type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 31.8.2020.
 COM(2020) 472 final
 2020/0226(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)
 OBRAZLOŽENJE
 1.Predmet prijedloga
 Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu izmjena prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN), koji se primjenjuju od 1. siječnja 2021., u vezi s predviđenim istekom roka mirovanja tijekom kojeg ugovorne stranke članice Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Upravnog odbora ADN-a mogu uložiti prigovor na predložene izmjene za izdanje iz 2021.
 2.Kontekst prijedloga
 Navedenim prilozima i propisima, poznatijima kao prilozi ADR-u i propisi priloženi ADN-u, uređuje se međunarodni prijevoz opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima između članica Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) koje su također ugovorne stranke ADR-a i ADN-a.
 Razvoj prijevoza opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima unutar Unije te između Unije i susjednih zemalja ključni je element europske zajedničke prometne politike te se njime osigurava pravilno funkcioniranje svih industrijskih grana koje proizvode ili koriste robu razvrstanu kao opasnu prema ADR-u i ADN-u. Prilagođavanje tih sporazuma tehničkom i znanstvenom napretku stoga je ključno kako bi se omogućio razvoj prometa i povezanih grana industrije unutar ekonomskog lanca. Izmjenama se namjerava uskladiti ADR i ADN s Oglednim propisima UN-a, uključujući nove definicije, kriterije razvrstavanja i UN brojeve, zahtjeve u pogledu pakiranja i označavanja, ažuriranje primjenjivih normi i tehničkih zahtjeva te uredničke ispravke.
 Međunarodne odredbe koje se odnose na prijevoz opasnih tvari utvrđene su u raznim međunarodnim organizacijama, na primjer u UNECE-u, Međuvladinoj organizaciji za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) i nizu specijaliziranih tijela Ujedinjenih naroda. Budući da pravila moraju biti međusobno kompatibilna, među organizacijama uključenima u taj rad razvijen je složen međunarodni sustav za koordinaciju i usklađivanje. Odredbe se prilagođuju u dvogodišnjem ciklusu.
 2.1.Europski sporazum o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR)
 Cilj je Europskog sporazuma o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) reguliranje međunarodnog cestovnog prijevoza opasnih tvari između država članica UNECE-a i drugih država koje primjenjuju ADR (ugovorne stranke ADR-a). ADR je stupio na snagu 29. siječnja 1968.
 Europska unija nije stranka Sporazuma, iako su sve njezine države članice ugovorne stranke tog sporazuma.
 2.2.Europski sporazum o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)
 Cilj je Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN) reguliranje međunarodnog prijevoza opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima između država članica UNECE-a koje primjenjuju ADN (ugovorne stranke ADN-a). ADN je stupio na snagu 28. veljače 2008.
 Europska unija nije stranka Sporazuma, iako je trinaest njezinih država članica ugovorna stranka tog sporazuma.
 2.3.Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Upravni odbor ADN-a
 Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15), Upravni odbor ADN-a i Odbor za sigurnost ADN-a (WP.15/AC.2) tijela su osnovana u okviru UNECE-a sa zadatkom odlučivanja o izmjenama ADR-a i ADN-a. Sastavljena su od predstavnika država članica UNECE-a koje primjenjuju ADR i ADN. Svaka ugovorna stranka ADR-a i ADN-a ima pravo glasa.
 U skladu s poglavljem VII. – „Glasovanje” Statuta i Poslovnika radne skupine WP.15, samo punopravni članovi imaju po jedan glas u WP.15, a odluke tog tijela prvenstveno se donose konsenzusom. U WP.15 glasuje se dizanjem ruku.
 U skladu s člankom 17. stavkom 7. ADN-a, svaka ugovorna stranka zastupljena na sjednici Upravnog odbora ADN-a ima jedan glas.
 Izmjene koje su donesene tijekom dvogodišnjeg razdoblja od 2018 do 2020. uključuju niz raznovrsnih prilagodbi tehničkom i znanstvenom napretku.
 Za ADR, WP.15 odlučio je o predloženim izmjenama na svim sjednicama navedenima u odjeljku 2.4. Za ADN, Upravni odbor odlučio je o izmjenama na svojoj dvadeset četvrtoj sjednici u Ženevi 31. siječnja 2020.
 U skladu s člankom 14. ADR-a, kad WP.15 odluči o predloženoj izmjeni prilogâ ADR-u, ona se smatra prihvaćenom, osim ako barem trećina ugovornih stranaka ili pet ugovornih stranaka ako je trećina više od tog broja dostavi glavnom tajniku Ujedinjenih naroda pisanu obavijest o prigovoru na predloženu izmjenu u roku od tri mjeseca od dana kad je on objavi.
 U skladu s člankom 20. ADN-a, kad Upravni odbor ADN-a odluči o predloženim izmjenama, one se smatraju prihvaćenima, osim ako barem trećina ugovornih stranaka ili pet ugovornih stranaka ako je trećina više od tog broja dostavi glavnom tajniku Ujedinjenih naroda pisanu obavijest o prigovoru na predloženu izmjenu u roku od tri mjeseca od dana kad je on objavi.
 Izmjene koje je donio WP.15, kako su iznesene u dokumentima u Prilogu ovom prijedlogu, poslane su glavnom tajniku Ujedinjenih naroda kako bi ih se moglo dostaviti ugovornim strankama ADR-a 1. srpnja 2020. te kako bi ih one mogle prihvatiti u skladu s postupkom iz članka 14. ADR-a, i dostupne su na internetu
 1
 .
 Izmjene koje je donio Upravni odbor ADN-a, kako su iznesene u dokumentima u Prilogu ovom prijedlogu, dostavio je glavni tajnik Ujedinjenih naroda ugovornim strankama ADN-a 1. srpnja 2020. kako bi ih one mogle prihvatiti u skladu s postupkom iz članka 20. ADN-a, i dostupne su na internetu
 2
 .
 Do 30. rujna 2020. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda u svojoj funkciji depozitara može zaprimati prigovore na izmjene ADR-a i ADN-a kako su donesene u točki 2.3.
 2.4.Predviđeni akti radne skupine WP.15 i Upravnog odbora ADN-a
 Svrha je predviđenih akata prilagodba prilogâ ADR-u i propisa priloženih ADN-u tehničkom i znanstvenom napretku.
 Prilagodbe uključuju objašnjenje izuzeća za uređaje za bilježenje podataka i uređaje za praćenje tereta na baterije, nove definicije za npr. „brzinu doze” odnosno izmjenu definicija npr. „temperature samoubrzanog raspadanja (SADT)” i „temperature samoubrzane polimerizacije (SAPT)”. Pravila koja se primjenjuju na klasifikaciju opasnih tvari pojašnjena su u oba sporazuma, posebice kad je riječ o eksplozivima, radioaktivnom materijalu, korozivnim tvarima itd. Na popis opasnih tvari uvršteno je nekoliko novih unosa kao što su UN 0511 DETONATORI, ELEKTRONIČKI programabilni, za miniranje, UN 3549 MEDICINSKI OTPAD, KATEGORIJE A, OPASAN ZA LJUDE, u krutom stanju ili MEDICINSKI OTPAD, KATEGORIJE A, OPASAN samo ZA ŽIVOTINJE, u krutom stanju. Uvedeno je i nekoliko izmjena u posebne odredbe o pakiranju i propisana su nova pravila za ambalažu koja se koristi za kombinaciju litijskih baterija u opremi i litijskih baterija zapakiranih s opremom, nitrocelulozu i mješoviti utovar eksplozivnih tvari i proizvoda.
 Tijekom pripreme tih izmjena provedeno je savjetovanje s brojnim stručnjacima iz javnog i privatnog sektora. Tijekom razvoja tih izmjena održani su sljedeći tehnički sastanci:
 –
 na Pododboru stručnjaka za prijevoz opasnih tvari pri Gospodarskom i socijalnom vijeću UN-a (ECOSOC) na sljedećim sjednicama:
 (1)
 na 51. sjednici u Ženevi, 3.–7. srpnja 2017.;
 (2)
 na 52. sjednici u Ženevi, 27. studenoga–6. prosinca 2017.;
 (3)
 na 53. sjednici u Ženevi, 25. lipnja–4. srpnja 2018.;
 (4)
 na 54. sjednici u Ženevi, 26. studenoga–4. prosinca 2018.,
 –
 na zajedničkom sastanku (UNECE – OTIF) Odbora stručnjaka RID-a i WP.15:
 (1)
 na jesenskoj sjednici 2018. u Ženevi, 17.–21. rujna 2018.;
 (2)
 na proljetnoj sjednici 2019. u Bernu, 18.–22. ožujka 2019.;
 (3)
 na jesenskoj sjednici 2019. u Ženevi, 17.–26. rujna 2019.;
 –
 za ADR, na sastanku WP.15:
 (1)
 na 105. sjednici u Ženevi, 6.–9. studenoga 2018.;
 (2)
 na 106. sjednici u Ženevi, 13.–17. svibnja 2019.;
 (3) na 107. sjednici u Ženevi, 11.–15. studenoga 2019.;
 (4)
 na 108. sjednici u Ženevi, 11.–15. svibnja 2020. Ta je sjednica odgođena zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19, međutim, predsjednik WP.15 i Tajništvo UNECE-a savjetovali su se u pisanom postupku s državama članicama o uredničkim izmjenama koje je još trebalo uvesti u ADR 2021. S obzirom na rok za podnošenje primjedbi do 15. svibnja 2020. Komisija je 8. svibnja 2020. organizirala videokonferenciju. Države članice pozitivno su prihvatile prijedloge uredničkih izmjena te je postignut jednoglasan dogovor o konačnom prijedlogu koji je u pisanom obliku dalo Tajništvo UNECE-a,
 –
 za ADN, na Odboru za sigurnost ADN-a (WP.15/AC.2) na sljedećim sjednicama:
 (1)na 33. sjednici u Ženevi, 27.–31. kolovoza 2018.;
 (2)na 34. sjednici u Ženevi, 21.–25. siječnja 2019.;
 (3)na 35. sjednici u Ženevi, 26.–30. kolovoza 2019.;
 (4)na 36. sjednici u Ženevi, 27.–31. siječnja 2020.;
 te na Upravnom odboru ADN-a na njegovoj dvadeset četvrtoj sjednici u Ženevi, 31. siječnja 2020.
 Na navedenim sastancima u okviru stručnih odbora analizirani su i obrađivani pojedinačni prijedlozi izmjena. U većini slučajeva preporučeno djelovanje dogovoreno je jednoglasno. Neke od prijedloga preporučila je većina stručnjaka.
 Osim ako se predložene izmjene prilogâ ADR-u o kojima je glavni tajnik Ujedinjenih naroda poslao obavijest proglase odbijenima na temelju članka 14. stavka 3. u roku od tri mjeseca od datuma obavijesti, tj. 1. listopada 2020., predmetne izmjene stupit će na snagu 1. siječnja 2021.
 Osim ako se predložene izmjene propisa priloženih ADN-u proglase odbijenima na temelju članka 20. stavka 5. u roku od tri mjeseca od datuma obavijesti, tj. 1. listopada 2020., predmetne izmjene stupit će na snagu 1. siječnja 2021.
 3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije
 Europska unija nije ugovorna stranka ADR-a ni ADN-a. Međutim, činjenica da Europska unija ne sudjeluje u međunarodnom sporazumu ne sprječava je da provodi svoje nadležnosti tako da, u okviru svojih institucija, utvrđuje stajalište koje će se u njezino ime zauzeti u tijelu uspostavljenom tim sporazumom, posebno posredstvom država članica koje su stranke tog sporazuma i djeluju solidarno u njezinu interesu (vidjeti Njemačka protiv Vijeća, C-399/12 („OIV”), točka 52. i ondje navedenu sudsku praksu).
 ADR trenutačno ima 52 ugovorne stranke i sve su države članice EU-a ugovorne stranke tog sporazuma. ADN ima 18 ugovornih stranaka, od čega 13 država članica EU-a.
 Od 1. siječnja 1997. Europska unija primjenjuje odredbe ADR-a na cestovni prijevoz opasnih tvari na području EU-a, prvobitno u skladu s Direktivom Vijeća 94/55/EZ od 21. studenoga 1994. o usklađivanju zakonodavstava država članica u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu
 3
 . Direktiva 94/55/EZ zamijenjena je 2008. Direktivom 2008/68/EZ
 4
 kojom se prate načela prethodne direktive. Od 1. siječnja 2009. Europska Unija primjenjuje odredbe ADN-a na prijevoz opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima.
 Člankom 4. Direktive 2008/68/EZ u vezi s trećim zemljama utvrđeno je: „Prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava se ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije.”
 Prethodno navedene izmjene utjecat će na primjenu Direktive 2008/68/EZ u smislu njezina članka 8. U skladu s tom odredbom, Komisija je ovlaštena prilagođavati Prilog I. odjeljak I.1. i Prilog III. odjeljak III.1. Direktivi 2008/68/EZ znanstvenom i tehničkom napretku, „posebno kako bi se uzele u obzir izmjene ADR-a, (...) i ADN-a”.
 4.Pravna osnova
 4.1.Postupovna pravna osnova
 4.1.1.Načela
 Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
 Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
 5
 .
 Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
 6
 .
 4.1.2.Primjena na ovaj predmet
 WP.15 je tijelo uspostavljeno na temelju sporazuma, konkretno Europskog sporazuma o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR).
 Upravni odbor ADN-a je tijelo uspostavljeno na temelju sporazuma, konkretno Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN).
 Akti koje su donijeli WP.15 i Upravni odbor ADN-a imaju pravne učinke. U prethodno navedenim uvjetima, doneseni će akti biti obvezujući prema međunarodnom pravu u skladu s člankom 14. ADR-a i člankom 20. ADN-a i mogu odlučujuće utjecati na sadržaj zakonodavstva EU-a, konkretno na Direktivu 2008/68/EZ. Naime, na temelju članka 1. obvezna je upotreba tih pravila za prijevoz opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima unutar i između država članica, a člankom 4. Direktive 2008/68/EZ u vezi s trećim zemljama propisuje se sljedeće: „Prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava se ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije.”
 Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.
 Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.
 4.2.Materijalna pravna osnova
 4.2.1.Načela
 Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.
 4.2.2.Primjena na ovaj predmet
 Glavni cilj i sadržaj Odluke odnose se na prijevoz opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima. Stoga je materijalna pravna osnova predložene Odluke članak 91. UFEU-a.
 4.3.Zaključak
 Pravna osnova predložene odluke Vijeća trebao bi biti članak 91. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.
 5.Objava predviđenog akta
 U cilju transparentnosti i pravilnog upućivanja, odluke Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Odbora za sigurnost ADN-a objavljuju se u Službenom listu Europske unije uz navođenje datuma njihova stupanja na snagu.
 2020/0226 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Europski sporazum o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) stupio je na snagu 29. siječnja 1968. Europski sporazum o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN) stupio je na snagu 28. veljače 2008.
 (2)U skladu s člankom 14. ADR-a, svaka ugovorna stranka može predložiti jednu ili više izmjena prilogâ tom sporazumu; stoga Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) može donijeti izmjene prilogâ ADR-u. U skladu s člankom 20. ADN-a, Odbor za sigurnost i Upravni odbor mogu donijeti izmjene propisa priloženih ADN-u.
 (3)Izmjene u pogledu prijevoza opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima koje su donijeli WP.15 i Upravni odbor ADN-a tijekom dvogodišnjeg razdoblja 2018.–2020. dostavljene su ugovornim strankama ADR-a i ADN-a 1. srpnja 2020.
 (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu tih izmjena ADR-a i ADN-a jer će ti akti moći odlučujuće utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
 7
 . Tom se direktivom utvrđuju zahtjevi za prijevoz opasnih tvari cestom, željeznicom ili unutarnjim plovnim putovima unutar ili između država članica, upućivanjem na ADR i ADN. Člankom 4. te direktive predviđeno je da se prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije. Nadalje, u skladu s člankom 8. Direktive 2008/68/EZ Komisija je ovlaštena prilagođavati Prilog I. odjeljak I.1. i Prilog III. odjeljak III.1. toj direktivi znanstvenom i tehničkom napretku, posebno kako bi se uzele u obzir izmjene ADR-a, RID-a i ADN-a.
 (5)Unija nije ugovorna stranka ADR-a ni ADN-a. Međutim, to je ne sprječava da izvršava svoju nadležnost tako da, u okviru svojih institucija, utvrđuje stajališta koja će se u njezino ime zauzeti u tijelima uspostavljenima tim sporazumima, posebno posredstvom država članica koje su stranke tih sporazuma i djeluju zajednički u njezinu interesu.
 (6)Sve države članice ugovorne su stranke ADR-a i primjenjuju ga, a 13 država članica ugovorne su stranke ADN-a i primjenjuju ga.
 (7)Donesene izmjene odnose se na tehničke norme ili jedinstvene tehničke propise i cilj im je osigurati siguran i učinkovit prijevoz opasnih tvari, uzimajući u obzir znanstveni i tehnički napredak u predmetnom sektoru te razvoj novih tvari i predmeta koji predstavljaju opasnost tijekom prijevoza. Razvoj prijevoza opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima unutar Unije te između Unije i zemalja u njezinu susjedstvu ključni je element zajedničke prometne politike te se njime osigurava pravilno funkcioniranje svih industrijskih grana koje proizvode ili koriste robu razvrstanu kao opasnu prema ADR-u i ADN-u.
 (8)Sve su predložene izmjene opravdane i korisne te bi ih stoga Unija trebala podržati.
 (9)Stajalište Unije izražavaju države članice Unije koje su ugovorne stranke ADR-a i ADN-a, djelujući zajednički,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu izmjena prilogâ ADR-u i propisa priloženih ADN-u koje se navode u Prilogu ovoj Odluci, a koje su donijeli Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) odnosno Upravni odbor ADN-a, utvrđeno je u Prilogu.
 Manje izmjene tog stajališta mogu se dogovoriti bez daljnje odluke Vijeća, u skladu s člankom 2.
 Članak 2.
 Stajalište iz članka 1. izražavaju države članice Unije koje su ugovorne stranke ADR-a i ADN-a, djelujući zajednički.
 Članak 3.
 Odluke Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Odbora za sigurnost ADN-a objavljuju se u Službenom listu Europske unije uz navođenje datuma njihova stupanja na snagu.
 Članak 4.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 http://www.unece.org/trans/main/dgdb/wp15/wp15rep.html.
 (2)
 http://www.unece.org/trans/main/dgdb/adn/adn_rep.html.
 (3)
 SL L 319, 12.12.1994., str. 7.
 (4)
 SL L 260, 30.9.2008., str. 13.
 (5)
 Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 64.
 (6)
 Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.
 (7)
 Direktiva 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari (SL L 260, 30.9.2008., str. 13.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 31.8.2020.
 COM(2020) 472 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)
 PRILOG
 Prijedlog
 Referentni dokument
 Obavijest
 Predmet
 Primjedbe
 Stajalište EU-a
 1.
 ECE/TRANS/WP.15/249
 C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14
 Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u
 Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.
 Suglasnost s izmjenama
 2.
 ECE/TRANS/WP.15/249/Add.1
 C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14
 Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u – Dopuna
 Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.
 Suglasnost s izmjenama
 3.
 ECE/TRANS/WP.15/249/Corr.1
 C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14
 Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u – Ispravak
 Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.
 Suglasnost s izmjenama
 4.
 ECE/ADN/54
 C.N.273.2020.TREATIES-XI.D.6
 Nacrt izmjena propisa priloženih ADN-u
 Tehnički konsenzus na sjednici Upravnog odbora ADN-a.
 Suglasnost s izmjenama


