text:
 |
 52012PC0550
 Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse liikmesriikidel, kes on 21. mail 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini konventsiooni osalised, kõnealust konventsiooni muutev protokoll Euroopa Liidu huvides ratifitseerida või sellega ühineda /* COM/2012/0550 final - 2012/0262 (NLE) */
 SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 1.1. Ettepaneku eesmärk
 Praegu reguleeritakse rahvusvahelist
 tuumavastutust peamiselt kahe vahendiga: Viini konventsioon, mida on muudetud
 1997. aasta protokolliga, ja tuumaenergia valdkonnas tsiviilvastutust käsitlev
 Pariisi konventsioon, mida on muudetud mitme protokolliga ja täiendatud 31.
 jaanuari 1963. aasta Brüsseli konventsiooniga. Mõlemal konventsioonil on
 sisuliselt samalaadsed põhimõtted. Siiski on mõned ELi liikmesriigid üksnes
 Pariisi konventsiooni ja mõned üksnes Viini konventsiooni osalised.
 1997. aasta protokolli artiklid 12–14
 sisaldavad sätteid kohtualluvuse ning Viini konventsiooni kohaldamisega seotud
 kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta. Need eeskirjad mõjutavad Euroopa
 Liidu õiguse, eelkõige nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr
 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja
 kaubandusasjades) sätteid. Seega kuuluvad need 1997. aasta protokolli sätted
 liidu ainupädevusse. Sellest tulenevalt ei saa liikmesriigid saada nende sätete
 osas 1997. aasta protokolli osalisteks. Samalaadses olukorras, mis on seotud
 12. veebruari 2004. aasta protokolliga, millega muudetakse Pariisi
 konventsiooni, võeti vastu nõukogu otsused, et anda asjaomastele
 liikmesriikidele õigus protokoll liidu huvides alla kirjutada ja ratifitseerida
 või sellega ühineda. Samalaadset lahendust soovitatakse ka käesoleval juhul.
 Komisjon teeb ettepaneku, et nõukogu annab
 liikmesriikidele, kes on 21. mail 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega
 seotud tsiviilvastutuse Viini konventsiooni osalised, s.t Bulgaariale, Eestile,
 Leedule, Poolale (ex post), Slovakkiale, Tšehhi Vabariigile ja Ungarile,
 õiguse ratifitseerida või sõlmida Euroopa Liidu huvides protokoll,[1] millega
 muudetakse konventsiooni, mis võeti vastu 12. septembril 1997 Rahvusvahelise
 Aatomienergiaagentuuri egiidi all.
 Kuigi oleks eelistatav kohaldada Euroopa
 Liidus tuumavastutuse suhtes ühtset süsteemi, on paindlikkus siiski võimalik,
 võttes arvesse asjaolu, et Viini konventsiooni ja Pariisi konventsiooniga
 loodud süsteemid on üksteisega vastavuses.
 1.2. Protokoll, millega muudetakse
 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini
 konventsiooni
 Viini konventsioon võeti vastu selleks, et anda tuumaavariide
 põhjustatud kahjustuste ohvritele piisavat ja õiglast hüvitist. Sellega loodi
 tuumaenergia valdkonnas tsiviilvastutuse erisüsteem, mille aluseks on järgmised
 põhimõtted: a) nn absoluutne vastutus, s.t mittesüüline vastutus; b)
 tuumarajatise käitaja ainuvastutus; c) vastutuse määra piiramine kindla summaga
 ja/või vastutuse määra piiramine kindlustuskatte või muu finantstagatisega
 antava vastutuskindlustuse katte suurusega; d) vastutuse ajaline piirang.
 1997. aasta
 protokoll
 Viini konventsiooni muudeti 1997. aasta
 protokolliga (mis jõustus 4. oktoobril 2003), et täiustada tuumakahjustuste
 hüvitamise süsteemi.
 Muu hulgas sisaldab 1997. aasta protokoll uut
 tuumakahjustuse määratlust (mis hõlmab nüüd ka keskkonnakahju mõistet ja
 ennetusmeetmeid) ning sellega laiendatakse Viini konventsiooni geograafilist
 kohaldamisala, pikendatakse ajavahemikku, mille jooksul võib esitada surma
 põhjustamise või isikukahju tekitamisega seotud nõude, ja suurendatakse
 märkimisväärselt hüvitise miinimummääri. Samuti sisaldab protokoll uusi
 kohtualluvust käsitlevaid sätteid, millel on mõju juhul, kui tuumaõnnetus
 toimub tuumamaterjali vedamisel Viini konventsiooni osalisriigi territooriumil
 asuvasse rajatisse või seal asuvast rajatisest.
