text:
Il convento dei Cappuccini di Alatri sorge sul colle San Pietro, nelle vicinanze del centro storico della città.
 Storia
 Il colle su cui sorge il convento dei Padri Cappuccini di Alatri, detto "colle San Pietro", ospitava nell'antichità un tempio dedicato alla dea Bellona.
 Nei primi secoli del cristianesimo sull'altura venne eretta una chiesa dedicata a san Pietro apostolo. Nel XIII secolo dalla piccola chiesa si sviluppò una comunità di monache benedettine. I cappuccini si insediarono nel monastero nel 1566, sottoponendolo presto a vari rifacimenti.
 Descrizione
 Parte integrante del convento è la chiesa di San Pietro, costruita in stile tardorinascimentale ma totalmente ristrutturata nella seconda metà del Settecento. Presenta una semplice facciata, nel cui portale si può ammirare un affresco del XVI secolo raffigurante l'apostolo Pietro. L'interno, a navata unica, è reso solenne dal monumentale altare maggiore in legno di noce, costruito da padre Giovanni da Collepardo nel 1755, decorato al centro dalla luminosa pala dell’Immacolata Concezione con i santi Pietro, Sisto I, Francesco d'Assisi e Antonio da Padova, dipinta dal pittore alatrense Vincenzo Cerica. Anche i due quadri laterali, dipinti sulle ante di chiusura di due preziosi reliquiari nel 1890, raffiguranti santa Chiara d’Assisi e santa Veronica Giuliani, appartengono allo stesso autore. Le pareti laterali, invece, sono adornate da quattro grandi tele centinate, nelle quali appaiono dipinte le figure degli evangelisti con i rispettivi simboli, eseguite da un artista romano della cerchia del Reni nella seconda metà del XVII secolo. Alla scuola napoletana della prima metà del Seicento appartengono due pregevoli pitture come l’Addolorata e l’Ecce Homo.
 Rispettivamente nella prima e nella terza cappella di destra trovano posto due tele settecentesche: la Madonna della Vittoria e la Vergine che porge il Bambino a san Felice da Cantalice.
 Nella seicentesca sacrestia si possono osservare l'artistico altare della Madonna Immacolata e un bancone ligneo riccamente intagliato, eseguiti tra il 1754 e il 1757 da abili artisti locali. Nel coro ligneo dei frati, nel 1897 venne dipinto il San Francesco benedicente situato nello scomparto centrale del dorso ligneo, autore Vincenzo Cerica. Sulle pareti campeggiano le seicentesche tele raffiguranti il re Davide e santa Cecilia con un gruppo di cinque preziose miniature cinquecentesche su rame di autore ignoto. Negli ovali laterali si ammira il volto di san Francesco d’Assisi e un busto della Vergine; in quello centrale, il gruppo della Sacra Famiglia con san Francesco in adorazione.
 Il convento nella letteratura
 Il convento è citato dalla scrittrice Luce d'Eramo in Io sono un'aliena: la D'Eramo narra alcune vicende della sua infanzia, trascorsa in parte ad Alatri nella casa della nonna materna situata nei pressi del convento, soffermandosi sulle processioni religiose a cui prendevano parte i frati cappuccini.
 Cappuccini
 Cappuccini
 Alatri


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 24.3.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 89/8
 A Conseil d'État (Franciaország) által 2011. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) mint az Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR) jogutódja kontra Organisation des producteurs Les Cimes
 (C-673/11. sz. ügy)
 2012/C 89/12
 Az eljárás nyelve: francia
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Conseil d'État
 Az alapeljárás felei
 Felülvizsgálatot kérő fél: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) mint az Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR) jogutódja
 Ellenérdekű fél: Organisation des producteurs Les Cimes
 Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
 1.
 Az EMOGA Garanciarészlegének finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek tagállamok által végzett vizsgálatáról szóló, 1989. december 21-i 4045/89/EGK rendelet (1) 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a vizsgált időszaknak az általa meghatározott, „a 12 hónapos időszakot megelőző vagy követő [...] időszakokra” történő kiterjesztésére vonatkozó lehetőséggel a tagállam is élhet-e, figyelemmel egyrészt a Közösség pénzügyi érdekei védelmének szükségességére, másrészt a jogbiztonság elvére, illetve annak szükségességére, hogy a vizsgáló hatóságok ne rendelkezzenek meghatározatlan hatáskörrel:
 2.
 Különösen:
 —
 a vizsgált időszaknak minden esetben be kell-e fejeződnie a „vizsgálati” időszakot, vagyis az azon időszakot megelőző tizenkét hónapos időszak alatt, amelynek során a vizsgálati cselekményeket elvégezték, különben a vizsgálatot olyan szabálytalanság terheli, amelyre a vizsgált személy hivatkozhat azzal a határozattal szemben, amely következményeket állapít meg a vizsgálat alapján?
 —
 amennyiben az előző kérdésre adandó válasz igenlő, hogyan kell értelmezni a rendeletben kifejezetten szereplő lehetőséget arra, hogy a vizsgált időszakot kiterjesszék „a 12 hónapos időszakot [...] követő időszakokra”?
 —
 amennyiben az első kérdésre adandó válasz nemleges, a vizsgált időszaknak ennek ellenére tartalmaznia kell-e olyan tizenkét hónapos időszakot, amely azon vizsgálati időszak során fejeződik be, amely megelőzi azt, amelynek során a vizsgálatot végezték, különben a vizsgálatot olyan szabálytalanság terheli, amelyre a vizsgált személy hivatkozhat azzal a határozattal szemben, amely következményeket állapít meg a vizsgálat alapján, vagy a vizsgálat csak olyan időszakra vonatkozhat, amely befejeződött az előző vizsgálati időszak kezdete előtt?
 (1) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlegének finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek tagállamok által végzett vizsgálatáról és a 77/435/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 1989. december 21-i 4045/89/EGK tanácsi rendelet (HL L 388., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 9. kötet, 208. o.).


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 I
 111th CONGRESS
 2d Session
 H. R. 4699
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 February 25, 2010
 Mr. Donnelly of
 Indiana introduced the following bill; which was referred to the
 Committee on Ways and
 Means
 A BILL
 To amend the Internal Revenue Code of 1986 to extend the
 deduction for qualified motor vehicle taxes for motor homes.
 1.Extension of deduction for
 qualified motor vehicle taxes for motor homes
 (a)In
 generalSubparagraph (G) of
 section 164(b)(6) of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by inserting
 (December 31, 2011, in the case of a motor home) after
 December 31, 2009.
 (b)Inclusion of
 recreation vehicle trailer and slide-In camperSection
 164(b)(6)(D) of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by striking clause
 (ii) and inserting the following new clauses:
 (ii)MotorcycleThe
 term motorcycle has the meaning given such term under section
 571.3 of title 49, Code of Federal Regulations (as in effect on the date of the
 enactment of this paragraph).
 (iii)Motor
 homeThe term motor home has the meaning given such
 term under section 571.3 of such title, and includes a recreation vehicle
 trailer (as defined in section 571.3 of such title) and a slide-in camper (as
 defined in section 575.103 of such
 title).
 .
 (c)Effective
 dateThe amendments made by
 this section shall apply to purchases after December 31, 2009, in tax years
 ending after such date.


text:
 10.3.2007
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 56/41
 Beschikking van de president van het Gerecht voor ambtenarenzaken van 1 februari 2007 — Bligny/Commissie
 (Zaak F-142/06 R)
 (Kort geding - Verzoek om opschorting van tenuitvoerlegging - Verzoek om voorlopige maatregelen - Spoedeisendheid - Geen)
 (2007/C 56/78)
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Verzoekende partij: Francesco Bligny (Tassin-La-Demi-Lune, Frankrijk) (vertegenwoordiger: P. Lebel-Nourissat, advocate)
 Verwerende partij: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: J. Currall en K. Herrmann, gemachtigden)
 Voorwerp
 Enerzijds, de besluiten van de jury van 23 november en 7 december 2006 op te schorten waarbij verzoekers aanmelding voor algemeen vergelijkend onderzoek EPSO/AD/26/05 is afgewezen en, anderzijds, als voorlopige maatregel te gelasten dat zijn schriftelijk examen van dit vergelijkend onderzoek wordt gecorrigeerd
 Dictum
 1)
 Het verzoek in kort geding wordt afgewezen.
 2)
 De beslissing omtrent de kosten wordt aangehouden.


text:
 19.6.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 161/30
 Pedido de decisão prejudicial apresentado pelo Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itália) em 2 de Abril de 2010 — Patrizia Banchetti/Ministero dell'Interno
 (Processo C-166/10)
 (2010/C 161/40)
 Língua do processo: italiano
 Órgão jurisdicional de reenvio
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Partes no processo principal
 Recorrente: Patrizia Banchetti
 Recorrido: Ministero dell'Interno
 Questão prejudicial
 Sobre a compatibilidade da legislação nacional (introduzida a partir do Decreto Bersani) com os artigos 43.o CE e 49.o CE a respeito de um «sistema nacional [...] que prevê, designadamente:
 a)
 A existência de um sistema geral de protecção dos titulares de concessões emitidas num momento anterior como resultado de um concurso que excluiu ilegalmente uma parte dos operadores;
 b)
 A existência de disposições que garantem de facto a manutenção das posições comerciais adquiridas (como, por exemplo, a proibição de os novos concessionários colocarem os seus guichets a menos de uma determinada distância dos já existentes);
 c)
 A previsão de casos de caducidade da concessão e de perda de cauções de montante elevado, entre os quais, o caso de o concessionário gerir directa ou indirectamente actividades transfronteiriças de jogo equiparáveis às que são objecto da concessão;»


type: other

text:
transporte direto de pellets de redução
 Registo de Navios Estados de bandeira , transporte direto de pellets de reduç,227;o , a crise económica, levou a uma redução de um terço na carteira de pedidos em todo o mundo , Evolução da procura e oferta no transporte de contentores em navios , direito de bandeira em 1921; como exemplo a Bolívia e a Mongólia) Porém, osTransportes coletivos de passageiros by Segurança e ,Artigo 3o Transporte sem custo pelo utilizador 1 - O passageiro com direito a transporte sem custo pelo utilizador deve ser portador de um título de transporte comprovativo desse direito 2 ,
 DECRETO No 45454, DE 14 DE DEZEMBRO DE 2017
 Art 3o O pedido relativo ao reconhecimento do direito ao benefício de redução de base de cálculo do IPVA, nas hipóteses a seguir indicadas, deve ser requerido até 28 de fevereiro de 2018: (Dec 45681/2018) , empregado exclusivamente no transporte urbano e metropolitano, ....
 GESTÃO DO TRANSPORTE NA LOGÍSTICA DE ,
 de Caso onde uma empresa de médio porte da área de transporte, passa por uma verificação de suas rotinas operacionais, onde são observadas as mais onerosas e causadoras de desperdícios e assim se procede a possibilidade de redução de seus...
