type: contracts

text:
 31.12.2014
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 373/24
 BESLUT nr 2/2014 AV EUROPEISKA UNIONENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ INRÄTTAD I ENLIGHET MED AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET OM LUFTFART
 av den 5 december 2014
 om ersättning av bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart
 (2014/957/EU)
 EUROPEISKA UNIONENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 23.4.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Enda artikel
 Bilagan till detta beslut ska från och med den 1 februari 2015 ersätta bilagan till avtalet.
 Utfärdat i Bern den 5 december 2014.
 På gemensamma kommitténs vägnar
 Margus RAHUOJA
 Chefen för Europeiska unionens delegation
 Peter MÜLLER
 Chefen för Schweiz delegation
 BILAGA
 I detta avtal gäller följande definitioner:
 —
 Enligt Lissabonfördraget, som trädde i kraft den 1 december 2009, ska Europeiska unionen ersätta och efterträda Europeiska gemenskapen.
 —
 När det i rättsakter, som ingår i förteckningen i denna bilaga, hänvisas till medlemsstater i Europeiska gemenskapen, som ersatts av Europeiska unionen, eller krav på en förbindelse med dessa, ska dessa hänvisningar anses gälla även Schweiz eller krav på en förbindelse med Schweiz.
 —
 Hänvisningarna till rådets förordningar (EEG) nr 2407/92 och (EEG) nr 2408/92 i artiklarna 4, 15, 18, 27 och 35 i avtalet ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008.
 —
 Utan att det påverkar tolkningen av artikel 15 i detta avtal ska begreppet EG-lufttrafikföretag, som förekommer i nedanstående gemenskapsdirektiv och gemenskapsförordningar, inbegripa lufttrafikföretag som innehar tillstånd och som har sin huvudsakliga verksamhet och, i förekommande fall, sitt säte i Schweiz i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008. Hänvisningar till rådets förordning (EEG) nr 2407/92 ska förstås som hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008.
 —
 I följande rättsakter ska alla hänvisningar till artiklarna 81 och 82 i fördraget eller till artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt förstås som en hänvisning till artiklarna 8 respektive 9 i detta avtal.
 1. Liberalisering av luftfarten och andra bestämmelser om civil luftfart
 Nr 1008/2008
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 24 september 2008 om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen
 Nr 2000/79
 Rådets direktiv av den 27 november 2000 om genomförande av det europeiska avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of European Airlines (AEA), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), European Cockpit Association (ECA), European Regions Airline Association (ERA) och International Air Carrier Association (IACA)
 Nr 93/104
 Rådets direktiv av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ändrat genom
 —
 Direktiv 2000/34/EG
 Nr 437/2003
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 27 februari 2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post
 Nr 1358/2003
 Kommissionens förordning av den 31 juli 2003 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 437/2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post, och om ändring av bilagorna I och II till den förordningen.
 Nr 785/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 21 april 2004 om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygsoperatörer, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 285/2010
 Nr 95/93
 Rådets förordning av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser (artiklarna 1–12), ändrad genom
 —
 förordning (EG) nr 793/2004,
 Nr 2009/12
 Europaparlamentets och rådets direktiv av den 11 mars 2009 om flygplatsavgifter
 Nr 96/67
 Rådets direktiv av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen
 (Artiklarna 1–9, 11–23, 25)
 Nr 80/2009
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 14 januari 2009 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2299/89
 2. Konkurrensregler
 Nr 1/2003
 Rådets förordning av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (artiklarna 1–13, 15–45)
 (I den utsträckning som den förordningen berör tillämpningen av detta avtal. Införandet av den förordningen påverkar inte ansvarsfördelningen enligt detta avtal.)
 Nr 773/2004
 Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006.
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 622/2008.
 Nr 139/2004
 Rådets förordning av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”).
 (Artiklarna 1–18, artikel 19.1 och 19.2, artiklarna 20–23)
 Med avseende på artikel 4.5 i koncentrationsförordningen ska följande gälla mellan Europeiska gemenskapen och Schweiz:
 (1)
 När det gäller en koncentration enligt definitionen i artikel 3 i förordning (EG) nr 139/2004 som inte har en gemenskapsdimension enligt definitionen i artikel 1 i förordningen och som får prövas enligt den nationella konkurrenslagstiftningen i minst tre EG-medlemsstater och Schweiziska edsförbundet, får de personer eller företag som avses i artikel 4.2 i förordningen före varje anmälan till de behöriga myndigheterna genom en motiverad skrivelse underrätta kommissionen om att koncentrationen bör undersökas av kommissionen.
 (2)
 Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla skrivelser enligt artikel 4.5 i förordning (EG) nr 139/2004 och enligt föregående punkt till Schweiziska edsförbundet.
 (3)
 I de fall då Schweiziska edsförbundet invänder mot begäran om hänskjutande av ärendet ska den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten behålla sin behörighet och ärendet inte hänskjutas från Schweiziska edsförbundet i enlighet med denna punkt.
 När det gäller de tidsgränser som avses i artiklarna 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 i koncentrationsförordningen ska följande gälla:
 (1)
 Europeiska kommissionen ska utan dröjsmål översända alla relevanta handlingar enligt artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt artikel 22.2 till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.
 (2)
 De tidsfrister som avses i artikel 4.4 och 4.5, artikel 9.2 och 9.6 samt 22.2 i förordning (EG) nr 139/2004 ska när det gäller Schweiziska edsförbundet börja löpa den dag då handlingarna inkommer till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.
 Nr 802/2004
 Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om tillämpning av rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer (artiklarna 1–24), senast ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 1792/2006.
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 1033/2008.
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1269/2013.
 Nr 2006/111
 Kommissionens direktiv av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet
 Nr 487/2009
 Rådets förordning av den 25 maj 2009 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på vissa kategorier av avtal och samordnade förfaranden inom luftfartssektorn
 3. Flygsäkerhet
 Nr 216/2008
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 20 februari 2008 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, och om upphävande av rådets direktiv 91/670/EEG, förordning (EG) nr 1592/2002 och direktiv 2004/36/EG, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 690/2009,
 —
 Förordning (EG) nr 1108/2009,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 6/2013.
 Byrån ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom förordningen.
 Kommissionen ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom beslut som antagits enligt artiklarna 11.2, 14.5, 14.7, 24.5, 25.1, 38.3 i, 39.1, 40.3, 41.3, 41.5, 42.4, 54.1 och 61.3.
 De hänvisningar till ”medlemsstaterna” i artikel 65 i förordningen eller i bestämmelserna i beslut 1999/468/EG som anges i den bestämmelsen ska inte gälla Schweiz; detta påverkar dock inte den horisontella anpassning som anges i andra strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart.
 Denna förordning ska inte på något sätt bemyndiga Europeiska byrån för luftfartssäkerhet att agera på Schweiz vägnar inom ramen för internationella avtal annat än för att bistå Schweiz vid fullgörandet av landets åtaganden enligt sådana avtal.
 Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:
 a)
 Artikel 12 ska ändras på följande sätt:
 i)
 I punkt 1 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 ii)
 I punkt 2 a ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 iii)
 I punkt 2 ska leden b och c utgå.
 iv)
 Följande punkt ska läggas till:
 ”3. När gemenskapen förhandlar med ett tredjeland för att ingå avtal om att en medlemsstat eller byrån ska få utfärda certifikat på grundval av certifikat som utfärdats av luftfartsmyndigheterna i det tredjelandet, ska den eftersträva att Schweiz erbjuds ett liknande avtal med det aktuella tredjelandet. Schweiz ska i sin tur eftersträva att ingå sådana avtal med tredjeländer som motsvarar gemenskapens avtal.”
 b)
 I artikel 29 ska följande punkt läggas till:
 ”4. Genom undantag från artikel 12.2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna kan schweiziska medborgare som åtnjuter fulla medborgerliga rättigheter få anställas på kontrakt av byråns verkställande direktör.”
 c)
 I artikel 30 ska följande punkt läggas till:
 ”Europeiska unionens protokoll om immunitet och privilegier ska tillämpas av Schweiz när det gäller byrån; protokollet är bifogat som bilaga A till den nuvarande bilagan, i enlighet med tillägget till bilaga A.”
 d)
 I artikel 37 ska följande punkt läggas till:
 ”Schweiz ska delta oinskränkt i styrelsen och ska ha samma rättigheter och skyldigheter som EU:s medlemsstater, med undantag av rösträtt.”
 e)
 I artikel 59 ska följande punkt läggas till:
 ”12. Schweiz ska svara för en del av det ekonomiska bidrag som avses i punkt 1 b enligt följande formel:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 där
 S
 =
 den del av byråns budget som inte omfattas av de arvoden och avgifter som anges i punkterna 1 c och d
 a
 =
 antalet associerade stater
 b
 =
 antalet EU-medlemsstater
 c
 =
 Schweiz bidrag till Icao-budgeten
 C
 =
 det totala bidraget från EU:s medlemsstater och de associerade staterna till Icao-budgeten.”
 f)
 I artikel 61 ska följande punkt läggas till:
 ”De bestämmelser som gäller gemenskapens finansiella kontroll i Schweiz avseende deltagarna i byråns verksamhet återfinns i bilaga B till den nuvarande bilagan.”
 g)
 Bilaga II till förordningen ska utvidgas till följande typer av luftfartyg i deras egenskap av produkter som omfattas av artikel 2.3 a ii i kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (1):
 A/c – [HB IDJ] – typ CL600-2B19
 A/c – [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV
 A/c – [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V
 A/c – [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] – typ MD900.
 Nr 1108/2009
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) av den 21 oktober 2009 om ändring av förordning (EG) nr 216/2008 inom området flygplatser, flygledningstjänst och flygtrafiktjänster och om upphävande av direktiv 2006/23/EG
 Nr 805/2011
 Kommissionens förordning av den 10 augusti 2011 om detaljerade bestämmelser för flygledarcertifikat samt vissa andra certifikat och intyg enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008
 Nr 1178/2011
 Kommissionens förordning av den 3 november 2011 om tekniska krav och administrativa förfaranden avseende flygbesättningar inom den civila luftfarten i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 290/2012,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 70/2014,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 245/2014.
 Nr 3922/91
 Rådets förordning av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (artiklarna 1–3, 4.2, 5–11 och 13), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 1899/2006,
 —
 Förordning (EG) nr 1900/2006,
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 8/2008.
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 859/2008.
