type: caselaw

jurisdiction: US

text:
John T. Flood was indicted for selling liquor in Anne Arundel County on Sunday. The indictment contains two counts, the first of which was demurred to and the second abandoned. The demurrer was overruled, and the defendant having waived his right to plead over, judgment of guilty was entered, and the defendant has appealed. The only question presented by the record is whether the demurrer was properly overruled. By a general law passed in 1866 — Code, Art. 27, § 385 — it was made an offense to sell liquor on Sunday, anywhere in the State. And in the case ofState v. Eldavitch, 77 Md. 148, it was held, that it was not essential to charge in the indictment that the party charged did or did not have a license to sell liquor, or "was a trader," since in any event if he was found guilty of selling liquor on Sunday he was liable. By ch. 383 of the Acts of 1886, the sale of liquor in Anne Arundel County was prohibited except in the city of Annapolis and in one precinct of the Fifth Election District; but no reference is made to the sale of liquor on Sunday. Neither this law, nor any other local law for Anne Arundel County permits the sale of liquor on Sunday, and therefore there is no qnestion of repeal by the local law of the county, of the provisions of the general law relating to the sale of liquor on Sunday. The general law forbidding the sale of liquor on Sunday is still in force in Anne Arundel County, and therefore the demurrer to the first count was properly overruled.
 The case of State v. Ewell, 63 Md. 120, was when there were two Acts, so repugnant to each other, that of necessity both could not stand. It sustains a well-settled principle governing the matter of repeals of statutes by implication. It has no bearing upon this case, where no such principle is involved.


jurisdiction: EU

text:
13.2.2010
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 37/16
 Impugnazione proposta il 26 novembre 2009 dal Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava avverso la sentenza del Tribunale di primo grado (Quinta Sezione ampliata) 9 settembre 2009, cause riunite da T-227/01 a T-229/01 e T-265/01, T-266/01 e T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava e Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco e altri/Commissione delle Comunità europee
 (Causa C-475/09 P)
 2010/C 37/17
 Lingua processuale: lo spagnolo
 Parti
 Ricorrente: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (rappresentanti: avv.ti I. Sáenz-Cortabarría Fernández e M. Morales Isasi)
 Altre parti nel procedimento: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Commissione delle Comunità europee e Comunidad Autónoma de la Rioja
 Conclusioni del ricorrente
 —
 Dichiarare ricevibile e fondato il presente ricorso di impugnazione;
 —
 Annullare la sentenza impugnata;
 —
 Accogliere la domanda presentata in primo grado e, sostanzialmente, la domanda proposta in subordine di annullamento dell’art. 3 della decisione controversa;
 —
 In subordine, rinviare la causa al Tribunale di primo grado, ordinandogli di ammettere la prova respinta nel procedimento dinanzi ad esso pendente.
 —
 Condannare la Commissione alle spese del procedimento in primo grado e in impugnazione, nonché l’interveniente in suo favore, la Comunidad Autónoma de la Rioja, alle spese del procedimento in primo grado.
 Motivi e principali argomenti
 1)
 Il Tribunale di primo grado avrebbe commesso un errore di diritto valutando nella fattispecie che non sussistessero circostanze eccezionali atte a giustificare il legittimo affidamento nella regolarità della misura fiscale controversa che osta a che sia disposto il recupero degli aiuti a norma dell’art. 14, n. 1, del regolamento n. 659/1999 (1), in collegamento con il principio della tutela del legittimo affidamento. Snaturamento dei termini della controversia e violazione del principio del contraddittorio. Travisamento della giurispudenza in materia di motivazione. Né la differenza formale tra la misura fiscale controversa e la misura oggetto della decisione 93/337 (2), né il fatto che la Commissione sarebbe stata legittimata a motivare il criterio di scelta con un elemento diverso da quello che figura esplicitamente nella decisione 93/337, né la dichiarazione di incompatibilità che compare nella decisione 93/337, costituirebbero ragioni sufficienti in diritto perché il Tribunale non consideri che esista una circostanza eccezionale la quale, di per sé o combinata con altre circostanze concorrenti nel caso di specie, osta a che la Commissione disponga il recupero degli aiuti cui si riferisce la decisione controversa.
 Il Tribunale, considerando che le misure controverse nelle cause riunite da T-30/01 a T-32/01 e da T-86/02 a T-88/02 non sono simili alla misura fiscale controversa per ragioni tecnico-fiscali e di ampiezza del credito d’imposta, ha commesso uno snaturamento dei termini della controversia tra le parti, ha violato il principio del contraddittorio incorrendo, inoltre, in una manifesta violazione di una determinata giurisprudenza in materia di motivazione.
 Il Tribunale di primo grado avrebbe commesso un errore di diritto considerando che l’orientamento della Commissione con riferimento all’esenzione fiscale del 1993, come anche rispetto al credito d’imposta previsto dalla legge n. 22/1993, non costituisca una circostanza eccezionale che abbia potuto giustificare qualche legittimo affidamento nella regolarità della misura fiscale controversa, il quale osterebbe al recupero degli aiuti in forza dell’art. 14, n. 1, del regolamento n. 659/1999, proprio in quanto tale recupero sarebbe contrario al principio della tutela del legittimo affidamento.