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
11/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 139
 22000D0622(07)
 22.6.2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 148/47
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 22/1999
 (1999. gada 26. februāris),
 ar kuru groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās ārpus četrām pamatbrīvībām
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas precizēts ar protokolu, kurš precizē Eiropas Ekonomi-
 kas zonas līgumu, turpmāk “līgums”, un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,
 tā kā līguma 31. protokols grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1998. gada 3. jūnija Lēmumu
 Nr. 54/98 (1);
 tā kā ir lietderīgi paplašināt Līgumslēdzēju pušu sadarbību, lai iekļautu Kopienas rīcības programmu “Eiro-
 pas brīvprātīgo dienests jauniešiem” (Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1686/98/EK) (2));
 tā kā līguma 31. protokols tādēļ ir jāgroza, lai ļautu uzsākt šo paplašināto sadarbību no 1998. gada 1. augu-
 sta,
 IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
 1. pants
 Līguma 31. protokola 4. pantu groza šādi.
 1. Aiz 2.a punkta iekļauj šādu jaunu punktu:
 “2.b EBTA valstis no 1998. gada 1. augusta piedalās šādā Kopienas programmā:
 398 D 1686: Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Lēmums, ar kuru izveido Kopienas
 rīcības programmu “Eiropas brīvprātīgo dienests jauniešiem” (OV L 214, 31.7.1998., 1. lpp.).”
 2. 3. punktu aizstāj ar šādu:
 “3. EBTA valstis saskaņā ar 82. panta 1. punkta a) apakšpunktu finansiāli atbalsta 1., 2., 2.a un 2.b
 punktā minētās programmas un darbības.”
 2. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 1999. gada 27. februārī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi
 paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu.
 To piemēro no 1998. gada 1. augusta.
 3. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.
 Briselē, 1999. gada 26. februārī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā —
 priekšsēdētājs
 F. BARBASO
 (1) OV L 30, 4.2.1999., 57. lpp.
 (2) OV L 214, 31.7.1998., 1. lpp.


