type: other

text:
Ločitev - Dober odvetnik Ljubljana, Maribor, Celje
 Kako poteka ločitveni postopek preko odvetnika
 Dober odvetnik za ločitve je edina prava rešitev v ločitvenem postopku. Ločitev ali razveza zakonske zveze po mnenju strokovnjakov sodi med najbolj stresne dogodke v življenju. Družina, ki je del celote, večini predstavlja bistvo, temelj in prioriteto osebnih vrednot v življenju. Razpad partnerskega razmerja v naših očeh velikokrat pomeni tudi razpad družine, ki je zagotovo ena večjih in težjih prelomnic v življenju.
 Vendar življenje ima svoja pota in kljub temu, da si nekaj še tako želimo in si za to še tako prizadevamo, se ne izide vedno po naših pričakovanjih, temveč je realnost mnogokrat drugačna, kot smo si jo predstavljali in si jo želeli.
 Razlogov za ločitev je zagotovo veliko in odločitev zanjo zagotovo ni lahka, a vse kar lahko pravzaprav storimo v danem trenutku, ki je naša odgovornost ter pravica hkrati je , da se na ločitev čimbolj pripravimo, se povežemo z osebami, ki imajo z razvezo izkušnje, se o tem pogovarjamo, si na to temo kaj preberemo in tako skušamo pridobiti čim več podatkov in informacij o možnostih in postopkih ločitve, ter se tako seznanimo in pripravimo na potek ločitvenega postopka, ki zagotovo lahko vsaj omili že tako neprijeten dogodek.
 Kot pri vseh stresnih, neprijetnih, težkih, včasih tudi nepričakovanih situacijah v življenju se pogosto sprva pojavi zmeda, nesigurnost, strah, sram,.. ,ter nešteto vprašanj a tako malo odgovorov. Zato vam v naši odvetniški pisarni želimo ponuditi tiste osnovne a istočasno bistvene odgovore na najbolj pogosta vprašanja povezana z ločitvenim postopkom oziroma razvezo zakonske zveze in sicer; kako in kje začeti ločitven postopek, kdaj je še možna sporazumna ločitev in kdaj ločitev brez sporazuma , kako se deli skupno premoženje zakoncev in ureja ostala premoženjskopravna razmerja, o dogovoru glede varstva in vzgoje otrok ter njihovem preživljanju.
 15.4.2019 se je začel v praksi uporabljati nov Družinski zakonik, ki prinaša precej novosti med katerimi so poglavitne; prenovljene določbe o starševski skrbi, širšo opredelitev družine kot do sedaj, prenos pristojnosti za odločanje o ukrepih za varstvo koristi otroka s centrov za socialno delo na sodišče, možnost sporazumne ločitve v primeru, da nimata partnerja skupnih otrok pri notarju, možnost uporabe mediacije pri ločitvah in nesporazumih ter ostalo.
 SPORAZUMNA LOČITEV PRED NOTARJEM
 V primeru, da gre za sporazumno ločitev zakonske zveze brez skupnih otrok, kjer se partnerja lahko sporazumeta o delitvi skupnega premoženja, o tem kdo od njiju ostane ali postane najemnik v stanovanju, o preživljanju zakonca, ki nima sredstev za preživljanje je razveza možna pri notarju v obliki notarke listine.
 Zakonska razveza velja za razvezano z dnem podpisa notarskega zapisa, ki predstavlja pravno podlago za vpis razveze zakonske zveze v matični register.
 KDAJ ZAKONSKO ZVEZO RAZVEŽE SODIŠČE?
 Kadar sporazumne ločitve ni možno doseči ali imata zakonca skupne otroke se izvede ločitev za razveljavitev zakonske zveze z strani enega zakonca pri pristojnem okrožnem sodišču.
 V primeru razveze na sodišču, ta odloči tudi o varstvu, vzgoji in preživljanju skupnih otrok ter o njihovih stikih s starši, kjer sodišče upošteva koristi otroka.
 KAKO POTEKA DELITEV PREMOŽENJA?
 Novost novega zakona je možnost sklenitve predporočne pogodbe. Do sedaj je namreč veljalo, da je premoženje, ki je bilo ustvarjeno v času trajanja zakonske zveze skupno premoženje, po novem Družinskem zakoniku, pa lahko zakonci vzpostavijo ločeno premoženje in sicer po načelu, kar zaslužim jaz je moje, kar zaslužiš ti je tvoje.
 O višini deležev na skupnem premoženju se partnerja lahko dogovorita sporazumno ali pa na zahtevo enega o tem odloča sodišče.
 KAKO POTEKA DELITEV SKRBNIŠTVA NAD OTROKI?
 Otrok ima pravico do stikov z obema staršema in ravno tako imata oba starša pravico do stikov z otrokom.
 V primeru sporazumne rešitve glede vprašanj, ki se ob ločitvi nanašajo na otroke, lahko predlagajo sklenitev sodne poravnave. Kadar sodišče določi, da predlog ni v korist otrok, ga lahko zavrne.
 Vsebina sporazumov o vzgoji in varstvu otrok mora biti v skladu z njihovimi koristmi, in sicer:
 da so vsi otroci v varstvu in vzgoji pri enem od njiju,
 da so eni otroci pri enem, drugi otroci pri drugem od njiju.
 V primeru, da se zakonca ne moreta sporazumeti sama, jima pri sklenitvi sporazuma o preživljanju skupnih otrok lahko pomagata CSD , na njihovo željo pa tudi mediator. V primeru nesporazuma, o tem odloči sodišče.