 1997. aasta protokolli artikli 19 lõike 1
 kohaselt on riigile, kes on protokolli osaline, kuid mitte 1963. aasta Viini
 konventsiooni osaline, protokolliga muudetud konventsiooni sätted siduvad
 teiste riikide suhtes, kes on protokolli osalised, ja kui kõnealune riik ei ole
 ratifitseerimis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja hoiuleandmisel väljendanud
 muud kavatsust, on talle siduv ka 1963. aasta Viini konventsioon riikide
 suhtes, kes on ainult selle konventsiooni osalised.
 1988. aasta
 ühisprotokoll
 21. septembril 1988 võeti Pariisi ja Viini
 konventsiooni seost käsitleval konverentsil vastu ühisprotokoll Viini ja
 Pariisi konventsiooni kohaldamise kohta (edaspidi „1988. aasta ühisprotokoll”),
 sest Pariisi, Brüsseli ja Viini konventsioonil on ühised põhimõtted.
 Ühisprotokolli peamine eesmärk oli koordineerida kõnealuste konventsioonide
 kohaldamist.
 1988. aasta ühisprotokolliga ühendatakse kaks
 konventsiooni kahel peamisel viisil.
 Esiteks nähakse ette Pariisi ja Viini süsteemi kohase käitaja vastutuse
 vastastikune laiendamine (II artikkel). Seega, kui toimub tuumaõnnetus, mille eest
 käitaja vastutab nii Viini konventsiooni kui ka ühisprotokolli alusel, on
 käitaja kooskõlas Viini konventsiooniga vastutav tuumakahjustuste eest, mis on
 tekkinud mitte ainult konventsiooniosaliste territooriumil, vaid ka nende
 riikide territooriumil, kes on nii Pariisi konventsiooni kui ka ühisprotokolli
 osalised. Kui aga toimub õnnetus, mille eest käitaja on vastutav nii Pariisi
 konventsiooni kui ka ühisprotokolli alusel, kohaldatakse vastastikkuse
 põhimõtet.
 Teiseks soovitakse 1988. aasta ühisprotokolliga
 ära hoida konflikte, mis muidu võiksid tuleneda kahe konventsiooni samaaegsest
 kohaldamisest, eelkõige vedudega seotud juhtumite puhul (III artikkel).
 1988. aasta ühisprotokollile kirjutasid alla
 viis liikmesriiki ja see jõustus pärast ratifitseerimist, ühinemist või
 heakskiitmist veel 17 riigis.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE
 TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE
 Viini konventsiooni muudatused sisaldavad
 aspekte, millest saavad kasu tuumaavarii võimalikud ohvrid, s.t vastutuse määra
 suurendamine ja tuumakahjustuse määratluse laiendamine. Seepärast tõdetakse
 kooskõlas 2009. aastal avaldatud uuringu ja 2010. aasta juunis peetud
 tuumavastutuse seminari järeldustega[2]
 ning pärast konsulteerimist sidusrühmadega, et mis tahes tuumavastutuse
 valdkonna algatus ei või takistada liikmesriikide ühinemist mis tahes
 rahvusvahelise konventsiooniga, millega parandatakse Euroopa Liidus võimalike
 ohvrite olukorda. 1997. aasta protokollis osalemine aitab seepärast kaasa
 ohvritele hüvitise andmise parandamisele kogu Euroopa Liidus.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 3.1. Asjaomased liikmesriigid
 Järgmised üheksa Euroopa Liidu liikmesriiki on
 Viini konventsiooni ratifitseerinud või sellega ühinenud: Bulgaaria, Eesti,
 Leedu, Läti, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Tšehhi Vabariik ja Ungari.
 Ühendkuningriik ja Hispaania on konventsioonile alla kirjutanud, kuid ei ole
 seda ratifitseerinud (nad on Pariisi konventsiooni osalised). Sloveenias
 konventsiooni enam ei kohaldata.
 1997. aasta protokollile on alla kirjutanud
 Itaalia, Leedu, Tšehhi Vabariik ja Ungari (viimane on ka Pariisi konventsiooni
 osaline). Protokolli on ratifitseerinud ka Läti ja Rumeenia (enne ühinemist
 ELiga) ja Poola (pärast ühinemist ELiga).
 Seepärast tuleks nõukogu otsus adresseerida
 liikmesriikidele, kes on Viini konventsiooni osalised, s.t Bulgaaria, Eesti,
 Leedu, Poola (ex post), Slovakkia, Tšehhi Vabariik ja Ungari. Võttes
 arvesse, et Hispaania, Itaalia ja Ühendkuningriik, kes on alla kirjutanud Viini
 konventsioonile, on Pariisi konventsiooni (millega luuakse samalaadne
 tuumavastutuse süsteem) osalised, ei tohiks nõukogu otsus neid riike hõlmata.
 3.2. Nõukogu määrus (EÜ) nr
 44/2001
 Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 44/2001 on nähtud
 ette eeskirjad kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta
 tsiviil- ja kaubandusasjades[3].