 2)
 Il Tribunale di primo grado avrebbe inoltre commesso un errore di diritto non osservando le norme procedurali in materia di ammissione della prova e decidendo di non ammettere la prova dedotta dal ricorrente con riferimento all’esibizione di taluni documenti della Commissione, i quali, alla luce degli argomenti svolti dal Tribunale nel respingere il ricorso proposto, si rivelerebbero essenziali per la difesa degli interessi del ricorrente. Violazione del diritto al giusto processo, del principio della parità delle armi e del diritto alla difesa.
 Il Tribunale di primo grado avrebbe violato, non ammettendo la prova richiesta, il diritto fondamentale ad un giusto processo spettante al ricorrente, in quanto avrebbe respinto l’ammissione di una prova che risulta essenziale per il ricorrente, e avrebbe violato così i suoi diritti alla difesa, proprio per il fatto che la domanda del ricorrente è stata respinta con l’argomento che egli non avrebbe provato esattamente quanto intendeva provare grazie alla prova non ammessa: se non già la posizione definitiva esplicita della Commissione di respingere la denuncia del 1994 contro un provvedimento sostanzialmente identico adottato nel 1993, quanto meno l’orientamento della Commissione costituirebbe una circostanza eccezionale, in quanto sarebbe stato tale comportamento a ingenerare il legittimo affidamento nella regolarità delle misure fiscali del 1993, con la conseguenza dell’adozione della misura fiscale controversa del 1996.
 (1) Regolamento del Consiglio 22 marzo 1999, recante modalità di applicazione dell’articolo 93 del trattato CE (GU L 83, pag. 1).
 (2) Decisione della Commissione 10 maggio 1993, relativa ad un sistema di aiuti fiscali agli investimenti nel Paese Basco (GU L 134, pag. 25).


text:
 21.3.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 128/11
 Caingean arna tabhairt an 26 Eanáir 2022 – DDR Kultur v EUIPO – Groupe Canal+ (THE PLANET)
 (Cás T-47/22)
 (2022/C 128/39)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: DDR Kultur UG (haftungsbeschränkt) (Beirlín, an Ghearmáin) (ionadaí: I. Yeboah, Dlíodóir)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO)
 Páirtí eile sna himeachtaí os comhair an Bhoird Achomhairc: Groupe Canal+ (Issy-les-Moulineaux, An Fhrainc)
 Sonraí na n-imeachtaí os comhair EUIPO
 Iarratasóir an trádmhairc faoi cheist: Iarratasóir os comhair na Cúirte Ginearálta
 Trádmharc atá faoi cheist: Iarratas ar mharc fíortha de chuid an Aontais Eorpaigh THE PLANET – Iarratas ar chlárú Uimh. 18 096 394
 Nós imeachta os comhair EUIPO: Imeachtaí freasúra
 Cinneadh atá faoi chonspóid: Cinneadh ón dara Bord Achomhairc de EUIPO an 25 Samhain 2021 i gCás R 2385/2020-2
 An t-ordú atá á lorg
 Iarrann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 an cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní;
 —
 a ordú do EUIPO na costais a íoc.
 Saincheist dlí arna maíomh
 —
 Sárú ar Airteagal 8(1)(b) de Rialachán (EU) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle.


type: other

text:
30 Cdo 1881/2014
 Datum rozhodnutí: 16.06.2014
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedkyně JUDr. Miroslavy Jirmanové, Ph. D. a soudců JUDr. Vladimíra Mikuška a JUDr. Lenky Dopitové v exekuční věci oprávněné Kredia, s. r. o., se sídlem v Praze 5, Újezd 600/1, identifikační číslo osoby 24743607, proti povinnému J. Š., pro 7003,54 Kč s příslušenstvím, vedené Okresním soudem v Sokolově pod sp. zn. 29 EXE 1326/2013, o dovolání povinného proti usnesení Krajského soudu v Plzni ze dne 31. října 2013, č. j. 56 Co 512/2013-26, takto:
 Povinný navrhl zastavení exekuce z důvodu probíhajícího řízení o zrušení vykonávaného rozhodčího nálezu a požádal o sloučení vedených exekucí a ustanovení advokáta.
 Okresní soud v Sokolově usnesením ze dne 25. 9. 2013, č. j. 29 EXE 1326/2013-20, rozhodl, že povinnému se neustanovuje zástupce pro řízení. Uzavřel, že povinný je způsobilý dostatečně hájit své zájmy v řízení (je zřejmé, čeho se domáhá a na základě jakých skutečností) a není nezbytně třeba ustanovit mu zástupce. Protože řízení o zrušení rozhodčího nálezu bylo zastaveno pro zpětvzetí žaloby povinným, jeho návrh bude zřejmě bezúspěšný, neboť exekuční titul tu nadále je. Zjišťování poměrů povinného by bylo za těchto okolností zbytečné.
 Odvolací soud v záhlaví označeným rozhodnutím potvrdil usnesení soudu prvního stupně (výrok I.) a dále rozhodl, že soudce Okresního soudu v Sokolově Mgr. František Sedláček není vyloučen z projednávání a rozhodování předmětné věci (výrok II.).
 Proti usnesení odvolacího soudu podal povinný dovolání s tím, že soud jeho žádosti o přidělení advokáta nevyhověl, a přitom si ani nevyžádal informace o jeho příjmech a výdajích.
 Nejvyšší soud dovolání projednal a rozhodl o něm podle zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění účinném od 1. 1. 2013 do 31. 12. 2013 (srovnej část první, čl. II, bod 7 zákona č. 404/2012 Sb. a část první, čl. II, bod 2 zákona č. 293/2013 Sb.), dále jen o. s. ř. .
