnyttjande av vattenlevande resurser 11.08: Kontroll och genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken || Diff. anslag || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 Inom ramen för direktförvaltningen
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning..........] || Diff./Icke-diff. ([54]) || från Efta-länder[55] || från kandidat-länder[56] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 RUBRIK 2 Hållbar tillväxt - naturresurser || 11.01: Administrativa utgifter för politikområdet havsfrågor och fiske 11.02: Marknaderna för fiske 11.03 03: Förberedande åtgärder för nya internationella fiskeorganisationer och andra icke-obligatoriska bidrag till internationella organisationer 11.04: Den gemensamma fiskeripolitikens styrelseformer 11.06 11: Europeiska fiskerifonden (EFF) – Tekniskt driftsstöd 11.07 02: Bevarande, förvaltning och utnyttjande av vattenlevande resurser 11.08: Kontroll och genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken 11.09: Havspolitik || Diff. anslag || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 6.2.
 Beräknad inverkan på utgifterna
 6.2.1.
 Sammanfattning av den beräknade inverkan på
 utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Nummer 2 || Hållbar tillväxt – naturresurser
 GD MARE || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 || 2022 || 2023 och därefter || TOTALT
  Driftsanslag || || || || || || || || || || ||
 Budgetrubrik (nr) Delad förvaltning || Åtaganden || (1) || 732 || 748 || 768 || 787 || 812 || 828 || 845 || || || || 5 520
 Utbetalningar (preliminärt) || (2) || 220,8 || 441,6 || 662,4 || 662,4 || 662,4 || 662,4 || 662,4 || 662,4 || 607,2 || 276 || 5 520
 Budgetrubrik (nr) Direktförvaltning || Åtaganden || (1a) || 115 || 129 || 140 || 142 || 145 || 149 || 155 || || || || 975
 Utbetalningar (preliminärt) || (2a) || 28,75 || 89,75 || 128,25 || 137,75 || 142,25 || 145,25 || 149,5 || 114,75 || 38,75 || || 975
 Anslag av administrativ karaktär som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program[57] TEKNISKT STÖD || || || || || || || || || || ||
 Budgetrubrik (nr) 11 01 04 01 - 11 01 04 02 – 11 01 04 03 - 11 01 04 04 - 11 01 04 05 - 11 01 04 06 – 11 01 04 07 - 11 01 04 08 - 11 06 11 || || (3) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 || || || || 72
 TOTALA anslag || Åtaganden || =1+1a +3 || 857 || 887 || 918 || 939 || 967 || 988 || 1 011 || || || || 6567
 Utbetalningar (preliminärt) || =2+2a +3 || 259,55 || 541,35 || 800,65 || 810,15 || 814,65 || 818,65 || 822,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 567
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || 847 || 877 || 908 || 929 || 957 || 977 || 1000 || || || || 6 495
 Utbetalningar (preliminärt) || (5) || 249,55 || 531,35 || 790,65 || 800,15 || 804,65 || 807,65 || 811,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 495
  TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program || (6) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 || || || || 72
 TOTALA anslag för EHFF || Åtaganden || =4+ 6 || 857 || 887 || 918 || 939 || 967 || 988 || 1011 || || || || 6 567*
 Utbetalningar (preliminärt) || =5+ 6 || 259,99 || 541,35 || 800,65 || 810,15 || 814,65 || 818,65 || 822,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 567*
 * Utöver det planerade anslaget för EHFF
 planeras ett anslag för att täcka avtalen om hållbart fiske och EU:S medlemskap
 i internationella organisationer och regionala fiskeriförvaltningsorganisationer,
 vilka bygger på egna grundförordningar. Anslaget för dessa uppgår till 968
 miljoner euro som fördelas enligt följande:
 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT
 146 || 141 || 136 || 136 || 136 || 137 || 136 || 968
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || ”Administrativa utgifter”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || År 2021 || År 2022 || 2023 och därefter || TOTALT
 GD MARE ||
  Personalresurser || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || || || || 80.024
  Övriga administrativa utgifter || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || || || || 22.820
 TOTALT GD MARE || Anslag || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || || || || 102.844
 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (Summa åtaganden = summa utbetalningar) || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || || || || 102.844
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || År 2021 || År 2022 || 2023 och därefter || TOTALT
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 871,692 || 901,692 || 932,692 || 953,692 || 981,692 || 1 002,692 || 1 025,692 || || || || 6 669,844
 Utbetalningar || 274,242 || 556,042 || 815,342 || 824,842 || 829,342 || 833,342 || 837,592 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 669,844
 6.2.2.
