text:
 30.4.2004
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 118/51
 Klage des Luc Jacobs gegen die Kommission der Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 26. März 2004
 (Rechtssache T-131/04)
 (2004/C 118/110)
 Verfahrenssprache: Französisch
 Luc Jacobs, wohnhaft in Brüssel, hat am 26. März 2004 eine Klage gegen die Kommission der Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozessbevollmächtigter des Klägers ist Rechtsanwalt Nicolas Lhoëst, Zustellungsanschrift in Luxemburg.
 Der Kläger beantragt,
 —
 die Entscheidung der Anstellungsbehörde vom 14. April 2003 aufzuheben, soweit sie
 —
 den Kläger zum Zeitpunkt seiner Einstellung nicht in die Besoldungsgruppe B 4, Dienstaltersstufe 3, einstuft;
 —
 seine berufliche Laufbahn in der Besoldungsgruppe nicht wiederherstellt, indem sie das Datum seiner Beförderung nach Besoldungsgruppe B 3 vorverlegt und ihm gegebenenfalls eine Beförderung nach Besoldungsgruppe B 2 gewährt;
 —
 den Zeitpunkt des Wirksamwerdens der Neueinstufungsentscheidung hinsichtlich ihrer finanziellen Wirkungen auf den 5. Oktober 1995 beschränkt;
 —
 die dem Kläger am 16. Dezember 2003 ausgehändigte Entscheidung der Anstellungsbehörde vom 11. Dezember 2003 über die Zurückweisung seiner Beschwerde R/473/03 aufzuheben;
 —
 die Beklagte zur Zahlung einer vorläufig mit 125 000 Euro bezifferten Entschädigung für den Fall zu verurteilen, dass es ihr aus unerfindlichen Gründen nicht möglich sein sollte, die berufliche Laufbahn des Klägers in der Besoldungsgruppe wiederherzustellen;
 —
 der Beklagten sämtliche Kosten des Verfahrens aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Der Kläger, der bei seiner Einstellung im Januar 1991 in die Besoldungsgruppe B 5, Dienstaltersstufe 3, eingestuft worden sei, wendet sich gegen die Entscheidung der Anstellungsbehörde, ihn nach der Überprüfung in Besoldungsgruppe B 4, Dienstaltersstufe 2, und nicht in Besoldungsgruppe B 4, Dienstaltersstufe 3, einzustufen, seine berufliche Laufbahn nicht wiederherzustellen und die Wirkungen der Entscheidung über seine Neueinstufung auf den 5. Oktober 1995 zu beschränken.
 Die Klagegründe und Argumente sind identisch mit denen in der Rechtssache T-125/04, Rousseaux/Kommission.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.6.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 147/1
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 504/2013
 z dnia 31 maja 2013 r.
 zmieniające rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 1225/2011 w odniesieniu do przekazywania informacji do celów zwolnień celnych
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1186/2009 z dnia 16 listopada 2009 r. ustanawiające wspólnotowy system zwolnień celnych (1),
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Na podstawie art. 17 rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) nr 1225/2011 z dnia 28 listopada 2011 r. do celów art. 42–52 oraz art. 57 i 58 rozporządzenia Rady (WE) nr 1186/2009 ustanawiającego wspólnotowy system zwolnień celnych (2) państwa członkowskie muszą przekazywać Komisji informacje dotyczące zwolnienia z należności celnych niektórych części zamiennych, składników, akcesoriów, narzędzi i wyposażenia, których wartość lub cena przekracza pewien poziom. Komisja musi przekazać odnośne informacje państwom członkowskim. Na podstawie art. 18 wspomnianego rozporządzenia wykonawczego informacje te są okresowo badane przez Komitet Kodeksu Celnego.
 (2)
 Na podstawie art. 20 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 1225/2011 niektóre informacje zawarte we wnioskach o zwolnienie z należności celnych towarów przywożonych przez lub w imieniu organizacji lub instytucji naukowych mających siedzibę w Unii muszą zostać przekazane Komisji przez państwa członkowskie, do których złożono wniosek.
 (3)
 Obowiązki te, które istnieją od 1983 r., nie są już konieczne do prawidłowego zarządzania przywozem zwolnionym z należności celnych. Ponadto stwarzałyby one niepotrzebne obciążenie administracyjne zarówno dla państw członkowskich, jak i Komisji. Zatem w interesie uproszczenia przepisów i racjonalności należy uchylić lub uprościć odpowiednie przepisy.
 (4)
 Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 1225/2011.
 (5)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Kodeksu Celnego,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 W rozporządzeniu wykonawczym (UE) nr 1225/2011 wprowadza się następujące zmiany:
 1)
 skreśla się rozdział VII;
 2)
 art. 20 otrzymuje brzmienie:
 „Artykuł 20
 Właściwy organ państwa członkowskiego, w którym znajduje się instytucja lub organizacja będąca odbiorcą, we wszystkich przypadkach bezpośrednio podejmuje decyzje w sprawie wniosków, o których mowa w art. 19.”.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 31 maja 2013 r.