type: caselaw

text:
 4.5.2013
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 129/31
 Prasība, kas celta 2013. gada 14. janvārī — CK/Komisija
 (Lieta F-3/13)
 2013/C 129/57
 Tiesvedības valoda — franču
 Lietas dalībnieki
 Prasītājs: CK (pārstāvis — M.-A. Lucas, avocat)
 Atbildētāja: Eiropas Komisija
 Strīda priekšmets un apraksts
 Prasība atcelt ziņojumu par prasītāja karjeras attīstību
 Prasītāja prasījumi:
 —
 atcelt ziņojumu par karjeras attīstību 2011. gadā, kas izdots 2012. gada 14. februārī un kas galīgajā versijā apstiprināts 2012. gada 9. martā;
 —
 piespriest Komisijai maksāt summu EUR 5 000 apmērā kā atlīdzību par šī ziņojuma rezultātā radīto morālo kaitējumu;
 —
 piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


type: wikipedia

text:
Bengtsfors kommunblock var ett tidigare kommunblock i Älvsborgs län.
 Administrativ historik
 Den 1 januari 1964 grupperades Sveriges 1006 dåvarande kommuner i 282 kommunblock som en förberedelse inför kommunreformen 1971. Bengtsfors kommunblock bildades då av Bengtsfors köping och landskommunerna Bäckefors, Dals-Ed, Lelång och Steneby i dåvarande Älvsborgs län. Kommunblocket hade vid bildandet 18 355 invånare.
 1967 delades kommunblocken in i A-regioner och Bengtsfors kommunblock kom då att tillhöra Säffle/Åmåls a-region.
 1971 bildades Bengtsfors kommun av Bengtsfors köping och landskommunerna Bäckefors, Lelång och Steneby samtidigt som Dals-Eds landskommun ombildades till Dals-Eds kommun.
 1974 upplöstes de flesta av kommunblocken i landet och endast tre kommunblock återstod, ett av dessa var Bengtsfors kommunblock. Först 1977 upplöstes det utan att den tilltänkta blockkommunen hade bildats.
 Se även
 Bengtsfors kommun
 Dals-Eds kommun
 Referenser
 Kommunblock i Sverige
 Historiska indelningar i Västra Götalands län


text:
 25.1.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 24/25
 Rikors ippreżentat fit-28 ta’ Ottubru 2013 — Bimbo vs UASI — Cafe’ do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
 (Kawża T-569/13)
 2014/C 24/44
 Lingwa tar-rikors: l-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrenti: Bimbo, SA (Barcelona, Spanja) (rappreżentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avukat)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: Cafe’ do Brasil SpA (Melito di Napoli, l-Italja)
 Talbiet
 —
 tannulla d-Deċiżjoni tar-Raba’ Bord tal-Appell tal-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) tad-29 ta’ Awwissu 2013 fil-Każ R 1561/2012-4;
 —
 tikkundanna lill-intervenjenti għall-ispejjeż.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Applikanti għat-trade mark Komunitarja: il-parti l-oħra quddiem il-Bord tal-Appell
 Trade mark Komunitarja kkonċernata: it-trade mark figurattiva bil-kulur aħmar, deheb, abjad u iswed li tinkludi l-elementi verbali “Caffè KIMBO Espresso Napoletano” għal sensiela ta’ prodotti u servizzi fil-klassijiet 30, 32 u 43 — Applikazzjoni għal trade mark Komunitarja Nru 4 037 933
 Proprjetarju tat-trade mark jew tas-sinjal invokat insostenn tal-oppożizzjoni: ir-rikorrenti
 Trade mark jew sinjal invokat: trade mark Spanjola Nru 291 655 tal-kelma “BIMBO” għal prodotti fil-klassi 30 u trade mark preċedenti magħrufa sew fi Spanja “BIMBO” għal prodotti fil-klassi 30
 Deċiżjoni tad-Diviżjoni tal-Oppożizzjoni: oppożizzjoni parzjalment miċħuda
 Deċiżjoni tal-Bord tal-Appell: appell miċħud
 Motivi invokati: ksur tal-Artikolu 8(1)(b) u 8(5) tar-Regolament dwar it-trade mark Komunitarja.


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,22.1.2021
 COM(2021) 24 final
 2021/0011(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni halduskomitees seoses konventsiooni muutmise ettepanekuga
 SELETUSKIRI
 1.Kavandatav reguleerimisese
 Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel TIR-märkmike
 1
 alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (edaspidi „TIR-konventsioon“) halduskomitees võetav seisukoht seoses TIR-konventsiooni mitme muudatuse kavandatava vastuvõtmisega.
 2.Ettepaneku taust
 2.1.Tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta
 14. novembril 1975 vastu võetud tollikonventsiooniga TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (edaspidi „TIR-konventsioon“) püütakse hõlbustada kaupade rahvusvahelist vedu lähtetolliasutusest sihttolliasutusse nii paljude riike kaudu, kui vaja. Leping jõustus 1978. aastal. Alates 2020. aasta novembrist on konventsioonil 76 osalist, nende hulgas 75 riiki ja Euroopa Liit.
 Euroopa Liit on TIR-konventsiooni
 2
 osaline alates 20. juunist 1983 ja kõik liikmesriigid on samuti TIR-konventsiooni osalised.
 2.2.Halduskomitee
 Halduskomitee tegutseb TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni raames. Halduskomitee ülesanne on kaaluda ja võtta vastu TIR-konventsiooni muudatusi. Ettepanekud pannakse hääletusele ning igal osalisriigil, kes on halduskomitee istungil esindatud, on üks hääl. Liidul on ainupädevus TIR-konventsiooniga reguleeritud tollivaldkonnas. Liidul kui tolli- ja majandusliidul ei ole siiski TIR-konventsiooni artikli 52 lõike 3 kohaselt täiendavat hääleõigust lisaks oma liikmesriikide hääleõigustele. Kõik liikmesriigid on hääleõiguslikud TIR-konventsiooni osalised.
 TIR-konventsiooni muudatused võetakse vastu kohal olevate ja hääletavate osaliste kahe kolmandiku häälteenamusega. Otsuse tegemiseks peab kohal olema vähemalt üks kolmandik osalisriikidest.
 2.3.Halduskomitee kavandatav akt
 Halduskomitee peaks oma 74. istungil 2021. aasta veebruaris tegema otsuse TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni muutmise ettepanekute vastuvõtmise kohta (edaspidi „kavandatav akt“).
 Kavandatava akti eesmärk on kohandada TIR-märkmiku näidist vastavalt nende lähte- ja/või sihttolliasutuste arvu suurenemisele, mis võivad olla seotud TIR-veoga.
 Vastavalt TIR-konventsiooni artiklitele 59 ja 60 muutub kavandatav akt osaliste jaoks siduvaks.
 Artiklis 59 käsitletakse TIR-konventsiooni põhiosas tehtavaid muudatusi ja selles on sätestatud järgmine: „Kõik muudatusettepanekud, välja arvatud artiklis 60 ettenähtud ettepanekud, millest on teatatud vastavalt eelmisele lõikele, jõustuvad kõikide konventsiooniosaliste suhtes kolm kuud pärast muudatusettepanekust teatamisele järgnenud 12-kuulise tähtaja lõppu, kui selle aja jooksul ei ole ükski konventsiooniosaline riik edastanud ÜRO peasekretärile muudatusettepaneku suhtes vastuväiteid. Kui muudatusettepaneku suhtes on edastatud vastuväide vastavalt lõikele 3, siis ei loeta muudatusettepanekut vastuvõetuks ja sellel ei ole õiguslikku jõudu.“
 Artiklis 60 käsitletakse TIR-konventsiooni lisades tehtavaid muudatusi ja selles on sätestatud järgmine: „Mis tahes vastavalt artikli 59 lõigetele 1 ja 2 läbivaadatud lisade 1–10 muudatusettepanek jõustub kuupäeval, mille määrab halduskomitee selle vastuvõtmise kuupäeval, kui kõnealuse halduskomitee poolt samal päeval määratud varasemaks kuupäevaks ei ole üks viiendik või viis konventsiooniosalist riiki, sõltuvalt sellest, kumb arv on väiksem, esitanud ÜRO peasekretärile muudatusettepaneku suhtes oma vastuväidet. Halduskomitee määrab käesolevas lõikes osutatud kuupäevad kohal olnud ja hääletanud liikmete kahe kolmandiku häälteenamusega.“
 Liidu nimel võetav seisukoht
 Liit toetab TIR-konventsiooni 1. lisa muutmise ettepanekut ja TIR-märkmiku näidiste ajakohastamist, kuna see on kooskõlas artikli 18 kohta varem vastu võetud muudatustega, millega suurendati TIR-veo ajal kasutada lubatud tolliasutuste maksimumarvu.
 Vastavalt Euroopa Komisjoni ettepanekule ajakohastatakse nii TIR-märkmiku näidise varianti 1 kui ka varianti 2
 3
 . Variant 1 on praegu kasutatava TIR-märkmiku standardversioon ja variant 2 on tubaka/alkoholi jaoks ette nähtud TIR-märkmik, mida praegu ei kasutata. Ühtsuse huvides ja edasiste muudatuste vältimiseks tulevikus tuleb neid kaht näidist muuta ühel ja samal ajal. Uued näidised lisatakse esildatava nõukogu otsuse lisale.
 Nendel muudatustel on positiivne mõju kohapeal, kuna need võimaldavad ettevõtjatel paindlikumalt valida lähte- ja sihttolliasutust.
 See suurendab huvi TIR-konventsiooniga ühinemise vastu. Euroopa Liit toetab seda algatust, kuna see lihtsustab rahvusvahelise transiidikorra kasutamist.
 3.Õiguslik alus
 3.1.Menetlusõiguslik alus
 3.1.1.Põhimõtted
 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega [...] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“
 Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
 4
 .
 3.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Halduskomitee on lepinguga, st TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooniga ettenähtud organ.
 Akt, mille halduskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni artiklitega 59 ja 60.
 Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.
 Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 3.2.Materiaalõiguslik alus
 3.2.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.
 3.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.
 Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik.
 3.3.Kokkuvõte
 Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.
 4.Kavandatava akti avaldamine
 Kuna halduskomitee aktiga muudetakse TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni ja selle lisasid, on asjakohane see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.
 2021/0011 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni halduskomitees seoses konventsiooni muutmise ettepanekuga
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsioon (edaspidi „TIR-konventsioon“) sõlmiti 14. novembril 1975 ja kiideti Euroopa Majandusühenduse nimel heaks nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2112/78
 5
 ning see jõustus ühenduses 20. juunil 1983
 6
 .
 (2)TIR-konventsiooni konsolideeritud versioon avaldati nõukogu otsuse 2009/477/EÜ lisana, mille kohaselt komisjon avaldab TIR-konventsiooni edasised muudatused Euroopa Liidu Teatajas, märkides ära nende jõustumise kuupäeva.
 (3)TIR-konventsiooni artiklite 59 ja 60 kohaselt võib TIR-konventsiooni halduskomitee (edaspidi „halduskomitee“) võtta vastu TIR-konventsiooni ja selle lisade muudatused kohal olevate ja hääletavate konventsiooniosaliste kahe kolmandiku häälteenamusega.
 (4)Halduskomitee kavatseb 9.–12. veebruaril 2021 peetaval 74. või mõnel järgmisel istungil vastu võtta mitu TIR-konventsiooni lisade muudatust.
 (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel halduskomitees võetav seisukoht, kuna muudatused on liidu jaoks siduvad.
 (6)Selleks et võtta arvesse TIR-konventsiooni artikli 18 varasemat muudatust, mis on suurendanud nende tolliasutuste arvu, mis võivad olla seotud TIR-veoga, on vaja muuta TIR-konventsiooni 1. lisa ning ajakohastada TIR-märkmiku näidise variante 1 ja 2.
 (7)Liidu nimel halduskomitees võetav seisukoht peaks seepärast põhinema käesolevale otsusele lisatud kavandatavatel muudatusettepanekutel. See ei piira võimalust, et muudatusettepanekutes tehakse väheolulisi muudatusi, milles liidu esindajad võivad TIR-konventsiooni halduskomitees kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Euroopa Liidu nimel TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsiooni) halduskomitee 74. või mõnel järgmisel istungil võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud muudatusettepanekutel.
 Artikkel 2
 Artiklis 1 osutatud seisukoha esitab komisjon. Liidu liikmesriigid väljendavad liidu seisukohta TIR-konventsiooni halduskomitees toimuval ametlikul hääletusel, tegutsedes ühiselt liidu huvides.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele ja komisjonile.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 TIR – Transports Internationaux Routiers ehk rahvusvaheline maanteetransport.
 (2)
 Nõukogu 25. juuli 1978. aasta määrus (EMÜ) nr 2112/78, millega kiidetakse heaks 14. novembri 1975. aasta Genfi tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (TIR-konventsioon) (EÜT L 252, 14.9.1978, lk 1).
 (3)
 Käesoleva ettepaneku lisas on esitatud TIR-märkmiku uus kujundus: kui seda LegisWrite ́is näha ei ole, kontrollige palun DQC-vahendeid.
 (4)
 Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.
 (5)
 Nõukogu 25. juuli 1978. aasta määrus (EMÜ) nr 2112/78, millega kiidetakse heaks 14. novembri 1975. aasta Genfi tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (TIR-konventsioon) (EÜT L 252, 14.9.1978, lk 1).
 (6)
 EÜT L 31, 2.2.1983, lk 13.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,22.1.2021
 COM(2021) 24 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni halduskomitees seoses konventsiooni muutmise ettepanekuga
 LISA
 1. lisa, VARIANT 1, esikaane sisekülg 2: TIR-märkmiku näidis, „Règles relatives à l’utilisation du carnet TIR“, punkt 5:
 sõna „quatre“ asendatakse sõnaga „huit“;
 1. lisa, VARIANT 1, esikaane sisekülg 3: TIR-märkmiku näidise variant 1, „Rules regarding the use of the TIR Carnet“, punkt 5:
 sõna „four“ asendatakse sõnaga „eight“;
 1. lisa, VARIANT 1, TIR-märkmiku näidise lk 5 (valge), kviitung nr 1:
 praegune kviitung nr 1 asendatakse järgmisega:
 1
 1. lisa, VARIANT 1, TIR-märkmiku näidise variandi 1 lk 6 (roheline), kviitung nr 2:
 praegune kviitung nr 2 asendatakse järgmisega
 2
 :
 1. lisa, VARIANT 2, esikaane sisekülg 2: TIR-märkmiku näidis, „Règles relatives à l’utilisation du carnet TIR“, punkt 5:
 sõna „quatre“ asendatakse sõnaga „huit“;
 1. lisa, VARIANT 2, esikaane sisekülg 3: TIR-märkmiku näidise variant 1, „Rules regarding the use of the TIR Carnet“, punkt 5:
 sõna „four“ asendatakse sõnaga „eight“;
 1. lisa, VARIANT 2, TIR-märkmiku näidise lk 12 (valge), kviitung nr 1:
 praegune kviitung nr 1 asendatakse järgmisega
 3
 :
 1. lisa, VARIANT 2, TIR-märkmiku näidise lk 13 (roheline), kviitung nr 2:
 praegune kviitung nr 2 asendatakse järgmisega
 4
 :
 (1)
 Vt käesoleva dokumendi lk 3.
 (2)
 Vt käesoleva dokumendi lk 4.
 (3)
 Vt käesoleva dokumendi lk 5.
 (4)
 Vt käesoleva dokumendi lk 6.