 Beräknad inverkan på driftsanslagen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i
 anspråk
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk
 enligt följande:
 De strategiska prioriteringarna fastställs på
 EU-nivå medan de gemensamma utfallsindikatorerna kommer att fastställas i
 samarbete med medlemsstaterna. De kvantifierade mål som kopplas till
 indikatorerna kommer först att bli kända när de operativa program som
 medlemsstaterna lämnar in kommer att antas av kommissionen. Det är därför inte
 möjligt att ange resultatmål före 2013/2014.
 Specifika mål inom ramen för den delade förvaltningen
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[58] || Genomsnittliga kostnader för resultatet || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totalt kostnader
 SPECIFIKT MÅL[59] • Stöd för innovation och kunskapsöverföring • Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för fisket, särskilt för de småskaliga kustflottorna • Utveckling av ny yrkeskunskap • En bättre marknadsordning för fiskeriprodukter • Stöd för innovation och kunskapsöverföring • Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för vattenbruket, särskilt för små och medelstora företag • Utveckling av ny yrkeskunskap • En bättre marknadsordning för vattenbruksprodukter • Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön • Skydd och återställande av den marina biologiska mångfalden och av ekosystemen inom ramen för hållbart fiske • Tillgång till vetenskapliga rön och uppgiftsinsamling för hållbar fiskeriförvaltning • Bättre efterlevnad genom kontroll • Främjande av de ekosystem som utnyttjas av vattenbruket samt av ett resurseffektivt vattenbruk. • Minskning av vattenbrukets påverkan på havsmiljön. • Främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet, skapande av nya arbetstillfällen i de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fisket och vattenbruket. • Diversifiering av fisket mot andra sektorer av havsekonomin och tillväxt för havsekonomin.
 - Resultat Ska fastställas senare || || || || 731 || || 746 || || 766 || || 785 || || 809 || || 826 || || 843 || || 5 506
 Delsumma för de specifika målen || || 731 || || 746 || || 766 || || 785 || || 809 || || 826 || || 843 || || 5 506
 TOTALA KOSTNADER || || 731 || || 746 || || 766 || || 785 || || 809 || || 826 || || 843 || || 5 506
 Specifika mål inom ramen för direktförvaltningen
 Kontroll
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[60] || Genomsnittliga kostnader för resultatet || Totalt antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala kostnader
 SPECIFIKT MÅL[61] || Bättre efterlevnad genom kontroll.
 Främjande av gemensamma (dvs. multinationella) kontrollfartyg i ett geografiskt område || Antal fartyg som köps gemensamt av medlemsstater || 6,25 (80 % av det totala priset på 7,812) || 4 || 25 || 2 || 12,5 || 4 || 25 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 18 || 112.5
 Främjande av gemensamma (dvs. multinationella) kontrollfartyg i ett geografiskt område || Antal helikoptrar som köps gemensamt av medlemsstater || 12,5 (80 % av det totala priset på 15,625) || || || 1 || 12,5 || || || 1 || 12,5 || 1 || 12,5 || || || || || 3 || 37.5
 Främjande av gemensamma (dvs. multinationella) kontrollfartyg i ett geografiskt område || Antal flygplan som köps gemensamt av medlemsstater || 13,5 (80 % av det totala priset 16,875) || || || || || || || || || || || 1 || 13,5 || 1 || 13,5 || 2 || 27
 - Resultat || Antal inspektioner som genomförts gemensamt av medlemsstater || Ej tillämpligt. || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Tjänsteresor för att kontrollera efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens regler || Antal inspektioner, revisioner och kontroller som gjorts av kommissionens inspektörer || 6,667 || 150 || 1 || 150 || 1 || 150 || 1 || 150 || 1 || 150 || 1 || 150 || 1 || 150 || 1 || 1050 || 7
 Möten i expertgruppen för kontroll av fisket för att säkra genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens regler || Antal möten i expertgruppen för kontroll av fisket || 0,017 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 210 || 3,5
 - Resultat || Utveckling av it-verktyg till stöd för inspektions-och kontrollverksamheten || Ej tillämpligt. || || 1,5 || || 1,5 || || 1,5 || || 1,5 || || 15 || || 1,5 || || 1,5 || || 10,5
 Delsumma för de specifika målen || || 28 || || 28 || || 28 || || 28 || || 28 || || 29 || || 29 || || 198
 Marknaden
 för fiske
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[62] || Genom-snittliga kostna-der för resultaten || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala kostnader
 SEPCIFIKT MÅL: Att bistå aktörerna inom industrin med att utveckla mer adekvata produktionsplanerings- och saluföringsorgan samt offentliga organ i syfte förbättra kunskapen om marknadssituationen och att utarbeta relevanta politiska åtgärder genom att det finns kontinuerlig, tillförlitlig och lättillgänglig information om marknaderna[63].