 W imieniu Komisji
 José Manuel BARROSO
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 324 z 10.12.2009, s. 23.
 (2) Dz.U. L 314 z 29.11.2011, s. 20.


text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52006PC0330
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 23.6.2006KOM(2006) 330 galutinis2006/0108 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1788/2003, nustatantį mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASĮsigaliojus naujajam BŽŪP finansavimo reglamentui (2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005), valstybių narių mokamas mokestis už pieną nuo 2007 m. sausio 1 d. turi būti laikomas asignuotomis įplaukomis.Atsižvelgiant į tai ir siekiant pagerinti biudžeto planavimą bei padaryti biudžeto valdymą lankstesniu, reikėtų, kad mokestis būtų sumokamas finansinių metų pradžioje.Atitinkamai Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1788/2003 turėtų būti iš dalies pakeistas taip, kad mokestį už pieną valstybės narės kasmet sumokėtų spalio 16 – lapkričio 30 d. laikotarpiu, o ne iki spalio 1 d., kaip yra nurodyta dabartinėse taisyklėse.Be to, kai kurių naujųjų valstybių narių pieno sektorius greitai prisitaikė prie naujų prekybos galimybių išsiplėtusioje Europos rinkoje, o tai inicijavo reikšmingą restruktūrizavimo procesą. Atrodo, kad susidarius tokiai situacijai, o taip pat po įstojimo įsigaliojus griežtesnėms tiesioginį pardavimą reguliuojančioms higienos nuostatoms, atskiri gamintojai, pardavinėdami pieną tiesiogiai, dažniausiai nusprendžia dėl individualių referencinių kiekių nesikreipti. Todėl kai kuriose naujosiose valstybėse narėse visi individualūs referenciniai kiekiai, skiriami tiesiogiai pienu prekiaujantiems gamintojams, yra gerokai mažesni nei nacionaliniai referenciniai kiekiai, ir nepanaudoti kiekiai pasilieka tiesioginiam pardavimui skirtuose nacionaliniuose rezervuose, o tai trukdo tolesnei restruktūrizacijai.2005–2006 kvotos metais reikėtų išimties tvarka susijusiose valstybėse narėse tiesioginiam pardavimui skirtą nacionalinį referencinį kiekį perkelti į kiekio suteikimą pagal pareikalavimą. Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1788/2003 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas.Kadangi minėti du pakeitimai yra skubūs, reglamento projektas turėtų įsigalioti kiek galima greičiau.2006/0108 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1788/2003, nustatantį mokestį pieno ir pieno produktų sektoriujeEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[1],kadangi:(1) Remiantis 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo[2] 34 straipsnio 1 dalies b punktu, sumos, kurios yra surinktos ar išieškotos pagal 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1788/2003, nustatantį mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje[3], turi būti laikomos asignuotomis įplaukomis, kaip apibrėžta 2002 m. birželio 25 d. Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento[4], 18 straipsnyje.(2) Siekiant pagerinti biudžeto planavimą ir padaryti biudžeto valdymą lankstesniu, reikėtų, kad Reglamentu (EB) Nr. 1788/203 nustatytas mokestis būtų sumokamas finansinių metų pradžioje. Todėl turėtų būti priimtos nuostatos, leidžiančios nustatytą mokestį sumokėti kasmet spalio 16 – lapkričio 30 d. laikotarpiu.(3) Čekijai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai (toliau – naujosios valstybės narės) pristatymui ir tiesioginiam pardavimui skirto pieno referenciniai kiekiai iš pradžių buvo nustatyti Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 I priedo f lentelėje. Vėliau, atsižvelgiant į gamintojų prašytus atlikti perskaičiavimus, Komisija, remdamasi to paties reglamento 8 straipsniu, nustatė individualius kiekius kiekvienai šaliai.