 Nr 996/2010
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 996/2010 av den 20 oktober 2010 om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv 94/56/EG
 Nr 2003/42
 Europaparlamentets och rådets direktiv av den 13 juni 2003 om rapportering av händelser inom civil luftfart (artiklarna 1–12)
 Nr 1321/2007
 Kommissionens förordning av den 12 november 2007 om genomförandebestämmelser för att i ett centralt upplag integrera information om händelser inom civil luftfart som utbyts i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/42/EG
 Nr 1330/2007
 Kommissionens förordning av den 24 september 2007 om genomförandebestämmelser för spridning till berörda parter av information om händelser inom civil luftfart, i enlighet med artikel 7.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/42/EG
 Nr 2042/2003
 Kommissionens förordning av den 20 november 2003 om fortsatt luftvärdighet för luftfartyg och luftfartygsprodukter, delar och utrustning och om godkännande av organisationer och personal som arbetar med dessa arbetsuppgifter, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 707/2006,
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 376/2007,
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 1056/2008,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 127/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 962/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 1149/2011,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 593/2012.
 Nr 104/2004
 Kommissionens förordning av den 22 januari 2004 om fastställande av bestämmelser för organisationen och sammansättningen av överklagandenämnden för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet
 Nr 2111/2005
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 14 december 2005 om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemenskapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafikföretag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv 2004/36/EG
 Nr 473/2006
 Kommissionens förordning av den 22 mars 2006 om genomförandebestämmelser för gemenskapsförteckningen enligt kapitel II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 över de lufttrafikföretag som har belagts med verksamhetsförbud i gemenskapen
 Nr 474/2006
 Kommissionens förordning av den 22 mars 2006 om upprättande av en gemenskapsförteckning enligt kapitel II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 över de lufttrafikföretag som har belagts med verksamhetsförbud i gemenskapen, senast ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 368/2014.
 Nr 1332/2011
 Kommissionens förordning av den 16 december 2011 om gemensamma krav för användning av luftrummet och operativa förfaranden för avvärjande av kollisioner i luften
 Nr 646/2012
 Kommissionens genomförandeförordning av den 16 juli 2012 med närmare bestämmelser om böter och viten vid bristande överensstämmelse med bestämmelser i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008
 Nr 748/2012
 Kommissionens förordning av den 3 augusti 2012 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 7/2013,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 69/2014.
 Nr 965/2012
 Kommissionens förordning av den 5 oktober 2012 om tekniska krav och administrativa förfaranden i samband med flygdrift enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 800/2013,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 71/2014,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 83/2014,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 379/2014.
 Nr 2012/780
 Kommissionens beslut av den 5 december 2012 om rätt till tillgång till det europeiska centrala upplag med säkerhetsrekommendationer och svaren på dessa som inrättats enligt artikel 18.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 996/2010 om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv 94/56/EG
 Nr 628/2013
 Kommissionens genomförandeförordning av den 28 juni 2013 om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner och vid övervakning av tillämpningen av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008 och om upphävande av kommissionens förordning (EG) nr 736/2006
 Nr 139/2014
 Kommissionens förordning av den 12 februari 2014 om krav och administrativa rutiner för flygplatser enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008
 Nr 319/2014
 Kommissionens förordning av den 27 mars 2014 om de certifikatavgifter och tjänsteavgifter som tas ut av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet, och om upphävande av förordning (EG) nr 593/2007
 Nr 452/2014
 Kommissionens förordning av den 29 april 2014 om tekniska krav och administrativa förfaranden avseende flygdrift som utförs av operatörer från tredjeland i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008
 4. Luftfartsskydd
 Nr 300/2008
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002
 Nr 272/2009
 Kommissionens förordning av den 2 april 2009 om komplettering av de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 297/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 720/2011,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 1141/2011,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 245/2013.
 Nr 1254/2009
 Kommissionens förordning av den 18 december 2009 om kriterier för hur medlemsstaterna kan bevilja undantag från de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart och anta alternativa säkerhetsåtgärder
 Nr 18/2010
 Kommissionens förordning av den 8 januari 2010 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 vad gäller specifikationer för nationella program för verksamhetskontroll för skyddet av den civila luftfarten
 Nr 72/2010
 Kommissionens förordning av den 26 januari 2010 om fastställande av förfaranden för utförandet av kommissionens inspektioner på luftfartsskyddsområdet
 Nr 185/2010
 Kommissionens förordning av den 4 mars 2010 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 357/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 358/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 573/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 983/2010,
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 334/2011,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 859/2011,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1087/2011,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1147/2011,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 173/2012,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 711/2012,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1082/2012,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 104/2013,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 246/2013,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 654/2013,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1103/2013,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1116/2013,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 278/2014,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 687/2014.
 Nr 2010/774
 Kommissionens beslut av den 13 april 2010 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd och de uppgifter som avses i artikel 18 a i förordning (EG) nr 300/2008, ändrat genom
 —
 Kommissionens beslut K(2010) 2604,
 —
 Kommissionens beslut K(2010) 3572,
 —
 Kommissionens beslut K(2010) 9139,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2011) 5862,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2011) 8042,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2011) 9407,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2012) 1228,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2012) 5672,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2012) 5880,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2013) 1587,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2013) 2045,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2013) 4180,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2013) 7275,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2014) 1200,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2014) 1635,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2014) 3870,
 —
 Kommissionens genomförandebeslut C(2014) 4054.
 Nr 2013/511
 Kommissionens genomförandebeslut av den 4 februari 2013 när det gäller säkerhetskontroll av passagerare och andra personer än passagerare med ETD (explosive trace detection equipment) i kombination med handburna metalldetektorer
 5. Flygtrafikledning
 Nr 549/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om ramen för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet (”ramförordning”), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 1070/2009.
 Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 6, 8, 10, 11 och 12.
 Artikel 10 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 2 ska ”på gemenskapsnivå” ersättas med ”på gemenskapsnivå, med Schweiz”.
 Trots den horisontella anpassning som avses i andra strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart ska hänvisningen till medlemsstaterna i artikel 5 i förordning (EG) nr 549/2004 och i beslut 1999/468/EG i den artikeln inte anses omfatta Schweiz.
 Nr 550/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om tillhandahållande av flygtrafiktjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet (”förordning om tillhandahållande av tjänster”), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 1070/2009.
 Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 9a, 9b, 15a, 16 och 17.
 Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, ändras på följande sätt:
 a)
 Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 2 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 b)
 Artikel 7 ska ändras på följande sätt:
 I punkterna 1 och 6 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 c)
 Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 d)
 Artikel 10 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 e)
 Artikel 16.3 ska ersättas med följande:
 ”3. Kommissionen ska rikta sitt beslut till medlemsstaterna och informera tjänsteleverantören, i den mån denne är rättsligt berörd, om sitt beslut.”
 Nr 551/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om organisation och användning av det gemensamma europeiska luftrummet (”förordning om luftrummet”), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 1070/2009.
 Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 3a, 6 och 10.
 Nr 552/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om driftskompatibiliteten hos det europeiska nätverket för flygledningstjänst (”förordning om driftskompatibilitet”), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 1070/2009.
 Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 4, 7 och 10.3.
 Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, ändras på följande sätt:
 a)
 Artikel 5 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 2 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 b)
 Artikel 7 ska ändras på följande sätt:
 I punkt 4 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 c)
 Bilaga III ska ändras på följande sätt:
 I avsnitt 3 andra och sista strecksatsen ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.
 Nr 2150/2005
 Kommissionens förordning av den 23 december 2005 om gemensamma regler för en flexibel användning av luftrummet
 Nr 1033/2006
 Kommissionens förordning av den 4 juli 2006 om krav på förfaranden för färdplaner före flygning inom det gemensamma europeiska luftrummet, senast ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 428/2013.
 Nr 1032/2006
 Kommissionens förordning av den 6 juli 2006 om krav avseende automatiska system för utbyte av färdplansdata för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EG) nr 30/2009.
 Nr 1794/2006
 Kommissionens förordning av den 6 december 2006 om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 1191/2010,
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012.
 Nr 730/2006
 Kommissionens förordning av den 11 maj 2006 om luftrumsklassificering och tillstånd för flygningar enligt visuellflygregler ovanför flygnivå 195, ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012.
 Nr 219/2007
 Rådets förordning av den 27 februari 2007 om bildande av ett gemensamt företag för utveckling av en ny generation av det europeiska systemet för flygledningstjänsten (SESAR), ändrad genom
 —
 Rådets förordning (EG) nr 1361/2008,
 —
 Rådets förordning (EU) nr 721/2014.
 Nr 633/2007
 Kommissionens förordning av den 7 juni 2007 om krav avseende tillämpningen av ett protokoll för överföring av färdplansdata, för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst, ändrad genom
 —
 Kommissionens förordning (EU) nr 283/2011
 Nr 482/2008
 Kommissionens förordning av den 30 maj 2008 om ett system för säkerhetssäkring av programvara vilket ska genomföras av leverantörer av flygtrafiktjänster och om ändring av bilaga II till förordning (EG) nr 2096/2005
 Nr 29/2009
 Kommissionens förordning av den 16 januari 2009 om krav på datalänktjänster för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 441/2014
 Texten i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:
 ”Schweiz UIR” ska läggas till i bilaga I, del A.
 Nr 262/2009
 Kommissionens förordning av den 30 mars 2009 om fastställande av krav för en samordnad tilldelning och användning av Mod S-interrogatorkoder för det gemensamma europeiska luftrummet
 Nr 73/2010
 Kommissionens förordning av den 26 januari 2010 om kvalitetskraven på flygdata och flyginformation för ett gemensamt europeiskt luftrum
 Nr 255/2010
 Kommissionens förordning av den 25 mars 2010 om fastställande av gemensamma regler för flödesplanering (ATFM), ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012
 Nr 691/2010
 Kommissionens förordning (EU) nr 691/2010 av den 29 juli 2010 om ett prestationssystem för flygtrafiktjänster och nätverksfunktioner och om ändring av förordning (EG) nr 2096/2005 om gemensamma krav i fråga om tillhandahållande av flygtrafiktjänster, ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1216/2011
 Rättelseåtgärder antagna av kommissionen enligt artikel 14. 3 i förordningen är bindande för Schweiz efter det att de har antagits genom ett beslut i den gemensamma kommittén
 Nr K(2010) 5134
 Kommissionens beslut av den 29 juli 2010 om utnämnandet av ett organ för kvalitetsgranskning för det gemensamma europeiska luftrummet
 Nr 2014/672
 Kommissionens genomförandebeslut av den 24 september 2014 om förlängning av utnämnandet av organet för prestationsgranskning för det gemensamma europeiska luftrummet
 Nr 176/2011
 Kommissionens förordning av den 24 februari 2011 om de uppgifter som ska lämnas innan ett funktionellt luftrumsblock inrättas och ändras
 Nr 2011/121
 Kommissionens beslut av den 21 februari 2011 om fastställande av EU-täckande prestationsmål och gränsvärden för varning för tillhandahållandet av flygtrafiktjänster för åren 2012 till 2014
 Nr 677/2011
 Kommissionens förordning av den 7 juli 2011 om genomförandebestämmelser för nätverksfunktioner för flygledningstjänst (ATM) och om ändring av förordning (EU) nr 691/2010
 Nr 2011/4130
 Kommissionens beslut av den 7 juli 2011 om utnämningen av nätverksförvaltaren för flygledningstjänstens (ATM) funktioner inom det gemensamma europeiska luftrummet
 Nr 1034/2011
 Kommissionens genomförandeförordning av den 17 oktober 2011 om säkerhetstillsyn inom flygledningstjänst och flygtrafiktjänster och om ändring av kommissionens förordning (EU) nr 691/2010
 Nr 1035/2011
 Kommissionens genomförandeförordning av den 17 oktober 2011 om gemensamma krav för tillhandahållande av flygtrafiktjänster och om ändring av förordningarna (EG) nr 482/2008 och (EU) nr 691/2010, ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 923/2012
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 448/2014
 Nr 1206/2011
 Kommissionens genomförandeförordning av den 22 november 2011 om fastställande av krav på identifiering av luftfartyg för övervakning av det gemensamma europeiska luftrummet
 Texten i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:
 ”Schweiz UIR” ska läggas till i bilaga I.