 Määrus on siduv kõigile liikmesriikidele (Taani suhtes kehtib erikord).
 Nõukogu määruses (EÜ) nr 44/2001 ettenähtud
 kohtualluvuse eeskirju kohaldatakse, kui kostja alaline elukoht on ühes
 liikmesriikidest, mille suhtes määrus on siduv. Kostja, kelle alaline elukoht
 ei ole mõnes liikmesriigis, võib kaevata mis tahes liikmesriigi kohtusse
 kooskõlas kõnealuse riigi kohtualluvust reguleerivate eeskirjadega, kui
 artiklist 22 (ainupädevus) või 23 (kohtu valiku klauslid) ei tulene teisiti.
 Kohtualluvuse kindlaksmääramise aluseks on
 eeskätt kostja alaline elukoht. Lisaks võib lepinguvälise kahjuga seotud
 juhtumite korral kaevata isiku, kelle alaline elukoht on liikmesriigis,
 kohtusse selles liikmesriigis, kus kahjustav sündmus toimus või võib toimuda.
 Koht, kus kahjustav sündmus toimus, tähendab Euroopa Kohtu kohtupraktika
 kohaselt kohta, kus toimus kahjustava sündmuse põhjustanud tegevus või kus
 tekkis kahjustus. Kindlustusasjade puhul võib kindlustusandja, kelle alaline elukoht
 on liikmesriigis, esitada hagi: a) selle liikmesriigi kohtusse, kus on
 kindlustusandja alaline elukoht, või b) kui tegemist on kindlustusvõtja,
 kindlustatu või soodustatud isiku esitatud hagiga, selle liikmesriigi kohtusse,
 kus on hageja alaline elukoht, või c) kui tegemist on kaaskindlustusandjaga,
 selle liikmesriigi kohtusse, kus on algatatud menetlus peakindlustusandja
 vastu. Vastutuskindlustuse puhul võib kindlustusandja lisaks kaevata ka selle
 paiga kohtusse, kus kahjustav sündmus toimus, ja kui asjaomase kohtu
 kohaldatavad õigusnormid seda võimaldavad, võib ta kaasata menetlusse, mille
 kahju kannatanud pool on algatanud kindlustatu vastu.
 Nõukogu määruses (EÜ) nr 44/2001 on
 sätestatud, et ühes liikmesriigis tehtud kohtuotsust tuleb tunnustada ja täita
 teistes liikmesriikides ilma ühegi erimenetluse järgimist nõudmata. Siiski on
 lubatud teatav piiratud arv tunnustamata jätmise põhjusi, et võtta arvesse
 avaliku korraga seotud kaalutlusi, kaitse õiguste järgimist ja teatavaid
 vastuolulisi kohtuotsuseid.
 3.3. Liidu pädevus 1997. aasta
 protokolli suhtes
 Tuumaenergia valdkonnas tsiviilvastutust
 reguleerivaid liidu õigusakte ei ole. Euroopa Parlamendi ja nõukogu
 11. juuli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 864/2007 (lepinguväliste
 võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta („Rooma II”)) reguleerimisalast on
 tuumavastutus välja jäetud.
 1997. aasta protokoll sisaldab siiski sätteid,
 mis mõjutavad nõukogu määrust (EÜ) nr 44/2001. Määruse kohaselt kasutatakse
 mitmesuguseid kohtualluvuse kindlaksmääramise aluseid, seevastu 1997. aasta
 protokolliga muudetud Viini konventsiooni XI artiklis on üldreeglina ette
 nähtud selle osalisriigi kohtute ainupädevus, kelle territooriumil tuumaõnnetus
 toimus.
 Eelkõige määratakse Viini konventsiooni XI
 artikliga ainupädevus õnnetuse põhjustatud kahjustuse hüvitamise nõuete puhul
 selle osalisriigi kohtutele, kelle territooriumil tuumaõnnetus toimus. Kui
 õnnetus toimus väljaspool osalisriikide territooriumi või kui õnnetuse
 toimumise kohta ei ole võimalik kindlalt kindlaks määrata, on asjaomased kohtud
 vastutava käitaja asukohariigi kohtud.
 1997. aasta protokolliga on ette nähtud ka
 rannikuriigist osalisriigi kohtute ainupädevus tuumaõnnetuste puhul, mis
 toimuvad selle majandusvööndis. Selline pädevus antakse tingimusel, et
 konventsiooni hoiulevõtjat on vööndist teavitatud enne tuumaõnnetuse toimumist.
 Seoses tunnustamist ja täitmist reguleerivate eeskirjadega kohaldatakse
 vastavalt 1997. aasta protokolliga muudetud Viini konventsiooni XII artiklile
 pädeva kohtu otsuste suhtes, mis ei kuulu enam tavapärasele läbivaatamisele,
 erisätteid, mis käsitlevad kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist. XII
 artikliga on teatavate eranditega[4]
 ette nähtud, et kohtuotsust tuleb tunnustada kõikide osalisriikide
 territooriumil ja täita nii, nagu see oleks riikliku kohtu kohtuotsus.