 V postopku odločanja o varstvu in vzgoji otrok sodišče vedno odloča tudi o preživljanju skupnih otrok in o stikih s starši v skladu s zakonom.
 Preživnina je mesečni znesek, ki je namenjen pokrivanju življenjskih stroškov in potreb otroka (stroški bivanja, hrane, oblačil, obutve, varstva, izobraževanja, vzgoje, oddiha, razvedrila, ostalih posebnih potreb otroka).
 Če se starši sporazumejo o otrokovi preživnini, lahko predlagajo sklenitev sodne poravnave v obliki izvršljivega notarskega zapisa.
 Preživnina se uskladi enkrat letno z indeksom rasti cen življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji.
 Ločitev je zagotovo ena težjih življenjskih preizkušenj, ki je iz psihološke in čustvene plati izjemno kompleksna, težka in stresna. Ljudje pogosto mislimo, da moramo biti o vsem poučeni, vse izpeljati sami, da smo večkrat sami odgovorni za nastalo situacijo, da moramo biti močni,... vendar temu ni vedno tako, saj nismo vsemogočni. Zato je izjemno pomembno, da si skozi ločitveni proces poiščemo podporo in pomoč, tako na pravno strokovnem nivoju, kot na psihično čustvenem nivoju. Predvsem pa, da se zavedamo dejstva, da vsak konec prinese nov začetek.
 Ni treba, da celotno breme nosite sami, zato prepustite del bremena nekomu, ki vam je pripravljen prisluhniti, vas razumeti, sprejeti, podrobneje preučiti vaš primer in vas voditi skozi celoten postopek razveze, vam strokovno in vrhunsko svetovati ter za vaš primer najti najboljšo možno rešitev, ki vam bo celoten proces ločitve skrajšala in omilila.
 Zaupajte nam vašo zgodbo, kajti zagotavljamo vam, da je naša odvetniška pisarna zagotovo prava odločitev in pravi naslov!
 LOČITEV – POGOSTA VPRAŠANJA IN ODGOVORI
 Kakšni so načini razveze zakonske zveze oziroma ločitve?
 Ločitev zakoncev je zagotovo ena najbolj neprijetnih izkušenj v življenju posameznika, a je za marsikoga realnost. Četudi bi se ji najraje izognili, je ločitev pogosto edina prava odločitev, ki zakoncema ponuja nove priložnosti, a sprva tudi nešteto nejasnosti in vprašanj, kot so: kakšni so načini in postopki ločitve, kako urediti skupno premoženje, na kakšen način urediti sporazum o vzgoji in varstvu otrok, kako najti pravo podporo in strokovno pomoč in podobno. Zakonsko zvezo je možno prekiniti na dva načina, in sicer:
 – sporazumna ločitev na sodišču ali pri notarju;
 – ločitev s tožbo zakonske zveze enega izmed zakoncev.
 Kakšen je postopek za ločitev in vloga za ločitev?
 Postopek ločitve začnemo tako, da na pristojno okrožno sodišče pošljete obrazec za ločitev oz. vlogo »Predlog za razvezo zakonske zveze« v primeru, da je ločitev sporazumna ali »Tožbo za razvezo zakonske zveze«, če se o ločitvi zakonca ne moreta sporazumeti. Če zakonca nimata skupnih mladoletnih otrok, lahko postopek ločitve opravita v obliki sporazuma pri notarju. Več na strani »postopek ločitve«.
 Sporazumna ločitev – kdaj jo izbrati in kako poteka?
 Sporazumna ločitev se opravi takrat, kadar se oba z ločitvijo strinjata in sta se dogovorila o varstvu ter vzgoji otrok, njihovem preživljanju in stikih ter o delitvi premoženja. Obstajata dve možnosti sporazumne razveze oziroma ločitve, in sicer:
 – zakonca skupaj vložita Predlog za razvezo na pristojno okrožno sodišče;
 – razveza zakonske zveze pri notarju.
 Postopek sporazumne ločitve pri notarju je možen takrat kadar zakonca nimata skupnih otrok. Ravno tako se lahko zakonca z notarskim zapisom sporazumeta tudi o delitvi skupnega premoženja, o tem kdo od njiju ostane ali postane najemnik stanovanja, v katerem živita in o morebitnem preživljanju zakonca, ki nima sredstev za preživljanje in brez svoje krivde ni zaposlen. Zakonska zveza je razvezana z dnem podpisa notarskega zapisa o razvezi.
 V primeru, da imata zakonca skupne mladoletne otroke, morata predlog za sporazumno ločitev zakonske zveze predložiti pristojnemu okrožnemu sodišču, kjer je treba določiti komu bodo pripadali otroci po ločitvi, kako in kdaj bodo potekali stiki otrok z drugim zakoncem, ter določiti preživnino, ki jo bo ta zakonec plačeval. Tak sporazum je treba predložiti Predlogu o sporazumni ločitvi in ga lahko zakonca sestavita sama.
 Kadar gre torej za sporazumno razvezo, bo sodišče odločalo tudi o varstvu, vzgoji in preživljanju skupnih mladoletnih otrok ter o njihovih stikih s starši, ne pa tudi o skupnem premoženju zakoncev. Več na strani »sporazumna ločitev«
 Ločitev s tožbo – kdaj jo izbrati in kako poteka?