(4) Tiesioginiam pardavimui skirti nacionaliniai referenciniai kiekiai buvo nustatyti atsižvelgiant į naujosiose valstybėse narėse iki stojimo buvusią situaciją. Tačiau po pieno sektoriaus restruktūrizavimo proceso naujosiose valstybėse narėse ir tiesioginiam pieno pardavimui taikomų griežtesnių higienos nuostatų paaiškėjo, kad atskiri gamintojai dažniausiai nesikreipia dėl tiesioginiam pardavimui skirtų individualių referencinių kiekių. Todėl visas individualus referencinis kiekis, skirtas gamintojų tiesioginiam pardavimui, yra gerokai mažesnis nei nacionalinis referencinis kiekis, ir todėl dideli nepanaudoti kiekiai lieka nacionaliniuose tiesioginio pardavimo rezervuose.(5) Siekiant išspręsti šią problemą ir pasinaudoti tiesioginiam pardavimui skirtais kiekiais, kurie kita vertus gali pasilikti nepanaudoti nacionaliniame rezerve, reikėtų, jei valstybė narė dėl to kreipiasi, leisti 2005–2006 m. laikotarpiu bendrai perkelti tiesioginiam pardavimui skirtus referencinius kiekius į pristatymui skirtus nacionalinius kiekius.(6) Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1788/2003 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 1788/2003 iš dalies keičiamas taip:1) 3 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:“1. Valstybės narės privalo Bendrijai mokėti mokestį už I priede nustatytų nacionalinių referencinių kiekių perviršį, kuris nustatomas nacionaliniu lygiu ir atskirai už pristatymus ir pardavimus tiesiogiai vartoti, ir spalio 16 – lapkričio 30 d., laikotarpiu, einančiu po atitinkamo dvylikos mėnesio laikotarpio, įmoka į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondą (EŽŪOGF) iki 99 % mokėtinos sumos.2) 8 straipsnio 1 dalyje įterpiama tokia pastraipa:„už 2005–2006 m. laikotarpį (jam pasibaigus), laikantis tos pačios tvarkos, Komisija gali perskirstyti nacionalinius pristatymams ir tiesioginiam pardavimui skirtus referencinius kiekius, jei valstybė narė dėl to kreipiasi, šioms valstybėms narėms: Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai. Prašymas turi būti pateiktas Komisijai iki mmmm mm dd [t. y. praėjus X savaičių nuo šio reglamento paskelbimo, datą nustatant remiantis paskelbimo data]. Komisija atitinkamai kuo greičiau atlieka kiekių perskirstymus.“2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje, [...]Tarybos vardupirmininkasFINANSINĖ PAŽYMA |1. | BIUDŽETO EILUTĖ (2006 m. biudžetas): 05 02 12 07 | ASIGNAVIMAI: 389 mln. EUR |2. | PRIEMONĖS PAVADINIMAS: Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1788/2003 nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje |3. | TEISINIS PAGRINDAS: Sutarties 37 straipsnis. |4. | PRIEMONĖS TIKSLAI: 1) pakeisti į Bendrijos biudžetą mokamo mokesčio datą, t. y. į laikotarpį nuo spalio 1 d. iki lapkričio 30 d., praėjus kvotos metų 12 mėnesių laikotarpiui; 2) leisti 8 naujosioms valstybėms narėms visiškai arba iš dalies perkelti tiesioginiam pardavimui skirtus nacionalinius referencinius kiekius į pristatymui skirtus referencinius kiekius. |5. | FINANSINIS POVEIKIS | 12 MĖN. LAIKOTARPIS (mln. EUR ) | EINAMIEJI FINANSINIAI METAI 2006 (mln. EUR ) | KITI FINANSINIAI METAI 2007 (mln. EUR) |5.0 | IŠLAIDOS IŠ – EB BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS IR (ARBA) INTERVENCIJOS) – NACIONALINIO BIUDŽETO – KITOS | – | 1) +306 2) – | – |5.1 | PAJAMOS – ASIGNUOTOS ĮPLAUKOS (RINKLIAVOS IR (ARBA) MUITAI) – NACIONALINĖS | – | – | 1) – 2) –30,6 |2008 | 2009 | 2010 | 2011 |5.0.1 | NUMATOMOS IŠLAIDOS | – | – | – | – |5.1.1 | NUMATOMOS PAJAMOS | – | – | – | – |5.2 | APSKAIČIAVIMO METODAS: 1) mokesčio sumokėjimo datos keitimas: nuo spalio 16 iki lapkričio 30 d. po kvotos metų vietoj anksčiau taikyto laikotarpio iki spalio 1 d. po kvotos metų Siūloma priemonė yra susijusi su pieno kvotos mokesčio gavimo datos pakeitimu, kuris yra pirmą kartą taikomas nuo 2006 finansinių metų iki 2007 finansinių metų. Todėl poveikis bus 2006 finansiniams metams, iš kurių ši suma bus atimta. –biudžetinis poveikis 2006 m. biudžetui: 05 02 12 07 straipsnis: 1 000 000 t x –309,1 €/t x 99% = 306 mln. EUR (2005–2006 kvotos metai) 306 mln. EUR įplaukos, gautos kaip mokesčiai 2005–2006 prekybos metais, kurios buvo perkeltos į 2007 finansinius metus, bus kompensuotos mažesnėmis įplaukomis, gautomis kaip mokesčiai, 2006–2007 prekybos metais (atidėta 2008 finansiniams metams) naudojantis ta pačia pagrindine prielaida 2007 m. Remiantis Reglamento 1782/2005 34 straipsniu, nuo 2007 m. mokesčiai bus klasifikuojami kaip asignuotosios įplaukos; –biudžetinis poveikis 2006 m. biudžetui asignuotosios įplaukos): 67 03 straipsnis: 0 mln. EUR Reikia pažymėti, kad PBP 2007 į šį pasiūlymą jau yra atsižvelgta. 