 Kohtuasja uus sisuline läbivaatamine ei ole kunagi lubatud.
 Euroopa Liidu ainupädevusse kuuluvad 1997.
 aasta protokollis sisalduvad pädevust ning kohtuotsuste tunnustamist ja
 täitmist käsitlevad sätted, sest need mõjutavad nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001
 asjaomaseid eeskirju, nagu see on kindlaks määratud Euroopa Liidu Kohtu
 pretsedendiõigusega[5].
 Seepärast ei ole liikmesriikidel enam õigust kas omavahel nendest eeskirjadest
 kõrvale kalduda või leppida muude riikidega kokku kohustustes, mis neid
 eeskirju mõjutavad.
 3.4. Liikmesriikide volitamine
 Viini konventsioonis ja 1997. aasta
 protokollis puudub piirkondlike majandusorganisatsioonide klausel, mis
 võimaldab Euroopa Liidul saada protokolli osaliseks. Sellest tulenevalt ei saa
 Euroopa Liit 1997. aasta protokolliga ühineda.
 1997. aasta protokoll, mis parandab ohvrite
 kaitset tuumaõnnetuste korral, on Euroopa Liidu ja liikmesriikide seisukohast
 eriti oluline. Seepärast on erandkorras põhjendatud, et liit kasutab oma
 volitusi nende liikmesriikide kaudu, kes on Viini konventsiooni osalised.
 Kui aga kõrvale jätta liikmesriigid, kes on
 juba muudetud Pariisi konventsiooni osalised, ei ole viis Euroopa Liidu
 liikmesriiki, nimelt Austria, Iirimaa, Küpros, Luksemburg ja Malta ei muudetud
 Pariisi konventsiooni ega ka 1963. aasta Viini konventsiooni osalised. Sellest
 tulenevalt peetakse objektiivselt põhjendatuks lubada erandkorras nendel viiel
 liikmesriigil mitte saada 1997. aasta protokolli osaliseks ja jätkata seepärast
 Viini konventsiooni ja 1997. aasta protokolliga reguleeritavas valdkonnas
 nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 eeskirjade kohaldamist. Selline erinevus
 kohtualluvust käsitlevate eeskirjade kohaldamises Euroopa Liidus on
 põhjendatud, arvestades, et:
 – 1997. aasta protokolliga muudetakse
 konventsiooni, mille osalised nimetatud viis liikmesriiki ei ole;
 – nõukogu määrus (EÜ) nr 44/2001 ei mõjuta
 konventsioone, mille osalised liikmesriigid on.
 Sellest tulenevalt peaksid üksnes
 liikmesriigid, kes on praegu Viini konventsiooni osalised, 1997. aasta
 protokolli Euroopa Liidu huvides ratifitseerima või sellega ühinema. Poola
 ratifitseeris 1997. aasta protokolli pärast ELiga ühinemist. Seepärast tuleks
 käesolev otsus adresseerida Poolale ex post. Läti ja Rumeenia kirjutasid
 1997. aasta protokollile alla ja ratifitseerisid selle juba enne Euroopa
 Liiduga ühinemist.
 Sellest tulenevalt soovitab komisjon, et
 Euroopa Parlament ja nõukogu võtaksid vastu otsuse, millega volitatakse
 liikmesriike, kes on Viini konventsiooni osalised, 1997. aasta protokolli
 Euroopa Liidu huvides ratifitseerima või sellega ühinema.
 3.5. Kohtuotsuste tunnustamise ja
 täitmise eeskirju käsitlev reservatsioon
 Seoses 1997. aasta protokolli artikliga 14 muudetud XII artiklis
 sätestatud kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist reguleerivate eeskirjadega
 tuleb tagada, et jätkuvalt kohaldatakse asjaomaseid eeskirju, mis on ette
 nähtud määrusega (EÜ) nr 44/2001, mida on laiendatud Taani suhtes Euroopa
 Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise kohtualluvust ja kohtuotsuste täitmist
 tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva lepinguga,[6] või 30.
 oktoobri 2007. aasta tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid
 käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise Lugano konventsiooniga[7]. Viini
 konventsiooni XII artikli kohaldamise piiramine sellisel viisil tagaks liidu
 õigusala ühtsuse ja kohtuotsuste vaba liikumise ELis, ilma et see ohustaks
 protokolliga muudetud konventsiooni tõhusat rakendamist ega mõjutaks olulisel
 määral konventsiooniosalisi, kes ei ole ELi liikmesriigid.
 1997. aasta protokollis ei mainita lubatud reservatsioonide küsimust.