 Če se zakonca o bistvenih vprašanjih ločitvenega postopka ne moreta sporazumeti sama, oziroma soglasja ni možno doseči (če si razvezo želi le eden od zakoncev, ali se zakonca ne moreta sporazumeti glede delitve skupnega premoženja ali vzgoje in varstva skupnih otrok), se zakonska zveza lahko razveže na podlagi tožbe enega izmed zakoncev. Tožba za razvezo se vloži na pristojno sodišče. Največkrat je pristojno sodišče glede na kraj bivanja toženega zakonca. V tožbi mora zakonec navesti razlog razveze, ki pa je po zakonu samo eden, in sicer nevzdržnost zakonske zveze. Tožba mora vsebovati tudi podatke o zakonski zvezi (izpisek iz poročne matične knjige), podatke o mladoletnih otrocih (izpisek iz rojstne matične knjige) ter predlog za ureditev razmerij med starši in otroki. Več na podstrani »ločitev s tožbo«
 Kakšna je vloga Centra za socialno delo (CSD) pri razvezi zakonske zveze?
 Če imata zakonca skupne otroke, sodišče v postopek razveze zakonske zveze vključi CSD, in sicer v obliki posvetovalnega razgovora, v katerega se morata zakonca vključiti pred vložitvijo predloga ali tožbe na sodišču. Zakon določa, da se pri razvezi zakonske zveze zakonca morata udeležiti svetovalnega razgovora, razen v naslednjih primerih, če:
 – zakonca nimata skupnih otrok, nad katerimi imata starševsko skrb,
 – je eden od zakoncev nerazsoden,
 – ima eden od zakoncev neznano prebivališče ali je pogrešan,
 Če na razgovor ne pride tožeča stranka, se šteje, da je predlog za razvezo umaknjen. V primeru razveze zakonske zveze se zakonca morata udeležiti posvetovalnega svetovanja na CSD osebno, brez pooblaščencev.
 CSD v 14 dneh po prejemu predloga za predhodno svetovanje stranke povabi na svetovanje, ki se opravi najpozneje v 60 dneh po prejemu predloga za predhodno svetovanje.
 Kako je z delitvijo skupnega premoženja?
 Po novem družinskem zakoniku imata zakonca možnost, da sama opredelita, kako se bo delilo skupno premoženje, ki sta ga ustvarila v času njune skupne zveze. To lahko opredelita pred sklenitvijo zveze ali pa v času, ko zakonska zveza že obstaja. Pogodba o ureditvi premoženjskopravnih razmerij je torej pogodba, s katero se zakonca dogovorita o vsebini njunega premoženjskega režima, ki se razlikuje od zakonitega. Del pogodbe o ureditvi premoženjskopravnih razmerij je lahko tudi sporazum o medsebojnem preživljanju in sporazum o preživnini za primer razveze zakonske zveze.
 Skupno premoženje je pravni izraz, ki označuje premoženje, ki je v skupni lasti večih oseb, pri čemer njihovi deleži niso vnaprej določeni in znani. V skupno premoženje zakoncev sodijo vse premoženjske pravice, ki so bile v času trajanja življenjske skupnosti pridobljene z delom ali odplačno, kar pomeni da v skupno premoženje sodijo plačila za delo in stvari, ki so s tem denarjem kupljene.
 Zakonca lahko torej s pogodbo o ureditvi premoženjskopravnih razmerij določita vsebino premoženjskega režima, ki velja zanju. V primeru, da zakonca pogodbe ne skleneta, ali je pogodba neveljavna oziroma je v svojih določbah nejasna, tako da ni možno ugotoviti vsebine premoženjskega režima, zanju velja zakoniti premoženjski režim.
 V primeru, da je treba skupno premoženje deliti, se najprej ugotovijo deleži posameznega lastnika, nato sledi delitev premoženja v skladu s določenimi deleži. Delitev se lahko opravi v naravi ali civilno, torej tako, da se stvar ali premoženje proda in razdeli kupnina. Več na strani »delitev premoženja«.
 Kakšna je oblika pogodbe o ureditvi premoženjskopravnih razmerij?
 Pogodbo o ureditvi premoženjskopravnih razmerji mora sestaviti notar, in sicer v obliki notarskega zapisa. Podatke o pogodbi mora notar vpisati v register pogodb o ureditvi premoženjskopravnih razmerij. Pogodba se shrani pri notarju, njena vsebina pa je dostopna zakoncema oz. njunima zastopnikoma ali osebam, ki imajo njuno dovoljenje in izkažejo pravni interes. Vpogled v pogodbo ima tudi sodišče, v primeru, ko je njena vsebina pomembna za postopek, o katerem odloča. Pod istimi pogoji lahko pogodbo o ureditvi premoženjskopravnih razmerij skleneta tudi zunajzakonska partnerja.
 V primeru, da pogodba o ureditvi premoženjskopravnih razmerij ni vpisana v registru pogodb o ureditvi premoženjskopravnih razmerij, se v razmerju do tretjih oseb domneva, da velja za premoženjska razmerja med zakoncema zakoniti premoženjski režim. Zakonca sta dolžna drug drugega pred sklenitvijo pogodbe o ureditvi premoženjskopravnih razmerij seznaniti s svojim premoženjskim stanjem, sicer je pogodba izpodbojna.
 Skrbništvo – kako je z otroki pri ločitvi?
 Če starši ne bodo več živeli skupaj, se morajo pred razvezo sporazumeti o varstvu in vzgoji skupnih mladoletnih otrok, v skladu z njihovi koristmi.