 Industrial WoodPellets Brasil | PDF Flipbook
 Redução substancial no volume de cinzas, pois os pellets tem queima quase total d Redução da mão de obra, em função da automação , O woodchips ou cavaco limpo para o processo industrial direto de produção de pellets A serragem é o produto da passagem da lâmina de serra de redução na tora, formada por pequenas partículas de ....
 Este concentrado é moído e filtrado, onde se obtém pouco mais de 80% do pellet feed com granulometria abaixo de 45 μm, pois quanto maior a superfície específica do material, mais a aglomeração é facilitada , Como uma alternativa de redução no custo de produção, pode-se adicionar , suportar o transporte e os esforços durante ....
 Os Pellets são ainda uma energia renovável classificados nas biomassas que vai de encontro às necessidades de manutenção das florestas que estão a ser implementadas por todo o país, tendo uma participação activa na utilização dos desperdícios da limpeza das florestas como medida para redução do risco de incêndios florestais Vem ....
 DIREITO À ISENÇÃO TRIBUTÁRIA PARA O PORTADOR DE ,
 O portador de visão monocular tem direito de concorrer, , Se for por redução de tempo de serviço, dependerá de análise da perícia quanto grau de deficiência , e se pra retirar no meu nome preciso ter CNH meu CID H544 e qual seria os benefícios que posso usufruir e se tenho direito a transporte gratuito Aguardo um breve retorno ....
 Transportes coletivos de passageiros by Segurança e ,
 Artigo 3o Transporte sem custo pelo utilizador 1 - O passageiro com direito a transporte sem custo pelo utilizador deve ser portador de um título de transporte comprovativo desse direito 2 - O ....
 Study of reduction in self-reducing pellet of chromites ,
 contribuiÇÃo ao estudo da cinÉtica de reduÇÃo de briquetes auto-redutores Utilisation of microwave energy in carbothermic reduction of iron ore by self-reduction pellets Estudo da redução carbotérmica de minérios de ferro na forma de ,...
 Recomeçar: Direitos de pacientes portadores de Doença ,
 Trata-se de uma determinação desde 1999 pelo Ministério da Saúde que estabelece que toda pessoa que necessitar realizar tratamento de saúde fora de sua cidade (caso sua cidade não ofereça o tratamento) a uma distância de no mínimo 50km, tem direito a receber um auxílio (alimentação e pernoite), bem como transporte fluvial ou aéreo ....
 Governo ouve críticas de Ricardo Rio sobre redução do ,
 Direto; Diferido; Reportagens; Entrevistas; , O Governo admite reduzir o preço dos passes sociais nos transportes públicos de todo o país e não só nas áreas metropolitanas de Lisboa e do Porto, para que o valor a pagar não ultrapasse os 40 euros , Perante a intenção agora anunciada de alargamento da redução do preço dos passes ....
 Como lidar com o ICMS no transporte de cargas | ,
 O temido Imposto Sobre Circulação De Mercadorias E Prestação De Serviços é fundamental para a sua operação, saiba mais sobre o ICMS no transporte de cargas!...
 Desoneração da folha de pagamento para o transporte ,
 Isto poderá significar a tais empresas uma efetiva redução da carga tributária incidente sobre a folha de pagamentos, haja vista a redução da alíquota e a possível redução da base de ....
 ASSUNTO: AQUISIÇÃO DE SERVIÇOS TRANSPORTE ,
 Não foi aplicada a redução remuneratória prevista no no 1 do artigo 75o da Lei no 82-B/2014, de 31 de dezembro, de acordo com o fundamentado na cláusula 4a do caderno de encargos Repartição de encargos:...
 Por que Brasil se opõe à Europa em corte de emissões de ,
 Direito de imagem Getty Images Image caption A União Europeia , que envolve emissão de gases poluentes e transporte de mercadorias pelos mar , querem impor metas ambiciosas de redução ....
 TRIBUTO E DIREITO: Lei no 13137/2015 - Reduz o limite ,
 Este artigo 30 estabelece que "Os pagamentos efetuados pelas pessoas jurídicas a outras pessoas jurídicas de direito privado, pela prestação de serviços de limpeza, conservação, manutenção, segurança, vigilância, transporte de valores e locação de mão-de-obra, pela prestação de serviços de assessoria creditícia, mercadológica ....
 Estado reduz gastos com transportes e espera ,
 Edital para aplicativo de transporte e redução de 25% da frota promovem economia e possibilidade de investimentos em outras áreas...
 (PDF) Obtenção de pellets por extrusão e,
 Full-Text Paper (PDF): Obtenção de pellets por extrusão e esferonização farmacêutica Parte II: avaliação das características física de pellets...
 TIPOS DE TRANSPORTE DE CARGAS X TIPOS DE ,
 Transporte de Container: A técnica de conteinerização pode ser definida como o transporte direto de mercadorias de qualquer tipo - animais; líquidas ou em grãos Transporte de Perecíveis: Geralmente requer maior cuidado por conta de ser passível de deterioração ou composição que exige condições especiais de temperatura e/ou ....
 O transporte marítimo é a forma mais eficiente de transporte sendo, de facto, menos intensivo em carbono do que os outros meios disponíveis , com uma redução de 16 a 22% a partir de 2011, , esteja a planear a transposição das normas internacionais para o direito comunitário, nem a procurar formas de lidar com as emissões de NOx da ....
 JURISTA DA ORDEM DOS TÉCNICOS OFICIAIS DE ,
 o direito à redução da coima (Arts 29o a 31o do RGIT) Inexistência de auto de notícia Nos termos do disposto na al a) do no 1 do Art 29o do RGIT, após a prática da infração, só haverá 30 dias para agir, , OFICIAIS DE CONTAS O direito à redução da coima...
 Di Base Transportes - Transportadora, Transportes ,
 A Di Base Transportes foi fundada em Março de 2011 visando a necessidades dos clientes, querendo atender e superar as expectativas de quem contrata os serviços , , dispomos de um follow-up direto com os motoristas e mantemos informados o remetente até o momento da finalização da entrega , visando uma redução de fretes em torno de ....
 Boletim-ICMS - econeteditorabr
 No caso de redução de ICMS concedida pelo Estado ou Distrito Federal nos termos do artigo 35 da Resolução CGSN n° 94/2011, a alíquota aplicável ao cálculo do crédito corresponderá ao percentual da respectiva redução, conforme dispõe o artigo 58, § 2°, da respectiva norma...
 Exercícios sobre Geografia do transporte - Questões ,
 Lista de questões de vestibulares sobre a Geografia do transporte 1) Nos últimos anos tem atraído cada vez mais passageiros em função da diminuição dos custos do transporte, decorrentes de um processo de reestruturação das empresas aéreas, como a redução dos gastos a bordo, a utilização de aeronaves modernas e a maior utilização da capacidade de ,...
 Mobilidade urbana: No Brasil, transporte público tem ,
 DIRETO AO PONTO Dia 22 de setembro é comemorado o Dia Mundial Sem Carro, evento no qual as pessoas são incentivadas a deixar seus carros na garagem e a usar outros meios de transporte além do automóvel...
 Prev: diagrama de bloco da usina termelétrica à base de carvão
 Next: op gupta química engineering pdf


text:
 Avis juridique important
 |
 52004PC0039(02)
 Ehdotus: neuvoston asetus eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista annetun asetuksen (EY) N:o soveltamisen laajentamisesta euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin /* KOM/2004/0039 lopull. - CNS 2004/0011 */
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista annetun asetuksen (EY) N:o soveltamisen laajentamisesta euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihin(komission esittämä)PERUSTELUT1. TaustaaEhdotetuilla asetuksilla on tarkoitus säännellä ilmaisujen "euro" ja "eurosentti" ja eurotunnuksen (EUR) käyttöä metalliesineissä (mitalit ja rahakkeet), jotka muistuttavat metallirahoja ja/tai joilla on niiden tekniset ominaisuudet, sekä määritellä, minkä asteinen samankaltaisuus suhteessa eurometallirahoihin olisi kiellettävä mitaleissa ja rahakkeissa. Tavoitteena on suojella kansalaisia eurometallirahoihin liittyviltä petoksilta ja sekaannuksilta ja luoda tasavertaiset toimintaedellytykset tällaisten mitalien ja rahakkeiden valmistamiselle.Kansalaiset kohtaavat tältä osin kahdenlaisia riskejä. He voivat ensinnäkin luulla, että metalliesineillä (mitaleilla ja rahakkeilla) on laillisen maksuvälineen asema, jos niissä on eurometallirahoissa esiintyvä teksti tai eurotunnus. Toiseksi mitaleja ja rahakkeita voitaisiin käyttää petostarkoituksessa kolikkoautomaateissa, jos niiden koko ja niissä käytettyjen metallien ominaisuudet ovat lähellä eurometallirahojen kokoa ja ominaisuuksia.Koska eurometallirahat ovat liikkeessä hyvin monessa jäsenvaltiossa, on tarpeen laatia säännöt, joita kaikkien osapuolten on noudatettava. Yhteisössä on jo toteutettu tiettyjä toimenpiteitä, jotka eivät ole olleet riittäviä torjumaan tehokkaasti eurometallirahoja muistuttavien esineiden liikkeeseen laskemista.Ennen eurometallirahojen käyttöönottoa yhteisö luovutti jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille sillä olleet oikeudet, jotka oikeuttivat sen vetoamaan eurometallirahojen yhteisen sivun ulkoasun mallioikeuteen [1]. Tämän tuloksena mallioikeuden suojaan sovelletaan kansallista lainsäädäntöä yhteisten sääntöjen perusteella. Nämä säännöt ovat sitovia, ja niillä muun muassa kielletään eurometallirahojen ulkoasun jäljentäminen metallista tehtyihin mitaleihin ja rahakkeisiin. Koska sääntöjä sovelletaan ainoastaan itse ulkoasuun, jäsenvaltiot eivät ole niiden avulla voineet kieltää mitaleja ja rahakkeita, joiden ulkoasu muistuttaa eurometallirahojen ulkoasua.[1] Komission tiedonanto eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta. EYVL C 318, 13.11.2001, s. 3 (KOM(2001) 600 lopullinen).Eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista 19 päivänä elokuuta 2002 annetun komission suosituksen [2] tavoitteena on suojata ilmaisut "euro" ja "eurosentti" sekä eurotunnus, jottei niitä käytettäisi mitaleissa ja rahakkeissa [3]. Kyseinen suositus koski ainoastaan ulkoasua, eikä sitä yleensä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, sillä jäsenvaltiot pitivät yhteisön sitovaa lainsäädäntöä parempana. Vaikka suosituksessa annetaankin hyödyllisiä ohjeita, se ei ole osoittautunut kovinkaan tehokkaaksi. Kaiken kaikkiaan mitaleja ja rahakkeita koskevat kansalliset säännöt ovat harvinaisia ja yleensä yleisluontoisia. Eurometallirahojen käytöstä saadut kokemukset ovat osoittaneet, että ulkoasun lisäksi on tarpeen antaa teknisiä ominaisuuksia koskevia sitovia sääntöjä tässä säädösehdotuksessa esitetyllä tavalla.