 - Resultat || Information till beslutsfattare || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 35
 Delsumma för de specifika målen || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 35
 TOTALA KOSTNADER || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 5 || || 35
 Vetenskaplig rådgivning
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Totalt
 RESULTAT
 Typ av resultat[64] || Genom-snittliga kostna-der för resultaten || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || || Totala kostnader
 SEPCIFIKT MÅL: Att ta fram vetenskaplig och ekonomisk rådgivning som kan ligga till grund för förslag till förordningar på den gemensamma fiskeripolitikens område och anknytande åtgärder som vidtas av medlemsstaterna || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Undersökningar avseende den gemensamma fiskeripolitiken || Forskning och rådgivning || || * || 1,688 || * || 1,739 || * || 1,791 || * || 1,845 || * || 1,9 || * || 1,957 || * || 2,016 || * || 12.936
 Stöd till STECF-möten vid JRC || Logistikstöd || || 27 || 1,126 || 27 || 1,159 || 27 || 1,194 || 27 || 1,23 || 27 || 1,267 || 27 || 1,305 || 27 || 1,344 || 189 || 8.625
 STECF-åtgärd || Ersättning till experter || || * || 1,013 || * || 1,043 || * || 1,075 || * || 1,107 || * || 1,14 || * || 1,174 || * || 1,21 || * || 7.762
 Rådgivning om fiskbestånd och ekosystem || Databaser och expertis || || * || 1,688 || * || 1,739 || * || 1,791 || * || 1,845 || * || 1,9 || * || 1,957 || * || 2,016 || * || 12.936
 Vetenskapliga partnerskap || Studieprojekt || || * || 2,251 || * || 2,319 || * || 2,388 || * || 2,46 || * || 2,534 || * || 2,61 || * || 2,688 || * || 17.25
 Rådgivning om ekosystem och ekonomi || Rådgivningsrapporter || || * || 1,234 || * || 5,001 || * || 4,761 || * || 6,513 || * || 6,259 || * || 5,997 || * || 6,726 || * || 36.491
 Delsumma för de specifika målen || || 9 || || 13 || || 13 || || 15 || || 15 || || 15 || || 16 || || 96
 TOTALA KOSTNADER || || 9 || || 13 || || 13 || || 15 || || 15 || || 15 || || 16 || || 96
 Regional datainsamling, undersökningar och
 vetenskaplig rådgivning
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteckning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[65] || Genom-snittliga kostnader för resultaten || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala kostnader
 SPECIFIKT MÅL [66] Datainsamling - regionalt samarbete || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || Regionala databaser || 0.5 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 14 || 7
 - Resultat || Regionala samordningsprojekt || 0.5 || 2 || 1 || 6 || 3 || 6 || 3 || 6 || 3 || 4 || 2 || 4 || 2 || 8 || 4 || 36 || 18
 Delsumma för de specifika målen || 4 || 2 || 8 || 4 || 8 || 4 || 8 || 4 || 6 || 3 || 6 || 3 || 10 || 5 || 50 || 25
 SEPCIFIKT MÅL: Undersökningar || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || Undersökningar || 0.5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 12 || 6 || 12 || 6 || 14 || 7 || 78 || 39
 Delsumma för de specifika målen || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 12 || 6 || 12 || 6 || 14 || 7 || 78 || 39
 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 TOTALA KOSTNADER || || 7 || || 9 || || 9 || || 9 || || 9 || || 9 || || 12 || || 64
 Styrelseformer
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteckning ò || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[67] || Genomsnittliga kostnader för resultaten || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala kostnader
 SPACIFIKT MÅL[68] Styrelseformer för den gemensamma fiskeripolitiken || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat Rådgivande nämnder || Tjänster || 0.33 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 21
 - Resultat: information, kommunikation och möten mellan kommissionen och exporter/aktörer || Produkter || 0.1 || 40 || 4 || 40 || 4 || 50 || 5 || 50 || 5 || 50 || 5 || 60 || 6 || 60 || 6 || 350 || 35
 || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Delsumma för de specifika målen || 49 || 7 || 49 || 7 || 59 || 8 || 59 || 8 || 59 || 8 || 69 || 9 || 69 || 9 || 359 || 56