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,27.7.2017
 COM(2017) 396 final
 2017/0172(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepinguga loodud CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses I protokolli IX lisa (ülemeremaade ja -territooriumide kohta) muutmisega
 SELETUSKIRI
 1.Ettepaneku sisu
 Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepinguga loodud CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus liidu nimel võetav seisukoht selle kohta, et kavas on vastu võtta otsus, millega muudetakse kõnealuse lepingu I protokolli IX lisa, mis käsitleb ülemeremaid ja -territooriume.
 2.Ettepaneku taust
 2.1.Majanduspartnerlusleping ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel
 Majanduspartnerluslepinguga ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (edaspidi „leping“) soovitakse kaasa aidata vaesuse vähendamisele ja võimalikule kõrvaldamisele luues kaubanduspartnerluse, mis on kooskõlas jätkusuutliku arengu eesmärgi, aastatuhande arengueesmärkide ja Cotonou lepinguga.
 Lepingule kirjutati alla 15. oktoobril 2008 ning seda kohaldatakse ajutiselt alates 29. detsembrist 2008.
 2.2.CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu
 CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu vastutab lepingu toimimise ja rakendamise eest ning jälgib selle eesmärkide täitmist. Ühisnõukogu kohtumised toimuvad ministrite tasandil ja korrapäraste ajavahemike järel, mis ei ole pikemad kui kaks aastat. Lepingu eesmärkide saavutamiseks on ühisnõukogul õigus teha otsuseid kõikides lepinguga hõlmatud küsimustes. Vastuvõetud otsused on lepinguosaliste ja allakirjutanud CARIFORUMi riikide jaoks siduvad ning nad võtavad nende rakendamiseks vajalikud meetmed kooskõlas lepinguosaliste ja allakirjutanud CARIFORUMi riikide sise-eeskirjadega.
 2.3.CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu kavandatud õigusakt
 17. novembril 2017 peetava neljanda koosoleku käigus on CARIFORUMi-ELi ühisnõukogul kavas võtta vastu otsus, millega muudetakse lepingu I protokolli IX lisa, kus on esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu (edaspidi „kavandatud õigusakt“).
 Kõnealuse kavandatud õigusakti eesmärk on tagada, et lepingu I protokolli IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu oleks ajakohastatud ja ühtlustatud ELi toimimise lepinguga seoses kolme loetellu kuuluva territooriumi staatuse muutumisega.
 Saint Barthélemy (Prantsusmaa) kuulub alates 1. jaanuarist 2012 Euroopa Liiduga assotsieerunud ülemeremaade ja -territooriumide hulka. Mayotte (Prantsusmaa) on alates 1. jaanuarist 2014 Euroopa Liidu äärepoolseim piirkond. Samuti jõustus 1. jaanuaril 2014 nõukogu otsus 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta, mida kohaldatakse ELi toimimise lepingu II lisas loetletud ülemeremaade ja -territooriumide suhtes. Seega tuleks lepingu I protokolli IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu vastavalt ajakohastada.
 Vastavalt lepingu artikli 229 lõigetele 1 ja 2 muutub kavandatud õigusakt lepinguosaliste jaoks siduvaks.
 3.Liidu nimel võetav seisukoht
 Lepingule kirjutati alla 15. oktoobril 2008 ning seda kohaldatakse ajutiselt alates 29. detsembrist 2008.
 Ettepanekus esitatud liidu nimel võetava seisukoha eesmärk on muuta kavandatud õigusakt siduvaks.
 4.Õiguslik alus
 4.1.Menetlusõiguslik alus
 4.1.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud võtta vastu otsused, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega õigusakte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.
 4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil
 CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu on lepingus sätestatud organ.
 Käesolev õigusakt, mis CARIFORUMi-ELi ühisnõukogul tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega õigusakt. Vastavalt lepingu artikli 229 lõigetele 1 ja 2 muutub kavandatud õigusakt rahvusvahelise õiguse raames lepinguosaliste jaoks siduvaks.
 Kavandatud õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.
 Ettepanekus esitatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 4.2.Materiaalõiguslik alus
 4.2.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige sellest, mis on kavandatud õigusakti eesmärk ja sisu, mille suhtes liidu nimel võetav seisukoht tuleb vastu võtta.
 4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil
 Käesoleva kavandatud õigusakti eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.
 Ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikkel 207.
 4.3.Kokkuvõte
 Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.
 2017/0172 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepinguga loodud CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses I protokolli IX lisa (ülemeremaade ja -territooriumide kohta) muutmisega
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelisele majanduspartnerluslepingule
 1
 (edaspidi „leping“) kirjutati alla 15. oktoobril 2008 ja seda kohaldatakse ajutiselt alates 29. detsembrist 2008.
 (2)Vastavalt lepingu artikli 229 lõigetele 1 ja 2 võib CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu võtta vastu otsuseid, mis on siduvad lepinguosaliste ja allakirjutanud CARIFORUMi riikide jaoks, kes peavad võtma nende otsuste rakendamiseks vajalikud meetmed kooskõlas lepinguosaliste ja allakirjutanud CARIFORUMi riikide sise-eeskirjadega.
 (3)17. novembril 2017 peetava neljanda koosoleku käigus tuleb CARIFORUMi-ELi ühisnõukogul võtta vastu otsus, millega muudetakse lepingu I protokolli IX lisa, kus on esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu.
 (4)On asjakohane kehtestada liidu nimel CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus vastu võetav seisukoht, sest otsus saab olema liidu jaoks siduv.
 (5)Lisatud ettepanek nõukogu otsuse kohta on õiguslik vahend lepingu I protokolli IX lisa muutmiseks. Kõnealuse muutmise eesmärk on tagada, et lepingu I protokolli IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu oleks ajakohastatud ja ühtlustatud ELi toimimise lepinguga selles osas, mis puutub loetelus esitatud kolme territooriumi staatuse muutumist.
 (6)Kuna CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu õigusaktiga muudetakse lepingu I protokolli IX lisa, on asjakohane avaldada see õigusakt pärast selle vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.
 (7)Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõike 1 kohaselt esindab CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus liitu komisjon. Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt toetavad liikmesriigid liidu seisukohta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Liidu nimel 17. novembril 2017 CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu neljandal koosolekul võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud CARIFORUMi-ELi ühisnõukogu otsuse eelnõul.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja liikmesriikidele.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 289, 30.10.2008, lk 3.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,27.7.2017
 COM(2017) 396 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepinguga loodud CARIFORUMi-ELi ühisnõukogus liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses I protokolli IX lisa (ülemeremaade ja -territooriumide kohta) muutmisega
 LISA
 EELNÕU:
 CARIFORUMi-ELi ÜHISNÕUKOGU OTSUS nr .../2017,
 ...,
 mille võtab vastu kõnealune ühisnõukogu, mis loodi ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel sõlmitud majanduspartnerluslepingu alusel, ja milles käsitletakse kõnealuse lepingu I protokolli IX lisa (ülemeremaad ja -territooriumid) muutmist
 CARIFORUMi-ELi ÜHISNÕUKOGU,
 võttes arvesse ühelt poolt CARIFORUMi riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist majanduspartnerluslepingut (edaspidi „leping“), eriti selle I protokolli artiklit 41,
 ning arvestades järgmist:
 1)Lepingu I protokollis, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlust ja halduskoostöö viise on sätestatud, et ülemeremaade ja -territooriumidena käsitletakse protokolli IX lisas loetletud ülemeremaid ja -territooriume.
 2)Pärast Mayotte’i
 1
 ja Saint-Barthélemy
 2
 staatuse muutumist ning pärast nõukogu otsuse 2013/755/EL (ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta)
 3
 jõustumist tuleks ajakohastada lepingu I protokolli IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu,
 ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
 Artikkel 1
 Protokolli IX lisa asendatakse käesoleva otsuse lisaga.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub [...].
 [koht], [...] 2017
 CARIFORUMi riikide nimel
 Euroopa Liidu nimel
 I protokolli IX LISA
 Ülemeremaad ja -territooriumid
 Käesoleva protokolli kohaldamisel tähendavad „ülemeremaad ja -territooriumid“ Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas osutatud maid ja territooriume, mis on loetletud allpool:
 (Käesolev loetelu ei määra nende maade ja territooriumide staatust ega selle muutumist tulevikus.)
 1.Ülemeremaad ja -territooriumid, millel on erisuhted Taani Kuningriigiga:
 –Gröönimaa.
 2.Ülemeremaad ja -territooriumid, millel on erisuhted Prantsuse Vabariigiga:
 –Uus-Kaledoonia ja sõltkonnad,
 –Prantsuse Polüneesia,
 –Saint-Pierre ja Miquelon,
 –Saint-Barthélemy,
 –Prantsuse Antarktilised ja Lõunaalad,
 –Wallis ja Futuna.
 3.Ülemeremaad ja -territooriumid, millel on erisuhted Madalmaade Kuningriigiga
 –Aruba,
 –Bonaire,
 –Curaçao,
 –Saba,
 –Sint Eustatius,
 –Sint Maarten.
 4.Ülemeremaad ja -territooriumid, millel on erisuhted Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga:
 –Anguilla,
 –Bermuda,
 –Kaimani saared,
 –Falklandi saared,
 –Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared,
 –Monteserrat,
 –Pitcairn,
 –Saint Helena ja sõltkonnad,
 –Briti Antarktise ala,
 –Briti India ookeani ala,
 –Turks ja Caicos,
 –Briti Neitsisaared.
 (1)
 Nõukogu 11. juuli 2012. aasta otsus 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes (ELT L 204, 31.7.2012, lk 131).
 (2)
 Nõukogu 29. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/718/EL Saint-Barthélemy saare staatuse muutmise kohta Euroopa Liidu suhtes (ELT L 325, 9.12.2010, lk 4).
 (3)
 Nõukogu otsus 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta (ELT L 76, 15.3.2014, lk 56).