[2] EYVL L 225, 22.8.2002, s. 34.[3] Suosituksella uudistettiin metallirahojen, mitaleiden ja rahakkeiden keräilykappaleista 13 päivänä tammikuuta 1999 annettu vastaava komission suositus (EYVL L 20, 27.1.1999, s. 61).Useat tapaukset, joissa on ollut kyse eurometallirahoja hyvin paljon muistuttavista mitaleista, ovat osoittaneet, että on tarvetta ottaa käyttöön tiukemmat ja sitovammat keinot. Näin luodaan tasavertaiset toimintaedellytykset mitalien ja rahakkeiden suhteen kaikkialla yhteisössä. Esiin tulleet tapaukset ovat koskeneet muun muassa eurometallirahoja muistuttavia mitaleja, joista yksi laskettiin liikkeeseen eurometallirahan sijaan. Eurometallirahoja muistuttavia esineitä on myös käytetty petostarkoituksessa kolikkoautomaateissa.Talous- ja rahoituskomitean eurometallirahoja käsittelevä alakomitea ja EU:n rahapajojen johtajat ovat tarkastelleet kyseisiä tapauksia ja todenneet, että niitä varten tarvitaan mitaleja ja rahakkeita koskeva sitova säädös. Tässä ehdotuksessa otetaan huomioon keskustelujen aikana esitetyt huomiot.Asiasta on lisäksi keskusteltu laajalti kolikkoautomaattialan edustajien kanssa kokouksissa, joita talous- ja rahoituskomitea pitää säännöllisesti komission ja EU:n rahapajojen johtajien kanssa. Kolikkoautomaattiala kannattaa selkeästi tämän ehdotuksen kaltaista lainsäädäntökehystä, sillä tämä vähentäisi myyntiautomaattien epärehellisestä käytöstä aiheutuvia kustannuksia. Myös rahakkeiden valmistajien huomiot on otettu asetusehdotuksessa huomioon.2. Ehdotus neuvoston asetukseksiAsetuksen 1 artiklassa esitetään yhteisön lainsäädäntöön pohjautuvat määritelmät, jos nämä määritelmät ovat käytettävissä. Mitalit ja rahakkeet määritellään 19 päivänä elokuuta 2002 annetun komission suosituksen mukaisesti. Koska Euroopan unionissa ei ole arvometallipitoisuuksia ja leimaamista koskevaa lainsäädäntöä, yksinomaan tätä asetusta varten esitetyt kullasta, hopeasta ja platinasta valmistettujen mitalien ja rahakkeiden pitoisuudet perustuvat jäsenvaltioiden vahvistamiin vähimmäisnormeihin. Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK) organisaatiorakenne, joka on jo toiminnassa, vahvistetaan neuvoston päätöksellä, josta komissio on tehnyt ehdotuksen (KOM (2003) 426, 17.7.2003). Nimetyt kansalliset viranomaiset ovat samoja viranomaisia, jotka vastaavat metallirahojen liikkeelseenlaskusta jäsenvaltioissa (liite II). Koska jotkut eurometallirahoja muistuttavia mitaleita koskevat pyynnöt tulevat EU:n ulkopuolisista maista, ehdotetaan, että näissä tapauksessa komissio olisi nimetty viranomainen. Mitalien ja rahakkeiden koon viitealue on ensiarvoisen tärkeässä asemassa tässä asetusehdotuksessa. Koon viitealue on halkaisija-arvojen ja reunan korkeusarvojen yhdistetty joukko, jonka sisällä mitalin tai rahakkeen voidaan katsoa olevan kooltaan samankaltainen kuin eurometalliraha.Asetuksen 2 artiklassa vahvistetaan mitaleja ja rahakkeita koskevat rajoitukset. Erityisesti 1 kohdan a alakohdassa kielletään ilmaisujen "euro" tai "eurosentti" sekä eurotunnuksen käyttö (määritelty liitteessä I) mitaleissa ja rahakkeissa, koska tämä saattaisi antaa väärän kuvan siitä, että niillä olisi laillisen maksuvälineen asema [4]. Artiklan 1 kohdan b alakohdassa kielletään mitalit ja rahakkeet, joiden koko muistuttaa eurometallirahojen kokoa eli on viitealueen sisällä. Kielto koskee "samankaltaista" ulkoasua, koska itse ulkoasua suojaavat kansalliset säännökset. Lopuksi 1 kohdan c alakohdassa suojataan 2 euron kolikon reunan ulkoasu. Eurometallirahojen yhteisen ja kansallisen puolen ulkoasu sekä kolikoiden reunojen ulkoasu esitellään komission julkaisussa joulukuulta 2001 [5].[4] Vastaava säännös on 19 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission suosituksessa.[5] EYVL C 373, 28.12.2001.Asetuksen 3 artiklassa vahvistetaan poikkeukset, joita sääntöihin voidaan tehdä. Erityisesti 1 kohdassa hyväksytään ilmaisujen "euro" ja "eurosentti" tai eurotunnuksen käyttö ilman nimellisarvoa mitaleissa ja rahakkeissa, jotka eroavat kooltaan selvästi eurometallirahoista (eli ovat viitealueen ulkopuolella). Asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädetään (2 artiklan b alakohdan mukaisesta) kokorajoituksesta poikkeamisesta, jos mitalien ja rahakkeiden keskellä on suuri reikä ja metallien ominaisuudet ovat erilaiset taikka mitalit ja rahakkeet on tehty kullasta, hopeasta tai platinasta.Asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään nimettyjen viranomaisten mahdollisuudesta sallia ulkoasun osalta (2 artiklan a alakohta) erityisiä poikkeuksia erityisedellytysten täyttyessä. Tällä viitataan pääasiassa tapauksiin, joissa on käytännöllistä käyttää ilmaisuja "euro" ja "eurosentti" tai eurotunnusta. Esimerkkinä voidaan mainita kasinot, joissa euronimellisarvoisia rahakkeita myydään vastaavaan nimellisarvoon. Joskus tällaisia rahakkeita on kätevä käyttää kyseisten yritysten toiminnassa. Mahdollisten väärinkäytösten välttämiseksi mitalin tai rahakkeen alkuperän on oltava selkeästi nähtävissä. Mitaliin tai rahakkeeseen on myös leimattava merkintä "ei laillinen maksuväline".Asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuudesta poiketa kokorajoituksista (2 artiklan b alakohta), jos molemmat seuraavat edellytykset täyttyvät: i) mitalit ja rahakkeet eivät saa olla kooltaan hyvin lähellä eurometallirahoja, vaikka ne olisivatkin viitealueen sisällä ja ii) metallien ominaisuuksien on poikettava riittävästi eurometallirahoissa käytettyjen metallien ominaisuuksista. Näiden poikkeusten mukaisia mitaleja ja rahakkeita ei pitäisi näin ollen pystyä käyttämään kolikkoautomaateissa. Tärkeä osa 4 artiklan 2 kohtaa on se, että siinä säädetään joustosta kansallisten sääntöjen ja käytäntöjen soveltamisessa, kunhan ehdottomia vähimmäisehtoja noudatetaan. Erityisesti maat, jotka eivät ole perinteisesti antaneet lupaa mitaleille ja rahakkeille, jotka ovat kooltaan viitealueen sisällä, voivat jatkaa käytännön noudattamista. Joitain rajat ylittäviä vaikutuksia tällä saattaa kuitenkin olla. Toiset voivat jatkaa luvan antamista seuraavassa esitetyin ehdoin.Asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetään nimettyjen viranomaisten toimivallasta päättää, onko 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu samankaltaisuus hyväksyttävä.Teknisten ominaisuuksien visualisoimiseksi liitteeseen III sisältyy graafinen esitys viitealueesta ja asiaan liittyvistä määritelmistä.Jotta jäsenvaltiot tulkitsisivat asetusta yhdenmukaisella tavalla poikkeuksia myöntäessään, 5 artiklan 1 kohdassa säädetään mekanismista, jolla varmistetaan, että kaikista poikkeuksista ilmoitetaan ETTK:lle. Se laatii jäsenvaltioiden käyttöön annettavan rekisterin ja laatii tarvittaessa asiaa koskevia raportteja. Lisäksi on katsottu tarpeelliseksi välttää vaikeuttamasta rahakkeita käyttävien yritysten toimintaa (esimerkiksi kasinot). Tämän vuoksi 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että säännösten vastaiset mitalit ja rahakkeet, jotka ovat kuitenkin käytössä tämän asetuksen tullessa voimaan, olisi korvattava vasta niiden käyttöiän päätyttyä ja viimeistään vuoden 2012 loppuun mennessä. Nämä rahakkeet olisi kuitenkin merkittävä rekisteriin sovellettavien kansallisten menettelyjen mukaan, ja niistä olisi ilmoitettava ETTK:lle. Joissain tapauksissa rekisteröinti ei ole kuitenkaan tarpeen, koska eurometallirahoja muistuttavia mitaleita ja rahakkeita ei ole käytössä kansallisten lainsäädännön tai käytäntöjen vuoksi.Asetuksen 6 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen asetuksen asianmukainen täytäntöönpano säätämällä tarkoituksenmukaisista seuraamuksista. Seuraamukset tulee vahvistaa vuoden 2005 tammikuuhun mennessä, ja niistä on ilmoitettava komissiolle.Asetuksen 7 artiklassa rajataan asetuksen soveltaminen euroalueeseen osallistuviin jäsenvaltioihin, mikä heijastaa käytettyä oikeusperustaa eli perustamissopimuksen 123 artiklan 4 kohtaa. Kuten tehtiin myös esimerkiksi asetuksen (EY) N:o 1338/2001 osalta, tämän asetuksen vaikutukset olisi kuitenkin laajennettava koskemaan euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita toisella, perustamissopimuksen 308 artiklaan perustuvalla asetuksella.2004/0011 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista annetun asetuksen (EY) N:o soveltamisen laajentamisesta euroalueen ulkopuolisiin jäsenvaltioihinEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [6],[6] EUVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7],[7] EUVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Hyväksyessään asetuksen (EY) N:o [8] neuvosto esitti, että sitä tulisi soveltaa osallistuvissa jäsenvaltioissa, jotka on määritelty euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 [9].[8] Katso tämän EUVL:n sivu [...].[9] EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1(2) On kuitenkin tärkeää, että eurometallirahoja muistuttavia mitaleja ja rahakkeita koskevat säännökset olisivat yhtenäiset koko yhteisössä, ja tätä varten olisi annettava tarvittavat säännökset,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaAsetuksen (EY) N:o [...] soveltaminen laajennetaan koskemaan muita kuin osallistuvia jäsenvaltioita, jotka on määritelty asetuksessa (EY) N:o 974/98.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


text:
Din position: Hem > Stockholms stad > Farsta stadsdelsnämnd > Sammanträde 2003-06-17
 Nämnden utsåg ordföranden Tomas Rudin (s) att jämte vice ordföranden Madeleine Sjöstedt (fp) justera protokollet 2003-06-27.
 Anmäldes justerade protokoll från sammanträdena 2003-04-29, 2003-05-07 och 2003-05-26.