 Nr 1207/2011
 Kommissionens genomförandeförordning av den 22 november 2011 om krav på övervakningens prestanda och driftskompatibilitet för det gemensamma europeiska luftrummet
 Nr 923/2012
 Kommissionens genomförandeförordning av den 26 september 2012 om gemensamma luftfarts- och driftsbestämmelser för tjänster och förfaranden inom flygtrafiken och om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 1035/2011 och förordningarna (EG) nr 1265/2007, (EG) nr 1794/2006, (EG) nr 730/2006, (EG) nr 1033/2006 och (EU) nr 255/2010
 Nr 1079/2012
 Kommissionens genomförandeförordning av den 16 november 2012 om fastställande av krav i fråga om kanalseparation vid röstkommunikation mellan mark och luftfartyg för det gemensamma europeiska luftrummet, ändrad genom
 —
 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 657/2013
 Nr 390/2013
 Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om inrättande av ett prestationssystem för flygtrafiktjänster och nätverksfunktioner
 Nr 391/2013
 Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster
 Nr 409/2013
 Kommissionens genomförandeförordning av den 3 maj 2013 om definition av gemensamma projekt, fastställande av styrelseformer och identifiering av incitament till stöd för genomförandet av den europeiska generalplanen för flygledningstjänst
 Nr 2014/132
 Kommissionens genomförandebeslut av den 11 mars 2014 om fastställande av unionstäckande prestationsmål för nätet för flygledningstjänst och gränsvärden för varning för den andra referensperioden 2015–2019
 Nr 716/2014
 Kommissionens genomförandeförordning av den 27 juni 2014 om inrättandet av det gemensamma pilotprojektet till stöd för generalplanen för det europeiska nätverket för flygledningstjänst
 6. Miljö och buller
 Nr 2002/30
 Europaparlamentets och rådets direktiv av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen (artiklarna 1–12 och 14–18)
 (De ändringar av bilaga I som härrör från bilaga II kapitel 8 (Transportpolitik) avsnitt G (Luftfart) punkt 2 i akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen är tillämpliga.)
 Nr 89/629
 Rådets direktiv av den 4 december 1989 om begränsning av buller från civila jetmotordrivna underljudsflygplan
 (Artiklarna 1–8)
 Nr 2006/93
 Europaparlamentets och rådets direktiv av den 12 december 2006 om reglering av utnyttjandet av flygplan som omfattas av volym 1, del II, kapitel 3 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, andra upplagan (1988)
 7. Konsumentskydd
 Nr 90/314
 Rådets direktiv av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang
 (Artiklarna 1–10)
 Nr 93/13
 Rådets direktiv av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal
 (Artiklarna 1–11)
 Nr 2027/97
 Rådets förordning av den 9 oktober 1997 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor (artiklarna 1–8), ändrad genom
 —
 Förordning (EG) nr 889/2002.
 Nr 261/2004
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91
 (Artiklarna 1–18)
 Nr 1107/2006
 Europaparlamentets och rådets förordning av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
 8. Diverse
 Nr 2003/96
 Rådets direktiv av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet
 (Artikel 14.1 b och artikel 14.2)
 9. Bilagor:
 A: Protokoll om Europeiska unionens privilegier och immuniteter
 B: Bestämmelser om Europeiska unionens finansiella kontroll avseende schweiziska deltagare i EASA:s verksamhet
 (1) EUT L 243, 27.9.2003, s. 6.
 BILAGA A
 PROTOKOLL OM EUROPEISKA UNIONENS IMMUNITET OCH PRIVILEGIER
 DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA
 SOM BEAKTAR att, i enlighet med artikel 343 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 191 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, ska Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen åtnjuta sådan immunitet och sådana privilegier inom medlemsstaternas territorium som behövs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter,
 HAR ENATS om följande bestämmelser som ska fogas till fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.
 KAPITEL I
 EUROPEISKA UNIONENS EGENDOM, MEDEL, TILLGÅNGAR OCH TRANSAKTIONER
 Artikel 1
 Unionens lokaler och byggnader ska vara okränkbara. De ska inte omfattas av husrannsakan, rekvisition, konfiskering eller expropriering. Unionens egendom och tillgångar får inte utan tillstånd från domstolen bli föremål för några administrativa eller rättsliga tvångsåtgärder.
 Artikel 2
 Unionens arkiv ska vara okränkbara.
 Artikel 3
 Unionen, dess tillgångar, inkomster och övrig egendom ska vara befriade från alla direkta skatter.
 Medlemsstaternas regeringar ska i alla de fall där så är möjligt vidta lämpliga åtgärder för att efterskänka eller betala tillbaka summan av de indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller fast egendom när unionen för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av skatter och avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte tillämpas på ett sådant sätt att konkurrensen inom unionen snedvrids.
 Ingen befrielse ska beviljas för sådana skatter och avgifter som utgör betalning för allmännyttiga tjänster.
 Artikel 4
 Unionen ska vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av varor som är avsedda för tjänstebruk. Varor som på detta sätt har förts in i en stat får inte avyttras, vare sig detta sker mot betalning eller inte, inom denna stats territorium, om det inte sker på villkor som godkänts av den statens regering.
 Unionen ska också vara befriad från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av unionens publikationer.
 KAPITEL II
 MEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGAR (LAISSEZ-PASSER)
 Artikel 5
 Vad avser unionens officiella meddelanden och översändandet av alla dess dokument ska unionens institutioner inom varje medlemsstats territorium åtnjuta samma behandling som staten i fråga ger diplomatiska beskickningar.
 Officiell korrespondens och andra former av officiella meddelanden som unionens institutioner skickar får inte censureras.
 Artikel 6
 Identitetshandling i den form som rådet, med enkel majoritet, ska fastställa kan av ordförandena för unionens institutioner utställas till ledamöter, medlemmar och anställda i unionens institutioner och ska godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Dessa identitetshandlingar ska utställas till tjänstemän och övriga anställda enligt de villkor som fastställts i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen och anställningsvillkoren för övriga anställda i unionen.
 Kommissionen får sluta avtal om att dessa identitetshandlingar ska gälla som giltiga resehandlingar inom tredjelands territorium.
 KAPITEL III
 EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER
 Artikel 7
 Europaparlamentets ledamöter får inte underkastas någon begränsning av administrativ eller annan art i sin rörelsefrihet under resa till eller från Europaparlamentets mötesplats.
 Europaparlamentets ledamöter ska, vad avser tull- och valutakontroll,
 a)
 av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utomlands i offentligt uppdrag,
 b)
 av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag.
 Artikel 8
 Europaparlamentets ledamöter får inte förhöras, kvarhållas eller lagföras på grund av yttranden de gjort eller röster de avlagt under utövandet av sitt ämbete.
 Artikel 9
 Under Europaparlamentets sessioner ska dess ledamöter åtnjuta
 a)
 vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land,
 b)
 vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande och lagföring.
 Immuniteten ska även gälla under resan till och från Europaparlamentets mötesplats.
 Immuniteten kan inte åberopas av en ledamot som tas på bar gärning och kan inte hindra Europaparlamentet att utöva sin rätt att upphäva en av dess ledamöters immunitet.
 KAPITEL IV
 FÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELTAR I ARBETET I EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER
 Artikel 10
 Företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i unionens institutioner, deras rådgivare och tekniska experter ska i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sedvanliga privilegier, immunitet och lättnader.
 Denna artikel ska även vara tillämplig på ledamöter av unionens rådgivande organ.
 KAPITEL V
 TJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA UNIONEN
 Artikel 11
 Inom varje medlemsstats territorium och oberoende av statstillhörighet ska tjänstemän och övriga anställda i unionen
 a)
 åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjänsteutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot unionen, och dels Europeiska unionens domstols behörighet att döma i tvister mellan unionen och dess tjänstemän och övriga anställda; de ska åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört,
 b)
 tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar,
 c)
 beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas tjänstemän i internationella organisationer,
 d)
 då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga,
 e)
 ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga.
 Artikel 12
 Unionens tjänstemän och övriga anställda ska vara skyldiga att betala skatt till unionen på de löner och arvoden de får av unionen enligt de villkor och det förfarande som fastställts av Europaparlamentet och rådet, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter samråd med berörda institutioner.
 De ska vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av unionen.
 Artikel 13
 Unionens tjänstemän och övriga anställda som enbart på grund av sin tjänsteutövning i unionen bosätter sig inom territoriet för en annan medlemsstat än den i vilken de vid tiden för sitt tjänstetillträde vid unionen var skatterättsligt bosatta, ska – vad avser inkomst- och förmögenhetsbeskattning samt arvsskatt och tillämpningen av avtal om undvikande av dubbelbeskattning som ingåtts mellan unionens medlemsstater – i båda länderna behandlas som om de fortfarande var bosatta på sin tidigare bostadsort, förutsatt att denna befinner sig inom en av unionens medlemsstater. Detta gäller även för äkta makar, förutsatt att de inte utövar någon egen yrkesverksamhet, och för barn som de personer som avses i denna artikel försörjer och har hand om.
 Lös egendom som tillhör de personer som avses i första stycket och som finns inom den stats territorium i vilken de uppehåller sig, ska vara befriad från arvsskatt i den staten. Vid fastställande av sådan skatt ska den lösa egendomen anses finnas i den stat där personerna skatterättsligt är bosatta, om inte annat följer av tredjelands rätt och eventuell tillämpning av bestämmelser i internationella avtal om dubbelbeskattning.
 Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel ska inte hänsyn tas till en bostadsort som enbart beror på tjänsteutövning inom andra internationella organisationer.
 Artikel 14
 Europaparlamentet och rådet ska, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter samråd med berörda institutioner, fastställa ordningen för sociala förmåner för unionens tjänstemän och övriga anställda.
 Artikel 15
 Europaparlamentet och rådet ska, genom förordningar i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter samråd med berörda institutioner, besluta vilka grupper av unionens tjänstemän och övriga anställda bestämmelserna i artikel 11, artikel 12 andra stycket och artikel 13 helt eller delvis ska tillämpas på.