type: other

text:
Soud zprostil zdravotní sestru z Rumburku obžaloby z vražd pacientů - iDNES.cz
 21. ledna 2016 8:23, aktualizováno 16:28
 Krajský soud v Ústí nad Labem zprostil zdravotní sestru Věru Marešovou obžaloby z vražd šesti pacientů. Podle spisu je spáchala v Lužické nemocnici v Rumburku podáním vysokých dávek draslíku. V její prospěch vyzněla revizní analýza, která měla objasnit rozpory mezi zdravotnickými posudky obžaloby a obhajoby.
 „Posouzení otázky, co bylo příčinou smrti, je v tomto případě ryze odborná otázka, ke které soud nemůže připojovat své logické a subjektivní závěry,“ podotkl k tomu při zdůvodnění rozsudku soudce Roman Felzmann.
 Připomněl, že v případu od počátku chyběl jakýkoliv přímý důkaz. „Pokud nelze jednoznačně určit jediný průběh skutkového děje, je nutné rozhodnout o zproštění,“ dodal.
 Rozsudek zatím není pravomocný, státní zástupce se na místě odvolal. Pro obžalovanou žádal doživotní trest. Marešová po vynesení rozsudku řekla, že bude žádat odškodnění.
 Revizní posudek „cupoval“ znalce obžaloby
 Lékař Martin Dobiáš z Fakultní nemocnice v Olomouci, který s dalšími kolegy revizní znalecký posudek zpracovával, u soudu řekl, že úmrtí šesti pacientů v Lužické nemocnici v Rumburku nelze interpretovat jako otravu draslíkem.
 Věra Marešová je obžalovaná, že nemocné a staré lidi v Lužické nemocnici v Rumburku vraždila právě podáním vysoké dávky draslíku do žíly místo přes infuzi. Jako příčinu smrti to zmiňuje zdravotnický posudek obžaloby.
 Oponentní analýza, kterou si nechala zpracovat obhajoba, ale odmítá, že by pacienty zabíjel draslík. Podle znalce obhajoby pacienti zemřeli kvůli svému vážnému zdravotnímu stavu.
 Soud proto zadal vypracování svého, třetího posudku. Znalci, kteří ho zpracovali, zcela odmítli závěry znaleckého posudku lékaře Radka Matlacha, na kterém byla obžaloba postavena. Naopak podpořili závěry posudku obhajoby, podle kterého byla úmrtí pacientů očekávatelná.
 Na dotaz předsedy senátu Romana Felzmanna, zda lze podání draslíku jednoznačně vyloučit, odpověděl: „Tuto možnost nelze vyloučit nikdy, ale nelze ji jednoznačně potvrdit“.
 „Komise nesouhlasí se závěry MUDr. Radka Matlacha, že křivka EKG nasvědčuje podání vysoké dávky draslíku,“ zopakoval Dobiáš u všech případů, které obžaloba klade Marešové za vinu.
 Závěr o podání draslíku označil Dobiáš za diletantství
 Znalci ostře odsoudili Matlachovu práci v případě úmrtí poslední pacientky z června 2014. Této pacientce lékař Petr Vondráček odebral půl hodiny po smrti krev. Vzorek prokázal 10,5 milimolu draslíku na litr, což je vysoká hodnota. Matlachův závěr o podání draslíku označil Dobiáš za diletantskou interpretaci.
 Kauza Marešová
 Vyšetřování trvalo 299 dnů, soudní proces dalších 214 dnů. Marešová byla dvakrát ve vazbě, strávila v ní celkem 429 dnů. Od 21. prosince je na svobodě. K soudu tak ve čtvrtek přišla poprvé sama z domova, bez doprovodu eskorty.
 Vyšetřování začalo v červnu 2014 poté, kdy na oddělení JIP interny rumburské nemocnice zemřela 72letá pacientka na zástavu srdce přesto, že do té doby netrpěla srdečními potížemi. Testy v její krvi odhalily smrtelnou dávku draslíku.
 Policisté pak prošli starší případy a v listopadu 2014 rozšířili obvinění Marešové na šest vražd.
 „To, že se mění vnitřní prostředí v době nástupu smrti a po smrti, je obecně známá věc. Na to nemusíte být ani soudní lékař,“ doplnil.
 Znalci obžaloby podle znalců z Olomouce špatně provedli i pitvu. „I to samotné provedení pitvy vybočuje ze standardů. To, co předvedli (Radek Matlach a Jiří Závodský), označuje nezájem nebo lajdáctví. Nevím, jak bych to hodnotil jinak,“ dodal Dobiáš.
 U Matlacha je to v krátké době druhý sporný posudek. V případě Petra Kramného, kterého ostravský krajský soud zatím nepravomocně poslal na 28 let do vězení za vraždu manželky a dcery, zpracoval posudek pro obhajobu a odmítl v něm, že by oběti zemřely v důsledku zásahu elektrickým proudem, před soudem hovořil o otravě. Stejně jako v případě Věry Marešové i tehdy jeho závěry zcela odmítl revizní znalecký posudek.
 Znalcům, kteří vypracují chybný posudek, hrozí disciplinární řízení. Podle mluvčí ústeckého krajského soudu Marcely Trejbalové v případě Matlacha zatím takový podnět nepřišel.
 „Pokud probíhá konkrétní soudní řízení, v rámci něhož je vypracován revizní posudek, který jasně poukáže na vady posuzovaného posudku, předseda krajského soudu může zahájit se znalcem disciplinární řízení. Většinou se však takto děje až po skončení řízení ve věci samé. Výsledkem může být pokuta nebo i vyškrtnutí ze seznamu,“ řekla Trejbalová.
 Státní zástupce požadoval znovu vyslechnout soudního znalce Matlacha, soud návrhy na další dokazování zamítl.
 Poprvé u soudu bez eskorty
 Obžaloba se však neopírá pouze o posudek. Lékař Petr Vondráček, který na poslední úmrtí upozornil, řekl, že zatímco v krvi pacientky byla hladina draslíku vysoká, v infuzi bylo v roztoku místo 40 mililitrů draslíku jen 0,03 mililitru.
 „Úvaha byla taková, kam zmizel ten draslík, který měl být v infuzi. Závěr byl takový, že došlo k chybnému podání kalia. Že to bylo přímo do žíly,“ uvedl Vondráček (lékařova výpověď zde).
 Na to poukázal v závěrečné řeči i státní zástupce. Upozornil, že lékař Vondráček i jedna ze sester viděli při úmrtí pacientky, u kterého Marešová byla, na nočním stolku injekční stříkačku, která pak zmizela.
 „Jsem přesvědčen, že obžalovaná touto stříkačkou vpravila 40 mililitrů kalia pacientce do žíly,“ řekl žalobce. Zdůraznil také, že revizní posudek rozpory mezi posudkem obžaloby a obhajoby neodstranil.
 Marešové proto navrhl doživotí ve věznici se zvýšenou ostrahou a zákaz činnosti ve zdravotnictví na deset let.
 „Soud může stěží přistoupit na argument, že kalium nemohlo být jinde než v krevním řečišti,“ poznamenal však soudce Felzmann. Zmínil, že Marešová například kalium vůbec nemusela nabrat. „Žádný důkaz nevylučuje jiné varianty,“ dodal soudce.
 K přítomnosti injekční stříkačky na nočním stolku pak uvedl, že nic neprokazuje, že by s ní Marešová manipulovala.
 „Od samého začátku tvrdím, že jsem nevinná, nikoho jsem nezabila, ani jsem nikomu nepomohla zemřít,“ řekla v závěrečné řeči samotná Marešová.
 Po rozsudku pak dodala, že jí kauza změnila život.
 „Postihlo to moji dceru, moje příbuzenstvo, mé přátele. Dnes hodnotím přátele jinak než předtím. Někteří se otočili zády, získala jsem jiné. Brala jsem to tak, že mi doktor Vondráček zkazil zbytek života, ale dnes to beru tak, že je to důvod k novému začátku,“ komentovala rozsudek Marešová.
 Témata: Děčín, krajský soud, Olomouc, Ústecký kraj, Ústí nad Labem, zdravotní sestra, JIP, JIP - jednotka intenzivní péče, Petr Kramný, Petr Vondráček, Rumburk, Srdce, Věra Marešová
 V infuzi pro pacientku, která zemřela při službě sestry rumburské nemocnice Věry Marešové, bylo jen nepatrné množství... celý článek
 Psycholožka Štěpánka Tůmová nenašla vysvětlení, proč by bývalá zdravotní sestra z Lužické nemocnice v Rumburku měla... celý článek