 §121 Yttrande över revisionsrapport "Elever i behov av särskilt stöd"
 Revisionskontoret, revisorsgrupperna 3 och 4, har för yttrande överlämnat rapporten "Elever i behov av särskilt stöd inom grundskolan" till stadsdelsnämnden. Granskningen av hur staden arbetar med elever i behov av särskilt stöd har skett genom en enkätundersökning riktad till samtliga stadsdelsförvaltningar samt intervjuer med representanter från stadsledningskontoret och verksamhetspersonal från fem stadsdelsområden. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-05-27, dnr 104-175/2003, med förslag till yttrande.
 Vice ordföranden Madeleine Sjöstedt m fl (fp) anmälde ett särskilt uttalande, till vilket ledamoten Cecilia Nordenfelt m fl (m) och ledamoten Bertil Fredriksson (kd) anslöt sig.
 Särskilt uttalande anmäldes av vice ordföranden Madeleine Sjöstedt m fl (fp), ledamoten Cecilia Nordenfelt m fl (m) och ledamoten Bertil Fredriksson (kd) enligt följande:
 "Stadens revisorer konstaterar att det är tveksamt om staden har tillfredsställande kontroll över att elever i behov av särskilt stöd ges tillräckliga förutsättningar för en likvärdig utbildning. Det är inte acceptabelt att stödet för barn i behov av särskilt stöd kan vara beroende av var i staden man bor. Vi förespråkar att ansvaret för skolorna flyttas från stadsdelsnämnderna till utbildningsnämnden, en höjd skolpeng samt att hela skolschablonen öronmärks för att gå direkt till skolorna. Detta skulle leda till en större lika behandling mellan barn i olika delar av staden."
 §122 Upphandling av driften av demensgruppboendet Veckobo
 Verksamheten vid Veckobo omfattar elva platser i gruppboende för personer med demenssjukdom. Boendet är beläget på Måndagsvägen i Hökarängen. Efter anbudsupphandling drivs verksamheten sedan sommaren 1999 av Stiftelsen Stora Sköndal. Förlängningsklausulen i det gällande avtalet har utnyttjats och avtalet upphör att gälla 31 maj 2004. Driften av gruppboendet måste därför antingen upphandlas på nytt eller övertas av stadsdelsnämnden utan föregående upphandling. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-06-04, dnr 105-318/2003.
 Nämnden beslutar att genomföra upphandling av driften av demensgruppboendet Veckobo, Måndagsvägen 32, i enlighet med vad som anges i stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande.
 §123 Ansökan om bidrag till RSMH - S.O.S. (Söder om Söder)
 Från Riksförbundet för Social och Mental Hälsa (RSMH) har inkommit ansökan om verksamhetsbidrag för 2003. RSMH är ett politiskt och religiöst neutralt förbund, som vänder sig till psykiskt sköra och socialt isolerade människor. RSMH, Söder om Söder, är en lokalförening i Gubbängen med Farsta stadsdelsområde som huvudsakligt upptagningsområde. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-05-30, dnr 008-270/2003.
 Ledamoten Cecilia Nordenfelt m fl (m), vice ordföranden Madeleine Sjöstedt m fl (fp) och ledamoten Bertil Fredriksson (kd) lade fram ett förslag till beslut och yrkade bifall till detta samt att nämnden därutöver skulle anföra vad de föreslagit.
 Ledamoten Gunnar Sandell m fl (s), för (v) tjänstgörande ersättaren Karl-Erik Hammerin (s) och ledamoten Pekka Koskenvoima (mp) anslöt sig till det av ledamoten Cecilia Nordenfelt m fl (m), vice ordföranden Madeleine Sjöstedt m fl (fp) och ledamoten Bertil Fredriksson (kd) framlagda förslaget till beslut.
 Nämnden beviljar verksamhetsbidrag till RSMH med 30 000 kronor för 2003 och anför därutöver följande
 Människor med psykiska funktionshinder är en mycket utsatt grupp. RSMH söder om Söder utgör ett mycket viktigt komplement till kommunal och landstingsdriven verksamhet genom sitt engagemang och sitt viktiga arbete för den enskilde. Vi anser därför att RSMH söder ska beviljas de pengar de ansöker om. Det är anmärkningsvärt att Farsta SDN inte skulle ha ekonomisk täckning för att ge de 30.000 kr som föreningen önskar. Det hela handlar om prioriteringar och vi anser att de som har störst behov ska få den största biten av stöd.
 §124 Program för lokal policy och samverkan i stödet för psykiskt funktionsh...
 Psykiatrireformen trädde i kraft 1995. I Stockholms län har landstinget och kommunerna gemensamt utarbetat ett policydokument för insatser till psykiskt funktionshindrade. Dokumentet har sedan legat till grund för Stockholms stads policydokument. Där föreslås att stadsdelsnämnderna utarbetar lokala program för hur insatserna till psykiskt funktionshindrade ska utformas på kort och lång sikt. Av samverkansprogrammen ska framgå hur de bägge huvudmännens ansvarsområden avgränsas i förhållande till varandra. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-05-23, dnr 500-319/2003, med förslag till program.
 Nämnden godkänner föreliggande program för lokal policy och samverkan i stödet för psykiskt funktionshindrade för stadsdelsområdena Farsta och Skarpnäck samt SPO Psykiatrin Södra.
 §125 Uppföljning av hälso- och sjukvårdens kvalitet på Edö servicehus, grupp...
 Stadsdelsförvaltningens medicinskt ansvariga sjuksköterska (MAS) ansvarar bland annat för uppföljning och granskning av hälso- och sjukvården i de särskilda boendeformerna. I ärendet redovisas resultatet av uppföljningen av hälso- och sjukvårdens kvalitet på Edö servicehus, gruppboende och ålderdomshem. Uppföljningen skedde genom att ansvariga chefer fick besvara ett frågeformulär samt genom granskning av journaler. Samtal fördes därefter med cheferna med utgångspunkt i de inkomna svaren. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-05-19, dnr 500-320/2003.
 Ledamoten Gunnar Sandell m fl (s), för (v) tjänstgörande ersättaren Karl-Erik Hammerin (s) och ledamoten Pekka Koskenvoima (mp) yrkade att förvaltningens rapport skulle godkännas samt att nämnden därutöver skulle anföra vad de föreslagit.
 Vice ordföranden Madeleine Sjöstedt m fl (fp) och ledamoten Cecilia Nordenfelt m fl (m) anslöt sig till det av ledamoten Gunnar Sandell m fl (s), för (v) tjänstgörande ersättaren Karl-Erik Hammerin (s) och ledamoten Pekka Koskenvoima (mp) framlagda förslaget.
 Ledamoten Bertil Fredriksson (kd) yrkade bifall till förvaltningens förslag.
 Nämnden godkänner föreliggande rapport och anför därutöver följande
 Nämnden har tagit del av rapporten som avser uppföljning av hälso- och sjukvårdens kvalitet på Edö servicehus, gruppboende och ålderdomshem. Nämnden har noterat förvaltningens uppfattning att den nye entreprenören lagt ner ett omfattande arbete på att förbättra verksamheten efter tidigare entreprenör. Trots detta kvarstår brister, bl a vad gäller de boendes kosthållning och att en stor del av vårdpersonalen saknar vårdutbildning och handledning. Bemanningen nattetid på gruppboendet är låg.
 Nämnden uppdrar åt förvaltningen att återkomma med en kompletterande rapport där gällande avtal med entreprenören jämförs med de redovisade bristerna. Nämnden uppdrar vidare åt förvaltningen att redovisa kvalitén även ur de boendes perspektiv genom t ex en undersökning bland de boende och deras närstående.
 §126 PM - Redovisning av arbetet med återtagande av Farsta sjukhem
 Nämnden beslutade den 29 april 2003 att tidigarelägga övertagandet av driften av verksamheten vid Farsta sjukhem till den 1 november 2003 och att övertagandet av driften av köket skall ske den 1 januari 2004. Förelåg stadsdelsförvaltningens promemoria, dnr 500-268/2003, med preliminär tidplan för övertagandet.
 §127 PM - Anmälan av aktiviteter med anledning av det Europeiska Handikappår...
 Nämnden beslutade i verksamhetsprogrammet för 2003 att uppmärksamma det Europeiska Handikappåret. I föreliggande promemoria 2003-05-28, dnr 002-321/2003, beskrivs de informationsinsatser och aktiviteter riktade till allmänheten, som enligt förvaltningens förslag ska genomföras.
 §128 PM - Införande av Permitto Care, IT-stöd för personal inom äldreomsorgen
 Under november-december 2002 genomförde förvaltningen en upphandling av mobilt verksamhetsstödsystem inom den öppna hemtjänsten i Farsta. Det av Telia Mobile AB avgivna anbudet antogs. Telia Mobiles Permitto Care är ett webbaserat verktyg för planering, styrning, uppföljning och dokumentation, som skapar möjligheter till ett mer flexibelt arbetssätt och som uppfyller Stockholms stads säkerhetskrav. Hökarängens hemtjänst har varit pilotenhet för införandet av Permitto Care. Förelåg stadsdelsförvaltningens promemoria 2003-06-02, dnr 204-322/2003.
 §129 Studieresa till Bryssel
 Stadsdelsförvaltningens ledningsgrupp genomför årligen ett internat för planering och utveckling av verksamheten. Årets internat planeras att förläggas till Bryssel 17-19 november. Enligt programmet kommer besök att göras på Stockholmsregionens Brysselkontor, EU-Kommissionen, Ministerrådet, EU-Parlamentet samt den svenska representationen. Under besöket avsätter ledningsgruppen också tid för arbete med verksamhetsplan för 2004. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-05-15, dnr 204-323/2003.
 Nämnden godkänner resa till Bryssel 17-19 november 2003 för förvaltningsledningen.
 §130 Anmälan av ekonomisk månadsrapport för maj 2003
 I ärendet lämnas en redovisning av helårsprognos med maj månads utfall som bas. Uppföljning av budget - utfall per maj månad och prognos redovisas brutto i bilagd tabell. Förelåg stadsdelsförvaltningens tjänsteutlåtande 2003-06-16, dnr 103-111/2003.
 Nämnden lägger månadsrapporten till handlingarna.
 §131 Anmälan av inköp
 Stadsdelsförvaltningens inköp av varor och tjänster överstigande ett värde av 50 000 kronor exklusive moms ska enligt gällande delegationsregler var för sig anmälas till stadsdelsnämnden. Budget- och redovisningsenheten anmäler i ärendet inköp under april 2003 av utbildningstjänster. Förelåg stadsdelsförvaltningens inköpsanmälan 2003-06-02, dnr 100-131/2003.
 §132 Information och frågor från nämnden
 Ledamoten Cecilia Nordenfelt (m) väckte en fråga om i vilken utsträckning kundvalsmodellen inom hemtjänsten utnyttjas och hur den påverkar nämndens kostnader. Förvaltningen svarade att det i huvudsak är städtjänsterna som används. De utnyttjas av 60-70 personer. Merkostnader för nämnden utgörs av tidsåtgången för det administrativa arbetet och kostnader för informationsinsatser.