 V primeru sporazumne razveze zakonske zveze so lahko ti sporazumi v pisni obliki in ni treba, da so zapisani v obliki izvršljivega notarskega zapisa. Vsebovati pa morajo določila o vzgoji in varstvu skupnih otrok, o preživljanju skupnih otrok ter o njihovih stikih s starši. Starša se lahko sporazumeta o skupnem varstvu in vzgoji otrok, da so vsi otroci v varstvu in vzgoji pri enem od njiju ali da so eni otroci pri enem, drugi pa pri drugem od njiju.
 Kadar se zakonca ne moreta sporazumeti sama, jima pri tem lahko pomaga CSD. Če sporazum med zakoncema ni v skladu s koristjo otrok, ga lahko sodišče zavrne.
 CSD priskoči na pomoč tistima zakoncema, ki se odločita za razvezo pred sodiščem in imata skupne mladoletne otroke. V tem primeru se morata zakonca udeležiti svetovalnega razgovora na CSD. Če na razgovor ne pride tožeča stranka, se šteje, da je predlog za razvezo umaknjen. V primeru, da želi otrok izraziti svoje mnenje, ga lahko poda CSD, ta nato izdela svoje mnenje in ga poda sodišču. Kadar sporazuma tudi s pomočjo CSD ni moč doseči, sodišče zakoncema ponudi možnost mediacije. Če tudi ta ni uspešna, sodišče razpiše narok za obravnavanje razveze, kjer pregleda listine, zasliši stranke ter po potrebi izvedence. Na koncu sodišče s sodbo odloči glede skrbništva, vzgoje in preživljanja skupnih otrok ter o stikih med otroki in staršema. Več na strani »skrbništvo nad otroki«.
 Kako je s preživljanjem otrok in kako visoka mora biti preživnina v primeru ločitve?
 V primerih, ko starši ne bodo več živeli skupaj, se morajo sporazumeti o varstvu in vzgoji skupnih otrok ter o določitvi stikov in preživnine. Če se sami o tem ne sporazumejo, jim pri sklenitvi sporazuma pomaga CSD ali mediatorji.
 Zakonska obveznost preživljanja med starši in otroki je urejena v Družinskem zakoniku, ki določa, da morajo starši preživljati svoje otroke vse do polnoletnosti, oziroma do zaključka študija, a najpozneje do starosti 26 let.
 Korist otroka je glavno vodilo v primeru določitve preživnine, ta pa se določi glede na potrebe upravičenca ter materialne in pridobitne zmožnosti zavezanca (starš, ki je dolžan plačevati preživnino). Če se starši sporazumejo o otrokovi preživnini, predlagajo sklenitev sodne poravnave in v primeru, če sodišče ugotovi, da ta ni v skladu z otrokovo koristjo, ga lahko zavrne. V primeru, da se starši oziroma upravičenec in zavezanec ne sporazumejo o preživljanju, o tem odloči sodišče. Preživnina otrok se določi v mesečnem znesku, zahteva pa se lahko od dneva vložitve tožbe ali predloga za določitev preživnine.
 V večini primerov se znesek preživnine giblje med 150 in 300 evri.
 Kako izterjati preživnino in kaj storiti če je izvršba neuspešna?
 V primeru, da starš, ki je dolžan plačevati preživnino tega ne izvaja, lahko drug starš ali otrok sam (če je polnoleten) na podlagi sklepa o določitvi preživnine, vloži predlog za izvršbo in tako preživnino izterja po sodni poti. Izterjava ima po 4. odstavku 110. člena Zakona o izvršbi in zavarovanju (ZIZ) prednost pred ostalimi terjatvami (v primeru, da ima dolžnik še druge upnike, ki so vložili izvršbo).
 Če upnik predvideva, da dolžnik oziroma zavezanec za plačilo, preživnine tudi v bodoče ne bo plačeval , lahko po sodni poti izda predhodno odredbo, kar pomeni, da poleg že zapadlih obrokov preživnine, zavarujejo tudi obroke preživnine, ki bodo zapadli v naslednjem letu.
 Če je izvršba na preživnino neuspešna, se lahko upravičenec ali njegov zakoniti zastopnik obrneta na Jamstveni in preživninski sklad RS, ki je bil ustanovljen izključno za otroke, ki jim pripada preživnina in so kljub pravnomočni sodbi, začasni odredbi ali dogovoru pri CSD zaradi neplačevanja zavezanca brez nje. Sklad upravičencem izplača nadomestilo preživnine ter terja zavezanca, ki bi moral preživnino plačevati. Višina nadomestila v Sloveniji trenutno znaša:
 – za otroka do 6. leta starosti – 76,07 evra;
 – za otroka od 6. do 14. leta starosti – 83,66 evra;
 – za otroka nad 14. letom – 98,88 evra.
 Kaj je ženitna pogodba oziroma pogodbeni premoženjski režim in kako ter kdaj jo je primerno skleniti?
 Ženitna pogodba je dogovor med zakoncema o razporeditvi skupnega premoženja in dolgov, ki ga na novo uvaja Družinski zakonik. Tovrstna pogodba omogoča zakoncema, da na sporazumen način razdelita oziroma razporedita svoje pravno premoženjske zadeve, tako premoženje, kot dolgove ter po njuni lastni želji ločita poslovne in osebne dohodke.