text:
 21.12.2013
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 377/20
 Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 5.11.2013 — Schönberger v. tilintarkastustuomioistuin
 (Asia F-14/12) (1)
 (Henkilöstö - Virkamiehet - Ylennys - Vuoden 2011 ylennyskierros - Prosenttiluvut)
 2013/C 377/46
 Oikeudenkäyntikieli: saksa
 Asianosaiset
 Kantaja: Peter Schönberger (Luxembourg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja O. Mader)
 Vastaaja: Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: aluksi J.-M. Stenier ja B. Schäfer, sitten B. Schäfer ja I. Ni Rágain Düro)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Kumoamiskanne vastaajan päätöksestä olla ylentämättä kantajaa palkkaluokkaan AD 13 vuoden 2011 ylennyskierroksella.
 Tuomiolauselma
 1)
 Kanne hylätään.
 2)
 Peter Schönberger vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuimen oikeudenkäyntikulut.
 (1) EUVL C 138, 12.5.2012, s. 33.


text:
Milenii: Mileniul I î.Hr. - Mileniul I - Mileniul al II-lea
 Secole: Secolul I - Secolul al II-lea - Secolul al III-lea
 Decenii: Anii 140 Anii 150 Anii 160 Anii 170 Anii 180 - Anii 190 - Anii 200 Anii 210 Anii 220 Anii 230 Anii 240
 Ani: 189 190 191 192 193 - 194 - 195 196 197 198 199
 Evenimente
 Arte, științe, literatură și filozofie
 Nașteri
 Decese
 194


text:
Se, jag vill bära ditt budskap, Herre är en missions- och överlåtelsepsalm från Kongo-Brazzaville av Hilaire Nkounkou från år 1970. Även melodin (F-dur, 4/4) är av Nkounkou. Den översattes till svenska av Olle Berglund 1974, och blev i Sverige populär hos de flesta kristna samfund. Första versen är hämtad ur Jesaja 52:7. I Herren Lever 1977 är koralsatsen skriven av Stellan Jonsson.
 Ursprungligen löd Olle Berglunds översättning: "Gud, låt ditt ord i mitt liv regera", men ersattes senare med ”Gud, låt ditt ord i mitt liv få råda."
 Publicerad i
 Herren Lever 1977 som nummer 830 under rubriken "Ordet".
 Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 89 under rubriken "Vittnesbörd, tjänst, mission".
 Sångboken 1998 som nummer 108.
 Hela familjens psalmbok 2013 som nummer 153 under rubriken "Alla vi på jorden".
 Källor
 Fotnoter
 Brazzaville-kongolesiska psalmer
 Sånger 1970