 Ordföranden Tomas Rudin (s) anmälde en inkommen skrivelse gällande trafiksituationen kring förskolan Karamellen, Värmlandsvägen 267, för förvaltningens beredning.
 §133 Stadsdelsdirektörens information
 Stadsdelsdirektör Gillis Hammar meddelade att inbjudan till personalfesten torsdagen den 28 augusti skickats till nämnden.
 Gillis Hammar meddelade vidare att förberedelserna för verksamhetsplan 2004 börjat och att nämnden fattar beslut om den i oktober. Två beredningsmöten för nämnd och förvaltning gällande verksamhetsplanen föreslogs: torsdagen den 18 september kl. 18 och torsdagen den 23 oktober. Den 23 oktober, som föreslås bli ett ledningssammanträde, bör en i det närmaste färdig produkt kunna presenteras. Nämnden fastställde föreslagna tidpunkter för beredning av verksamhetsplanen.
 §134 Övriga frågor
 Kansli- och personalchefen Lillemor Larsson meddelade, med anledning av tidigare väckt fråga, att Stockholm Vatten äger pumphuset vid Forsån och är i färd med att försöka avhjälpa luktproblemet med en s.k. ozongenerator.
 Lillemor Larsson meddelade vidare att en artikel införts i tidningen Metro om stadens byggplaner i stadsdelarna Gubbängen, Hökarängen och norra Farsta.
 Ledamoten Cecilia Nordenfelt (m) lade fram ett förslag om att bjuda in initierade tjänstemän till en frågestund i anslutning till ett nämndsammanträde för information om innehållet i byggplanerna.
 Lillemor Larsson föreslog att en motsvarande genomgång av Vision Söderort genomförs under hösten.
 Ledamoten Lennart Isacsson (m) väckte en fråga gällande det förslag till nybyggnation inom stadsdelsområdet, som vid junisammanträdet 2000 överlämnades till stadsbyggnadsnämnden från stadsdelsnämndens dåvarande majoritet. Frågan gällde vad som hänt med förslaget sedan dess. Tjänstgörande ersättaren Karl-Erik Hammerin (s) lade fram ett förslag om att i samband med ett eventuellt informationsmöte, belysa det alternativa förslag om fortsatt och utökad bebyggelse, som den socialdemokratiska gruppen anmälde som ett särskilt uttalande vid junisammanträdet 2000.
 Lillemor Larsson upplyste om att ca åtta miljoner kronor/år avsatts för Stadsdelsförnyelsen inom Farsta stadsdelsområde. De stadsdelar som ska få del av pengarna är i första hand Hökarängen, Fagersjö, Farsta och Farsta strand. Nämnden får enligt Lillemor Larsson besluta om hur pengarna ska fördelas.
 Ordföranden föreslog att förvaltningen i höst rapporterar om de direktiv som följer med de avsatta medlen.


type: wikipedia

text:
Andre Jamal Kinney est un acteur américain né le en Californie. Il est connu pour avoir interprété le petit frère de Ty Hackett dans Blindés. Il a aussi joué le rôle de Cooper dans la série télévisée Hannah Montana lors de la première saison en 2006.
 Filmographie
 2006 : Hannah Montana (TV) : Cooper
 2009 : Blindés : Jimmy Hackett
 Liens externes
 Acteur américain
 Naissance en avril 1989
 Naissance dans le comté de Los Angeles


text:
Tarptautinė Krišnos sąmonės bendrija (, International Society for Krishna Consciousness – pažodžiui, „Tarptautinė bendrija Krišnos sąmonei“) – A. C. Bhaktivedantos Svamio Prabhupados ir jo mokinių 1966 m. Niujorke įkurta religinė ir kultūrinė bendrija, jos ir giminingų bendrijų nariai dar žinomi populiariu vardu kaip „Harė Krišna“ judėjimas arba krišnaitai (ISKCON nariai tarpusavyje vienas kitą vadina „vaišnavais“, ir nevadina vienas kito „krišnaitais“).
 Judėjimas teigia besiremiąs senovės indų šventaisiais tekstais Vedomis, Upanišadomis, Itihasomis, Puranomis, ir kitais, kurių ištakos pagal įvairias indologų teorijas siekia nuo tūkstančio iki kelių ir daugiau tūkstančių metų . Savo filosofija, kultūra bei praktikos formomis ISKCON seka nuo XV a. pabaigos Indijoje gyvuojančia gaudija vaišnavų religine-dvasine tradicija.
 Krišnaitai propaguoja bhakti jogos sistemą, kurios esmę sudaro pasišventimas Krišnai, kuris tokiuose raštuose kaip Bhagavadgyta ir Bhagavata Purana aprašomas kaip Bhagavanas – „Aukščiausias Dievo Asmuo“, pirminis asmeninis Dievas, nesiskiriantis nuo Višnu.
 Nors seka ilgaamže Indijos tradicija, Vakaruose akademinių religijotyrininkų ISKCON dažnai priskiriamas prie naujųjų religinių judėjimų (NRJ).
 ISKCON istorija
 A. C. Bhaktivedanta Svamis, gaudija vaišnavų sanjasis (atsižadėjęs pasaulio vienuolis), vykdydamas savo dvasinio mokytojo Bhaktisidhantos Sarasvačio norą skleisti Krišnos sąmonės mokymą angliškai kalbančiuose kraštuose, atvyko į Niujorką 1965 m., ir skaitydamas paskaitas bei organizuodamas sankirtanos programas, sudomino grupę jaunų amerikiečių, kurie ir tapo pirmaisiais mokiniais, priimdami jį kaip guru (dvasinį mokytoją). Judėjimas tapo žinomas dėl viešų sankirtanų miestų parkuose ir gatvėse bei šventyklų atvirumo jaunimui. Sutraukę minią žiūrovų, maha-mantrą Harė Krišna giedantys ir šokantys jaunuoliai pozityviai nustebino hipių bei kitoms kontrkultūrinėms idėjoms pritariantį jaunimą, žiniasklaidą, ir judėjimas tapo populiarus pirmųjų tarpe. Judėjimo idėjos patiko vienam didžiausių Amerikos hipių kultūros įkvėpėjų Alenui Ginsbergui bei bitlui Džordžui Harisonui, kurie jau anksčiau turėjo kontaktų su Indijos dvasingumu, ir jie padėjo krišnaitams jų veikloje.
 Dėl Vakarų šalių visuomenėms neįprastų ir naujų idėjų bei veiklos aktyvaus propagavimo, platinant knygas ir pritraukiant į šventyklas asketiškai gyventi jaunus žmones, ISKCON tapo viena iš pirmųjų ir pagrindinių JAV kilusio antikultinio judėjimo kritikos susilaukusių organizacijų.
 Krišnos sąmonės judėjimas greitai išsiplėtė, įsitvirtino daugelyje Vakarų Europos šalių, veikė ir Tolimojoje Azijoje bei Afrikoje, Australijoje; buvo pastatyta arba atidaryta daug naujų šventyklų. A. C. Bhaktivedanta Svamis Prabhupada 12 metų važinėjo po visą pasaulį, skaitė paskaitas ir priiminėjo naujus mokinius (kurių iš viso įšventino apie 5000). Į daugelį kalbų buvo išverstos gausios jo knygos su autentiškų raštų vertimais ir komentarais, jos buvo gerai įvertintos akademiniuose sluoksniuose.
 Po A. C. Bhaktivedantos Svamio mirties 1977 m., ISKCON liko be vienijančio dvasinio autoriteto. Sprendimus nuo tada priima A. C. Bhaktivedantos Svamio iniciatyva suformuota ISKCON valdymo taryba – GBC (Governing Body Comission). Šio organo veikla ilgainiui susilaukė vidinės kritikos, o judėjime nuo devintojo dešimtmečio vidurio prasidėjo vidinės problemos, dalis A. C. Bhaktivedantos Svamio mokinių paliko ISKCON ir pradėjo organizuoti kitas bendrijas. Tuo laikotarpiu narių skaičius sumažėjo, ypač JAV, dėl to, kad judėjimo reputacija pablogėjo, ir jis nebuvo toks populiarus kaip anksčiau, šventyklos ištuštėjo. ISKCON judėjime didesnę reikšmę pradėjo įgauti Indija, Rytų Europos šalys ir Rusija, nes ten narių skaičius didėjo. Paskutiniu metu Vakarų Europos šalyse ir JAV indų imigrantai ima vertinti ISKCON kaip jų religinei praktikai suteikiančią galimybę organizaciją, padidėjo jų dalis narių skaičiuje, nors judėjimo pradžioje Vakaruose nariai buvo daugiausiai amerikiečiai ir europiečiai. Indijoje judėjimas vykdė veiklą nuo pat savo susikūrimo, ir bėgant laikui jo populiarumas didėjo.
 Pasaulio mastu ISKCON yra tarp didžiausių naujųjų religinių judėjimų, jo narių skaičius įvairiais vertinimais sudaro nuo kelių šimtų tūkstančių iki kelių milijonų žmonių.
 Įkūrimo tikslai
 A. C. Bhaktivedanta Svami kartu su mokiniais 1966 m. įkurdamas ISKCON, steigimo akte – konstitucijoje nurodė 20 organizacijos tikslų . Tikslai aprėpia plačią organizacijos veiklos viziją, kuriant ištisą kultūrą – centre išlaikant Krišnos garbinimą ir dvasinių praktikų kultivavimą, liečiami ekologiniai, pasaulio taikos, visuomenės ir atskirų individų gerovės klausimai. Kartais pateikiama tokia 7 pagrindinių tikslų santrauka:
 Sistemingai propaguoti ir skleisti dvasinį žinojimą pasaulio visuomenei bei mokyti visus žmones dvasinio gyvenimo pagrindų, siekiant atkurti palankią gyvenimo vertybių pusiausvyrą ir pasiekti tikrą vienybę ir taiką pasaulyje.
 Skleisti Krišnos (Dievo) sąmonę, kokia ji buvo apreikšta didžiuosiuose Indijos šventraščiuose – Bhagavad-gitoje ir Šrimad-Bhagavatam.
 Suvienyti bendrijos narius, padėti jiems priartėti prie Krišnos, aukščiausios būtybės, ir tokiu būdu išugdyti bendrijos ir viso pasaulio visuomenės narių savęs bei kiekvienos kitos sielos suvokimą, kaip Viešpaties (Krišnos) dalelyčių, kokybiškai Jam tapačių, tačiau kiekybiškai labai mažų.
 Įkvėpti sankirtanos judėjimą, kongregacinį šventų Dievo vardų kartojimą, kaip kad to mokė Viešpats Šri Čaitanja Mahaprabhu.
 Sukurti bendrijos ir pasaulio visuomenės nariams šventą transcendentinių žaidimų vietą Krišnos Asmenybės šlovei.
 Suvienyti bendrijos narius tam, kad jie galėtų kartu sėkmingai mokytis paprastesnio ir natūralesnio gyvenimo būdo.
 Siekant aukščiau išvardintų tikslų leisti ir platinti periodinius leidinius, žurnalus, knygas ir kitus leidinius.