 Ženitno pogodbo lahko skleneta zakonca, bodoča zakonca, zunajzakonska ali istospolna partnerja. Pogodba se sestavi v obliki notarskega zapisa in se vpiše v register pogodb o ureditvi premoženjskih razmerij, ki jih vodi Notarska zbornica Slovenije. Zakonca jo lahko skleneta kadarkoli, tako pred sklenitvijo zakonske zveze, kot med njo.
 Zagotovo je za sklenitev ženitne pogodbe smiselno poiskati pomoč ustreznega odvetnika, ki zakoncema nudi strokoven, celosten ter individualen pristop vse od zasnove ženitne pogodbe do podpisa pri notarju. Naloga notarja je, da vas poduči o pravnih načelih ter posledicah sklenitve ženitne pogodbe ter vam pomaga pri njeni sestavi. Zakonca se tako izrečeta in izkažeta svoje premoženjsko stanje ter dolgove in se dogovorita o naslednjem:
 – ali bo v času trajanja zakonske zveze nastajalo skupno premoženje;
 – kolikšen delež vsakemu od zakoncev pripada na skupnem premoženju;
 – kdo bo odgovarjal za dolgove, ki bodo nastali v času trajanja zakonske zveze;
 – ter na kakšen način se bo delilo premoženje.
 Nov družinski zakonik omogoča tudi, da se zakonca dogovorita o medsebojnem preživljanju. Več na strani »predporočna pogodba«
 Kaj je zakoniti premoženjski režim?
 V primerih, da zakonca pogodbe o ureditvi premoženjskopravnih razmerij ne skleneta, če je ta neveljavna, ali če je ta v določbah nejasna, tako da ni mogoče ugotoviti vsebine premoženjskega režima, o katerem sta se zakonca želela dogovoriti oziroma pravila po katerem sta želela obravnavati medsebojna premoženjska razmerja, velja zakoniti premoženjski režim.
 Zakon določa, da skupno premoženje zakoncev, pripada zakoncema skupaj ter da na skupnem premoženju zakoncev deleži vsakega od njiju niso določeni, kar pomeni, da zakonca ne moreta razpolagati s svojim nedoločenim deležem na skupnem premoženju s spravnimi posli med živimi, predvsem pa ga ne morejo odsvojiti ali obremeniti. Na stvareh iz skupnega premoženja imata zakonca skupno lastnino. Zakonca upravljata in razpolagata s skupnim premoženjem skupno in sporazumno in v primeru, da eden od zakoncev razpolaga s premičnino, ki je manjše vrednosti ali če opravlja pravne posle rednega upravljanja skupnega premoženja, se šteje da ima soglasje drugega zakonca.
 Ob razpadu zunajzakonske skupnosti, se premoženje razdeli na pol, razen če kateri izmed partnerjev dokaže, da je bil njegov prispevek v času trajanja njune zveze večji. Zunajzakonska partnerja se lahko sporazumeta o delitvi skupnega premoženja med samim trajanjem njune zveze, lahko pa tudi skleneta pogodbo o ureditvi premoženjskopravnih razmerij. S pogodba se tako partnerja sporazumeta in dogovorita o vsebini njunega premoženjskega režima, ki se razlikuje od zakonitega. V primeru, da se partnerja ne uspeta dogovoriti o delitvi skupnega premoženja in ostalih premoženjskopravnih vprašanjih, lahko eden od njiju vloži predlog za razdelitev premoženja na pristojno okrožno sodišče. Če do sporazuma ni možno priti niti tedaj, lahko eden od partnerjev vloži tožbo na ugotovitev obstoja in obsega skupnega premoženja, ki je nato osnova za delitev.
 Kdaj govorimo o zunajzakonski zvezi in kako poteka njena razveza?
 Zunajzakonska skupnost je v Sloveniji izjemno pogosta oblika skupnega življenja. Predstavlja dalj časa trajajočo skupnost moškega in ženske, ki se nista odločila za sklenitev zakonske zveze. Tako glede preživljanja otrok, kot tudi delitve skupnega premoženja sta izven zakonska skupnost in zakonska skupnost popolnoma izenačeni, torej ima zunajzakonska skupnost enake pravne posledice, kot sklenjena zakonska zveza.
 Obstoj zunaj zakonske skupnosti se v prvi vrsti dokazuje s stalnim prebivališčem, a mora biti ta tudi dejansko, ne zgolj formalno (oseba je prijavljena na istem naslovu kot partner, vendar živi drugje). Uradnega postopka za razvezo izven zakonske skupnosti ni, saj ta ni registrirana. Ravno tako kot pri zakonski zvezi, se tudi v zunaj zakonski skupnosti vse premoženje, ki ga partnerja ustvarita z delom v času trajanja njune skupnosti, šteje v skupno premoženje, kamor ne sodi premoženje posameznika, ki ga je dobil neodplačno kot darilo ali dediščino.
 Kaj je partnerska zveza in kako se lahko sklene?
 Partnerska zveza je življenjska skupnost dveh žensk ali dveh moških, ki imata v Republiki Sloveniji po novem Družinskem zakoniku na vseh pravnih področjih (razen tistih, ki jih določa Zakon o partnerski zvezi) enake pravne pravice, kot jih ima zakonska zveza. Pogoj za sklenitev partnerske zveze je, da sta osebi istega spola ter da je njena prej sklenjena zakonska zveza razveljavljena. Osebi, ki želita skleniti partnersko zvezo, se morata prijaviti na pristojni matični urad, sam postopek sklenitve partnerske zveze pa je isti kot pri sklenitvi zakonske zveze. Postopek sklenitve partnerske zveze se sklene pred načelnikom upravne enote ali od njega pooblaščeno osebo ob navzočnosti matičarja ter dveh prič, javno in slovesno, v posebej določenih uradnih prostorih ali na drugem mestu na željo partnerjev, ki morata za to navesti ustrezne razloge.