 Dovolatel sice není zastoupen advokátem a rovněž nemá sám právnické vzdělání; povaha rozhodnutí, proti němuž dovolání směřuje, však vylučuje, aby v posuzované věci bylo možno nedostatek podmínky povinného zastoupení považovat za překážku, jež by bránila vydání rozhodnutí, kterým se dovolací řízení končí. Za situace, kdy předmětem dovolacího přezkumu je rozhodnutí, jímž nebylo vyhověno žádosti účastníka o ustanovení zástupce z řad advokátů (§ 30 o. s. ř.), by trvání na podmínce povinného zastoupení vedlo k vlastnímu popření cíle, jenž účastník podáním žádosti sledoval, a k popření vlastního smyslu dovolacího řízení, v němž má být závěr o tom, že účastník právo na ustanovení zástupce nemá, zkoumán (srov. usnesení Nejvyššího soudu ze dne 28. dubna 1997, sp. zn. 2 Cdon 609/97, uveřejněné v časopise Soudní judikatura číslo 10, ročníku 1997, pod číslem 97 či obdobně rozhodnutí Nejvyššího soudu ze dne 26. listopadu 2013, sp. zn. 30 Cdo 3465/2013).
 Dovolatel neuvedl, v čem spatřuje splnění předpokladů přípustnosti dovolání ve smyslu § 237 o. s. ř., ani nevymezil důvod dovolání v souladu s § 241a o. s. ř. (v čem spočívá nesprávné právní posouzení věci). Dovolání má tak vady, pro něž nelze v dovolacím řízení pokračovat, a proto jej Nejvyšší soud podle § 243c odst. 1 o. s. ř. (§ 243f odst. 3 o. s. ř.) odmítl.
 V Brně dne 16. června 2014
 JUDr. Miroslava Jirmanová, Ph.D., v. r.


type: legislation

text:
 25.6.2019
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 168/1
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2019/1036
 z dne 18. junija 2019
 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb („Zagorski mlinci“ (ZGO))
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1) ter zlasti člena 52(2) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 V skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 je bil zahtevek Hrvaške za registracijo imena „Zagorski mlinci“ objavljen v Uradnem listu Evropske unije (2).
 (2)
 Ker v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Komisija ni prejela nobenega ugovora, bi bilo treba ime „Zagorski mlinci“ registrirati –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Ime „Zagorski mlinci“ (ZGO) se registrira.
 Ime iz prvega odstavka opredeljuje proizvod skupine 2.3 Kruh, fino pecivo, slaščice, keksi in drugi pekovski izdelki iz Priloge XI k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 668/2014 (3).
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 18. junija 2019
 Za Komisijo
 V imenu predsednika
 Phil HOGAN
 Član Komisije
 (1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.
 (2) UL C 464, 27.12.2018, str. 7.
 (3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 179, 19.6.2014, str. 36).


type: contracts

text:
No L 185/ 16 Official Journal of the European Communities 16. 7. 75
 AGREEMENT
 between the European Economic Community and the Rwandese Republic on
 the supply of common wheat (lour as food aid
 THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
 of the one part,
 THE GOVERNMENT OF THE RWANDESE REPUBLIC,
 of the other part,
 HAVE DECIDED to conclude this Agreement, and to this end have designated as their Plenipotenti
 aries :
 THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES :
 THE GOVERNMENT OF THE RWANDESE REPUBLIC :
 WHO HAVE AGREED AS FOLLOWS :
 Article I Article V
 The European Economic Community, hereinafter The country of destination undertakes to use the
 referred to as the 'Community', shall supply the Rwan product received as aid for consumption and to distri
 dese Republic, hereinafter referred to as the 'country bute it free of charge to the needy populations.
 of destination', by way of gift, with 3 000 metric tons
 of common wheat, 1 500 metric tons under the
 Community food-aid programme for 1970/71 and Article VI
 1 500 metric tons under the programme for 1973/74,
 in the form of 1 986 metric tons of common wheat
 flour. The Contracting Parties undertake to implement this
 Agreement in such a way as to avoid any prejudice to
 the normal structure of domestic production and inter
 Article II national trade. To this end, they shall take any
 measures required to ensure that aid supplies are in
 Deliveries shall be made half franco Kigali, half addition to, and do not replace, commercial transac
 franco Ruhengeri, in new cotton sacks each weighing tions which might reasonably be expected in the
 50 kg net. absence of such supplies.
 Article III
 Article VII
 The obligations and responsibilities of the Commu
 nity and of the country of destination relating to The country of destination shall take all appropriate
 delivery and receipt are defined in the Annex, which measures to prevent :
 forms an integral part of this Agreement.
 — the re-export of the product received as aid and of
 Article IV
 products derived from them ;
 — the export, commercially or otherwise, within six
 The country of, destination undertakes to make all the months from the date of the last delivery, both of
 necessary arrangements for the transport and insur products obtained locally which are of the same
 ance of the product from the places of destination kind as that received as aid or of products derived
 onwards . from them .
 ---pagebreak--- 16 . 7. 75 Official Journal of the European Communities No L 185/ 17
 Article VIII the Community to make on the spot observations of
 the operations connected with the implementation of
 The country of destination undertakes to inform the the Agreement.