 1969. aasta rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 19
 kohaselt on reservatsioon lubatud, kui see on kooskõlas konventsiooni
 eesmärgiga, nagu käesoleval juhul.
 Sellest tulenevalt, kui liikmesriigid ühinevad
 1997. aasta protokolliga, peavad nad tagama, et kohaldatakse asjaomaseid ELi
 eeskirju, mis käsitlevad nende kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist, mille on
 teinud mõne teise liikmesriigi (sealhulgas Taani) või mõne teise Lugano konventsiooniga
 seotud riigi kohus.
 2012/0262 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega lubatakse liikmesriikidel, kes on 21.
 mail 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini
 konventsiooni osalised, kõnealust konventsiooni muutev protokoll Euroopa Liidu
 huvides ratifitseerida või sellega ühineda
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6
 punktiga a,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
 ning arvestades järgmist:
 (1) 12. septembri 1997. aasta
 protokolli, millega muudetakse 21. mail 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega
 seotud tsiviilvastutuse Viini konventsiooni (edaspidi „Viini konventsioon”),
 üle peeti läbirääkimisi eesmärgiga parandada hüvitise andmist tuumaõnnetuste
 põhjustatud kahjustuste ohvritele.
 (2) Euroopa Liidu ainupädevusse
 kuuluvad Viini konventsiooni konsolideeritud XI ja XII artikkel, niivõrd kui
 kõnealused sätted mõjutavad nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr
 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja
 kaubandusasjades)[8]
 ettenähtud eeskirju. Liikmesriigid säilitavad oma pädevuse 1997. aasta
 protokollis käsitletud valdkondades, mis ei mõjuta Euroopa Liidu õigust.
 Arvestades 1997. aasta protokolli reguleerimiseset ja eesmärki, ei saa
 protokolli Euroopa Liidu pädevusse jäävate sätete heakskiitmist lahutada
 sätetest, mis jäävad liikmesriikide pädevusse.
 (3) 1997. aasta protokoll on
 Euroopa Liidu ja liikmesriikide seisukohast eriti oluline, sest sellega
 parandatakse tuumaõnnetuste põhjustatud kahjustuste hüvitamist.
 (4) Viini konventsioon ja selle
 1997. aasta protokoll ei ole osalemiseks avatud piirkondlikele
 organisatsioonidele. Sellest tulenevalt ei saa Euroopa Liit protokollile alla
 kirjutada ega seda ratifitseerida. Nendel asjaoludel on erandkorras põhjendatud
 see, et Euroopa Liidu huvides ratifitseerivad või sõlmivad 1997. aasta
 protokolli liikmesriigid.
 (5) Siiski ei ole viis Euroopa
 Liidu liikmesriiki, nimelt Austria, Iirimaa, Küpros, Luksemburg ja Malta Viini
 konventsiooni osalised. Arvestades, et 1997. aasta protokolliga muudetakse
 Viini konventsiooni ja et nõukogu määrusega (EÜ) nr 44/2001 lubatakse selle
 konventsiooniga seotud liikmesriikidel jätkata selles sisalduvate kohtualluvust
 käsitlevate eeskirjade kohaldamist, on objektiivselt põhjendatud, et käesolev
 otsus tuleks adresseerida üksnes nendele liikmesriikidele, kes on Viini
 konventsiooni osalised, ja lubada nimetatud viiel liikmesriigil erandkorras
 mitte saada 1997. aasta protokolli osaliseks.
 (6) Seepärast peaksid
 liikmesriigid, kes on Viini konventsiooni osalised, 1997. aasta protokolli
 käesolevas otsuses sätestatud tingimustel Euroopa Liidu huvides ratifitseerima
 või sõlmima. Käesolev otsus on adresseeritud Poolale ex post, sest Poola
 ratifitseeris protokolli 2010. aastal.
 (7) Sellest tulenevalt kohaldavad
 1997. aasta protokolli sätteid üksnes need Euroopa Liidu liikmesriigid, kes on
 praegu Viini konventsiooni osalised.
 (8) Liikmesriigid peaksid
 mõistliku aja jooksul lõpule viima menetluse 1997. aasta protokolli Euroopa
 Liidu huvides ratifitseerimiseks või sellega ühinemiseks. Liikmesriigid peaksid
 omavahel vahetama teavet oma ratifitseerimis- või ühinemismenetluse seisu
 kohta, et valmistada ette 1997. aasta protokolli ratifitseerimis- või
 ühinemiskirjade hoiuleandmist.