text:
KSBB/15Co/314/2016
 Súd: Krajský súd Banská Bystrica Spisová značka: 15Co/314/2016 Identifikačné číslo súdneho spisu: 6615214692 Dátum vydania rozhodnutia: 27. 09. 2017 Meno a priezvisko sudcu, VSÚ: JUDr. Klaudia Kosková ECLI: ECLI:SK:KSBB:2017:6615214692.1
 ROZSUDOK V MENE SLOVENSKEJ REPUBLIKY Krajský súd v Banskej Bystrici, v senáte zloženom z predsedníčky senátu JUDr. Klaudie Koskovej a členov senátu JUDr. Jaroslava Mikulaja a JUDr. Jaroslava Galla, v právnej veci žalobcu EOS KSI Slovensko, s. r. o., IČO: 35 724 803, so sídlom Pajštúnska 5, 851 01 Bratislava, zast. TOMÁŠ KUŠNÍR, s. r. o., IČO: 36 613 843, so sídlom Pajštúnska 5, 851 01 Bratislava, proti žalovanému U. N., nar. XX.XX.XXXX, bytom U. E. XX, o zaplatenie 366,79 eur s príslušenstvom, na odvolanie žalobcu proti rozsudku Okresného súdu Lučenec č. k. 17C/358/2015 - 47, zo dňa 26. mája 2016, takto
 I. Rozsudok okresného súdu vo výroku, ktorým súd žalobu v prevyšujúcej časti zamietol a vo výroku o trovách konania, p o t v r d z u j e.
 II. Žalovanému náhradu trov odvolacieho konania n e p r i z n á v a.
 1. Okresný súd napadnutým rozsudkom uložil žalovanému povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 126,10 eur s 8,75 % ročným úrokom z omeškania od 03.11.2012 do zaplatenia, všetko do 3 dní od právoplatnosti rozhodnutia. V prevyšujúcej časti súd žalobu zamietol. Súd konanie o zaplatenie 51,16 eur s príslušenstvom zastavil. O trovách konania rozhodol, že žiaden z účastníkov nemá právo na ich náhradu.
 2. V odôvodnení rozhodnutia súd uviedol, že z vykonaného dokazovania mal za preukázané, že žalobcom uplatnený nárok vyplýva zo Zmluvy o pôžičke č. 20154885 uzavretej medzi právnym predchodcom žalobcu Consumer Finance Holding, a.s., IČO: 35 923 130, ako veriteľom a žalovaným (ako dlžníkom) dňa 12.12.2011. V priebehu súdneho konania došlo k postúpeniu pohľadávky pôvodného žalobcu Consumer finance Holding a.s. na spoločnosť EOS KSI Slovensko s.r.o., IČO 35 724 803 - uznesením zo dňa 16.02.2016 okresný súd pripustil zmenu účastníka konania na strane žalobcu. Súd posúdil, že ide o zmluvu spotrebiteľskú, zmluvu o spotrebiteľskom úvere, ktorá ale neobsahuje všetky náležitosti v zmysle zákona č. 129/2010 Z. z. o spotrebiteľských úveroch, chýbajú v nej náležitosti uvedené v ust. § 9 ods. 2 písm. k) cit. zákona a preto ju treba považovať za bezúročnú a bezpoplatkovú v zmysle ust. § 11 ods. 1 tohto zákona. Z časti zmluvy označenej „predmet financovania pôžičky“ mal súd za preukázané, že pôžička (finančné plnenie) je 339,00 eur a z prehľadu splátok a úhrad, že žalovaný doteraz zaplatil na úver celkovú sumu 212,90 eur. Potom súd nárok žalobcu posúdil ako dôvodný len ohľadne istiny poskytnutého úveru - nesplatenej časti vo výške 126,10 eur (rozdiel medzi sumou čerpaného úveru 339,00 eur a úhradami žalovaného na tento úver 212,90 eur). Vo zvyšku súd žalobu zamietol ako nedôvodnú. Žalobca sa pôvodne domáhal zaplatenia 366,79 eur spolu s úrokom z omeškania vo výške 8,75 % ročne od 03.11.2012 až do zaplatenia. V priebehu konania čiastočne do sumy 51,16 eur s príslušenstvom zobral žalobca žalobu späť a súd podľa § 96 ods. 1,3 O. s. p. v tejto časti konanie zastavil. K priznanej sume 126,10 eur súd v zmysle § 517 ods. 2 Občianskeho zákonníka v spojení s § 3 a 10c nariadenia vlády SR č. 87/1995 Z. z. priznal žalobcovi úrok z omeškania vo výške 8,75 % ročne od 03.11.2012 do zaplatenia. Počiatok omeškania súd stanovil v nadväznosti na skutočnosť, že právny predchodca žalobcu listom zo dňa 25.10.2012 vyzval žalovaného na okamžitú úhradu všetkých splátok jednorázovo (termín konečnej splatnosti úveru (mesiac/rok) bol zmluvne dohodnutý na 10/2013). Za žalovaného výzvu prevzala stará matka dňa 30.10.2012. Žalobca si však úrok z omeškania uplatnil od 03.11.2012. O trovách konania súd rozhodol podľa ust. § 142 ods. 2 O. s. p. pomeru úspechu účastníkov vo veci, vyslovil, že žiadny z účastníkov nemá právo na ich náhradu.
 3. Proti tomuto rozsudku podal v zákonnej lehote odvolanie žalobca voči výroku, ktorým súd v prevyšujúcej časti žalobu zamietol a v súvisiacej časti trov konania. Navrhol, aby odvolací súd rozsudok okresného súdu v napadnutej časti zmenil tak, že žalovaného popri povinnosti uloženej vo výroku I. zaviaže na zaplatenie sumy vo výške 107,41 eur s príslušenstvom a opätovne rozhodne o trovách konania.
 4. Žalobca sa nebráni právnemu posúdeniu úveru ako bezúročného a bez poplatkov, avšak má za to, že súd nesprávne matematicky vyčíslil dlžnú sumu. Žalobcom poskytnutá istina zahrňuje aj sumu 110,- eur (akontácia započítaná na kúpnu cenu 449,- eur v zmysle kúpnej zmluvy financovanej žalovanému žalobcom) okrem sumy 339,- eur, ktorú sa žalovaný zaviazal splácať splátkami. Žalovanému bola poskytnutá pôžička bez úrokov a bez poplatkov v sume 449,- eur a nie v sume 339,- eur ako uvádza nesprávne súd. Suma 339,- eur predstavuje sumu, od ktorej je už odpočítaná zaplatená akontácia, ktorú zaplatil za žalovaného veriteľ. Zároveň je však akontácia zahrnutá aj medzi platbami žalovaného v 212,90 eur. Súd zohľadnil zaplatenú akontáciu dvakrát. Poukazuje na rozhodnutia súdov v obdobnej veci (KS v Trnave sp. zn. 11Co/691/2014, KS v Žiline sp. zn. 8Co/488/2015, KS BB 13Co/619/2015 a iné)
 5. Žalovaný sa k odvolaniu nevyjadril.
 6. Krajský súd, ako súd odvolací, preskúmal vec podľa § 379 a § 380 ods. 1, 2 CSP a bez nariadenia pojednávania podľa § 385 ods. 1 (a contrario) CSP rozsudok okresného súdu v napadnutej časti podľa § 387 ods. 1, 2 CSP potvrdil.
 7. Rozhodnutie okresného súdu bolo vydané dňa 26.05.2016 a odvolanie žalobcu bolo súdu doručené faxom dňa 24.06.2016 a písomne bolo doplnené dňa 27.06.2016, teda za účinnosti zákona č. 99/1963 Zb. Občianskeho súdneho poriadku. Dňa 01.07.2016 nadobudol účinnosť zákon č. 160/2015 Z. z. Civilný sporový poriadok (CSP), ktorým bol v zmysle zrušovacieho ustanovenia § 473 zrušený zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov a zmien. Podľa prechodného ustanovenia § 470 ods. 1 CSP, ak nie je ustanovené inak, platí tento zákon aj na konania začaté predo dňom nadobudnutia jeho účinnosti. Podľa § 470 ods. 2 veta prvá CSP právne účinky úkonov, ktoré v konaní nastali predo dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona, zostávajú zachované.
 8. Podľa § 387 ods. 1 CSP odvolací súd rozhodnutie súdu prvej inštancie potvrdí, ak je vo výroku vecne správne. Podľa ods. 2 ak sa odvolací súd v celom rozsahu stotožňuje s odôvodnením napadnutého rozhodnutia, môže sa v odôvodnení obmedziť len na skonštatovanie správnosti dôvodov napadnutého rozhodnutia, prípadne doplniť na zdôraznenie správnosti napadnutého rozhodnutia ďalšie dôvody.
 9. Odvolací súd preskúmal všetky podstatné odvolacie námietky žalobcu spolu s napadnutým rozsudkom okresného súdu, a napadnutý rozsudok potvrdil z vecne správnych dôvodov.
 10. Skutkové a právne závery okresného súdu uvedené v odôvodnení rozsudku týkajúce sa posúdenia zmluvy o pôžičke uzatvorenej medzi právnym predchodcom žalobcu a žalovaným ako spotrebiteľskej zmluvy sú správne. Takýto záver nespochybnil ani samotný žalobca, ako aj to, že súd zároveň zmluvu posúdil ako bezúročnú a bez poplatkov. Odvolací súd viazaný rozsahom a dôvodmi odvolania preskúmal rozhodnutie iba v rozsahu odvolacích dôvodov.
 11. V Zmluve o pôžičke zo dňa 12.12.2011 v časti „Predmet financovania pôžičky“ je uvedené, že kúpna cena (MOC) tovaru, ktorý bol premetom financovania v zmysle kúpnej zmluvy uzavretej medzi žalovaným a predávajúcim (treťou osobou) je 449,- eur. Zároveň je tu uvedené, že „pôžička (finančné plnenie)“ je 339,- eur. Akontácia (z uvedenej kúpnej ceny), ktorú bol žalovaný povinný zaplatiť predávajúcemu je 110,- eur. 12. V bode 3. Podmienok poskytnutia pôžičky, ktoré sú súčasťou Zmluvy o pôžičke sa uvádza 1., že spoločnosť sa zmluvou zaväzuje zaplatiť kúpnu cenu sprostredkovateľovi. 2., že spoločnosť zaplatí kúpnu cenu sprostredkovateľovi na účet sprostredkovateľa uvedený vo faktúre (doklade o predaji) sprostredkovateľa znejúcim na meno klienta doručenom spoločnosti sprostredkovateľom. 3. ak sa klient rozhodne zaplatiť akontáciu zaplatí akontáciu sprostredkovateľovi pri nákupe tovaru. Ďalšie splátky vykonáva klient v súlade s ust. čl. 6 VOP.
 13. Okrem Zmluvy o pôžičke zo dňa 11.12.2011, v ktorej je výslovne uvedené že „pôžička (finančné plnenie) je 339,- eur“, žalobca súdu nepredložil žiaden iný dôkaz, ktorý by preukazoval výšku poskytnutej pôžičky (výšku čerpania spotrebiteľského úveru), resp. výšku poskytnutej istiny finančných prostriedkov žalobcom žalovanému. Pritom v zmysle záverov súdu (aj tvrdenia samotného žalobcu), že úver je bezúročný a bezpoplatkový, je v danom prípade žalovaný povinný žalobcovi vrátiť iba výšku istiny úveru po odpočítaní splátok vykonaných žalovaným. Suma úhrad vykonaných žalovaným, ktorú súd započítal na sumu poskytnutého úveru je 212,90 eur. Takto je to uvedené aj v prehľade splátok a úhrad, predložených súdu žalobcom. Pritom okresný súd, podľa názoru odvolacieho súdu správne kalkuloval so sumou poskytnutého úveru vo výške 339,- eur, vzhľadom na vyššie uvedené, že v zmluve o pôžičke v časti „Predmet financovania pôžičky“ sa jednoznačne uvádza pod položkou „pôžička (finančné plnenie)“ suma 339,- eur. Na uvedenom závere nič nemení skutočnosť, že v uvedenej časti zmluvy je uvedená ako osobitná položka „akontácia 110,- eur“, ktorá suma spolu s finančným plnením 339,- eur dáva sumu kúpnej ceny tovaru 449,- eur (stanovenej predávajúcim - treťou osobou). Žalovaný bol zjavne v zmysle kúpnej zmluvy povinný zaplatiť aj akontáciu. Avšak žalobca súdu nepreukázal svoje tvrdenie, že poskytol žalovanému aj sumu na zaplatenie „akontácie“, teda že čerpanie úveru zahrňovalo celú kúpnu cenu vrátane akontácie 449,- eur. Odvolací súd dodáva, že za dôkaz „o čerpaní“ úveru (o výške čerpania úveru) nemožno považovať „prehľad splátok a úhrad“ vyhotovený žalobcom, doložený k žalobe, v ktorom žalobca uvádza v prvom riadku „akontácia dňa 12.12.2012 splátka 110,00 eur zostatok 110,- eur“ a v ďalšom riadku „úhrada 12.12.2011 110,- eur priradené (akontácia)“.
 14. Z uvedených dôvodov odvolací súd rozsudok okresného súdu v zamietajúcej časti a v súvisiacej časti trov konania potvrdil. Výsledok rozhodnutia je založený na skutkových zistenia a dôkazoch zistených v danom konaní, na ktorý nemajú vplyv ani prípadné iné rozhodnutia súdov týkajúce sa toho istého žalobcu vo vzťahu k tretím osobám, v ktorých súdy vyvodili skutkové zistenia a príslušné závery z iných dôkazov.
 15. O trovách odvolacieho konania odvolací súd rozhodol v súlade s ustanovením § 396 ods. 1 CSP, § 255 ods. 1 a § 262 ods. 1 CSP, keď v odvolacom konaní bol v celom rozsahu úspešný žalovaný, preto žalovanému odvolací súd priznal nárok na náhradu trov odvolacieho konania v plnom rozsahu (100 %). Nakoľko však žalovanému preukázateľne žiadne trovy odvolacieho konania nevznikli, bolo by neúčelné aby o výške náhrady trov konania rozhodoval súd prvej inštancie po právoplatnosti rozhodnutia, ktorým sa konanie končí, samostatným uznesením, ktoré vydá súdny úradník (§ 262 ods. 2 CSP) a preto odvolací súd rozhodol, že žalovanému sa náhrada trov odvolacieho konania nepriznáva (viď. uznesenie NS SR sp. zn 6Cdo/176/2016 a sp. zn. 6 Cdo/5/2017).
 16. Senát krajského súdu prijal toto rozhodnutie pomerom hlasov 3 : 0.
 Proti rozhodnutiu odvolacieho súdu je prípustné dovolanie, ak to zákon pripúšťa (§ 419 CSP). Dovolanie je prípustné proti každému rozhodnutiu odvolacieho súdu vo veci samej alebo ktorým sa konanie končí, ak a) sa rozhodlo vo veci, ktorá nepatrí do právomoci súdov, b) ten, kto v konaní vystupoval ako strana, nemal procesnú subjektivitu, c) strana nemala spôsobilosť samostatne konať pred súdom v plnom rozsahu a nekonal za ňu zákonný zástupca alebo procesný opatrovník, d) v tej istej veci sa už prv právoplatne rozhodlo alebo v tej istej veci sa už prv začalo konanie, e) rozhodoval vylúčený sudca alebo nesprávne obsadený súd, alebo f) súd nesprávnym procesným postupom znemožnil strane, aby uskutočňovala jej patriace procesné práva v takej miere, že došlo k porušeniu práva na spravodlivý proces (§ 420 CSP). Dovolanie je prípustné proti rozhodnutiu odvolacieho súdu, ktorým sa potvrdilo alebo zmenilo rozhodnutie súdu prvej inštancie, ak rozhodnutie odvolacieho súdu záviselo od vyriešenia právnej otázky, a) pri ktorej riešení sa odvolací súd odklonil od ustálenej rozhodovacej praxe dovolacieho súdu, b) ktorá v rozhodovacej praxi dovolacieho súdu ešte nebola vyriešená alebo c) je dovolacím súdom rozhodovaná rozdielne (§ 421 ods. 1 CSP)
 Dovolanie môže podať strana, v ktorej neprospech bolo rozhodnutie vydané (§ 424 CSP).
 Prokurátor môže podať dovolanie, ak sa konanie začalo jeho žalobou alebo ak do konania vstúpil (§ 426 CSP).
 Dovolanie sa podáva v lehote dvoch mesiacov od doručenia rozhodnutia odvolacieho súdu oprávnenému subjektu na súde, ktorý rozhodoval v prvej inštancii. Ak bolo vydané opravné uznesenie, lehota plynie znovu od doručenia opravného uznesenia len v rozsahu vykonanej opravy ( § 427 ods. 1 CSP).
 Dovolateľ musí byť v dovolacom konaní zastúpený advokátom. Dovolanie a iné podania dovolateľa musia byť spísané advokátom (§ 429 ods. 1 CSP). Povinnosť podľa odseku 1 neplatí, ak je a) dovolateľom fyzická osoba, ktorá má vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa, b) dovolateľom právnická osoba a jej zamestnanec alebo člen, ktorý za ňu koná má vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa, c) dovolateľ v sporoch s ochranou slabšej strany podľa druhej hlavy tretej časti tohto zákona zastúpený osobou založenou alebo zriadenou na ochranu spotrebiteľa, osobou oprávnenou na zastupovanie podľa predpisov o rovnakom zaobchádzaní a o ochrane pred diskrimináciou alebo odborovou organizáciou a ak ich zamestnanec alebo člen, ktorý za ne koná má vysokoškolské právnické vzdelanie druhého stupňa (§ 429 ods. 2 CSP).