 Comrfrunity of the manner in which this Agreement
 is performed. To this end, it shall communicate the Article X
 following information to the Commission of the Euro
 pean Communities every three months until the quan At the request of either of them, the Contracting
 tities received as aid have been fully used : quantities Parties shall consult each other on any questions
 distributed ; number and nature of the beneficiaries ; concerning the implementation of this Agreement.
 places and method of distribution .
 Article XI
 Article IX
 This Agreement is drawn up in duplicate in the
 The country of destination shall take all appropriate Danish, Dutch, English, French, German and Italian
 measures to enable those persons duly authorized by languages, each of these texts being authentic .
 ---pagebreak--- No L 185/ 18 Official Journal of the European Communities 16. 7. 75
 ANNEX
 Procedures for delivery and receipt
 Article 1 place of destination . It shall confirm that date at least two
 days in advance.
 Delivery shall be effected and all risk shall pass from the
 Community to the country of destination at the moment at Article 4
 which the goods actually arrive and are unloaded at the place
 of destination . On delivery, an allowance of 5 % less than the quantity laid
 down under Article I of the Agreement shall be permitted.
 The country of destination shall bear all costs for taking
 delivery of the goods, any transhipment costs and all other
 Article 5
 costs subsequent to delivery.
 Any costs resulting from delays in taking delivery which are To implement this Annex the Community shall appoint an
 attributable to the country of destination shall be borne by • authorized agent whose name and address it shall make
 the latter. known in good time to the country of destination.
 At each place of delivery the country of destination shall
 Article 2 appoint a receiving agent whose name and address it shall
 make known to the Community before the Agreement is
 The Community shall notify to the country of destination, as implemented.
 soon as possible, the means of transport to be used to carry
 the goods to the place of destination, the means of shipment Article 6
 to be used during the intermediary phases, the date of
 loading and the quantity and quality of the goods as On delivery of the goods the country of destination shall
 recorded on shipment from the Community. hand to the authorized agent of the Community a certificate
 of receipt, which shall set out the place and date of receipt,
 Article 3 the nature and the quantity of the goods received, together
 with any comments on the quality of those goods. A copy of
 The Community shall inform the country of destination in the certificate shall be sent to the Commission of the Euro
 good time of the expected date of arrival of the goods at the pean Communities.
 Information on the signing of the Agreement between the European Economic
 Community and the Rwandese Republic on the supply of food aid
 The Agreement between the European Economic Community and Rwanda on the supply
 of common wheat flour as food aid, which the Council decided to conclude on 16 June
 1975, was signed in Brussels on 18 June 1975, on behalf of the Council of the European
 Communities by :
 Mr Brendan Dillon, Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary, Permanent Represen
 tative of Ireland, Chairman of the Permanent Representatives Committee, and
 Mr Hans-Broder Krohn , Director-General of the Directorate-General for Development
 and Cooperation at the Commission of the European Communities ;
 and on behalf of the Rwandese Republic by :
 Mr Ignace Karuhije, Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary, Representative of the
 Rwandese Republic to the European Economic Community.


text:
 13.9.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 244/32
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 878/2013 DELLA COMMISSIONE
 del 12 settembre 2013
 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di taluni ortofrutticoli
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1),
 visto il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 della Commissione, del 7 giugno 2011, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio nei settori degli ortofrutticoli freschi e degli ortofrutticoli trasformati (2), in particolare l'articolo 136, paragrafo 1,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali dell'Uruguay round, i criteri per la fissazione da parte della Commissione dei valori forfettari all'importazione dai paesi terzi, per i prodotti e i periodi indicati nell'allegato XVI, parte A, del medesimo regolamento.
 (2)
 Il valore forfettario all'importazione è calcolato ciascun giorno feriale, in conformità dell’articolo 136, paragrafo 1, del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011, tenendo conto di dati giornalieri variabili. Pertanto il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 I valori forfettari all'importazione di cui all'articolo 136 del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 sono quelli fissati nell'allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 12 settembre 2013
 Per la Commissione, a nome del presidente
 Jerzy PLEWA
 Direttore generale dell'Agricoltura e dello sviluppo rurale
 (1) GU L 299 del 16.11.2007, pag. 1.
 (2) GU L 157 del 15.6.2011, pag. 1.
 ALLEGATO
 Valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di taluni ortofrutticoli
 (EUR/100 kg)
 Codice NC
 Codice dei paesi terzi (1)
 Valore forfettario all'importazione
 0702 00 00
 MK
 37,9
 XS
 31,3
 ZZ
 34,6
 0707 00 05
 MK
 43,1
 TR
 95,4
 ZZ
 69,3
 0709 93 10
 TR
 134,7
 ZZ
 134,7
 0805 50 10
 AR
 125,2
 CL
 136,3
 IL
 142,1
 TR
 78,9
 UY
 100,2
 ZA
 119,6
 ZZ
 117,1
 0806 10 10
 EG
 184,6
 TR
 148,4
 ZZ
 166,5
 0808 10 80
 AR
 100,2
 BA
 68,8
 BR
 54,6
 CL
 123,8
 NZ
 144,9
 US
 130,2
 ZA
 109,7
 ZZ
 104,6
 0808 30 90
 AR
 202,6
 CN
 82,3
 TR
 131,0
 ZA
 206,6
 ZZ
 155,6
 0809 30
 TR
 129,4
 ZZ
 129,4
 0809 40 05
 BA
 45,1
 MK
 54,9
 XS
 53,5
 ZZ
 51,2
 (1) Nomenclatura dei paesi stabilita dal regolamento (CE) n. 1833/2006 della Commissione (GU L 354 del 14.12.2006, pag. 19). Il codice «ZZ» corrisponde a «altre origini».