 Dokumenti, ki jih potrebujete v postopku ločitve
 Če gre za sporazumno ločitev, je na sodišče treba vložiti predlog za razvezo zakonske zveze ter priložiti naslednje dokumente: izpisek iz matičnega registra o sklenjeni zakonski zvezi, osebni dokument ter rojstne liste skupnih mladoletnih otrok ali starih do 26 let, ki se šolajo. V primeru, da se odločite za razvezo zakonske zveze pred sodiščem, je treba izpolniti obrazec oziroma vlogo za ločitev s tožbo pred sodiščem ter ravno tako priložiti osebni dokument, izpisek iz matičnega registra o sklenjeni zakonski zvezi ter rojstne liste skupnih mladoletnih otrok oziroma otrok starih do 26 let, ki se še šolajo.
 Kakšni so stroški in trajanje razveze zakonske zveze?
 V primeru ločitve s sporazumom je treba ob vlogi za sporazumno ločitev plačati sodno takso, ki je določena v Zakonu o sodnih taksah, dodatni strošek pa je tudi strošek notarskih storitev. Kadar je ločitev brez sporazuma, torej z vložitvijo tožbe na sodišču, je ravno tako treba poravnati sodno takso, katero praviloma plača tisti, ki predlaga postopek tožbe. Vsaka stranka pa vnaprej krije svoje stroške, kot recimo stroške odvetnika, stroške postavitve izvedenca in drugo. Postopek razveze zakonske zveze v povprečju traja 4 mesece in je odvisen predvsem od vrste ločitve, zapletenosti primera ter ravnanja in sodelovanja strank v postopku. Kadar so v postopek ločitve vpleteni tudi otroci, postopek traja približno 7 mesecev.
 Kakšen je dober odvetnik za ločitev?
 Ločitev ali razveza zakonske zveze ali zunajzakonske skupnosti je v Sloveniji realnost vsake tretje družine in predstavlja eno najbolj stresnih dogodkov v življenju posameznika. Takrat je podpora in pomoč vseh vpletenih v ločitev izjemnega pomena, tako čustvena kot strokovna. Ravno zato v obdobju ločitve dober odvetnik igra izjemno pomembno, mnogokrat celo ključno vlogo, saj svoje stranke pouči o vseh pomembnih informacijah, jih seznani z ustrezno zakonodajo, njihovimi pravicami in obveznostmi, jih vodi skozi celoten postopek ločitve, pomaga pri zbiranju potrebne dokumentacije in poskrbi, da je željam in pravicam zakonca zadoščeno. Svetujemo vam, da se takoj ko je ločitev vaša končna odločitev povežete z odvetnikom, ki je strokoven, izkušen, priznan in vreden zaupanja ter tako poskrbite za vaš najboljši možen razplet ločitve.
 Najpogostejša vprašanja, ki jih imajo ljudje pri izbiri odvetnika za ločitev so predvsem:
 – kakšen je dober odvetnik za ločitev,
 – kako najti dobrega odvetnika za ločitev,
 – kakšne so cene odvetnika za ločitev,
 – ali mora biti odvetnik za ločitev prisoten na sodišču, pri notarju ali CSD,
 – katere dokumente potrebujem za ločitev,
 Ne izgubljajte časa in energije po nepotrebnem, le en klic je namreč tisti, ki vas loči do odgovorov na vsa vaša vprašanja, vam omogoči tisto pravo pomoč in podporo, ki jo potrebujete in si jo zaslužite v primeru razveze vaše zakonske zveze. V naši odvetniški pisarni smo tu za vas! Več na strani »odvetnik za ločitev«


text:
Polgári Jogi és Polgári Eljárásjogi Tanszék - Polgári perjog 2.
 Polgári perjog 2.