 (9) Viini konventsiooni XII
 artiklis (mida on muudetud 1997. aasta protokolli artikliga 14) sätestatud
 kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist reguleerivad eeskirjad ei tohiks olla
 ülimuslikud asjaomaste eeskirjade suhtes, mis on ette nähtud määrusega (EÜ) nr
 44/2001, mida on laiendatud Taani suhtes Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi
 vahelise kohtualluvust ja kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades
 käsitleva lepinguga, või 30. oktoobri 2007. aasta tsiviil- ja kaubandusasjade
 kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise
 Lugano konventsiooniga. Seepärast peavad liikmesriigid 1997. aasta protokolli
 ratifitseerides või sellega ühinedes tegema avalduse, et tagada asjaomaste ELi
 eeskirjade pidev kohaldamine.
 (10) Euroopa Liidu lepingule ja
 Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning
 see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 1.
 Liikmesriigid, kes on praegu 21. mail 1963. aastal
 sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini konventsiooni
 osalised, ratifitseerivad Euroopa Liidu huvides konventsiooni või ühinevad
 sellega, ilma et see piiraks Euroopa Liidu pädevust.
 2.
 1997. aasta protokolli tekst on lisatud käesolevale
 otsusele.
 3.
 Käesolevas otsuses käsitatakse liikmesriikidena
 kõiki liikmesriike, kes on praegu Viini konventsiooni osalised.
 Artikkel 2
 1.
 Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et
 esitada 1997. aasta protokolli ratifitseerimise või sellega ühinemise kirjad
 Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri peadirektorile mõistliku aja jooksul ja
 võimaluse korral enne 31. detsembrit 2014.
 2.
 Liikmesriigid teatavad nõukogule ja komisjonile
 enne [...] oma ratifitseerimis- või
 ühinemismenetluse lõpuleviimise kavandatava kuupäeva.
 3.
 Liikmesriigid püüavad vahetada omavahel teavet oma
 ratifitseerimismenetluse seisu kohta.
 Artikkel 3
 1997. aasta protokolli ratifitseerimisel või
 sellega ühinemisel teevad liikmesriigid järgmise avalduse:
 „1997. aasta protokolliga reguleeritud
 küsimustes tehtud kohtuotsuseid, mille on teinud mõne protokolli osalisest ELi
 liikmesriigi kohus, tunnustatakse ja täidetakse teistes ELi liikmesriikides,
 kes on protokolli osalised, kooskõlas Euroopa Liidu kõnealust valdkonda
 reguleerivate asjaomaste eeskirjadega.
 1997. aasta protokolliga reguleeritud
 küsimustes tehtud kohtuotsuseid, mille on teinud Taani Kuningriigi kohus, tunnustatakse
 ja täidetakse teistes ELi liikmesriikides, kes on protokolli osalised,
 kooskõlas Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise kohtualluvust ning
 kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva
 lepinguga.
 Ateena protokolliga reguleeritud küsimustes
 tehtud kohtuotsuseid, mille on teinud mõne teise 30. oktoobri 2007. aasta
 tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste
 tunnustamise ja täitmise Lugano konventsiooniga seotud riigi kohus, tunnustatakse
 ja täidetakse teistes ELi liikmesriikides, kes on protokolli osalised,
 kooskõlas kõnealuse konventsiooniga.”
 Artikkel 4
 Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast
 selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Artikkel 5
 Käesolev otsus
 on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.
 Brüssel,
 Nõukogu
 nimel
 eesistuja
 LISA
 Protokoll, millega muudetakse 1963.
 aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini konventsiooni
 KÄESOLEVA PROTOKOLLI OSALISRIIGID,
 ARVESTADES, et on soovitatav muuta 21. mail
 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini
 konventsiooni, et laiendada selle reguleerimisala, suurendada tuumarajatise
 käitaja vastutust ning täiustada piisava ja õiglase hüvitise tagamise vahendeid,
 ON KOKKU LEPPINUD järgmises:
 Artikkel 1
 Konventsioon, mida käesoleva protokolliga
 muudetakse, on 21. mail 1963. aastal sõlmitud tuumakahjustustega seotud
 tsiviilvastutuse Viini konventsioon, edaspidi „1963. aasta Viini konventsioon”.
 Artikkel 2
 1963. aasta Viini konventsiooni I artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. Lõike 1 punkti j muudetakse
 järgmiselt:
 (a)
 alapunkti ii lõpus jäetakse välja sõna „ja”, mis
 lisatakse alapunkti iii lõppu;
 (b)
 lisatakse alapunkt iv:
 iv)
 vastavalt Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri juhatajate nõukogu otsusele mis
 tahes muud rajatised, milles on tuumakütust või radioaktiivseid tooteid või
 jäätmeid.