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22005A0413(03)
 Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi ja Euroopa Liidu vaheline salastatud teabe vahetamise
 Official Journal L 094 , 13/04/2005 P. 0039 - 0044
 EndiseJugoslaavia Makedoonia Vabariigi ja Euroopa Liidu vaheline salastatud teabe vahetamiseJULGEOLEKUKORRA KOKKULEPE ENDINE JUGOSLAAVIA MAKEDOONIA VABARIIK,keda esindab valitsus,ühelt pooltjaEUROOPA LIIT, edaspidi "EL",keda esindab Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik,teiselt poolt,edaspidi "kokkuleppeosalised",PIDADES MEELES ühist pühendumust stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessile, mis jääb endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi Euroopa suunal liikumise raamistikuks kuni selle tulevase ühinemiseni ELiga;ARVESTADES, et kokkuleppeosaliste eesmärk on igal viisil tugevdada oma julgeolekut ja tagada oma kodanikele kõrgetasemeline kaitse turvalisusel rajaneval alal;ARVESTADES, et kokkuleppeosalised on seisukohal, et julgeolekuga seotud ühist huvi pakkuvates küsimustes tuleks arendada nendevahelisi konsultatsioone ja koostööd;ARVESTADES, et seetõttu on pidev vajadus vahetada salastatud teavet kokkuleppeosaliste vahel;TÕDEDES, et põhjalikud ja tõhusad konsultatsioonid ning koostöö võivad nõuda kummagi kokkuleppeosalise juurdepääsu teineteise salastatud teabele ja materjalidele, samuti salastatud teabe ja seonduvate materjalide vahetamist kokkuleppeosaliste vahel;OLLES TEADLIKUD, et selline juurdepääs salastatud teabele ja seonduvatele materjalidele ning nende vahetamine nõuab asjakohaseid julgeolekumeetmeid,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:Artikkel 1Kokkulepet kohaldatakse mis tahes vormis salastatud teabe või materjalide suhtes, mida kokkuleppeosalised teineteisele edastavad või omavahel vahetavad, et täita igal viisil kokkuleppeosaliste julgeoleku tugevdamise eesmärke.Artikkel 2Kokkuleppes tähendab salastatud teave mis tahes teavet (st mis tahes vormis edasiantavaid teadmisi) või materjali, mida tuleb kaitsta loata avaldamise eest ja millele on määratud asjakohane salastatuse kategooria (edaspidi "salastatud teave").Artikkel 3Kokkuleppes tähendab "EL" Euroopa Liidu Nõukogu (edaspidi "nõukogu"), peasekretäri/kõrget esindajat ja nõukogu peasekretariaati ning Euroopa Ühenduste Komisjoni (edaspidi "Euroopa Komisjon").Artikkel 4Kumbki kokkuleppeosaline:a) peab kaitsma ja turvama kokkuleppele vastavat salastatud teavet, mille teine kokkuleppeosaline on edastanud või mida temaga on vahetatud;b) peab tagama, et kokkuleppele vastavalt edastatud või vahetatud salastatud teabel säilib salastatuse kategooria, mille teabe edastanud kokkuleppeosaline on sellele määranud. Vastuvõttev kokkuleppeosaline kaitseb ja turvab salastatud teavet kooskõlas oma julgeolekualaste eeskirjade nende sätetega, mis on seotud vastava salastatuse kategooriaga teabe või materjaliga, nagu on ette nähtud julgeolekukorraldustega, mis tuleb artikli 11 ja 12 kohaselt kehtestada;c) peab kasutama kokkuleppele vastavat salastatud teavet üksnes eesmärkidel, mis on ette näinud teabe allikas, ja eesmärkidel, milleks kõnealust teavet edastati või vahetati;d) ei tohi avaldada kokkuleppele vastavat salastatud teavet kolmandatele isikutele ega artiklis 3 nimetamata ELi institutsioonidele või organitele ilma teabe allika eelneva nõusolekuta.Artikkel 51. Kokkuleppeosaline ("edastav kokkuleppeosaline") võib salastatud teavet avaldada või levitada kooskõlas allikakontrolli põhimõttega teisele kokkuleppeosalisele ("vastuvõttev kokkuleppeosaline").2. Teabe levitamiseks muudele vastuvõtjatele kui käesoleva kokkuleppe sõlminud kokkuleppeosalised teeb vastuvõttev kokkuleppeosaline pärast edastava kokkuleppeosalise nõusoleku saamist salastatud teabe avaldamist või levitamist käsitleva otsuse kooskõlas allikakontrolli põhimõttega, mis on kindlaks määratud tema julgeolekualastes eeskirjades.3. Lõigete 1 ja 2 rakendamisel ei ole üldine avaldamine võimalik, kui kokkuleppeosalised ei ole omavahelisel kokkuleppel kehtestanud teatavaid teabekategooriaid käsitlevat ja nende talitlusnõuetega seotud korda.Artikkel 6Kõikidel artiklis 3 kindlaks määratud kokkuleppeosalistel ja nende üksustel peavad olema julgeolekuorganisatsioon ja julgeolekuprogrammid, mis põhinevad sellistel julgeolekupõhimõtetel ja miinimumstandarditel, mida rakendatakse artiklite 11 ja 12 kohaselt loodavates kokkuleppeosaliste julgeolekusüsteemides, eesmärgiga tagada, et kokkuleppele vastava salastatud teabe suhtes kohaldatakse võrdväärse tasemega kaitset.Artikkel 71. Kokkuleppeosalised tagavad, et kõik isikud, kellel on oma ametiülesannete täitmiseks vaja juurdepääsu või kelle ülesannetega võib kaasneda juurdepääs kokkuleppele vastavale edastatud või vahetatud teabele, peavad enne sellisele teabele juurdepääsu loa saamist läbima asjakohase julgeolekukontrolli.2. Julgeolekukontrolli kord peab olema selline, et selle alusel on võimalik otsustada, kas isikule võib anda tema lojaalsust ja usaldusväärsust arvesse võttes juurdepääsu salastatud teabele.Artikkel 8Kokkuleppeosalised annavad vastastikust abi kokkuleppes sätestatud salastatud teabe julgeoleku osas ja ühist huvi pakkuvates julgeolekuküsimustes. Artiklis 11 kindlaks määratud asutused viivad läbi vastastikuseid julgeolekualaseid konsultatsioone ja kontrolle, et hinnata julgeolekukorralduste tõhusust oma vastutusalas, mis määratakse artiklitega 11 ja 12.Artikkel 91. Kokkuleppe kohaldamisela) ELi puhul:saadetakse kogu kirjavahetus nõukogule järgmisel aadressil:Council of the European UnionChief Registry OfficerRue de la Loi/Wetstraat, 175B-1048 Brussels.Nõukogu registri juhataja (Chief Registry Officer) edastab kogu posti liikmesriikidele ja Euroopa Komisjonile kooskõlas lõikega 2.b) Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi puhul:saadetakse kogu kirjavahetus salastatud teabe julgeoleku direktoraadi keskregistri juhatajale ning edastatakse vajaduse korral kõnealuse riigi esinduse kaudu Euroopa Ühenduste juures järgmisel aadressil:Registry OfficerAvenue Louise 209AB-1050 Brussels.2. Erandkorras võib ühe kokkuleppeosalise kirjavahetuse, millele on juurdepääs üksnes kõnealuse kokkuleppeosalise teatavatel pädevatel ametnikel, organitel või teenistustel, adresseerida funktsionaalsetel põhjustel teise kokkuleppeosalise teatavatele pädevatele ametnikele, organitele või teenistustele, kes on konkreetselt vastuvõtjateks määratud ja kellel on sellisele kirjavahetusele ainuke juurdepääs, võttes arvesse nende pädevust ja vastavalt põhjendatud teadmisvajaduse põhimõttele. ELi puhul edastatakse selline kirjavahetus nõukogu registri juhataja kaudu.Artikkel 10Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi puhul kontrollivad salastatud teabe julgeoleku direktoraadi direktor ja nõukogu ning Euroopa Komisjoni peasekretärid kokkuleppe rakendamist.Artikkel 11Kokkuleppe rakendamiseks:1. Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi puhul vastutab temale edastatud salastatud teabe kaitseks ja turbeks vajalike julgeolekukorralduste väljatöötamise eest salastatud teabe julgeoleku direktoraat, tegutsedes kõnealuse valitsuse nimel ja alluvuses.2. Nõukogu peasekretariaadi julgeolekubüroo (edaspidi "nõukogu peasekretariaadi julgeolekubüroo") vastutab nõukogu peasekretäri juhtimisel ja eest, tegutsedes nõukogu nimel ja alluvuses, kokkuleppe kohaselt ELile edastatud salastatud teabe kaitseks ja turbeks vajaliku julgeolekukorra väljatöötamise eest.3. Euroopa Komisjoni julgeolekudirektoraat, tegutsedes Euroopa Komisjoni nimel ja alluvuses, vastutab kokkuleppe kohaselt Euroopa Komisjonis ja selle ametiruumides edastatud või vahetatud salastatud teabe kaitseks ja turbeks vajaliku julgeolekukorra väljatöötamise eest.Artikkel 12Julgeolekukorras, mis kehtestatakse artikli 11 kohaselt kolme asjaomase ametkonna kokkuleppel, sätestatakse kokkuleppele vastava salastatud teabe vastastikuse kaitse standardid. ELi puhul peab need standardid heaks kiitma nõukogu julgeolekukomitee. Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi puhul peab need standardid heaks kiitma salastatud teabe julgeoleku direktoraadi direktor.Artikkel 13Artiklis 11 kindlaks määratud asutused kehtestavad korra, mida tuleb järgida kokkuleppele vastava salastatud teabe tõestatud või oletatava ohus olemise korral.Artikkel 14Enne kokkuleppele vastava salastatud teabe kokkuleppeosalistele edastamist peavad julgeolekuküsimuste eest vastutavad asutused, mis on kindlaks määratud artiklis 11, kokku leppima, et vastuvõttev kokkuleppeosaline suudab kokkuleppele vastavat teavet kaitsta ja turvata kooskõlas artiklite 11 ja 12 kohaselt kehtestatud korraga.Artikkel 15Kokkulepe ei takista kokkuleppeosalistel sõlmida muid kokkuleppele vastava salastatud teabe edastamise või vahetamisega seotud kokkuleppeid, tingimusel et need ei ole vastuolus kokkuleppe sätetega.Artikkel 16Kõik kokkuleppe tõlgendamisest või kohaldamisest tulenevad erimeelsused ELi ja endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi vahel lahendatakse kokkuleppeosaliste vaheliste läbirääkimiste teel.Artikkel 171. Kokkulepe jõustub järgmise kuu esimesel päeval pärast seda, kui kokkuleppeosalised on teatanud teineteisele kokkuleppe jõustamiseks vajalike siseriiklike menetluste lõpuleviimisest.2. Kokkulepet võib selle võimalikuks muutmiseks üle vaadata kummagi kokkuleppeosalise taotluse korral.3. Kõik kokkuleppe muudatused vormistatakse kirjalikult kokkuleppeosaliste ühisel kokkuleppel. Need jõustuvad pärast lõikes 1 sätestatud vastastikust teatamist.Artikkel 18Kumbki kokkuleppeosaline võib kokkuleppe denonsseerida, teatades sellest kirjalikult teisele kokkuleppeosalisele. Denonsseerimine jõustub kuus kuud pärast seda, kui teine kokkuleppeosaline on denonsseerimiskirja kätte saanud, kuid see ei mõjuta kokkuleppe sätete kohaselt juba võetud kohustusi. Eelkõige jätkatakse kogu kokkuleppe kohaselt edastatud või vahetatud salastatud teabe kaitsmist kooskõlas kokkuleppe sätetega.--------------------------------------------------