2) „tiesioginiam pardavimui“ skirtų kiekių perkėlimas į kiekio suteikimą pagal pareikalavimą naujosiose valstybėse narėse Įgyvendinus prielaidą dėl 100 000 t perkėlimo iš „tiesioginiam pardavimui“ skirto kiekio į „kiekio suteikimą pagal pareikalavimą“ Lenkijoje, reikštų, kad dabartiniai referenciniai kiekiai būtų viršyti apie 365 000 t, mokesčiai 2005–2006 m. (2007 m. biudžetui) sumažėtų taip: 67 03 straipsnis: 100 000 t x –309,1 €/t x 99 % = –30,6 mln EUR. Atsižvelgiant į tai, kad kitose susijusiose VN galiojantys referenciniai kiekiai tikriausiai nebus viršyti, jei jose referencinis kiekis būtų perkeltas, joms skirta kvota nebūtų viršyta, o mokesčiai nesumažėtų. |6.0 | GALIMA FINANSUOTI IŠ EINAMŲJŲ METŲ BIUDŽETO ATITINKAMO SKYRIAUS ASIGNAVIMŲ? | TAIP NE |6.1 | AR GALIMA FINANSUOTI IŠ EINAMŲJŲ METŲ BIUDŽETO ASIGNAVIMUS PERKELIANT IŠ VIENO SKYRIAUS Į KITĄ? | TAIP NE |6.2 | AR REIKĖS PAPILDOMO BIUDŽETO? | TAIP NE |6.3 | AR ASIGNAVIMUS REIKĖS ĮTRAUKTI Į BŪSIMUS BIUDŽETUS? | TAIP NE |PASTABOS: |[1] OL C ..., ...., p. ....[2] OL L 209, 2005 8 11, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 320/2006 (OL L 58, 2006 2 28, p. 42).[3] OL L 270, 2003 10 21, p. 123. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.[4] OL L 248, 2002 9 16, p. 1.


type: contracts

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22001D0069
 Euroopa Liidu Teataja L 238 , 06/09/2001 Lk 0015 - 0016
 EMP Ühiskomitee otsusnr 69/2001,19. juuni 2001,millega muudetakse EMP lepingu II lisa (tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eelkõige selle artiklit 98ning arvestades järgmist:(1) Lepingu II lisa muudeti EMP Ühiskomitee 31. jaanuari 2001. aasta otsusega nr 2/2001. [1](2) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 5. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/38/EÜ, millega muudetakse Va peatükki (ravimiohutuse järelevalve) nõukogu direktiivis 75/319/EMÜ ravimitega seotud ning õigus- ja haldusnormidega kehtestatud sätete ühtlustamist. [2](3) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 27. aprilli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 847/2000, millega kehtestatakse ravimi harva kasutatavaks ravimiks nimetamise kriteeriumi rakendussätted ja mõistete "sarnane ravim" ning "kliiniline paremus" määratlused, [3]ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu II lisa XIII peatüki punktile 3 (teine nõukogu direktiiv 75/319/EMÜ) lisatakse järgmine taane:"— 32000 L 0038: komisjoni 5. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/38/EÜ (EÜT L 139, 10.6.2000, lk 28)."Artikkel 2Lepingu II lisa XIII peatüki punkti 15m (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 141/2000) järel lisatakse järgmine punkt:"15n. 32000 R 0847: komisjoni 27. aprilli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 847/2000, millega kehtestatakse ravimi harva kasutatavaks ravimiks nimetamise kriteeriumi rakendussätted ja mõistete "sarnane ravim" ning "kliiniline paremus" määratlused (EÜT L 103, 28.4.2000, lk 5)."Artikkel 3Komisjoni direktiivi 2000/38/EÜ ja komisjoni määruse (EÜ) nr 847/2000 islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja EMP kaasandes, on autentsed.Artikkel 4Käesolev otsus jõustub 20. juunil 2001 tingimusel, et kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud teated on EMP Ühiskomiteele esitatud. [4]Artikkel 5Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, 19. juuni 2001EMP Ühiskomitee nimeleesistujaP. Westerlund[1] EÜT L 66, 8.3.2001, lk 44.[2] EÜT L 139, 10.6.2000, lk 28.[3] EÜT L 103, 28.4.2000, lk 5.[4] Põhiseadusest tulenevad nõuded puuduvad.--------------------------------------------------