 Medlemsstaternas regeringar ska regelbundet underrättas om namn, ställning och adress avseende de tjänstemän och övriga anställda som ingår i dessa grupper.
 KAPITEL VI
 IMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJELANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS EUROPEISKA UNIONEN
 Artikel 16
 Den medlemsstat på vars territorium unionen har sitt säte ska bevilja tredjelands beskickning som är ackrediterad hos unionen immunitet och privilegier enligt diplomatisk sedvänja.
 KAPITEL VII
 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 Artikel 17
 Privilegier, immunitet och lättnader ska endast beviljas unionens tjänstemän och övriga anställda om det ligger i unionens intresse.
 Var och en av unionens institutioner ska upphäva den immunitet som har beviljats en tjänsteman eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot unionens intresse.
 Artikel 18
 Unionens institutioner ska vid tillämpningen av detta protokoll samarbeta med de berörda medlemsstaternas ansvariga myndigheter.
 Artikel 19
 Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på kommissionens ledamöter.
 Artikel 20
 Artiklarna 11–14 och artikel 17 ska vara tillämpliga på Europeiska unionens domstols domare, generaladvokater, justitiesekreterare och biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3 i protokollet om Europeiska unionens domstols stadga vad avser immunitet mot rättsliga förfaranden för domare och generaladvokater.
 Artikel 21
 Detta protokoll ska även vara tillämpligt på Europeiska investeringsbanken, på ledamöterna av dess organ, dess personal och de företrädare för medlemsstaterna som deltar i bankens arbete, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om bankens stadga.
 Europeiska investeringsbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter och liknande avgifter på grund av en ökning av dess kapital och från olika formaliteter som kan vara förenade därmed i den stat där banken har sitt säte. På samma sätt ska dess upplösning eller likvidation inte medföra några skatter eller avgifter. Slutligen ska den verksamhet som banken och dess organ bedriver i enlighet med dess stadga inte vara föremål för någon omsättningsskatt.
 Artikel 22
 Detta protokoll ska också tillämpas på Europeiska centralbanken, medlemmarna av dess beslutande organ och dess personal, dock utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.
 Europeiska centralbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter och liknande avgifter på grund av en ökning av dess kapital och från olika formaliteter som kan vara förenade därmed i den stat där banken har sitt säte. Bankens och dess beslutande organs verksamhet enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska inte påföras någon omsättningsskatt.
 Tillägg
 BESTÄMMELSER FÖR HUR PROTOKOLLET OM IMMUNITET OCH PRIVILEGIER SKA TILLÄMPAS PÅ SCHWEIZ
 1. Tillämpningsområdet utsträcks till att omfatta Schweiz
 Alla hänvisningar till medlemsstaterna i Europeiska unionens protokoll om immunitet och privilegier (nedan kallat protokollet) ska även omfatta Schweiz, såvida inget annat sägs i följande bestämmelser.
 2. Byrån är befriad från indirekta skatter, däribland mervärdesskatt
 Varor och tjänster som exporteras från Schweiz ska befrias från schweizisk mervärdesskatt. För varor och tjänster som levereras till byrån i Schweiz för byråns verksamhet ska befrielsen från mervärdesskatt, i enlighet med artikel 3 andra stycket i protokollet, ske genom restitution. Befrielse från mervärdesskatt ska beviljas om det faktiska inköpspris som är angivet i fakturan eller motsvarande dokument för varan eller tjänsten uppgår till minst 100 schweizerfranc, inklusive skatter och avgifter.
 Mervärdesskatten ska restitueras efter insändande av erforderliga schweiziska ansökningsformulär till Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA, (schweiziska federala skattemyndighetens centralenhet för mervärdesskatteärenden). Som regel ska handläggningen vara klar inom tre månader från det att restitutionsansökan ingetts tillsammans med erforderliga underlag.
 3. Hur reglerna för byråns personal ska tillämpas
 Beträffande artikel 12 andra stycket i protokollet ska Schweiz, i överensstämmelse med principerna i sin nationella rätt, befria tjänstemän och övriga anställda vid byrån, såsom de definieras i artikel 2 i rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 (1) från federala, kantonala och kommunala skatter på löner, vederlag och arvoden som utbetalas av unionen vilka omfattas av en intern skatt som uppbärs av unionen och tillfaller denna.
 Schweiz ska inte betraktas som en medlemsstat enligt punkt 1 ovan vid tillämpningen av artikel 13 i protokollet.
 Tjänstemän och övriga anställda vid byrån, liksom deras familjemedlemmar som är anslutna till det socialförsäkringssystem som gäller för Europeiska unionens tjänstemän och övriga anställda, är inte skyldiga att vara anslutna till det schweiziska socialförsäkringssystemet.
 Europeiska unionens domstol ska ha exklusiv behörighet i alla ärenden som rör förbindelserna mellan å ena sidan byrån och kommissionen och å andra sidan byråns personal när det gäller tillämpningen av rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (2) och EU-lagstiftningens övriga bestämmelser om arbetsvillkor.
 (1) Rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 av den 25 mars 1969 om fastställande av de grupper av tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna som skall omfattas av bestämmelserna i artikel 12, artikel 13 andra stycket samt artikel 14 i protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna (EGT L 74, 27.3.1969, s. 1).
 (2) Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (anställningsvillkor för övriga anställda) (EGT L 56, 4.3.1968, s. 1).
 BILAGA B
 FINANSIELL KONTROLL AVSEENDE SCHWEIZISKA DELTAGARE I EUROPEISKA BYRÅN FÖR LUFTFARTSSÄKERHET
 Artikel 1
 Direkt förbindelse
 Byrån och kommissionen ska stå i direkt förbindelse med alla fysiska och juridiska personer som har skatterättslig hemvist i Schweiz och som deltar i byråns verksamhet i egenskap av avtalsparter, deltagare i något av byråns program, underleverantörer eller mottagare av utbetalningar från byråns eller gemenskapens budget. Nämnda personer äger rätt att direkt till kommissionen och byrån överlämna alla relevanta uppgifter och underlag som de är skyldiga att tillhandahålla enligt de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet och enligt de kontrakt och överenskommelser som ingåtts för tillämpningen av rättsakterna liksom i de beslut som fattats inom ramen för dem.
 Artikel 2
 Kontroller
 1. I enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (1) och den budgetförordning som antogs av byrån i enlighet med kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 (2), liksom med stöd av de övriga rättsakter som det hänvisas till i avtalet, får det i kontrakt och överenskommelser som ingås med mottagare som har skatterättslig hemvist i Schweiz, liksom i beslut som fattas gemensamt med dem, föreskrivas att vetenskapliga, ekonomiska och tekniska revisioner, liksom revisioner av andra slag, får genomföras när som helst hos dem och deras underentreprenörer av anställda vid byrån och kommissionen, liksom av andra personer som byrån och kommissionen bemyndigat.
 2. De anställda vid byrån och kommissionen och andra personer som byrån och kommissionen bemyndigat ska i rimlig omfattning ges tillträde till anläggningar, arbetsplatser och dokumentation samt till alla data, däribland i elektronisk form, som erfordras för genomförandet av revisionerna. Tillträdesrätten ska vara uttryckligen fastställd i kontrakt och överenskommelser som ingås inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet.
 3. Europeiska revisionsrätten ska ha samma rättigheter som kommissionen.
 4. Revisionerna får genomföras fem år efter det att det här beslutet löpt ut eller enligt de villkor som fastställs i kontrakt och överenskommelser, liksom enligt beslut av betydelse i sammanhanget.
 5. Den schweiziska federala revisionsmyndigheten ska underrättas i förväg om revisioner som genomförs på schweiziskt territorium. En sådan underrättelse utgör inte ett rättsligt krav för att dessa revisioner ska kunna genomföras.
 Artikel 3
 Inspektioner på plats
 1. Inom ramen för det här avtalet har kommissionen genom Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) rätt att genomföra kontroller och inspektioner på plats inom schweiziskt territorium, i enlighet med villkoren och bestämmelserna i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (3).
 2. Dessa kontroller och inspektioner på plats ska förberedas och utföras av kommissionen i nära samverkan med den schweiziska federala revisionsmyndigheten eller med andra behöriga schweiziska myndigheter som utsetts av den schweiziska federala revisionsmyndigheten; sistnämnda myndigheter ska underrättas i god tid om föremålet för, syftet med och den rättsliga grunden för kontrollerna och inspektionerna, så att de kan tillhandahålla erforderlig hjälp. För detta ändamål får tjänstemän från de behöriga schweiziska myndigheterna delta i kontrollerna och inspektionerna på plats.
 3. Om berörda schweiziska myndigheter så önskar, ska kontrollerna och inspektionerna på plats genomföras av kommissionen tillsammans med dessa myndigheter.
 4. Om deltagarna i programmet motsätter sig en kontroll eller en inspektion på plats, ska de schweiziska myndigheterna, inom ramen för sina nationella bestämmelser, lämna kommissionens inspektörer erforderligt bistånd så att de kan genomföra den kontroll eller inspektion på plats som de blivit ålagda att göra.
 5. Kommissionen ska snarast möjligt underrätta den schweiziska federala revisionsmyndigheten om alla omständigheter eller misstankar rörande någon oegentlighet som kommissionen har fått kännedom om i samband med genomförandet av kontrollen eller inspektionen på plats. Kommissionen ska under alla omständigheter informera ovannämnda myndighet om resultatet av dessa kontroller och inspektioner.
 Artikel 4
 Information och samråd
 1. För att denna bilaga ska tillämpas väl ska berörda schweiziska myndigheter och gemenskapens myndigheter regelbundet utbyta information och på begäran av någon av parterna inleda samråd.
 2. Berörda schweiziska myndigheter ska utan dröjsmål underrätta byrån och kommissionen om alla omständigheter som kommer till deras kännedom och som kan leda till förmodan om att det förekommer oegentligheter i fråga om ingåenden och genomföranden av kontrakt och överenskommelser som sluts inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet.
 Artikel 5
 Sekretess
 Uppgifter som meddelats eller erhållits i enlighet med denna bilaga, oavsett form, ska omfattas av tystnadsplikt och ges samma skydd som motsvarande uppgifter har enligt schweizisk lagstiftning, samt enligt de motsvarande bestämmelser som är tillämpliga på gemenskapsinstitutioner. Uppgifterna får endast överlämnas till personer inom gemenskapsinstitutionerna, i medlemsstaterna eller i Schweiz som i kraft av sin befattning ska ha vetskap om dem, och de får inte användas i andra syften än att säkerställa ett effektivt skydd av parternas finansiella intressen.
 Artikel 6
 Administrativa åtgärder och påföljder
 Utan att det påverkar tillämpningen av den schweiziska strafflagen, får byrån och kommissionen tillgripa administrativa åtgärder och påföljder i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002, kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 (4) och rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (5).