 TOTALA KOSTNADER || 49 || 7 || 49 || 7 || 59 || 8 || 59 || 8 || 59 || 8 || 69 || 9 || 69 || 9 || 359 || 56
 Integrerad havspolitik
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteckning || || || År || År || År || År || År || År || År || TOTALT
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  || RESULTAT
 || Typ av resultat[1] || Genom-snittliga kostna-der || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala
 || resultat || resultat || resultat || resultat || resultat || resultat || resultat || kostnader
 SPECIFIKT MÅL nr 1: Att främja integrerad havsstyrning på lokal, regional och nationell nivå, samt havsbottensnivå, EU-nivå och internationell nivå || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Resultat: Åtgärder till stöd för integrerade strategier inom havspolitiken i medlemsstaterna och på Europas havsbottnar || || 3,01 || || 3,33 || || 3,93 || || 3,93 || || 4,06 || || 4,06 || || 4,25 || || 26,57
 Resultat: Bilaterala och regionala ramar och möten med viktiga partner och förbättrat internationellt samarbete kring havsfrågor. || || 0,16 || || 0,17 || || 0,21 || || 0,21 || || 0,21 || || 0,21 || || 0,22 || || 1,39
 Delsumma mål 1 || || 3,17 || || 3,50 || || 4,14 || || 4,14 || || 4,27 || || 4,27 || || 4,47 || || 27,96
 SPECIFIKT MÅL nr 2: Att ta fram sektorsövergripande åtgärder som samtidigt gynnar flera havssektorer och/eller sektorspolitiska åtgärder || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Resultat: Åtgärder till stöd för genomförandet av fysisk planering i kust- och havsområden i medlemsstaterna och i de europeiska havsområdena || || 1,76 || || 2,50 || || 3,99 || || 3,99 || || 4,28 || || 4,28 || || 4,73 || || 25,53
 Resultat: Antal övervakningsdata som utbytts mellan sektorer || || 11,34 || || 12,50 || || 14,81 || || 14,81 || || 15,28 || || 15,28 || || 15,98 || || 100,00
 Resultat: Antalet nedladdningar av data som samlats in genom Europeiska nätverket för havsobservation och datainsamling || || 23,82 || || 26,25 || || 31,11 || || 31,11 || || 32,09 || || 32,09 || || 33,54 || || 210,01
 Delsumma mål 2 || || 36,92 || || 41,25 || || 49,91 || || 49,91 || || 51,65 || || 51,65 || || 54,25 || || 335,54
 SPECIFIKT MÅL nr 3: Att stödja hållbar utveckling, sysselsättning och innovation inom havssektorerna || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Resultat: Antal utvalda projekt med direkt innovationsstöd || || 2,27 || || 2,51 || || 2,96 || || 2,96 || || 3,05 || || 3,05 || || 3,20 || || 20,00
 Resultat: Antal medvetandehöjande och informationsspridande åtgärder på EU-nivå och nationell och regional nivå. || || 1,13 || || 1,25 || || 1,48 || || 1,48 || || 1,53 || || 1,53 || || 1,60 || || 10,00
 Delsumma mål 3 || || 3,40 || || 3,76 || || 4,44 || || 4,44 || || 4,58 || || 4,58 || || 4,80 || || 30,00
 SPECIFIKT MÅL nr 4: Att skydda havsmiljön och att sörja för hållbart utnyttjande av de marina resurserna och kustresurserna || || || || || || || || || || || || ||
 Resultat: Att vidta åtgärder till stöd för genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi || || || 5,50 || || 5,50 || || 5,50 || || 5,50 || || 5,50 || || 5,50 || || 5,50 || || 38,50
 TOTALA KOSTNADER || || 49 || || 54 || || 64 || || 64 || || 66 || || 66 || || 69 || || 432
 Regionala fiskeriförvaltningsorganisationer
 (RFMO) – frivilliga åtgärder
 Mål-, åtgärds- och resultatbeteckning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RESULTAT
 Typ av resultat[69] || Genomsnittliga kostna-der för resultaten || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Antal resultat || Kostnader || Totalt antal resultat || Totala kostnader
 SPECIFIKT MÅL[70] || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || Förberedande arbete med nya internationella fiskeriorganisationer och andra icke-obligatoriska bidrag till internationella organisationer || || 18 || 10 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 14 || 18 || 16 || 18 || 15 || 126 || 94
 TOTALA KOSTNADER || 18 || 10 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 14 || 18 || 16 || 18 || 15 || 126 || 94
 6.2.3.