text:
20150731024616752015/C 270/172352015CJC27020150817FR01FRINFO_JUDICIAL20150521141522Affaire C-235/15: Demande de décision préjudicielle présentée par la Curtea de Apel Constanţa (Roumanie) le 21 mai 2015 — Maria Bosneaga/Instituţia Prefectului — Judeţul Constanţa — Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere şi Înmatriculare a Vehiculelor
 ---documentbreak--- C2702015FR1420120150521FR0017142152Demande de décision préjudicielle présentée par la Curtea de Apel Constanţa (Roumanie) le 21 mai 2015 — Maria Bosneaga/Instituţia Prefectului — Judeţul Constanţa — Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere şi Înmatriculare a Vehiculelor
 (Affaire C-235/15)2015/C 270/17Langue de procédure: le roumain
 Juridiction de renvoi
 Curtea de Apel Constanţa
 Parties dans la procédure au principal
 Partie requérante: Maria Bosneaga
 Partie défenderesse: Instituţia Prefectului — Judeţul Constanţa — Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere şi Înmatriculare a Vehiculelor
 Questions préjudicielles
 L’article 110 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne s’oppose-t-il à l’instauration, conformément à l’article 4, sous d), de l’ordonnance d’urgence du gouvernement no 9/2013, de l’obligation de payer le timbre environnemental frappant les véhicules automobiles d’occasion en provenance de l’espace communautaire à l’occasion de la transcription du droit de propriété sur le véhicule automobile usagé lorsqu’il s’agit d’un véhicule automobile pour lequel la restitution, ou l’immatriculation sans paiement, de la taxe spéciale sur les voitures et les véhicules automobiles, de la taxe sur la pollution frappant les véhicules automobiles ou de la taxe sur les émissions polluantes des véhicules automobiles a été judiciairement ordonnée?


text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 29.9.2021
 COM(2021) 612 final
 2021/0311(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om partiellt tillfälligt upphävande av tillämpningen av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Avtalet mellan EU och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar (nedan kallat avtalet om förenklade viseringsförfaranden) trädde i kraft den 1 juli 2020
 1
 , parallellt med återtagandeavtalet
 2
 . Syftet med avtalet om förenklade viseringsförfaranden är att ömsesidigt förenkla utfärdandet av viseringar för planerade vistelser på högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod för unionsmedborgare och belarusiska medborgare.
 Avtalet om förenklade viseringsförfaranden bidrar till att stärka de mellanfolkliga kontakterna och främja gemensamma värderingar, inbegripet mänskliga rättigheter och EU:s demokratiska värden. I ingressen till avtalet om förenklade viseringsförfaranden betonas vikten av de grundläggande principer som styr samarbetet mellan EU och Belarus (tidigare Vitryssland) samt skyldigheter och ansvar, inbegripet respekt för mänskliga rättigheter och demokratiska principer, enligt relevanta internationella instrument som är tillämpliga på dem.
 Den 12 oktober 2020 antog rådet slutsatser om EU:s svar på utvecklingen i Belarus
 3
 . I sina slutsatser upprepade rådet att presidentvalet den 9 augusti 2020 varken var fritt eller rättvist och att den belarusiska regimen saknade all demokratisk legitimitet. Rådet upprepade sitt fulla stöd för Belarus suveränitet och oberoende och betonade det belarusiska folkets demokratiska rätt att välja president genom fria och rättvisa val, utan yttre inblandning. I slutsatserna erinrades vidare om de restriktiva åtgärderna, bestående av reseförbud och frysning av tillgångar, mot 40 personer som är ansvariga för oegentligheterna i samband med presidentvalet och de våldsamma ingripandena mot fredliga protester, och förklarades att EU är berett att vidta ytterligare restriktiva åtgärder mot enheter och högt uppsatta tjänstemän, däribland Aleksandr Lukasjenko
 4
 .
 EU minskade det bilaterala samarbetet med de belarusiska myndigheterna på central nivå, ökade sitt stöd till det belarusiska folket och civilsamhället och ändrade sitt bilaterala ekonomiska stöd i enlighet med detta. I linje med dessa åtgärder ställde EU omedelbart ytterligare ekonomiska resurser till förfogande för våldsoffer, organisationer i det civila samhället och oberoende medier.
 Tillslagen mot oppositionsaktivister, organisationer i det civila samhället, människorättsförsvarare och oberoende medier fortsätter. Det fanns mer än 670 politiska fångar i mitten av september 2021 och antalet fångar ökar varje vecka. Dessa fångar är föremål för hastiga, politiskt motiverade rättegångar som ofta förs bakom stängda dörrar och avslutas med skamliga domar på många års fängelse.
 Tillämpningen av avtalet om förenklade viseringsförfaranden har fortsatt medan inrättandet av den gemensamma kommittén för förenklade viseringsförfaranden, som ska övervaka genomförandet av avtalet, har skjutits upp.
 Som en reaktion på det fortsatta brutala förtrycket av alla delar av det belarusiska samhället, särskilt på kapningen av ett passagerarflyg den 23 maj 2021, förbjöd EU belarusiska lufttrafikföretag att flyga över EU:s luftrum och få tillträde till EU:s flygplatser
 5
 , antog ett fjärde paket med sanktioner med förteckningar över personer och enheter
 6
 och införde riktade ekonomiska sanktioner
 7
 .