 Artikel 7
 Indrivning och verkställighet
 Beslut som fattas av byrån eller kommissionen inom ramen för tillämpningsområdet för det här beslutet, och som innebär betalningsskyldighet för andra personer än stater, ska vara verkställbara i Schweiz.
 Beslutet om verkställighet måste utfärdas – utan annan kontroll än att den är äkta – av den myndighet som utses av den schweiziska regeringen, som i sin tur ska underrätta byrån eller kommissionen. Verkställigheten ska ske i enlighet med de civilprocessrättsliga regler som gäller i Schweiz. Det är Europeiska unionens domstol som ansvarar för kontrollen av att det verkställbara beslutet är lagligt.
 Domar som Europeiska unionens domstol utfärdar på grundval av en skiljedomsklausul ska vara verkställbara på samma villkor som ovan.
 (1) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1).
 (2) Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 23 december 2002 med rambudgetförordning för de gemenskapsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 357, 31.12.2002, s. 72).
 (3) Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (4) Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 357, 31.12.2002, s. 1).
 (5) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995, s. 1).


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 1.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/17
 Жалба, подадена на 12 март 2015 г. — Landeskreditbank Baden-Württemberg/ЕЦБ
 (Дело T-122/15)
 (2015/C 178/18)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (Karlsruhe, Германия) (представители: Rechtsanwälte A. Glos, K. Lackhoff и M. Benzing)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени Решение на ЕЦБ от 5 януари 2015 г. (преписка No: ECB/SSM/15/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3), като се постанови, че замяната на Решение на ЕЦБ от 1 септември 2014 г. (преписка No: ECB/SSM/14/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1) продължава да поражда действие;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят изтъква пет основания.
 1.
 Първо основание — прилагане от страна на ЕЦБ на неправилен критерий за проверка при разглеждането на особени обстоятелства
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че при разглеждането на обстоятелството дали въпреки че е изпълнен свързаният с размерите на кредитната институция критерий, въз основа на конкретните обстоятелства по смисъла на член 6, параграф 4, втора алинея от Регламент (EС) No 1024/2013 (1) във връзка с член 70, параграф 1 от Регламент (EС) No 468/2014 (2), жалбоподателят следва да се класифицира като по-малко значима кредитна институция, ЕЦБ е приложила четири различни, взаимно противоречиви критерия за проверка. Всеки от тези критерии за проверка бил сам по себе си неправилен.
 —
 По-нататък жалбоподателят посочва, че съгласно член 70, параграф 1 от Регламент No 468/2014 показателно за наличието на особени обстоятелства е съществуването на „специфични и фактически обстоятелства“, които правят „неподходящи“ класификацията на дадена кредитна институция като значима и централният надзор от страна на ЕЦБ. Според жалбоподателя класификацията да дадена кредитна институция като значима само въз основа на критерия за нейните размери била „неподходяща“ по смисъла на член 70, параграф 1 от Регламент No 468/2014, когато това не било необходимо за постигането на целите на Регламент No 1024/2013, а надзорът от страна на органа, компетентен на национално равнище под системния надзор на ЕЦБ, бил достатъчен за постигането на целите.
 2.
 Второ основание — явна грешка в преценката при разглеждането на фактическите обстоятелства по случая
 —
 В рамките на твърденията си за наличието на това основание жалбоподателят изтъква, че ЕЦБ неправилно е преценила обстоятелството, че с оглед на изтъкнатите от жалбоподателя обстоятелства при изслушването му и в процедурата пред Административния съвет за преглед, класификацията на жалбоподателя като значима кредитна институция не била необходима в нито един аспект за постигането на целите на Регламент No 1024/2013, както и че класификацията на жалбоподателя като по-малко значима кредитна институция била в съответствие и с принципите на Регламент No 1024/2013. Преценката на ЕЦБ, че не били налице особени обстоятелства, била явно неправилна.
 3.
 Трето основание — нарушение на задължението за мотивиране на актовете
 —
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че мотивите на обжалваното решение били неправилни и изпълнени с вътрешни противоречия. ЕЦБ посочила общо четири критерия за проверка, които не били взаимосвързани и били взаимно противоречиви.
 —
 От текста на решението не било видно кои са главните основания за приемането му. Напротив, изложеното от ЕЦБ се свеждало само до твърдения и отричания.
 —
 Освен това в решението неправилно не били разгледани твърденията, направени от жалбоподателя в рамките на административната процедура. По-специално ЕЦБ не посочила защо изтъкнатите от жалбоподателя правни и фактически обстоятелства не били достатъчни, за да се обори презумпцията по член 6, параграф 4, втора алинея от Регламент No 1024/2013.
 4.
 Четвърто основание: злоупотреба с правото на преценка посредством неправомерното му неупражняване
 —
 В рамките на твърденията си за наличието на това основание жалбоподателят изтъква, че ЕЦБ нарушила задължението си за упражни в конкретния случай предоставеното ѝ посредством член 6, параграф 4 от Регламент No 1024/2013 и член 70 от Регламент No 468/2014 право на преценка. Поради това действията и представлявали злоупотреба с правото на преценка.
 5.
 Пето основание — нарушение на задължението за подпомагане и отчитане на всички обстоятелства, които са от значение в конкретния случай
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че ЕЦБ нарушила задължението си при упражняването на предоставената ѝ възможност за преценка надлежно и безпристрастно да разгледа и вземе предвид всички аспекти от правна и фактическа страна, които са от значение в конкретния случай. По-специално тя не проверила всички изложени от жалбоподателя аспекти от правна и фактическа страна.
 (1) Регламент (ЕС) No 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, стр. 63).
 (2) Регламент (ЕС) No 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ОВ. L 141, S. 1).


type: other

text:
Členské příspěvky - Portál POHODA
 Od základu daně lze odečíst zaplacené členské příspěvky člena odborové organizace této organizaci, která podle svých stanov obhajuje hospodářské a sociální zájmy zaměstnanců.
 Členské příspěvky mohou lidé platit dobrovolně, pro některé je to povinnost vyplývající ze zvláštního zákona nebo je to podmínkou k provozování předmětu podnikání. Jaké členské příspěvky jsou osvobozené od daně z příjmů a jaké jsou daňově uznatelné?
 Na členské příspěvky můžeme nahlížet z několika pohledů (zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů; dále jen ZDP):
 § 15 odst. 7 – možný odpočet příspěvku odboráře od základu daně,
 § 19 odst. 1 písm. a), b) – osvobození příjmů ze členských příspěvků (při nepovinném členství) od daně,
 § 24 odst. 1 – dvě obecná ustanovení o podmínkách daňové účinnosti výdajů, výčet okruhu příspěvků vyhovujících daňové uznatelnosti, absolutní daňová neúčinnost příspěvku Evropského zájmového sdružení.
 Podle § 15 odst. 7 ZDP lze od základu daně odečíst zaplacené členské příspěvky člena odborové organizace této organizaci, která podle svých stanov obhajuje hospodářské a sociální zájmy zaměstnanců v rozsahu vymezeném zvláštním právním předpisem (odkaz na § 18 a následující zákoníku práce). Takto lze odečíst částku do výše 1,5 % zdanitelných příjmů, s výjimkou příjmů podle § 6 ZDP zdaněných srážkou podle zvláštní sazby daně, maximálně však do výše 3 000 Kč za zdaňovací období.
 Zákon zde nevyžaduje, aby poplatník byl členem odborové organizace zrovna u svého zaměstnavatele, může se jednat o jakékoli odbory, což bude aktuální zejména v případech, kdy u zaměstnavatele poplatníka nepůsobí odborová organizace, anebo se poplatník vážně obává, že by byl za svou odborářskou angažovanost v odborech působících u svého zaměstnavatele určitým způsobem znevýhodněn.
 Druhý pohled dle § 19 odst. 1 písm. a) ZDP nám říká, že od daně z příjmů jsou osvobozeny:
 přijaté členské příspěvky zájmovým sdružením právnických osob, u něhož členství není nutnou podmínkou k provozování předmětu podnikání nebo výkonu činnosti,
 přijaté příspěvky občanským sdružením, které není organizací zaměstnavatelů,
 dále pak přijaté příspěvky odborovou organizací, politickou stranou nebo hnutím a
 také příspěvky přijaté profesní komorou s nepovinným členstvím (s výjimkou Hospodářské komory České republiky a Agrární komory České republiky).
 Stejný paragraf a odstavec v písmeně b) k výše uvedenému ještě přidává výnosy kostelních sbírek, příjmy za církevní úkony a příspěvky členů u registrovaných církví a náboženských společností.
 Příspěvky OSVČ či zaměstnavatele právnickým osobám jsou daňově účinné (v souladu s § 24 odst. 2 písm. d) ZDP):
 pokud povinnost členství vyplývá ze zvláštního zákona,
 členství je nutnou podmínkou k provozování předmětu podnikání (činnosti),
 příspěvky placené zaměstnavatelem za zaměstnance v případě, kdy členství zaměstnance je podmínkou k provozování předmětu podnikání (činnosti) zaměstnavatele,
 členský příspěvek poplatníka organizacím zaměstnavatelů založeným podle zvláštního právního předpisu (zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů) a dále Hospodářské komoře ČR a Agrární komoře ČR do výše 0,5 % úhrnu vyměřovacích základů pro pojistné na sociální zabezpečení a příspěvek na státní politiku zaměstnanosti za zdaňovací období nebo období, za které je podáváno daňové přiznání.
 Známým příkladem členství, které vyplývá ze zvláštního zákona a podmiňuje výkon podnikání nebo samostatné výdělečné činnosti členstvím v určité právnické osobě, je členství daňového poradce v Komoře daňových poradců na základě zákona o daňovém poradenství. Stejně je to u lékařů v Lékařské komoře nebo advokátů v Komoře advokátů atd. Zaplacené členské příspěvky těmto komorám jsou daňovým výdajem poplatníka a snižují základ daně.
 Podobně se postupuje v případě příspěvků zaplacených zaměstnavatelem za zaměstnance. Samozřejmě opět, pokud je členství zaměstnance podmínkou k provozování předmětu podnikání zaměstnavatele. Příkladem mohou být architekti, kteří pracují podle zákona o výkonu povolání autorizovaných architektů a o výkonu povolání autorizovaných inženýrů a techniků činných ve výstavbě nebo lékaři pracující ve zdravotnických zařízeních.
 Daňově uznatelný je také členský příspěvek poplatníka organizacím zaměstnavatelů a dále Hospodářské komoře ČR a Agrární komoře ČR. Poplatky se ovšem neuplatní v plné výši. V souladu s ustanovením § 24 odst. 2 písm. d) ZDP je daňově uznatelným nákladem zaměstnavatele členský příspěvek až do výše 0,5 % z úhrnu vyměřovacích základů pro pojistné na sociální zabezpečení a pro příspěvek na státní politiku zaměstnanosti za všechny zaměstnance.