 2. Lõike 1 punkt k asendatakse
 järgmisega:
 k) „tuumakahjustus” –
 i) inimohver või isikukahju;
 ii) vara hävimine või kahjustumine
 ning igasugune järgnev kahju sellisel määral,
 nagu otsustatakse pädeva kohtu kohaldatavate õigusnormide alusel;
 iii) alapunktides i või ii nimetatud kahjudest
 tekkiv majanduslik kahju, niivõrd kui see ei sisaldu kõnealustes alapunktides
 käsitletavas kahjus, kui kannatanud isikul on õigus esitada sellise kahju
 hüvitamiseks nõudeid;
 iv) kahjustatud keskkonna taastamismeetmete kulud,
 välja arvatud juhul, kui kahjustused on väheolulised, eeldusel et meetmed on
 tegelikult võetud või neid kavatsetakse võtta ning et vastavad kulud ei sisaldu
 alapunktis ii nimetatud kahjudes;
 v) sissetuleku kaotus, mis tuleneb keskkonna
 kasutamisega seotud otsesest majanduslikust huvist ja on põhjustatud keskkonna
 märkimisväärsest kahjustumisest, niivõrd kui kõnealune kahju ei sisaldu alapunktis
 ii nimetatud kahjus;
 vi) ennetusmeetmete kulud ja sellistest meetmetest
 põhjustatud täiendav kahju;
 vii) mis tahes muu majanduslik kahju, mida ei ole
 põhjustanud keskkonna kahjustumine, kui see on lubatud pädeva kohtu
 kohaldatavate tsiviilvastutust käsitlevate üldnormidega,
 alapunktides i–v ja vii nimetatud juhtudel
 niivõrd, kui nimetatud kahju on põhjustatud tuumarajatises asuva kiirgusallika,
 tuumakütuse või radioaktiivsete toodete või jäätmete ioniseerivast kiirgusest
 või kõnealusest rajatisest pärineva või sellesse rajatisse transporditava
 tuumamaterjali ioniseerivast kiirgusest, mis on tingitud kas kõnealuse aine
 radioaktiivsetest omadustest või nendega koos esinevatest aine mürgisuse või
 plahvatusohtlikkusega seonduvatest või muudest ohtlikest omadustest.
 3. Lõike 1 punkt l asendatakse
 järgmisega:
 l) „tuumaõnnetus” – mis tahes sündmus või ühest
 ja samast allikast tingitud sündmuste ahel, mis põhjustab tuumakahjustusi, või
 üksnes ennetusmeetmete puhul tekitab raske ja otsese tuumakahjustuse ohu;
 4. Lõike 1 punkti l järele
 lisataks neli uut punkti: m, n, o ja p:
 m) „taastamismeetmed” – mõistlikud meetmed,
 mille on heaks kiitnud selle riigi pädevad asutused, kus meetmeid võetakse, ja
 mille eesmärgiks on parandada või taastada keskkonna kahjustatud või hävinenud
 osi või, kui see on otstarbekohane, asendada keskkonna kõnealused osad
 samaväärsetega. Tuumakahjustusi kannatanud riigi õigusega määratakse kindlaks,
 kes on kohustatud selliseid meetmeid võtma;
 n) „ennetusmeetmed” – mõistlikud meetmed, mida võtab mis tahes isik pärast
 tuumaõnnetuse toimumist, et vältida või minimeerida punkti k alapunktides i–v
 või vii nimetatud kahju, tingimusel et pädevad asutused on selle heaks kiitnud,
 kui see on nõutav selle riigi õigusega, kus meetmeid võeti;
 o) „mõistlikud meetmed” – meetmed, mida pädev kohus peab tema poolt
 kohaldatavate õigusnormide alusel asjakohaseks, arvestades kõiki asjaolusid,
 nagu:
 i) tekkinud kahjustuse olemus ja ulatus või
 ennetusmeetmete rakendamise korral sellise kahjustuse ohu olemus ja ulatus;
 ii) meetmete tõenäoline tulemuslikkus ajal, kui
 neid rakendatakse, ning
 iii) asjakohased teaduslikud ja tehnilised
 eksperditeadmised;
 p) „arvestusühik” – Rahvusvahelise Valuutafondi
 kindlaksmääratud arvestusühik, mida ta kasutab oma toimingutes ja tehingutes.
 5. Lõige 2 asendatakse
 järgmisega.
 2. Rajatise asukohariik võib juhul, kui
 kaasnevate ohtude tõenäosus on väike, jätta käesoleva konventsiooni
 reguleerimisalast välja mis tahes tuumarajatise või tuumamaterjali väikesed
 kogused, tingimusel et:
 (a)
 tuumarajatiste puhul on sellise väljajätmise
 kriteeriumid kindlaks määranud Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri juhatajate
 nõukogu ning rajatise asukohariigipoolne väljajätmine vastab nendele
 kriteeriumidele ning
 (b)
 tuumamaterjali väikeste koguste puhul on
 väljajäetavate koguste piirmäärad kindlaks määranud Rahvusvahelise
 Aatomienergiaagentuuri juhatajate nõukogu ning rajatise asukohariigipoolne
 väljajätmine vastab nendele piirmääradele.