 De belarusiska myndigheterna reagerade på dessa åtgärder genom att den 28 juni 2021 meddela att de skulle avbryta sitt deltagande i det östliga partnerskapet och att återtagandeavtalet med EU skulle upphävas. Belarus kallade dessutom hem sin EU-ambassadör för samråd, begärde att EU-ambassadören skulle kallas hem till Bryssel för samråd och meddelade att företrädare för europeiska institutioner och privatpersoner från EU som bidrog till utarbetandet av sanktionerna skulle nekas inresa till Belarus. De belarusiska myndigheterna krävde att verksamheten vid medlemsstaternas kulturinstitut skulle avbrytas. Belarus uppgav också att man skulle överväga ytterligare möjliga motåtgärder. Den 8 september 2021 överlämnades dessutom ett lagförslag om upphävande av återtagandeavtalet med EU till Belarus parlament.
 Situationen vid EU:s yttre gränser mot Belarus har stabiliserats när det gäller ankomster, bland annat på grund av att direktflyg från Bagdad till Minsk har ställts in, men den är fortfarande spänd och migrationstrycket kvarstår; antalet förhindrade försök att irreguljärt passera gränsen förblir högt. Fram till den 19 september 2021 hade 4 145 personer passerat gränsen mellan Litauen och Belarus irreguljärt. Det är 56 gånger fler än under 2020. Mer än hälften av de tredjelandsmedborgare som passerade den litauiska gränsen till Belarus kom från Irak (2 805), följt av medborgare i Kongo och Kamerun samt en liten andel syriska, iranska och afghanska medborgare. När det gäller Polen har under samma period 1 493 tredjelandsmedborgare passerat gränsen till Belarus. Det är 23 gånger fler än under 2020. Även här är de flesta irakiska medborgare, men antalet afghanska medborgare är större. Relativt sett upplevde dock Lettland den största ökningen, från tre upptäckta irreguljära gränspassager under 2020 till 377 under 2021. Samma tendens gäller för asylansökningar. Jämfört med samma period förra året har Litauen hittills registrerat 14 gånger fler asylansökningar under 2021 (2 399), främst från irakiska medborgare (50 %). Polen har registrerat 131 % fler asylansökningar (4 109) och afghaner är de vanligaste sökandena (33 %), följt av belarusier (29 %) och ryssar (18 %). Lettland tog emot 465 asylansökningar, nästan sex gånger fler än 2020.
 Denna plötsliga ökning tyder på att regimen uppmuntrar irreguljär migration av politiska skäl, särskilt som vedergällning mot Litauen, Polen och Lettland på grund av deras inställning till Belarus. Belarus åtgärder mot EU:s medlemsstater kräver ett enat svar.
 2.FÖRESLAGNA ÅTGÄRDER
 Avtalet om förenklade viseringsförfaranden ingicks på premissen att respekten för mänskliga rättigheter och demokratiska principer är en av de grundläggande principer som styr samarbetet mellan unionen och Belarus samt deras skyldigheter och ansvar
 8
 . Såväl unionen som Belarus var medvetna om att avtalet om förenklade viseringsförfaranden inte bör leda till irreguljär migration och lade särskild vikt vid frågor om säkerhet och återtagande
 9
 .
 Mot bakgrund av det som beskrivs ovan överträder Belarus dessa principer. Belarus äventyrar inte bara de ömsesidiga förbindelserna mellan unionen och dess medlemsstater, utan trappar också upp kränkningarna av de mänskliga rättigheterna, vilket strider mot landets internationella förpliktelser
 10
 .
 En lämplig åtgärd är därför att tillfälligt upphäva tillämpningen av vissa artiklar i avtalet om förenklade viseringsförfaranden som föreskriver lättnader för vissa specifika kategorier av sökande, nämligen
 i) för medlemmar av officiella delegationer från Belarus, inbegripet fasta medlemmar av sådana delegationer som på officiell inbjudan till Belarus ska delta i officiella möten, samråd, förhandlingar eller utbytesprogram, samt i evenemang som mellanstatliga organisationer anordnar inom en av medlemsstaternas territorium, och
 ii) för medlemmar av Belarus nationella och regionala regeringar och parlament, Belarus författningsdomstol och Belarus högsta domstol för resor i tjänsten.
 Tillämpningen av följande artiklar i avtalet om förenklade viseringsförfaranden bör därför tillfälligt upphävas: Artikel 4.1 a om ”handlingar som styrker syftet med resan”, artikel 5.1 a och b, artikel 5.2 a om ”utfärdande av viseringar för flera inresor” och artikel 6.3 a och b om ”avgifter för handläggning av viseringsansökningar”.
 När rådets beslut träder i kraft kommer tillämpningen av de särskilda regler som föreskrivs i dessa bestämmelser tillfälligt att upphävas. Följaktligen kommer de allmänna bestämmelserna i viseringskodexen att tillämpas i stället
 11
 .