 Ne každá profesní komora je k výkonu podnikatelské činnosti nezbytná
 Častou chybou poplatníků nebo zaměstnavatelů je, že zahrnou do svých výdajů (nákladů) příspěvky, u kterých povinnost členství nevyplývá ze zákona. Jednoduše nerozpoznají „hranici potřebnosti“. Ne každá profesní komora je k výkonu podnikatelské činnosti nezbytná.
 Například účetní a účetní poradci se sdružují v Komoře certifikovaných účetních. Přestože pro vstup do této komory je nutné složit hned několik náročných zkoušek, členství v ní není nezbytnou podmínkou výkonu povolání účetního. Ze žádného právního předpisu totiž nevyplývá, že by účetní nebo účetní poradce mohl vykonávat svou činnost pouze jako člen určité profesní komory.
 Poplatky za literaturu potřebnou ke studiu a složení zkoušek, poplatky za semináře a zkoušky daňově uznatelné jsou, naopak poplatky za členství v Komoře certifikovaných účetních a poplatky spojené s vystavením certifikátu o dosaženém stupni certifikace daňově uznatelné nejsou.
 Jen pro zajímavost je vhodné zmínit, že na straně právnické osoby (příjemce) jsou příspěvky od plátců, pro které uznatelným výdajem nejsou, od daně z příjmů osvobozeny. Příspěvky, které nejsou nezbytné pro podnikání, se tedy nedaní dvakrát (jednou na straně plátce a podruhé na straně příjemce). Tak je to uvedeno v § 19 ZDP a okomentováno v předchozím textu.
 marsisykorova@seznam.cz
 18. 5. 2017 21:39:24
 Dobrý den, prosím Vás chci se zeptat, když zaměstnavatel zaplatí za lékaře členský příspěvek má se z toho odvést sociální a zdravotní pojištění? Moc Děkuji.
 Pavlína Šicová
 3. 2. 2016 16:36:19
 Jsme hotel a jsme členem Asociace hotelů a restaurací (AHR). Mandátní odměna AHR je daňovým výdajem, je členský příspěvek také daňovým výdajem, když členství není povinné?
 20. 5. 2015 13:06:44
 Prosím o radu. Zaměstnavatel zaplatí za lékaře členský příspěvek do České lékařské komory a je to tedy daňově uznatelné. Má se to dát do mzdy lékaře jako nepeněžní příjem a dodanit to a odvézt sociální a zdravotní pojištění? Děkuji Petra Lungová
 13. 1. 2015 12:05:48
 A prosím jak je to tedy, když NNO(zapsaný spolek) poskytne členský příspěvek jiné NNO (NS MAS). Jedná se o čet daňový nebo nedaňový?
 Účetní firma s komplexními službami - Břeclav
 www.filipkova.cz


type: legislation

text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,9.3.2021
 COM(2021) 108 final
 2021/0055(COD)
 Togra le haghaidh
 RIALACHÁN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 lena leasaítear Rialachán (AE) 2017/625 a mhéid a bhaineann le rialuithe oifigiúla ar ainmhithe agus ar tháirgí de bhunadh ainmhíoch a onnmhairítear ó thríú tíortha chuig an Aontas, rialuithe lena n‐áiritheofaí comhlíonadh an toirmisc ar úsáidí áirithe frithmhiocróbach
 (Téacs atá ábhartha maidir le LEE)
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.COMHTHÉACS AN TOGRA
 •Forais agus cuspóirí an togra
 Rialachán (AE) 2019/6
 1
 a thagann i bhfeidhm an 28 Eanáir 2022, cuirtear é in ionad an chreata dhlíthiúil le haghaidh táirgí íocshláinte tréidliachta a bunaíodh le Treoir 2001/82/CE agus le Rialachán (CE) Uimh. 726/2004. Oibreoirí tríú tíortha a dhéanann ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch a onnmhairiú chuig an Aontas, foráiltear le hAirteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6 go mbeidh orthu urraim a thabhairt don toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach chun an fás a spreagadh agus an táirgeacht a mhéadú (Airteagal 107(2)), agus don toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach atá le forchoimeád chun cóir leighis a chur ar ionfhabhtuithe áirithe i ndaoine (Airteagal 37(5)).
 Le hAirteagal 118(2) de Rialachán (AE) 2019/6, tugtar de chumhacht don Choimisiún gníomhartha tarmligthe a ghlacadh lena leagtar síos rialacha mionsonraithe maidir le cur i bhfeidhm na dtoirmeasc dá dtagraítear in Airteagal 118. Leagtar amach i Rialachán (AE) 2019/6 an creat dlíthiúil chun táirgí íocshláinte tréidliachta a údarú; Airteagal 118 den Rialachán céanna, áfach, tá feidhm aige sin maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch. Murab ionann agus reachtaíocht eile lena leagtar síos rialacha maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch, níl aon fhoráil i Rialachán (AE) 2019/6 i ndáil le coinníollacha/ceanglais allmhairiúcháin ná rialuithe oifigiúla ar allmhairí na ceanglais sin a chomhlíonadh. Coinníollacha agus ceanglais allmhairiúcháin (liostú tríú tíortha agus bunaíochtaí, cuir i gcás, agus deimhnithe) maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch, leagtar síos iad sa reachtaíocht earnála ábhartha, amhail an Dlí maidir le Sláinte Ainmhithe
 2
 , ach féadfar iad a leagan síos freisin ar bhonn Rialachán (AE) 2017/625 (‘an Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla’)
 3
 . Ionas go gcuirfear tríú tír san áireamh ar liosta tríú tíortha atá údaraithe le honnmhairiú chuig an Aontas, ní mór don tír sin, mar shampla, ráthaíochtaí a thabhairt go gcomhlíonann na hainmnithe agus na hearraí lena mbaineann ceanglais an Aontais, nó go gcomhlíonann siad ceanglais atá coibhéiseach le ceanglais an Aontais agus a leagtar síos sa reachtaíocht ábhartha.
 Luaitear in Airteagal 1(4)(c) den Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla, áfach, nach bhfuil feidhm ag an Rialachán sin i ndáil le rialuithe oifigiúla chun a fhíorú go gcomhlíontar Treoir 2001/82/CE maidir le táirgí íocshláinte tréidliachta. Nuair a thiocfaidh Rialachán (AE) 2019/6 i bhfeidhm an 28 Eanáir 2022, is tagairt don Rialachán sin a bheidh sa tagairt do Threoir 2001/82/CE thuas
 4
 . Le hAirteagal 1(4)(c) den Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla, eisiatar ó raon feidhme an Rialacháin sin Rialachán (AE) 2019/6 ina iomláine. De bharr nach bhfuil forálacha ábhartha i Rialachán (AE) 2019/6 maidir le rialuithe oifigiúla i ndáil le hallmhairí na ceanglais dá dtagraítear sa mhír roimhe seo a chomhlíonadh, ní fhéadfaí Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6 a chur chun feidhme agus a fhorfheidhmiú i gceart gan leasú a dhéanamh ar an Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla.
 Is é is cuspóir don leasú seo Airteagal 1(4)(c) den Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla a mhodhnú ionas go gcuimseofar eisceacht ón eisiamh thuas ann, rud a chomhtháthódh i raon feidhme an Rialacháin maidir le Rialuithe Oifigiúla rialuithe chun comhlíonadh Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6 a fhíorú. Chiallódh sé sin go bhféadfaí córas rialaithe oifigiúil an Aontais maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch a úsáid chun comhlíonadh na dtoirmeasc in Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6 a áirithiú. Dá réir sin, d’fhéadfaí Airteagal 118 a chur chun feidhme agus a fhorfheidhmiú i gceart.
 In Airteagal 123 de Rialachán (AE) 2019/6, rud ba chuid den togra ón gCoimisiún, foráiltear do rialuithe ar údaráis inniúla na mBallstát an Rialachán a chomhlíonadh. Níl feidhm ag na rialuithe sin, áfach, ach maidir le monaróirí agus allmhaireoirí táirgí íocshláinte tréidliachta agus substaintí gníomhacha (agus maidir le daoine eile a bhfuil baint acu le táirgí íocshláinte tréidliachta agus substaintí gníomhacha a chur ar an margadh agus a úsáid). Ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch a allmhairítear isteach san Aontas, chun a áirithiú go gcomhlíonann siad Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6, is gá foráil a dhéanamh go gcuirfear rialuithe ar chomhlíonadh Airteagal 118 san áireamh i raon feidhme an Rialacháin maidir le Rialuithe Oifigiúla.
 Díolachán foriomláin na bhfrithmhiocróbach san Aontas i leith ainmhithe feirmshaothraithe agus i leith an dobharshaothraithe, tá sprioc uaillmhianach ag an Aontas an díolachán sin a laghdú 50 % faoi 2030, sprioc a leagadh síos faoin straitéis ‘ón bhFeirm go dtí an Forc’. Is forbairt ar an gcur chuige ‘Aon Sláinte Amháin’ atá san fhoráil a dhéantar in Rialachán (AE) 2019/6 maidir le réimse leathan beart coincréiteach a mbeidh feidhm acu maidir le hoibreoirí an Aontais, foráil atáthar a dhéanamh chun cur leis an gcomhrac i gcoinne na frithsheasmhachta in aghaidh frithmhiocróbach agus chun úsáid níos stuama agus níos freagraí a chur chun cinn i leith úsáid frithmhiocróbach in ainmhithe. Ina cháil mar cheannaire sa chomhrac domhanda i gcoinne na frithsheasmhachta in aghaidh frithmhiocróbach, tá sé de fhreagracht ar an Aontas freisin spreagadh a thabhairt ionas go laghdófar úsáid agus tomhaltas frithmhiocróbach i dtríú tíortha, go háirithe a mhéid a bhaineann le hallmhairí ó thríú tíortha, agus tá sé de dhualgas ar an Aontas an fhís atá aige maidir le húsáid níos inbhuanaithe frithmhiocróbach a chur chun cinn d’fhonn a n‐éifeachtúlacht a chaomhnú ar an leibhéal idirnáisiúnta. Príomhghné den chomhrac i gcoinne na frithsheasmhachta in aghaidh frithmhiocróbach is ea Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6.
 2.BUNÚS DLÍ, COIMHDEACHT AGUS COMHRÉIREACHT
 •Bunús dlí
 Is iad Airteagail 43(2), Airteagal 114 agus Airteagal 168(4)(b) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh is bunúis dlí don togra seo.
 •Coimhdeacht (i gcás inniúlacht neamheisiach)
 Allmhairiú ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch ó thríú tíortha, tá sé á rialáil go cuimsitheach ar leibhéal an Aontais. Dá bhrí sin, ní fhéadfaí aghaidh a thabhairt ar an tsaincheist ar an leibhéal náisiúnta.