 ISKCON Lietuvoje
 Pirmieji vaišnavai Lietuvoje atsirado dar apie 1979 metus. Dauguma jų iki tol domėjosi joga, budizmu. Krišnos sąmonės idėjos Lietuvą pasiekė iš Rusijos, kur sklido nuo 1971 m., kai Šrila Prabhupada kelioms dienoms apsilankė Maskvoje ir privačiai įšventino į mokinius Anatolijų Piniajevą (Анатолий Пиняев, Ananta Šanti das), taip pat iš kaimyninės Latvijos, kur jau taip pat buvo krišnaitų bendruomenės.
 Simboliškai Krišnos sąmonės judėjimo pradžia galima laikyti 1980 m. vasario 20 d. kai apie 20 žmonių, dauguma studentų ir moksleivių susibūrė padainuoti Harė Krišna mantrą ir pakalbėti apie Bhagavad-gitą. Dauguma šių žmonių vėliau nutolo, kai kas supratęs, kad tai jo nedomina, o kai kas išsigandęs sovietų valdžios persekiojimų. Vis dėlto iniciatyvinė grupė vystė veiklą, organizavo Lietuvoje literatūros spausdinimą rusų kalba ir platinimą visoje Sovietų Sąjungos teritorijoje. Buvo bendraujama su Rusijos vaišnavais. Taip pat buvo išleista keletas laikraštukų ir knygučių lietuvių kalba: 'Harė Krišna', 'Tobulesnis skonis', 'Išsivadavimo beieškant', 'Kartok ir būk laimingas', „Troškimų medis“ ir kt.
 Represijos prieš judėjimo sekėjus Sovietų laikais
 Iš pradžių, visos Sovietų Sąjungos mastu, kol neskaitlingi pasekėjai nebuvo viešai pastebimi, sovietinės institucijos prieš judėjimą aktyvių represinių veiksmų nesiėmė, bet vos tik jo sekėjų skaičius kiek padidėjo, ir prasidėjo vieši, o ne privatūs narių susirinkimai, jis imtas persekioti. 1982 m. mirus L. Brežnevui Sovietų Sąjungos de facto vadovu jo vietoje tapo KGB viršininkas J. Andropovas, „kietosios linijos“ šalininkas, kuris 1980 m. žinutėje SSKP CK rašė: " „Tarptautinė Krišnos sąmonės bendrija“ neigdami komunistinę ideologiją ir socialistinę valstybę, kovodami su jomis, stengiasi nuvesti savo sekėjus nuo dalyvavimo visuomeniškai-politinėje ir darbinėje veikloje į mistikos pusę <...> Valstybės saugumo komitetas (KGB) užsiima darbu išardant senovės Rytų religinių-filosofinių srovių pasekėjų grupes, užkertant kelią jų misijonieriškai veiklai. "
 KGB atstovo atėjimas į sovietų valdžios viršūnę reiškė, kad KGB imsis aktyvesnio teroro, nes iki to laiko KGB veikla buvo bent iš dalies ribojama kitokios politikos šalininkų . Tuo metu visos religinės bendrijos pajuto, kad KGB imasi aktyvesnių represijų prieš tikinčiuosius, pvz., Lietuvoje buvo parodomai nuteista keletas aktyvių katalikų kunigų. Krišnaitų padėtis buvo prastesnė tuo, kad kaip rašo Tarptautinės komisijos nacių ir sovietinio okupacinių režimų nusikaltimams Lietuvoje įvertinti specialistai: „ Nors daugumos tradicinių Lietuvos konfesijų veikla sovietų okupacijos metais buvo labai suvaržyta, jos veikė legaliai. Tokios galimybės neturėjo kai kurios negausios religinės bendruomenės. Lietuvoje, kaip ir visoje Sovietų Sąjungoje, į tokį juodąjį sąrašą pirmiausia pateko Jehovos liudytojai ir sekmininkai, vėliau prie jų prisijungė adventistai ir krišnaitai. Ilgą laiką buvo ignoruojamas ir kai kurių musulmonų bendruomenių egzistavimas.“
 Vladimir Kritskij (Владимир Критский, Višvamirta das) prisijungęs prie judėjimo 1979 m. liudija , kad iki pat Brežnevo mirties krišnaitai nebuvo teisiami, tik nuo 1981 m. buvo atliekamos kratos ir keli krišnaitai buvo areštuoti. Mirus Brežnevui, prasidėjo beatodairiškas susidorojimas su jais.
 KGB taikė operatyvines priemones, buvo atliekamas sekimas, darytos kratos, studentai išmetami iš mokymo įstaigų, kai kurie krišnaitai suimami, talpinami į sovietines susidorojimo su neįtikusiais režimui įstaigas – psichines ligonines – su fiktyvia diagnoze; taip pat buvo teisiami parodomuosiuose režimo teismuose ir sodinami į kalėjimus, nors nebuvo niekuo nusikaltę.
 Krišnaitai persekioti iki pat Sovietų Sąjungos griūties, jų bendraminčiai Vakaruose turėjo persekiojamų Sovietų Sąjungoje krišnaitų sąrašą, ir bandė kovoti dėl jų žmogaus teisių, kreipėsi į Indijos, Vakarų šalių ir Sovietų politikus tuo klausimu.
 Rusiškuose antikultinio pobūdžio tekstuose yra pateikiama pačių represinių struktūrų (KGB) atstovų teiginių , kad Lietuvoje ir kitose Pabaltijo respublikose į krišnaitus minkščiau nei represinės struktūros žiūrėjo vadinamasis komjaunimas, kas istoriškai atrodytų nuoseklu, nes represinių institucijų ir partinių institucijų veiklos būdai natūraliai skyrėsi, o nuo komjaunimo narių iš dalies prasidėjo ir Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdis.
 Veikla Sąjūdžio laikais ir po Lietuvos nepriklausomybės atstatymo
 1986 m. 'Perestroikos' laikotarpiu prasidėjo krišnaitų bandymai užregistruoti bendruomenę. Šie bandymai pavyko tik 1989 m., kuomet gruodžio mėn. Religijos reikalų patikėtinis prie LTSR Vyriausybės pagaliau priėmė dokumentus registracijai. Taip atsitiko, kad registracijos pažymėjimą išdavė jau Lietuvos Respublikos Vyriausybė.
 Dar 1987 m. vaišnavai 1 savaitę prieš Lietuvos Laisvės Lygą surengė pirmąsias gatvių eitynes, kurias stebėjo milicija, bet šįkart nieko nesuėmė.
 Vilniaus m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė buvo užregistruota 1989 m. gruodžio mėn., Kauno m. religinė bendruomenė užregistruota 1990 m. kovo mėn. Kadangi duomenys apie pirmąją registraciją LR Vyriausybėje prapuolė 1990 m. sumaišties metu, priėmus naują Religinių Bendrijų ir Bendruomenių įstatymą 1995 m. Vilniaus ir Kauno m. religinės bendruomenės persiregistravo Teisingumo ministerijoje 1996.06.12 ir 1996.09.02 atitinkamai.
 Savo laiku buvo užregistruotos taip pat Klaipėdos m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė, Šiaulių m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė ir Visagino m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė. Nusprendus, jog Lietuvoje užtenka 2 centrų: Vilniuje ir Kaune, kitų miestų Krišnos sąmonės religinių bendruomenių registracija buvo nepratęsta.
 Pagal 2014 m. Teisingumo ministerijos pateikiamą informaciją, Lietuvoje tuo metu buvo 4 registruotos krišnaitų bendruomenės
 Vilniaus Krišnos sąmonės religinė bendruomenė
 Kauno m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė
 Kėdainių m. Krišnos sąmonės religinė bendruomenė
 Religinė bendruomenė „Bhaktivedanta“.
 Vilniaus ir Kauno bendruomenės turi savo šventyklas Vilniuje ir Kaune. Taip pat krišnaitai susitinka privačiose susirinkimų vietose (namuose bei laikinai nuomojamose renginių patalpose), be to, daugelyje Lietuvos miestų ir rajonų centrų yra įsikūrę Vedų kultūros centrai, užsiimantys šviečiamojo pobūdžio veikla.
 Valdantysis ISKCON organas Lietuvoje yra nacionalinė taryba, kurią sudaro bendruomenių Vilniuje ir Kaune atstovai. Nacionalinės taryba tik aptaria bendras veiklos kryptis ir bendras programas, bet nepriima sprendimų dėl centrų ūkinės ar juridinės veiklos. Tai nusprendžia atskirų religinių bendruomenių vadovybės pagal savo veiklos įstatus.Krišnos sąmonės judėjimas vienija kelis tūkstančius pasekėjų. Gerų atsiliepimų bendrija Lietuvoje susilaukia dėl dalyvavimo socialinėje veikloje – benamių ir skurstančių žmonių maitinimo labdaros valgyklose Kaune ir Vilniuje.
 ISKCON veikla Lietuvoje vyksta palyginti ramiai ir be didesnių problemų su visuomene, nors kartas nuo karto iškyla konfliktinių, prieštaringai vertinamų situacijų.
 Idėjos, mokymas, praktika
 Krišna garbinamas kaip „Aukščiausias Dievo Asmuo“, Šri Bhagavanas, kurio vardas reiškia „tas, kuris patrauklus visiems, ir dovanoja palaimą", „kurio būtį apibūdina palaima“. Svarbiausias praktikuotojo tikslas – per bhakti jogos, „dvasinės pasišventimo tarnystės“, praktiką siekti Krišna-premos, meilės Krišnai. Tai reiškia, kad veikla siekiama tarnauti ir teikti džiaugsmą Krišnai. Visos gyvos esybės laikomos amžinomis Dievo dvasinės galios dalelėmis, dvasinėmis sielomis, skirtingomis nuo fizinio kūno ir proto, kuriuos sukuria Dievo išorinė galia – materiali energija. Susiejusios save su fiziniu ir mentaliniu kūnais ir atlikdamos veiksmus dėl savanaudiškų tikslų – karmą, sielos sukasi gimimų ir mirčių rate materialiame pasaulyje – samsaroje, keisdamos įvairių gyvybės rūšių kūnus (reinkarnacija). Praktikuodamos bhakti jogą gyvosios esybės atgaivina prigimtinį ryšį su Krišna, sulaukia Krišnos malonės, išsivaduoja iš materialaus pasaulio, ir patenka į „dvasinį dangų“ – Krišnos buveinę, kur įgijusios savo amžiną dvasinį pavidalą amžinai su juo bendrauja. Užsiimti dvasinės tarnystės praktika ir ugdyti dvasinę meilę Dievui laikoma svarbiausiu žmonijos tikslu. Laikoma, kad kitos religijos taip pat garbina tą patį vieną Dievą (monoteizmas), tik įvairiais vardais, todėl krišnaitai pripažįsta kitas religijas, tokias kaip islamas, krikščionybė, judaizmas.