 Tillämpningen av andra bestämmelser i avtalet om förenklade viseringsförfaranden upphävs inte och de lättnader som föreskrivs för vanliga belarusiska medborgare kommer att fortsätta att gälla. Detta kommer att göra det möjligt att upprätthålla de mellanfolkliga kontakterna. De icke upphävda bestämmelserna i avtalet om förenklade viseringsförfaranden bör dock inte användas för att kringgå syftet med rådets beslut om partiellt tillfälligt upphävande av avtalet om förenklade viseringsförfaranden. Medlemsstaterna bör rapportera till kommissionen om försök att kringgå eller påstådda kringgåenden av det partiella tillfälliga upphävandet av avtalet om förenklade viseringsförfaranden.
 3.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
 •Rättslig grund
 Den förfarandemässiga rättsliga grunden för detta förslag är artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Den materiella rättsliga grunden är artikel 77.2 a i EUF-fördraget.
 I artikel 14.5 i avtalet om förenklade viseringsförfaranden föreskrivs dessutom följande: ”Vardera parten får tillfälligt upphäva hela eller delar av detta avtal. Den andra parten ska underrättas om ett beslut om tillfälligt upphävande senast 48 timmar innan det träder i kraft. Den part som tillfälligt upphäver tillämpningen av detta avtal ska så snart skälen för det tillfälliga upphävandet inte längre är tillämpliga omedelbart informera den andra parten om detta.”
 •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)
 Ej tillämpligt.
 •Proportionalitetsprincipen
 Detta förslag går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet, nämligen att tillfälligt upphäva vissa befintliga lättnader för tjänstemän i Belarus samtidigt som man fortsätter att stödja Belarus vanliga medborgare genom förenklade viseringsförfaranden.
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 Förslaget medför inga ytterligare kostnader för EU:s budget.
 2021/0311 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om partiellt tillfälligt upphävande av tillämpningen av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 77.2 a och 218.9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)Avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar
 12
 (avtalet) trädde i kraft den 1 juli 2020, parallellt med avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om återtagande av personer utan uppehållstillstånd
 13
 (återtagandeavtalet).
 (2)Syftet med avtalet är att ömsesidigt förenkla utfärdandet av viseringar för planerade vistelser på högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod för unionsmedborgare och belarusiska medborgare. Avtalet bidrar till att stärka de mellanfolkliga kontakterna och främja gemensamma värderingar, inbegripet mänskliga rättigheter och demokratiska principer.
 (3)Enligt artikel 14.5 i avtalet får vardera parten tillfälligt upphäva hela eller delar av avtalet. Den andra parten bör underrättas om ett beslut om tillfälligt upphävande senast 48 timmar innan det träder i kraft. Den part som tillfälligt upphäver tillämpningen av avtalet bör så snart skälen för det tillfälliga upphävandet inte längre är tillämpliga omedelbart informera den andra parten om detta.
 (4)Som en reaktion på det fortsatta brutala förtrycket av alla delar av det belarusiska samhället, och särskilt på kapningen av ett passagerarflyg den 23 maj 2021, förbjöd EU belarusiska lufttrafikföretag att flyga över EU:s luftrum och få tillträde till EU:s flygplatser, antog ett fjärde paket med sanktioner med förteckningar över personer och enheter samt införde riktade ekonomiska sanktioner genom förordning (EG) nr 765/2006
 14
 och beslut 2012/642/Gusp
 15
 .
 (5)Belarus (tidigare Vitryssland) reagerade på dessa åtgärder genom att den 28 juni 2021 meddela att man skulle avbryta sitt deltagande i det östliga partnerskapet och att återtagandeavtalet skulle upphävas. Den 8 september 2021 överlämnades ett lagförslag om upphävande av återtagandeavtalet med Europeiska unionen till Belarus parlament.
 (6)Samtidigt har Litauen och på senare tid Polen och Lettland sett en ökning utan motstycke av de irreguljära migrationsströmmarna från Belarus. Denna plötsliga ökning tyder på att regimen uppmuntrar irreguljär migration av politiska skäl, särskilt som vedergällning mot Litauen, Polen och Lettland på grund av deras inställning till Belarus.
 (7)De ovannämnda åtgärderna från Belarus sida strider både mot de grundläggande principer som avtalet bygger på och mot unionens och dess medlemsstaters intressen. I synnerhet respekterar Belarus åtgärder inte de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna och leder till irreguljär migration från Belarus territorium till unionen.
 (8)Tillämpningen av vissa bestämmelser i avtalet om förenklade förfaranden för vissa kategorier av sökande av visering för kortare vistelse, nämligen medlemmar av officiella delegationer från Belarus, medlemmar av Belarus nationella och regionala regeringar och parlament samt medlemmar av Belarus författningsdomstol och högsta domstol, för resor i tjänsten, bör därför tillfälligt upphävas.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Tillämpningen av följande artiklar i avtalet ska upphävas:
 (a)Artikel 4.1 a avseende alla viseringssökande som är medlemmar av officiella delegationer från Belarus, inbegripet fasta medlemmar av sådana delegationer som på officiell inbjudan till Belarus ska delta i officiella möten, samråd, förhandlingar eller utbytesprogram, samt i evenemang som mellanstatliga organisationer anordnar inom en av medlemsstaternas territorium.
 (b)Artikel 5.1 a och b avseende alla viseringssökande som är medlemmar av Belarus nationella eller regionala regeringar eller parlament eller Belarus författningsdomstol eller Belarus högsta domstol, samt alla viseringssökande som är fasta medlemmar av officiella delegationer från Belarus som på officiell inbjudan till Belarus ska delta i officiella möten, samråd, förhandlingar eller utbytesprogram, samt i evenemang som mellanstatliga organisationer anordnar inom en av medlemsstaternas territorium.