 Polgári perjog alapvizsga (I-II. félév) tételsor
 2010/2011/02
 1. A polgári eljárás fogalma, tárgya, célja, feladatai
 2. A polgári eljárás szakaszai
 3. A polgári eljárási jogszabály hatálya
 4. A polgári eljárási alapelvek fogalma, jogi természete, osztályozása
 5. Az igazságszolgáltatás alapelvei
 6. A polgári perjog sajátos alapelvei
 7. A polgári ügyekben eljáró bíróságok, az eljáró bíróságok összetétele
 8. A bíró, illetve a bíróság kizárására vonatkozó szabályok
 9. A joghatóság fogalma, fajai. Joghatóság a fogyasztói szerződésből és munkaszerződésből eredő jogvitákra
 10. Az általános és különös joghatóság
 11. A kizárólagos és a kizárt joghatóság
 12. A felek által kikötött joghatóság
 13. A bírósági hatáskör fogalma és a hatáskör vizsgálata
 14. A megyei bíróság hatásköre
 15. A pertárgy értéke
 16. A bírósági illetékesség fogalma, fajai, az általános illetékesség
 17. A vagylagos illetékesség
 18. A kizárólagos és az alávetéses illetékesség
 19. Az illetékesség vizsgálata, az eljáró bíróság kijelölése
 20. A fél fogalma a polgári eljárásban, a fél perbeli legitimációja
 21. A perképesség
 22. A pertársaság fogalma, fajai
 23. A beavatkozás fogalma, fajai
 24. Változás a felek személyében
 25. A perbeli képviselet fogalma, a törvényes és az ügygondnoki képviselet
 26. A meghatalmazotti /az ügyleti/ képviselet
 27. Az ügyvédek és jogtanácsosok
 28. Az ügyész részvétele a perben
 29. Az eljárási cselekmény fogalma, fajai
 30. Az eljárási cselekmények formája, a beadvány, az idézés
 31. A kézbesítés
 32. A bírósági eljárás elhúzódása miatti kifogás
 33. Határidő, határnap, a mulasztás
 34. Az igazolás
 35. A perköltség fogalma, a fél személyes eljárása során felszámítható és a képviselettel kapcsolatos költségek
 36. A költségek előlegezése, a perköltség-biztosíték
 37. A perköltség viselésének általános szabálya és az az alóli kivételek
 38. A perköltség viselése pertársaság, beavatkozás ügyészi részvétel és a felek személyében történő változás esetén
 39. A költségkedvezmények célja, fajai, engedélyezésük, megvonásuk, a mérsékelt illeték
 40. A költségmentesség és a költségfeljegyzési jog
 41. Az illetékmentesség
 42. Az illetékfeljegyzési jog
 43. A pártfogó ügyvédi képviselet biztosítása
 44. Határozat a perköltség viseléséről
 45. A kereset fogalma és fajai
 46. A keresetváltoztatás, a kereset-kiterjesztés és a keresethalmazat
 47. A viszontkereset és a beszámítási kifogás
 48. A keresetlevél fogalma, kellékei, beadása
 49. A keresetlevél beadásának joghatásai, a beadáshoz fűződő joghatások fenntartása
 50. A tárgyalás előkészítése és kitűzése
 51. A keresetlevél áttétele és hiánypótlására történő visszaadása
 52. A keresetlevél idézés kibocsátása nélkül történő elutasítása
 53. A perindítás joghatásai
 54. A szóbeli kereset azonnali tárgyalása, perelhárító egyezség
 55. A tárgyalás szerepe, szerkezete
 56. Pervezetés, tárgyalásvezetés
 57. A tárgyalás menete, rendfenntartás a tárgyaláson
 58. Az első tárgyalás elmulasztása és jogkövetkezményei / kivéve a bírósági meghagyást/
 59. A bírósági meghagyás
 60. A folytatólagos tárgyalás és elmulasztásának jogkövetkezményei
 61. A tárgyalás elhalasztása és jogkövetkezményei
 62. Az eljárás szünetelése
 63. Az eljárás félbeszakadása
 64. A tárgyalás felfüggesztése
 65. A per megszüntetése
 66. Az elkülönítés és az egyesítés, a tárgyalási jegyzőkönyv, az iratok megtekintése
 67. A bizonyítás fogalma, fajai, a bizonyítási rendszerek
 68. A bizonyítás tárgya, a bizonyítékok és a bizonyítási eszközök
 69. A bizonyítás lefolytatása és az előzetes bizonyítás
 70. A tanúbizonyítás
 71. A szakértői bizonyítás
 72. Az okirati bizonyítás
 73. A tárgyi bizonyítékok és a szemle
 74. A bizonyítás eredményének mérlegelése
 75. A bírósági határozat fogalma, fajai
 76. A határozat meghozatala és közlése
 77. Az ítélet szerkezete, felépítése. Az ítélet tartalmi kellékei
 78. A részítélet és a közbenső ítélet
 79. A teljesítés módja és határideje
 80. A végzés és a végzéshatályú határozatok
 81. A határozat kijavítása és kiegészítése
 82. A határozat joghatásai
 83. A perbeli egyezség
 84. Az ideiglenes intézkedés
 85. Az előzetes végrehajthatóság
 86. A perorvoslat fogalma, elemei
 87. A Pp-ben szabályozott perorvoslatok, a perorvoslatok fajai
 88. A perorvoslati rendszerek
 89. A fellebbezés fogalma, tárgya
 90. A fellebbezésre jogosultak köre
 91. Lemondás a fellebbezésről, a fellebbezés visszavonása
 92. A fellebbezés tartalma, hatálya, határideje. A közvetlen (ugró) fellebbezés
 93. Az elsőfokú bíróság / elnök/ intézkedései a fellebbezési tárgyalás kitűzése előtt
 94. A másodfokú bíróság / elnök/ intézkedései a fellebbezési tárgyalás kitűzése előtt
 95. A fellebbezési tárgyalás kitűzése, csatlakozó fellebbezés, a fellebbezési ellenkérelem
 96. A fellebbezési tárgyalás sajátos szabályai
 97. Az elsőfokú bíróság ítéletét hatályon kívül helyező végzések
 98. Az ügy érdemére vonatkozó másodfokú határozatok
 99. Az ítélet elleni fellebbezés tárgyaláson kívüli elbírálása. A végzés elleni fellebbezés.
 100. A perújítás tárgya, kizártsága, alapja, határideje, a perújításra jogosultak köre
 101. A perújítási kérelem előterjesztése, annak tárgyalás kitűzése nélküli elutasítása, a perújítási kérelem vizsgálata a megengedhetőség körében, az érdemi tárgyalás folytán hozható határozatok