 Pagrindinė religinė praktika – tai sankirtana (šlovinimas susibūrus) ir mahamantros (Harė Krišna Harė Krišna, Krišna Krišna Harė Harė, Harė Rama Harė Rama, Rama Rama Harė Harė )
 kartojimas, bei „Dievybių“ (figūros, vaizduojančios Dievo pavidalą; tai laikoma Dievo inkarnacija, kuria jis priima garbinimą – arča-avatara) garbinimas šventykloje, taip pat reguliarus paskaitų klausymas ir raštų skaitymas, kita veikla vykdant guru nurodymus. Sankirtana apima Dievo vardų giedojimą ir Dievo savybių šlovinimą, taip pat ir knygų platinimą, paskaitų skaitymą, ir su tuo susijusią veiklą. Knygų platinimo ir idėjų propagavimo visuomenėje veikla ISKCON’e laikoma labai svarbia.
 Tapęs mokiniu, ISKCON narys pasižada savo dikša guru, iniciuojančiam dvasiniam mokytojui, sukartoti kiekvieną dieną ne mažiau kaip 16 džapa malos (108 karolių vėrinio, panašaus į rožančių) ratų. Ties kiekvienu karoliu mantra pakartojama vieną kartą, ir pereinama prie kito karolio. Vieną džapa malos ratą sudaro 108 kartus pakartota mahamantra.
 Iš savo mokinių A. C. Bhaktivedanta Svami reikalavo laikytis keturių „reguliuojančių principų“:
 nevalgyti mėsos, žuvies, kiaušinių, taip pat česnakų, svogūnų ir grybų (valgyti tik prasadą – maistą paaukotą Krišnai),
 nevartoti jokių svaiginančių priemonių – alkoholio, narkotikų, kavos, arbatos, rūkalų,
 nežaisti azartinių žaidimų,
 neturėti nesantuokinių lytinių santykių (lytiniai santykiai santuokoje skirti tik vaikams pradėti).
 Mokiniai gyvena savo namuose ar šventyklose bei centruose kaip brahmačariai (vienuoliai studentai, besilaikantys celibato), grihastos (vedę šeimos žmonės), vanaprasthos (atsiskyrėliai, paliekantys šeimos gyvenimą) ir sanjasiai (atsižadėję pasaulio vienuoliai).
 Šventyklos ir jose gyvenantys krišnaitai išsilaiko iš pajamų už knygų platinimą, taip pat iš aukų. Gyvenantys ne šventykloje paprastai užsiima kokia nors įprasta darbine veikla, arba su Krišnos sąmone susijusiu verslu – prekyba knygomis, indiškais atributais ir smilkalais, viešojo maitinimo paslaugom (valgiai pagal vegetarinius indiškus receptus), ir kt..
 Šventyklose anksti ryte ir vakare vyksta dvasinių mokytojų ir Dievybių garbinimas, atliekama kirtana – garbinimas giedant – kurios metu bhaktos (t. y. atsidavę pasekėjai, mokiniai, bhakti jogai) gieda maldas, garbinimo giesmes ir šoka, skaitoma paskaita, valgomas paaukotas Krišnai maistas.
 Šventraščiai
 Vedų dvasinės kultūros pagrindiniai šventraščiai yra tam tikras kanonas, kurį sudaro keturios Vedos, Upanišados, Puranos, Itihasos. Vaišnavų tradicijos teigimu, visus šiuos šventraščius susistemino ir kai kuriuos iš jų parašė senovės išminčius Dvaipajana Vjasa, kurį visi Vedų kultūroje priima kaip pagrindinį autoritetą. Gaudija vaišnavams svarbiausieji šventraščiai iš šio kanono yra Bhagavad-gita ir Bhagavata Purana (Šrimad Bhagavatam), pirmasis iš jų yra paties Krišnos mokymas, o antrasis apibūdina Krišną ir įvairius Jo apsireiškimus iš bhakti pozicijų, nenukrypstant į kitus metodus ir procesus.
 Gaudija vaišnavų kanoną papildo šventraščiai apie Šri Krišnos Čaitanjos Mahaprabhu gyvenimą XV–XVI amžiuje ir jo mokinių, tokių kaip šeši Vrindavanos Gosvamiai raštai, kuriuose išdėstomas jo mokymas. Pagrindiniai iš tų šventraščių: Šri Čaitanja-Čaritamrita, Šri Čaitanja Bhagavata.
 Narada Pāñcarātra yra vaišnavų sanskritinis agamaistinis tekstas.
 „Vedų“ („žinių“) terminą plačiąja prasme vaišnavai naudoja apibūdinti visiems iš Dievo apreiškimo kildinamiems šventraščiams, todėl visa vaišnavų raštija vadinama „Vedomis“, taip pat ir Biblija bei Koranas gali būti taip pavadinti. Čia kartais kyla diskusija dėl terminų tarp vaišnavų ir hinduizmo monistų bei akademinių indologų, kurie terminą „Vedos“ siaurąja technine prasme priskiria tik keturioms Vedoms (Rig Veda, Sama Veda, Jadžur Veda, Atharva Veda) ir jų pridėtiniams tekstams.
 ISKCON įkūrėjas A. C. Bhaktivedanta Svami Prabhupada šventraštyje Caitanya Caritāmṛta teigia kad dvasiniai mokytojai ir šventraščiai yra neklystantys, kad juose nėra ir negali būti absoliučiai jokių klaidų.
 Sielos samprata
 ISKCON teigia kad sielos neįmanoma suskaidyti į dalis, siela yra netrapi, kad visos gyvos būtybės, tarp jų ir gyvūnai ir augalai, turi sielą.
 Kosmologinės žinios
 ISKCON organizacijos išleistame Śrīmad-Bhāgavatam šventraštyje ant viršelio yra nupiešta visatos struktūra pagal ISKCON teologines dogmas.
 Ant viršelio nupieštos visatos struktūros išaiškinimas yra pateiktas šventraščio viduje, kuriame teigiama kad Saulė yra visatos centre, jos spinduliai šildo ir apšviečia visą visatą, yra milijonai ir milijardai visatų, ir kiekvienoje jų spindi saulė, o visatos atsiranda iš Maha-Višnu (Didžiojo Višnu) kvėpavimo.
 ISKCON ir hinduizmas
 Hinduizmo termino vartojimas
 A. C. Bhaktivedanta Svamis atmetė tiek patį hinduizmo terminą, kaip svetimšalių primestą sąvoką, nei karto nepaminėtą nei viename Indijos Vedų šventraštyje, tiek tai, kad jis skleidžia hinduizmo religiją. Jis teigė, kad skleidžia Vedų religiją, kurios originalus pavadinimas – sanatana dharma, pvz., 1976 m. birželio 28 d. „Bhavan’s Journal“ žurnalui duotame interviu: „Indija, jie atsisakė tikros religijos sistemos – sanatana dharmos. Fiktyviai jie ėmė laikytis kratinio, kuris vadinamas hinduizmu.“
 Kartais pats šių dienų ISKCON, apibūdindamas savo padėtį pasaulio religijų kontekste, vadina save vienos iš hinduizmo tradicijų tęsėju. Čia naudojama platesnė termino hinduizmas reikšmė, bandant visas Vedomis besiremiančias Indijos religines tradicijas apibendrinti vienu terminu, kuri vyrauja ir akademiniuose sluoksniuose.
 ISKCON ir gaudija vaišnavai Indijoje
 A. C. Bhaktivedanta Svamis Prabhupada pradėjo pamokslavimo misiją angliškai kalbančiose Vakarų šalyse šios tradicijos vieno reikšmingiausių XX a. dvasinio mokytojo Bhaktisidhantos Sarasvati Thakuros nurodymu, todėl Indijos gaudija vaišnavai iš kitų bendrijų ir institucijų, pvz. Gaudija Mathų, kuriuos įsteigė Bhaktisiddhanta Sarasvatis ir jo mokiniai, pripažįsta vakariečius krišnaitus kaip tradicijos pasekėjus, ir laiko A. C. Bhaktivedantą Svamį labai reikšmingu šios tradicijos šventuoju.
 Iš savo pusės, ISKCON lyderiai po A. C. Bhaktivedantos Svami išėjimo iš šio pasaulio, sprendė klausimą, kokiu būdu bendrauti su kitais gaudija vaišnavų guru ir bendrijomis. Ilgainiui nusistovėjo nuostata, kad esant kokių nors neaiškumų ar skirtumų mokymo ar praktikos klausimais, ISKCON judėjime jie sprendžiami savarankiškai, ieškant atsakymų tik A. C. Bhaktivedantos Svamio knygose, o ISKCON nariams nėra leidžiama priimti kitų (ne ISKCON) gaudija vaišnavų guru.
 Pats ISKCON yra pilnai įleidęs šaknis Indijos visuomenėje, ir yra gana populiarus, žinomas, turi daug pasekėjų; indai gausiai lanko dideles ir daugelyje Indijos miestų esančias ISKCON šventyklas ir dalyvauja ISKCON veikloje. Taigi, ISKCON pats yra viena iš svarbiausių ir didžiausių Indijos gaudija vaišnavų bendrijų, institucijų.
 Kastos
 A. C. Bhaktivedanta Svamis, o vėliau jo mokiniai akcentuodavo, kad iškreipta hinduistinė kastų sistema neatitinka jų šventraščių nuorodų, ir kad ISKCON tokia sistema nepriimama. Labiausiai pabrėžiamas skirtumas nuo vėlyvosios iškraipytos ir degradavusios hinduistinės kastų sistemos buvo tas, kad ISKCON remiasi Bhagavad Gitoje aprašytu skirstymu į socialines klases (varnas) pagal užsiėmimą ir savybes, o ne vien pagal giminystės liniją (sanskrito terminas gotra). Šis skirtumas yra viena iš esminių takoskyrų tarp dalies šiuolaikinio hinduizmo pasekėjų ir gaudija vaišnavų (krišnaitų), nors Indijoje nuostata, kad hinduizmą gali priimti ne indai darosi įprasta, tam įtakos padarė ir ISKCON pripažinimas bei populiarumas Indijos visuomenėje. Pagal kai kuriuos hinduistus (ypač smarta brahmanus), hinduistiniuose ritualuose gali dalyvauti tik hinduistu gimęs asmuo, t. y., asmuo, pagal giminystės liniją priklausantis vienai iš hinduizmo kastų. Todėl, pvz., gali būti retų atvejų, kai ne indai gali būti neįleidžiami į kai kurias hinduistų šventyklas. Praktiškai, vienintelė žinoma tokia šventykla yra Džaganathos šventykla Puryje, Orisos valstijoje, kuri tokio principo laikosi nuo labai senų laikų. Į ją dar 16 amžiuje negalėdavo įžengti žymus Gaudija vaišnavų šventasis Haridasa Thakura, kadangi buvo gimęs kaip Indijos musulmonas (smartiško hinduizmo požiūriu tai reiškia prarastą kastą). Tuo tarpu, ko gero svarbiausias vaišnavų ir hinduizmo šventraštis Bhagavata Purana sankcionuoja, kad asmuo, užsiimantis bhakti jogos praktika, ir tinkamai iniciuotas dvasinio mokytojo, priklausančio guru paramparai, gali praktikuoti bhakti jogą ir tuo pačiu – Vedų ritualus – nepriklausomai nuo to, kur yra gimęs. Negimę indais žmonės priimami praktikuoti gaudija vaišnavų religiją ne tik ISKCON judėjime, bet ir kitose gaudija vaišnavų bendrijose pačioje Indijoje.