 (c)Artikel 5.2 a avseende alla viseringssökande som är medlemmar av officiella delegationer från Belarus och som på officiell inbjudan till Belarus ska delta i officiella möten, samråd, förhandlingar eller utbytesprogram, samt i evenemang som mellanstatliga organisationer anordnar inom en av medlemsstaternas territorium.
 (d)Artikel 6.3 a och b avseende alla viseringssökande som är medlemmar av Belarus nationella eller regionala regeringar eller parlament eller Belarus författningsdomstol eller Belarus högsta domstol, samt alla viseringssökande som är fasta medlemmar av officiella delegationer från Belarus som på officiell inbjudan till Belarus ska delta i officiella möten, samråd, förhandlingar eller utbytesprogram, samt i evenemang som mellanstatliga organisationer anordnar inom en av medlemsstaternas territorium.
 Artikel 2
 Detta beslut träder i kraft den andra dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar (EUT L 180, 9.6.2020).
 (2)
 Avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om återtagande av personer som vistas olagligt inom territoriet (EUT L 181, 9.6.2020).
 (3)
 Rådets slutsatser om Vitryssland av den 12 oktober 2020, 11661/20.
 (4)
 Ett andra paket med sanktioner antogs den 6 november 2020 (rådets genomförandeförordning (EU) 2020/1648 av den 6 november 2020 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets genomförandebeslut (Gusp) 2020/1650 av den 6 november 2020 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder mot Vitryssland (EUT L 370 I)). Ett tredje paket med sanktioner antogs den 17 december 2020 (rådets genomförandeförordning (EU) 2020/2129 av den 17 december 2020 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets genomförandebeslut (Gusp) 2020/2130 av den 17 december 2020 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder mot Vitryssland (EUT L 426 I)). De restriktiva åtgärderna i båda paketen omfattar reseförbud och frysning av tillgångar avseende de personer och enheter som förtecknas i de ovannämnda akterna.
 (5)
 Rådets förordning (EU) 2021/907 av den 4 juni 2021 om ändring av förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland och rådets beslut (Gusp) 2021/908 av den 4 juni 2021 om ändring av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Vitryssland (EUT L 197 I).
 (6)
 Rådets förordning (EU) 2021/996 av den 21 juni 2021 om ändring av förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets genomförandeförordning (EU) 2021/997 av den 21 juni 2021 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets genomförandeförordning (EU) 2021/999 av den 21 juni 2021 om genomförande av artikel 8a.1 i förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets beslut (Gusp) 2021/1001 av den 21 juni 2021 om ändring av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Vitryssland; rådets genomförandebeslut (Gusp) 2021/1002 av den 21 juni 2021 om genomförande av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Vitryssland (EUT L 219 I). De personer och enheter som förtecknas i de ovannämnda rättsakterna är föremål för frysning av tillgångar, och det är förbjudet för EU-medborgare och EU-företag att göra medel tillgängliga för dem som är uppförda på förteckningen. De restriktiva åtgärderna omfattar även reseförbud för personer som är uppförda på förteckningen.
 (7)
 Rådets förordning (EU) 2021/1030 av den 24 juni 2021 om ändring av förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland; rådets beslut (Gusp) 2021/1031 av den 24 juni 2021 om ändring av beslut 2012/642/Gusp om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Vitryssland (EUT L 224 I).
 (8)
 Skäl 3 i ingressen till avtalet om förenklade viseringsförfaranden.
 (9)
 Skäl 2 i ingressen till avtalet om förenklade viseringsförfaranden.
 (10)
 Enligt rapporten från den särskilda rapportören om situationen för de mänskliga rättigheterna i Belarus, Anaïs Marin, A/HRC/47/49, 4 maj 2021.
 (11)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex), EUT L 243, 15.9.2009, s. 1.
 (12)
 Avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om förenklat utfärdande av viseringar (EUT L 180, 9.6.2020).
 (13)
 Avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Vitryssland om återtagande av personer som vistas olagligt inom territoriet (EUT L 181, 9.6.2020).
 (14)
 Rådets förordning (EG) nr 765/2006 av den 18 maj 2006 om restriktiva åtgärder mot president Lukasjenko och vissa tjänstemän i Vitryssland (EUT L 134, 20.5.2006, s. 1), ändrad genom rådets förordning (EU) 2021/907 (EUT L 197 I, 4.6.2021), rådets förordning (EU) 2021/996 (EUT L 219 I, 21.6.2021, s. 1), rådets genomförandeförordning (EU) 2021/997 (EUT L 219 I, 21.6.2021, s. 3), rådets genomförandeförordning (EU) 2021/999 (EUT L 219 I, 21.6.2021, s. 55) och rådets förordning (EU) 2021/1030 (EUT L 224 I, 24.6.2021, s. 1).
 (15)
 Rådets beslut 2021/642/Gusp av den 15 oktober 2012 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Vitryssland (EUT L 285, 17.10.2012, s. 1), ändrat genom rådets beslut (Gusp) 2021/908 (EUT L 197 I, 4.6.2021, s. 3), rådets beslut (Gusp) 2021/1001 (EUT L 219 I, 21.6.2021, s. 67), rådets genomförandebeslut (Gusp) 2021/1002 (EUT L 219 I, 21.6.2021, s. 70) och rådets beslut (Gusp) 2021/1031 (EUT L 224 I, 24.6.2021).