 Beräknad inverkan på de administrativa anslagen
 6.2.3.1.
 Sammanfattning
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att administrativa anslag tas
 i anspråk
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver att administrativa anslag tas i
 anspråk enligt följande:
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || ||
 Personalresurser || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 80,024
 Övriga administrativa utgifter || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 22,820
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 102,844
 Belopp utanför RUBRIK 5[71] i den fleråriga budgetramen || || || || || || || ||
 Personalresurser || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 12,068
 Övriga Administrativa utgifter || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 9,276 || 9,276 || 59,932
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 || 72
 TOTALT || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 25,692 || 25,692 || 174,844
 Beräknat personalbehov
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i
 anspråk
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
 enligt följande:
 Uppgifterna ska anges i heltal (eller med
 högst en decimal)
 || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) ||
 || 11 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 82 || 82 || 82 || 82 || 82 || 82 || 82
 || XX 01 01 02 (vid delegationer) || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
 || XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 || XX 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 ||  Extern personal (uttryckt i heltidsekvivalenter) FTE)[72] ||
 || 11 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12
 || XX 01 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || || || || || || ||
 || 11 01 04 || - vid huvudkontoret[73] || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || - vid delegationer || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7
 || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 || 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 || Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || || ||
 || TOTALT || 118 || 118 || 118 || 118 || 118 || 118 || 118
 XX motsvarar det
 politikområde eller den avdelning i budgeten som avses.
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda ||
 Extern personal ||
 6.2.4.
 Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet är förenligt med nästa fleråriga
 budgetram.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
 rubriken i den fleråriga budgetramen
 Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
 planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
 utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[74].
 Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
 rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp.
 6.2.5.
 Bidrag från tredje part inom den delade
 förvaltningen
 –
 Det ingår inga bidrag från tredje part i det
 aktuella förslaget eller initiativet
 –
 ̈ Förslaget innehåller bestämmelser om samfinansiering från
 medlemsstaternas sida. Det exakta beloppet kan inte beräknas förrän de
 operativa programmen har antagits.
 Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || Totalt
 Ange vilken extern organisation eller annan källa som bidrar till finansieringen || || || || || || || ||
 TOTALA anslag som tillförs genom samfinansiering || || || || || || || ||
 6.3.
 Beräknad inverkan
 på inkomsterna
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på följande sätt:
 ·
 ̈ Påverkan på egna medel
 ·
 ̈ Påverkan på ”diverse inkomster”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Budgetrubrik i den årliga budgetens || Belopp som förts in för det innevarande budgetåret || Förslagets eller initiativets inverkan på inkomsterna[75]
 År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
 Artikel ............. || || || || || || || ||
 Ange vilka budgetrubriker
 i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
 avsättas för särskilda ändamål.
 Ange med vilken metod
 inverkan på inkomsterna har beräknats.
 [1] EUT
 C [...] , [...] , s. [...] .
 [2] EUT
 C [...] , [...] , s. [...] .
 [3] EUT L 233,
 15.8.2006, s. 1.
 [4] EUT L 160,
 14.6.2006, s. 1.
 [5] EUT L 209,
 11.8.2005, s. 1.
 [6] EUT L 176,
 6.7.2007, s. 1.
 [7] KOM(2010)
 2020 slutlig, 3.3.2010.
 [8] EUT L 164, 25.6.2008, s. 19.
 [9] EUT L 286,
 29.10.2008, s. 1.
 [10] EUT L 343,
 22.12.2009, s. 1.
 [11] KOM(2011)
 615 slutlig.
 [12] KOM(2002) 511, slutlig.
 [13] EUT L [...],
 [...], s. .
 [14] EUT L 176,
 6.7.2007, s. 1.
 [15] KOM(2007)
 575 slutlig, 10.10.2007.