 ISKCON vidiniai klausimai ir problemos
 Diskusijos dėl filosofijos ir praktikos
 Po Bhaktivedantos Svamio išėjimo iš šio pasaulio, per laikotarpį nuo 1977 m., kilo ne vienas kontroversinis klausimas, dėl kurio pasekėjų nuomonės išsiskyrė, bet nesant vienijančio dvasinio autoriteto, visiškai patenkinančio visas puses sprendimo nebuvo rasta.
 Kontroversijos dėl mokinių sekos (guru paramparos) principų buvo kelios. ISKCON turėjo rimtų vidinių problemų dėl sanjasių, atliekančių guru vaidmenį, „kritimo“ (įžadų sulaužymo), nes tokie faktai sukeldavo neramumą tiek „kritusio“ guru mokinių tarpe, tiek visoje organizacijoje. Kaip reakcija į tai, susikūrė „ISKCON atgimimo judėjimas“ (ISKCON Revival Movement), kuris laikėsi koncepcijos, kartais vadinamos „ritvikų teorija“, kad visiems ISKCON nariams vienintelis iniciuojantis guru yra ir gali būti tik A. C. Bhaktivedanta Svamis, o iniciuoja jis per savo atstovus – ritvikus, ir tokia sistema turi tęstis, kitaip sakant, kad nereikalingas fiziškai šiame pasaulyje esantis iniciuojantis guru. . Oponentai, remdamiesi raštų autoritetu, nurodydavo, kad fiziškai esantis iniciuojantis guru yra būtinas. „ISKCON atgimimo judėjimas“ nesulaukė didelio populiarumo ir palaikymo.
 Kitas nesutarimas iškilo dėl to, ar galima turėti patariantį guru (šikša guru) už ISKCON ribų. GBC laikėsi pozicijos, kad to negalima daryti, remdamiesi tuo, kad A. C. Bhaktivedanta Svamis kelis kartus buvo nurodęs savo ISKCON mokiniams nebendrauti su kitais gaudija vaišnavais. Laikotarpiu nuo 1977 m., ISKCON nariai, priėmę ne ISKCON guru buvo šalinami iš lokalių bendruomenių ir ISKCON, tokia nuostata galioja ir dabar. . Tokio požiūrio oponentai, kurių dauguma buvo palikę ISKCON nariai, arba kitų pasaulio gaudija vaišnavų judėjimų pasekėjai, teigė, kad A. C. Bhaktivedanta Svamis pats kai kuriais atvejais rekomenduodavo savo mokiniams priimti instrukcijas iš kelių konkrečių gaudija vaišnavų guru, kad nurodymas nebendrauti su kitais gaudija vaišnavais buvo kilęs dėl laikinų aplinkybių ir kitais atvejais Bhaktivedanta Svamis išreiškė norą veikti su kitais sarasvata gaudija vaišnavais (Bhaktisidhantos Sarasvati mokiniais) kooperatyviai, ir kad guru pasirinkimas neturėtų būti ribojamas administraciniais metodais. Šiuo metu nemaža dalis A. C. Bhaktivedantos Svamio mokinių priima kitų gaudija vaišnavų guru pagalbą.
 Taip pat kilo klausimas, kieno autoritetas yra svarbesnis – GBC ar iniciuojančių guru. Šis klausimas ir toliau diskutuojamas viduje . Buvo diskutuojama ir dėl to, ar moterys gali būti iniciuojančiais guru. Tai dalis platesnės diskusijos, dėl moters vaidmens supratimo, nes judėjime laikoma, kad vyro ir moters padėtis yra skirtinga.
 „Sielos kritimo“ diskusija kilo tiek ISKCON viduje, tiek tarp ISKCON ir kitų pasaulio gaudija vaišnavų tradicijos pasekėjų, jos esmė – klausimas ar siela gali kristi iš dvasinio dangaus (Vaikunthos) į materialų pasaulį ar ne. Vieni laikėsi nuomonės, kad siela krito iš dvasinio dangaus, tokią poziciją užėmė ir GBC. Kiti, teikdami A. C. Bhaktivedantos Svamio knygų citatas, laikėsi priešingos nuomonės – kad siela niekada nekrenta.
 ISKCON vaikų mokymo įstaigų (gurukulų) problemos
 1998 m. ISKCON savo oficialiame žurnale „ISKCON Communications Journal“ išspausdino sociologijos profesoriaus E. Burke Rochford, Jr. atlikto tyrimo ataskaitą apie vaikų skriaudimą ISKCON vaikų mokyklose gurukulose (judėjimo mokyklose mokėsi dalis narių vaikų, tuo metu šias mokyklas buvo baigę maždaug 1500 vaikų) 1972–1985 m. laikotarpiu, kurioje buvo minimi mušimo ir seksualinio išnaudojimo atvejai.
 Kai kurios tokios istorijos buvo išspausdintos knygose, kaip kad pavyzdžiui Daniel Lutz autobiografinėje knygoje “Mano Karma Mano Kaltė” (“My Karma My Fault”), kurioje autorius autorius kritikuoja vaikų mokymą gurukulose.
 Judėjimo nariai buvo nepatenkinti atsakingais už gurukulų priežiūrą asmenimis ir visa GBC, kuri nesureagavo laiku ir nesiėmė griežtų priemonių. Pagrindinį vaidmenį iškeliant šią problemą į pirmą planą užėmė jaunoji ISKCON karta, kuri augo gurukulose.
 2000 metų pavasarį keturiasdešimties keturių buvusių gurukulų auklėtinių grupė pateikė Teksase 400 mln. dolerių ieškinį ISKCON organizacijai dėl moralinės ir materialinės žalos, patirtos vaikystėje.
 2005 m. JAV teisme buvo patvirtintas kompensacijų planas, kuriame ISKCON sudarė galimybę visiems nukentėjusiems kreiptis dėl kompensacijų , kompensacijų apimtis – 9,5 mln. $ suma kompensacijos pareikalavusiems 542 asmenims, kompensacijos suma vienam asmeniui siekė nuo 2500 $ iki 50000 $. ISKCON šiai problemai nagrinėti, spręsti pagalbos nukentėjusiems klausimus ir užtikrinti, kad ateityje tai nepasikartotų, įkūrė specialią instituciją judėjimo viduje, pavadintą ISKCON Central Office of Child Protection. Po kompensacijų plano įgyvendinimo, prasidėjo jaunosios ISKCON kartos ir vyresniosios kartos, atsakingos už gurukulų problemas, susitaikymo procesas, nors visiško tarpusavio supratimo dar nebuvo pasiekta, vyko aktyvios diskusijos.
 Problemos su visuomene
 ISKCON turėjo daug didelių vidinių problemų pradedant nuo 1970-tųjų metų, ypatingai dešimtmetyje po Prabhupados mirties.
 1976 metais vyko teismas dėl kaltinimų „smegenų plovimu“ kuriame nepilnametė Robin George ir jos tėvai bylinėjosi iki pat Jungtinių Valstijų Aukščiausiojo Teismo. 1983 metais Kalifornijoje teismas priteisė 32 milijonus $ atlyginti žalą dėl neteisėto įkalinimo ir kitų neteisėtų veiksmų. Vėliau, 1993 metais, suma buvo sumažinta iki 485 tūkstančių $.
 Taip pat prieš ISKCON bylinėjosi kai kurie anti-kultiniai judėjimai.
 1980 metais pradėjo plisti pasakojimai apie vaikų išnaudojimą ISKCON organizacijos mokyklose (gurukulose) esančiose Indijoje ir Amerikoje, įvykių datos buvo pradedant nuo 1970-tujų metų vidurio ir vėliau.
 Kai kurios tokios istorijos buvo surinktos ir išspausdintos knygose, kaip kad pavyzdžiui John Hubner ir Lindsay Gruson 1988 metų knygoje “Beždžionė ant pagalio” (“Monkey on a Stick”), Daniel Lutz knygoje “Mano Karma Mano Kaltė” (“My Karma My Fault”), Aleksandro Dvorkino knygoje “Sektos. Totalitarinių sektų apžvalga” (“Сектоведение. Тоталитарные секты.”), ir t. t.
 1998 metais ISKCON išleido oficialią publikaciją, kurioje aprašė fizinį, emocinį ir seksualinį vaikų išnaudojamą organizacijos mokyklose (gurukulose) esančiose Indijoje ir JAV 1970-aisiais ir 1980-aisiais metais.
 Vėliau ISKCON organizaciją padavė į teismą 95 žmonės kurie lankė gurukulas. Norėdami išvengti finansinių išlaidų kurios kiltų dėl bylinėjimosi, ISKCON centrai, kurie buvo įtraukti į kaltinimus, paskelbė Chapter 11 bankrotą. Tokiu būdu jiems pavyko susitarti dėl 9,5 milijono $ sumos, kuri buvo skirta išmokėt kompensacijas ne tik buvusiems gurukulų mokiniams, kurie padavė į teismą, bet taip pat ir kitiems gurukulų mokiniams, kurie buvo išnaudojami, tačiau nebuvo padavę į teismą.
 Tam kad apsisaugoti nuo tolimesnių išnaudojimo atvejų, ISKCON įkūrė vaikų apsaugos įstaigas turinčias komandas visame pasaulyje, kurios skirtos atsekti tikrus ar potencialius išnaudotojus, šviesti vaikus bei suaugusius apie vaikų išnaudojimą ir paskatinti vienas kito stebėjimą.
 Nuo 2006 metų liepos mėnesio tarp ISKCON narių cirkuliuoja peticija kviečianti laikytis „nulinės tolerancijos“ buvusių išnaudotojų atžvilgiu.
 ISKCON organizacija įkūrė ombudsmeno organizaciją kaip atsaką į reikalavimą kad ISKCON organizacija būtų skaidri ir kad ISKCON nariai neštų atsakomybę.
 Taip pat ISKCON judėjimas buvo kaltinamas dėl žmogžudysčių ir apgavysčių, kaip kad pavyzdžiui guru Kirtanananda Swami buvo nuteistas kalėti 30-čiai metų.
 Išnašos
 Literatūra
 Religijų įvairovė Lietuvoje: portretai, kasdienybė ir šventės. VDU, Versus aureus, 2014 m. Skaitmeninė knyga.
 Nuorodos
 ISKCON Kauno šventyklos interneto svetainė
 Kauno Vedų kultūros centro Interneto svetainė
 Krišnos Sąmonės Bendrijos puslapis
 Dauguma ISKCON knygų tekstų Internete – nemokama, vartotojui draugiška, duomenų bazė (En)
 Išsamus ir atviras naujienų ir diskusijų puslapis norintiems giliau susipažinti su dabartinėmis judėjimo aktualijomis(En)
 Naujieji religiniai judėjimai
 Hinduizmo religiniai judėjimai ir organizacijos
 Vaišnavizmas