 102. A felülvizsgálat fogalma, tárgya
 103. A felülvizsgálati kérelem és ennek elbírálása
 104. A Legfelsőbb Bíróság határozatai a felülvizsgálat során
 105. A különleges perek köre, a különleges szabályozás indokai
 106. A személyállapoti perek köre és az összes személyállapoti perre vonatkozó közös szabályok
 107. A Pp. XV.- XVII. fejezeteiben szabályozott személyállapoti perek közös szabályai
 108. A házassági perek
 109. A származás megállapításával kapcsolatos perek
 110. A szülői felügyelettel kapcsolatos perek sajátos szabályai
 111. A gondnoksággal kapcsolatos perek sajátos szabályai
 112. A közigazgatási per
 113. A sajtó-helyreigazgatási per
 114. A munkaviszonyból és a szövetkezeti tagsági viszony alapján létrejött munkaviszony jellegű jogviszonyból származó perek, valamint a társadalombiztosítási határozat bírósági felülvizsgálata iránti perek sajátos szabályai
 115. A végrehajtás megszüntetése és korlátozása iránti perek
 116. A végrehajtási igényper
 117. A követelés behajtása és a foglalás tűrése iránti per, valamint a zálogjogosult végrehajtási eljárásba történő bekapcsolódásának engedélyezése iránti per
 118. Az iparjogvédelmi perek
 119. A választottbírósági eljárás általános jellemzői. A választottbíróságok fajtái. Joghatóság és a választottbírósági eljárás
 120. A választottbíróságok hatásköre
 121. A választottbíróság kikötése, a választottbíróság megalakítása, eljárása
 122. A választottbírósági eljáráshoz az állami bíróság által nyújtott jogsegély
 123. A választottbíróság ítéletének érvénytelenítése iránti per
 124. A nemzetközi polgári eljárásjogtól az Európai Unió polgári eljárásjogáig (alapfogalmak, források, fejlődéstörténet, a szabályok egymáshoz való viszonya)
 125. A polgári és kereskedelmi ügyeket érintő eljárásjogi szabályok az Európai Unióban (Brüsszel-I. rendelet, Kézbesítési és a Bizonyításfelvételi rendelet)
 126. A házassági és a szülői felelősséggel kapcsolatos ügyeket érintő eljárási szabályok az Európai Unióban (Brüsszel-IIa rendelet)


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0912(02)
 Acordo sob forma de Troca de Cartas entre a Comunidade Europeia e a República da Índia sobre os preços garantidos para o açúcar de cana no período de entrega de 2000/2001
 Jornal Oficial no L 244 de 12/09/2002 p. 0036 - 0037
 Acordosob forma de Troca de Cartas entre a Comunidade Europeia e a República da Índia sobre os preços garantidos para o açúcar de cana no período de entrega de 2000/2001A. Carta n.o 1Bruxelas, 14 de Dezembro de 2001.Excelentíssimo Senhor,No âmbito das negociações previstas no n.o 4 do artigo 5.o do Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e a República da Índia, relativo ao açúcar de cana, os representantes da Índia e da Comissão, agindo estes últimos em nome da Comunidade Europeia, acordaram no seguinte:Relativamente ao período de entrega compreendido entre 1 de Julho de 2000 e 30 de Junho de 2001, os preços garantidos previstos no n.o 4 do artigo 5.o do acordo são, para efeitos da intervenção a que se refere o artigo 6.o do acordo:>POSIÇÃO NUMA TABELA>Estes preços entendem-se para o açúcar de qualidade-tipo, tal como definida na regulamentação da Comunidade, mercadoria não embalada, CIF, "free out", portos europeus da Comunidade. A fixação destes preços não prejudica, de modo algum, as respectivas posições das partes contratantes quanto aos princípios relativos à determinação dos preços garantidos.Muito agradeço que Vossa Excelência se digne acusar recepção da presente carta e confirmar que esta, acompanhada da Vossa resposta, constitui um Acordo entre o Vosso Governo e a Comunidade.Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração.Pelo Conselho da União Europeia>PIC FILE= "L_2002244PT.003602.TIF">B. Carta n.o 2Bruxelas, 14 de Dezembro de 2001.Excelentíssimo Senhor,Tenho a honra de acusar recepção da Vossa carta de hoje, do seguinte teor:"No âmbito das negociações previstas no n.o 4 do artigo 5.o do Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e a República da Índia, relativo ao açúcar de cana, os representantes da Índia e da Comissão, agindo estes últimos em nome da Comunidade Europeia, acordaram no seguinte:Relativamente ao período de entrega compreendido entre 1 de Julho de 2000 e 30 de Junho de 2001, os preços garantidos previstos no n.o 4 do artigo 5.o do acordo são, para efeitos da intervenção a que se refere o artigo 6.o do acordo:>POSIÇÃO NUMA TABELA>Estes preços entendem-se para o açúcar da qualidade-tipo, tal como definida na regulamentação da Comunidade, mercadoria não embalada, CIF, 'free out', portos europeus da Comunidade. A fixação destes preços não prejudica, de modo algum, as respectivas posições das partes contratantes quanto aos princípios relativos à determinação dos preços garantidos.Muito agradeço que Vossa Excelência se digne acusar recepção da presente carta e confirmar que esta, acompanhada da Vossa resposta, constitui um Acordo entre o Vosso Governo e a Comunidade."Tenho a honra de confirmar a Vossa Excelência o acordo do meu Governo quanto ao conteúdo do que antecede.Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração.Pelo Governo da República da Índia>PIC FILE= "L_2002244PT.003701.TIF">