 [16] Slutsatser
 från rådets möte (allmänna frågor) den 14 juni 2010, Europaparlamentets
 resolution av den 21 oktober 2010 om en integrerad havspolitik – utvärdering av
 gjorda framsteg och nya utmaningar, regionkommitténs yttrande angående
 ”Utvecklingen av en integrerad havspolitik och kunskap i havsfrågor 2020” .
 [17] EUT
 L [...], [...], s. [...].
 [18] KOM(2009)163
 slutlig av den 22 april 2009.
 [19] Domstolens
 dom av den 9 november 2010 i de förenade målen C-92/09 och C-93/09, Schecke.
 [20] EUT
 L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [21] KOM(2011)
 425 slutlig.
 [22] KOM(2011)
 615 slutlig.
 [23] EGT
 L 148, 6.6.2002.
 [24] EUT
 L 134, 30.4.2004, s. 114.
 [25] EUT
 L 5, 9.1.2004, s. 25.
 [26] EUT
 L [...], [...], s. [...].
 [27] EUT
 L [...], [...], s. [...].
 [28] EGT
 L 206 , 22.7.1992 s.7.
 [29] EUT
 L 20, 26.1.2010, s. 7.
 [30] EUT L 189,
 20.7.2007, s. 1.
 [31] EUT L 204,
 6.8.2009, s. 15.
 [32] EGT
 L 114, 24.4.2001, s. 1.
 [33] EUT
 L 154, 21.6.2003, s. 1.
 [34] EUT L 93,
 31.3.2006, s. 12. EUT L 20, 13.12.2008,
 s. 213 (MT).
 [35] EUT
 L 343, 22.12.2009, s. 1.
 [36] EGT
 L 292, 15.11.1996, s. 2.
 [37] EGT
 L 83, 27.3.1999, s. 1.
 [38] EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.
 [39] EGT L 180 , 19.7.2000, s. 22.
 [40] EUT L 134, 30.4.2004, s. 1.
 [41] EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.
 [42] EGT L 197, 21.7.2001, s. 30.
 [43] EUT
 L 5, 9.1.2004, s. 25.
 [44] Verksamhetsbaserad
 förvaltning och verksamhetsbaserad budgetering benämns ibland med de interna
 förkortningarna ABM respektive ABB.
 [45] I
 den mening som avses i artikel 49.6 a respektive 49.6 b i budgetförordningen.
 [46] Närmare
 förklaringar av de olika metoderna för genomförande med hänvisningar till
 respektive bestämmelser i budgetförordningen återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [47] Organ
 som avses i artikel 185 i budgetförordningen.
 [48] Undersökningen
 Regional governance in the context of globalisation: reviewing
 governance mechanisms & administrative costs. Administrative
 workload and costs for Member State public authorities of the implementation of
 ERDF and Cohesion Fund, 2010.
 [49] Med
 undantag av datainsamling och kontrollåtgärder.
 [50] Det
 finns vissa tydligt angivna och politiskt motiverade undantag (småskaligt
 fiske, kollektiva åtgärder, avlägset belägna grekiska öar, de yttersta
 randområdena).
 [51] Differentierade
 respektive icke-differentierade anslag.
 [52] Efta:
 Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [53] Kandidatländer
 och i förekommande fall potentiella kandidatländer i västra Balkan.
 [54] Differentierade
 respektive icke-differentierade anslag.
 [55] Efta:
 Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [56] Kandidatländer
 och i förekommande fall potentiella kandidatländer i västra Balkan.
 [57] Detta
 avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av
 Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt
 indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [58] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [59] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [60] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [61] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [62] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [63] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [64] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [65] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [66] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [67] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [68] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [69] Resultat
 är de produkter och tjänster som tillhandahålls (t.ex. antal finansierade
 studentutbyten, antal km anlagda vägar osv.).
 [70] Mål
 som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika mål...”.
 [71] Detta
 avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av
 Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt
 indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [72] KA
 = kontraktsanställda, INT = vikarier (interimspersonal), JED = ”Jeune Expert en
 Délégation” (unga delegerade experter), LA = lokalanställd, SNE =
 utstationerade nationella experter.
 [73] Inom
 förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för
 landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF).
 [74] Se
 punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.
 [75] När
 det gäller traditionella egna medel (tullar och sockeravgifter ) ska
 nettobeloppen anges, dvs. bruttobeloppen minus 25 % avdrag för
 uppbördskostnader.