 •Comhréireacht
 An Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla a leasú ionas go gcumhdófaí faoin Rialachán sin comhlíonadh Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6 a fhíorú, sin an t‐aon bhealach éifeachtach chun a áirithiú go gcomhlíontar Airteagal 118(1) den Rialachán sin i ndáil le hallmhairiú ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch ó thríú tíortha. Na forálacha bunúsacha is gá lena bhféadfaí an méid sin a dhéanamh, níl siad i Rialachán (AE) 2019/6 féin. Ní cheadódh an cumhachtú in Airteagal 118(2) de Rialachán (AE) 2019/6 don Choimisiún na rialacha is gá a ghlacadh maidir le rialuithe oifigiúla ar ainmhithe agus ar tháirgí de bhunadh ainmhíoch, cosúil leis na rialacha a leagtar amach sa Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla. Córas rialaithe oifigiúil an Aontais maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch, teastaíonn an leasú ionas go mbeidh feidhm ag an gcóras sin i ndáil le comhlíonadh Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6 a fhíorú.
 3.TORTHAÍ AR MHEASTÓIREACHTAÍ EX POST, AR CHOMHAIRLIÚCHÁIN LEIS NA PÁIRTITHE LEASMHARA AGUS AR MHEASÚNUITHE TIONCHAIR
 Ó thaobh Rialáil Níos Fearr de, níl gá le treochlár, le comhairliúchán le páirtithe leasmhara ná le measúnú tionchair, ós rud é gur beart teicniúil é an togra a bhfuil gá leis chun cur chun feidhme Airteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6 a áirithiú. Nuair a ghlacfar an togra, beifear in ann rialuithe oifigiúla a dhéanamh i gcomhréir leis an Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla agus, dá bhrí sin, ní thabharfar isteach aon ualach suntasach ar oibreoirí eacnamaíochta ná ar na Ballstáit. Ní mór an togra a ghlacadh roimh theacht i bhfeidhm Rialachán (AE) 2019/6 in Eanáir 2022 agus in am trátha ionas gur féidir gníomhartha cur chun feidhme a ullmhú lena sonraítear na módúlachtaí le haghaidh rialuithe oifigiúla i ndáil le hAirteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6 roimh an dáta sin.
 4.IMPLEACHTAÍ BUISÉADACHA
 Níl aon impleacht ag an togra seo do bhuiséad an Aontais.
 5.EILIMINTÍ EILE
 •Míniúchán mionsonraithe ar fhorálacha sonracha an togra
 Airteagal 1(4)(c)
 An modhnú ar Airteagal 1(4)(c) den Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla, is leasú teicniúil é ionas go gcumhdófaí faoin Rialachán sin comhlíonadh Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6 a fhíorú. Córas rialaithe oifigiúil an Aontais maidir le hainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch, d’fhéadfaí é a úsáid de bharr an leasaithe sin chun comhlíonadh na dtoirmeasc in Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6 a áirithiú.
 Ní mór don Choimisiún gníomh tarmligthe a ghlacadh i gcomhréir le hAirteagal 118(2) de Rialachán (AE) 2019/6, gníomh inar cheart na rialacha substainteacha is gá a chomhlíonadh maidir le hallmhairiú ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch ag teacht isteach san Aontas ó thríú tíortha, inar cheart na rialacha sin a leagan amach ionas go gcomhlíonfar Airteagal 118(1) leis an allmhairiú sin. Leis an leasú ar Airteagal 1(4)(c) den Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla, thabharfaí Airteagal 118(1) faoi raon feidhme an Rialacháin maidir le Rialuithe Oifigiúla, airteagal a bhfuil feidhm aige maidir le hallmhairiú ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch, agus cheadófaí don Choimisiún na gníomhartha cur chun feidhme is gá a ghlacadh ina dhiaidh sin.
 Airteagal 47(1)(e)
 Is é is aidhm don fhoráil seo earráid fhollasach sa Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla a cheartú i ndáil le tagairt do Rialachán (AE) 2016/429.
 2021/0055 (COD)
 Togra le haghaidh
 RIALACHÁN Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 lena leasaítear Rialachán (AE) 2017/625 a mhéid a bhaineann le rialuithe oifigiúla ar ainmhithe agus ar tháirgí de bhunadh ainmhíoch a onnmhairítear ó thríú tíortha chuig an Aontas, rialuithe lena n‐áiritheofaí comhlíonadh an toirmisc ar úsáidí áirithe frithmhiocróbach
 (Téacs atá ábhartha maidir le LEE)
 TÁ PARLAIMINT NA hEORPA AGUS COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 43(2), Airteagal 114 agus Airteagal 168(4)(b) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 Tar éis dóibh an dréachtghníomh reachtach a chur chuig na parlaimintí náisiúnta,
 Ag féachaint don tuairim ó Choiste Eacnamaíoch agus Sóisialta na hEorpa
 5
 ,
 Ag féachaint don tuairim ó Choiste na Réigiún
 6
 ,
 Ag gníomhú dóibh i gcomhréir leis an ngnáthnós imeachta reachtach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Le Rialachán (AE) 2017/625 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 7
 , leagtar síos na rialacha maidir le rialuithe oifigiúla a dhéanamh chun, inter alia, comhlíonadh na rialacha maidir le sábháilteacht bia agus beatha a fhíorú.
 (2)Le Rialachán (AE) 2019/6 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 8
 , leagtar síos rialacha maidir le, inter alia, táirgí íocshláinte tréidliachta a rialú agus a úsáid.
 (3)Faoi Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6, oibreoirí tríú tíortha a dhéanann ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch a onnmhairiú chuig an Aontas, ceanglaítear orthu urraim a thabhairt don toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach chun an fás a spreagadh agus chun an táirgeacht a mhéadú, agus don toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach atá le forchoimeád chun cóir leighis a chur ar ionfhabhtuithe áirithe i ndaoine d’fhonn éifeachtúlacht na bhfrithmhiocróbach sin a chaomhnú.
 (4)Le hAirteagal 118 de Rialachán (AE) 2019/6, cuirtear leis an bPlean Gníomhaíochta ‘Aon Sláinte Amháin’ i gcoinne na frithsheasmhachta in aghaidh ábhar frithmhiocróbach
 9
 , trí chosc agus rialú ar an bhfrithsheasmhacht in aghaidh ábhar frithmhiocróbach a fheabhsú agus trí úsáid níos stuama agus níos freagraí a chur chun cinn i leith úsáid frithmhiocróbach in ainmhithe. Léirítear é sin freisin sa straitéis ‘ón bhFeirm go dtí an Forc’
 10
 , straitéis ina bhfuil sprioc uaillmhianach leagtha síos ag an gCoimisiún díolachán foriomláin na bhfrithmhiocróbach san Aontas i leith ainmhithe feirmshaothraithe agus i leith an dobharshaothraithe a laghdú 50 % faoi 2030.
 (5)An toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach chun fás a chur chun cinn agus an táirgeacht a mhéadú agus an toirmeasc ar úsáid frithmhiocróbach atá le forchoimeád chun cóir leighis a chur ar ionfhabhtuithe áirithe i ndaoine, ar mhaithe le cur chun feidhme éifeachtach na dtoirmeasc sin a áirithiú, ba cheart rialuithe oifigiúla maidir lena fhíorú go gcomhlíonann ainmhithe agus táirgí de bhunadh ainmhíoch a onnmhairítear chuig an Aontas Airteagal 118(1) de Rialachán (AE) 2019/6, ba cheart rialuithe oifigiúla maidir leis sin a thabhairt faoi raon feidhme Rialachán (AE) 2017/625.
 (6)I gcomhréir le hAirteagal 47(1)(e) de Rialachán (AE) 2017/625, tá na húdaráis inniúla le rialuithe oifigiúla a dhéanamh ag post rialaithe teorann an chéad teacht isteach san Aontas ar gach coinsíneacht ainmhithe agus earraí atá faoi réir, inter alia, na mbeart éigeandála dá bhforáiltear i ngníomhartha arna nglacadh i gcomhréir le hAirteagal 249 de Rialachán (AE) 2016/429 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 11
 . Ní bhaineann Airteagal 249 de Rialachán (AE) 2016/429 le bearta éigeandála an Choimisiúin, áfach. Dá réir sin, ba cheart an earráid sin a cheartú agus ba cheart tagairt a dhéanamh d’Airteagal 261 de Rialachán (AE) 2016/429.
 (7)Dá bhrí sin, ba cheart Rialachán (AE) 2017/625 a leasú dá réir sin.
 (8)Ós rud é go bhfuil feidhm ag Rialachán (AE) 2019/6 ón 28 Eanáir 2022 ar aghaidh, ba cheart feidhm a bheith ag an Rialachán seo ón dáta céanna,
 TAR ÉIS AN RIALACHÁN SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Leasaítear Rialachán (AE) 2017/625 mar a leanas:
 (1)in Airteagal 1(4), cuirtear an méid seo a leanas in ionad phointe (c):
 ‘(c)Rialachán (AE) 2019/6 ó Pharlaimint Na hEorpa Agus ón gComhairle*; beidh feidhm ag an Rialachán seo maidir le rialuithe oifigiúla chun comhlíonadh Airteagal 118(1) den Rialachán sin a fhíorú, áfach.’
 ------------------
 *Rialachán (AE) 2019/6 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 11 Nollaig 2018 maidir le táirge íocshláinte tréidliachta agus lena n‐aisghairtear Treoir 2001/82/CE (IO L 4, 7.1.2019, lch. 43).’;
 (2)in Airteagal 47(1), cuirtear an méid seo a leanas in ionad phointe (e):
 ‘(e) ainmhithe agus earraí atá faoi réir beart éigeandála dá bhforáiltear i ngníomhartha arna nglacadh i gcomhréir le hAirteagal 53 de Rialachán (CE) Uimh. 178/2002, Airteagal 261 de Rialachán (AE) Uimh. 2016/429 , nó Airteagal 28(1), 30(1), 40(2), 41(3), 49(1), 53(3) agus 54(3) de Rialachán (AE) 2016/2031 a cheanglaíonn go bhfuil coinsíneachtaí na n‐ainmhithe nó na n‐earraí sin, arna sainaithint trí bhíthin a gcód ón Ainmníocht Chomhcheangailte, le bheith faoi réir rialuithe oifigiúla ar theacht isteach dóibh san Aontas;’
 Airteagal 2
 Tiocfaidh an Rialachán seo i bhfeidhm an fichiú lá tar éis lá a fhoilsithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Beidh feidhm aige ón 28 Eanáir 2022.
 Beidh an Rialachán seo ina cheangal go huile agus go hiomlán agus beidh sé infheidhme go díreach i ngach Ballstát.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann Pharlaimint na hEorpa
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 An tUachtarán
 (1)
 Rialachán (AE) 2019/6 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 11 Nollaig 2018 maidir le táirgí íocshláinte tréidliachta agus lena n‐aisghairtear Treoir 2001/82/CE (IO L 4, 7.1.2019, lch. 43).
 (2)
 Rialachán (AE) 2016/429 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 9 Márta 2016 maidir le galair in‐tarchurtha ainmhithe agus lena leasaítear agus lena n‐aisghairtear gníomhartha áirithe i réimse na sláinte ainmhithe (‘Dlí maidir le Sláinte Ainmhithe’) (IO L 84, 31.3.2016, lch. 1).
 (3)
 Rialachán (AE) 2017/625 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 15 Márta 2017 maidir le rialuithe oifigiúla agus gníomhaíochtaí oifigiúla eile arna ndéanamh lena áirithiú go gcuirtear i bhfeidhm dlí an bhia agus na beatha, rialacha maidir le sláinte agus leas ainmhithe, sláinte plandaí agus táirgí cosanta plandaí, lena leasaítear Rialacháin (CE) Uimh. 999/2001, (CE) Uimh. 396/2005, (CE) Uimh. 1069/2009, (CE) Uimh. 1107/2009, (AE) Uimh. 1151/2012, (AE) Uimh. 652/2014, (AE) 2016/429 agus (AE) 2016/2031 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle, Rialacháin (CE) Uimh. 1/2005 agus (CE) Uimh. 1099/2009 ón gComhairle agus Treoracha 98/58/CE, 1999/74/CE, 2007/43/CE, 2008/119/CE agus 2008/120/CE ón gComhairle, agus lena n‐aisghairtear Rialacháin (CE) Uimh. 854/2004 agus (CE) Uimh. 882/2004 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle, Treoracha 89/608/CEE, 89/662/CEE, 90/425/CEE, 91/496/CEE, 96/23/CE, 96/93/CE agus 97/78/CE ón gComhairle agus Cinneadh 92/438/CEE ón gComhairle (Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla) (IO L 95, 7.4.2017, lch. 1).
 (4)
 Airteagal 149 de Rialachán (AE) 2019/6.
 (5)
 IO C..., lch...
 (6)
 IO C..., lch...
 (7)
 Rialachán (AE) 2017/625 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 15 Márta 2017 maidir le rialuithe oifigiúla agus gníomhaíochtaí oifigiúla eile arna ndéanamh lena áirithiú go gcuirtear i bhfeidhm dlí an bhia agus na beatha, rialacha maidir le sláinte agus leas ainmhithe, sláinte plandaí agus táirgí cosanta plandaí, lena leasaítear Rialacháin (CE) Uimh. 999/2001, (CE) Uimh. 396/2005, (CE) Uimh. 1069/2009, (CE) Uimh. 1107/2009, (AE) Uimh. 1151/2012, (AE) Uimh. 652/2014, (AE) 2016/429 agus (AE) 2016/2031 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle, Rialacháin (CE) Uimh. 1/2005 agus (CE) Uimh. 1099/2009 ón gComhairle agus Treoracha 98/58/CE, 1999/74/CE, 2007/43/CE, 2008/119/CE agus 2008/120/CE ón gComhairle, agus lena n‐aisghairtear Rialacháin (CE) Uimh. 854/2004 agus (CE) Uimh. 882/2004 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle, Treoracha 89/608/CEE, 89/662/CEE, 90/425/CEE, 91/496/CEE, 96/23/CE, 96/93/CE agus 97/78/CE ón gComhairle agus Cinneadh 92/438/CEE ón gComhairle (Rialachán maidir le Rialuithe Oifigiúla) (IO L 95, 7.4.2017, lch. 1).
 (8)
 Rialachán (AE) 2019/6 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 11 Nollaig 2018 maidir le táirgí íocshláinte tréidliachta agus lena n‐aisghairtear Treoir 2001/82/CE (IO L 4, 7.1.2019, lch. 43).
 (9)
 An Coimisiún Eorpach, Plean Gníomhaíochta Eorpach ‘Aon Sláinte Amháin’ i gcoinne Frithsheasmhacht in aghaidh Ábhar Frithmhiocróbach, Meitheamh 2017, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/antimicrobial_resistance/docs/amr_2017_action‐plan.pdf.
 (10)
 Teachtaireacht ón gCoimisiún chuig Parlaimint na hEorpa, chuig an gComhairle, chuig Coiste Eacnamaíoch agus Sóisialta na hEorpa agus chuig Coiste na Réigiún an 20 Bealtaine 2020 dar teideal A Farm to Fork Strategy for a fair, healthy and environmentally-friendly food system [Straitéis ‘Ón bhFeirm go dtí an Forc’ le haghaidh córas bia atá cothrom, sláintiúil agus neamhdhíobhálach don chomhshaol], COM(2020) 381 final.
 (11)
 Rialachán (AE) 2016/429 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 9 Márta 2016 maidir le galair in‐tarchurtha ainmhithe agus lena leasaítear agus lena n‐aisghairtear gníomhartha áirithe i réimse na sláinte ainmhithe (‘Dlí maidir le Sláinte Ainmhithe’) (IO L 84, 31.3.2016, lch. 1).


text:
148 HR Službeni list Europske unije 11/Sv. 92
 22011D0005
 7.4.2011. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 93/33
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 5/2011
 od 11. veljače 2011.
 o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a, osnovnih standarda o zaštiti zračnog prometa, koja je
 uključena u Sporazum i koju stoga treba staviti zvan
 snage sukladno Sporazumu.
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom
 prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Spora
 zuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu (6) Sve mjere potrebne za primjenu Uredbe (EZ) br.
 „Sporazum”, a posebno njegov članak 98., 300/2008 (4) na taj su način uključene u Sporazum i
 Uredba Komisije (EZ) br. 272/2009 (5), Uredba Komisije
 (EU) br. 1254/2009 (6), Uredba Komisije (EU) br.
 72/2010 (7) i Uredba Komisije (EU) br. 185/2010 (8)
 budući da:
 postaju primjenjive od dana stupanja na snagu ove
 Odluke.
 (1) Prilog XIII. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedni
 čkog odbora EGP-a br. 140/2010 od 10. prosinca (7) Sve mjere potrebne za primjenu Uredbe (EZ) br.
 2010. (1) 300/2008 na taj su način uključene u Sporazum i
 Uredba (EZ) br. 2320/2002 Europskog parlamenta i Vije
 ća (9), Uredba Komisije (EZ) br. 1217/2003 (10), Uredba
 (2) Uredba (EZ) br. 300/2008 Europskog parlamenta i Vijeća Komisije (EZ) br. 1486/2003 (11), Uredba Komisije (EZ)
 od 11. ožujka 2008. o zajedničkim pravilima u području br. 1138/2004 (12) i Uredba Komisije (EZ) br.
 zaštite civilnog zračnog prometa koja stavlja izvan snage 820/2008 (13) stavit će se izvan snage sukladno Spora
 Uredbu (EZ) br. 2320/2002 (2) unesena je u Sporazum zumu s učinkom od dana stupanja na snagu ove Odluke,
 Odlukom Zajedničkog Odbora EGP-a br. 69/2009 (3) od
 29. svibnja 2009., s posebnim prilagodbama za pojedinu
 državu. ODLUČIO JE:
 (3) Odluku Komisije C(2010) 774 final od 13. travnja 2010. Članak 1.
 o utvrđivanju detaljnih mjera za provedbu zajedničkih
 osnovnih standarda o zaštiti zračnog prometa koja Prilog XIII. Sporazumu mijenja se kako slijedi:
 sadrži informacije kako su navedene u točki (a) članka
 18. Uredbe (EZ) br. 300/2008 treba unijeti u Sporazum.
 1. Iza točke 66.he (Uredba Komisije (EZ) br. 185/2010) umeće
 se sljedeće:
 (4) Odluku Komisije C(2010) 2604 final od 23. travnja
 2010. o izmjeni Odluke Komisije 2010/774/EU od (4) Uredba Komisije (EZ) br. 272/2009 od 2. travnja 2009., Uredba
 13. travnja 2010. o utvrđivanju detaljnih mjera za Komisije (EU) br. 1254/2009 od 18. prosinca 2009., Uredba Komi
 sije (EU) br. 18/2010 od 8. siječnja 2010., Uredba Komisije (EU) br.
 provedbu zajedničkih osnovnih standarda o zaštiti 72/2010 od 26. siječnja 2010., Uredba Komisije (EU) br. 185/2010
 zračnog prometa koja sadrži informacije kako su nave od 4. ožujka 2010., Uredba Komisije (EU) br. 297/2010 od
 dene u točki (a) članka 18. Uredbe (EZ) br. 300/2008 9. travnja 2010., Uredba Komisije (EU) br. 357/2010 od 23. travnja
 treba unijeti u Sporazum. 2010., Uredba Komisije (EU) br. 358/2010 od 23. travnja 2010.,
 Odluka Komisije C(2010) 774 final od 13. travnja 2010. i Odluka
 Komisije C(2010) 2604 final od 23. travnja 2010.
 (5) SL L 91, 3.4.2009., str. 7.
 (5) Odluka C(2010) 774 final stavlja izvan snage Odluku (6) SL L 338, 19.12.2009., str. 17.
 Komisije C(2008) 4333 final od 8. kolovoza 2008. o (7) SL L 23, 27.1.2010., str. 1.
 utvrđivanju dodatnih mjera za provedbu zajedničkih (8) SL L 55, 5.3.2010., str. 1.
 (9) SL L 355, 30.12.2002., str. 1.
 (10) SL L 169, 8.7.2003., str. 44.
 (1) SL L 85, 31.3.2011., str. 25. (11) SL L 213, 23.8.2003., str. 3.
 (2) SL L 97, 9.4.2008., str. 72. (12) SL L 221, 22.6.2004., str. 6.
 (3) SL L 232, 3.9.2009., str. 25. (13) SL L 221, 19.8.2008., str. 8.
 ---pagebreak--- 11/Sv. 92 HR Službeni list Europske unije 149
 „66.hf C(2010) 774 final: Odluka Komisije C(2010) 774 Članak 3.
 final od 13. travnja 2010. o utvrđivanju detaljnih
 mjera za provedbu zajedničkih osnovnih standarda Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u
 o zaštiti zračnog prometa koja sadrži informacije Službenom listu Europske unije.
 kako su navedene u točki (a) članka 18. Uredbe
 (EZ) br. 300/2008 kako je izmijenjena:
 — C(2010) 2604 final: Odluka Komisije C(2010)
 2604 final od 23. travnja 2010.”
 Sastavljeno u Bruxellesu 11. veljače 2011.
 2. Tekst točke 66.ia (Odluka Komsije C(2008) 4333 final) briše
 se.
 Članak 2.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Ova Odluka stupa na snagu 12. veljače 2011., pod uvjetom da
 su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Obnašatelj dužnosti predsjednika
 Zajedničkom odboru EGP-a (*). Gianluca GRIPPA
 (*) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.