 Juhatajate
 nõukogu vaatab tuumarajatiste väljajätmise kriteeriumid ja väljajäetava
 tuumamaterjali väikeste koguste piirmäärad korrapäraselt läbi.
 Artikkel 3
 1963. aasta Viini konventsiooni I artikli
 järele lisatakse I A ja I B artikkel.
 I A artikkel
 1. Käesolevat konventsiooni
 kohaldatakse mis tahes paigas tekkinud tuumakahjustuse suhtes.
 2. Rajatise asukohariigi
 õigusega võib käesoleva konventsiooni reguleerimisalast siiski välja jätta
 kahjustuse, mis on kantud:
 (a)
 muu kui osalisriigi territooriumil või
 (b)
 mis tahes merepiirkonnas, mille muu kui osalisriik
 on kindlaks määranud vastavalt rahvusvahelisele mereõigusele.
 3. Käesoleva artikli lõike 2
 kohast väljajätmist võib kohaldada üksnes sellise konventsioonis mitteosaleva
 riigi suhtes:
 (a)
 kelle territooriumil või rahvusvahelise mereõiguse
 kohaselt kindlaksmääratud merepiirkonnas on õnnetuse toimumise ajal
 tuumarajatis ning
 (b)
 kes ei võimalda õnnetuse toimumise ajal
 samaväärseid vastastikuseid hüvitisi.
 4. Käesoleva artikli lõike 2
 kohane väljajätmine ei mõjuta IX artikli lõike 2 punktis a nimetatud õigusi
 ning käesoleva artikli lõike 2 punkti b kohast väljajätmist ei laiendata
 laevale või õhusõidukile või nende pardal tekitatud kahjustustele.
 I B artikkel
 Käesolevat konventsiooni ei kohaldata muul kui
 rahu eesmärgil kasutatavate tuumarajatiste suhtes.
 Artikkel 4
 1963. aasta Viini konventsiooni II artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. Lõike 3 punkti a lõppu
 lisatakse järgmine tekst.
 2. Rajatise asukohariik võib
 piirata konkreetse õnnetuse puhul kättesaadavaks tehtavaid riiklikke vahendeid
 vastavalt võimalikule erinevusele, mis võib esineda käesoleva protokolliga
 kindlaksmääratud summade ja V artikli lõike 1 kohaselt kindlaksmääratud summade
 vahel.
 3. Lõike 4 lõppu lisatakse
 järgmine tekst.
 Rajatise
 asukohariik võib piirata kättesaadavaks tehtavaid riiklikke vahendeid vastavalt
 käesoleva artikli lõike 3 punktis a sätestatule.
 4. Lõige 6 asendatakse
 järgmisega.
 6. Keegi ei ole vastutav kahju eest, mis ei
 ole tuumakahjustus I artikli lõike 1 punkti k tähenduses, kuid mida oleks
 kõnealuse punkti kohaselt olnud võimalik sellena käsitada.
 Artikkel 5
 1963. aasta Viini konventsiooni III artikli
 esimese lause järele lisatakse järgmine tekst.
 Rajatise asukohariik ei pruugi seda kohustust
 siiski rakendada vedude suhtes, mis toimuvad tervikuna tema territooriumil.
 Artikkel 6
 1963. aasta Viini konventsiooni IV artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. Lõige 3 asendatakse
 järgmisega.
 3.
 Käitaja ei ole käesoleva konventsiooni alusel vastutav, kui ta tõendab, et
 tuumakahjustus tuleneb otseselt relvastatud konfliktist, sõjategevusest,
 kodusõjast või mässust.
 2. Lõige 5 asendatakse
 järgmisega.
 5. Käitaja ei ole käesoleva konventsiooni
 alusel vastutav tuumakahjustuse eest, kui:
 (a)
 tegemist on tuumarajatise enda või kõnealuse
 rajatise territooriumil paikneva muu olemasoleva või ehitatava tuumarajatise
 kahjustusega ning
 (b)
 tegemist on eespool nimetatud rajatise
 territooriumil paikneva vara kahjustusega, mida kasutatakse või mis on ette
 nähtud kasutamiseks koos mis tahes selliste rajatistega.
 3. Lõige 6 asendatakse
 järgmisega.
 6. Hüvitis, mida
 makstakse tuumaõnnetuse ajal asjaomast tuumamaterjali sisaldanud
 transpordivahendile põhjustatud kahjustuse eest, ei vähenda rajatise käitaja
 vastutust muude kahjustuste eest, mille maksumus jääb kas allapoole 150
 miljonit arvestusühikut või mis tahes kõrgemat osalisriigi õigusega kindlaksmääratud
 summat või V artikli lõike 1 punkti c kohaselt kindlaksmääratud summat.
 4. Lõige 7 asendatakse järgmisega.
 7. Käesolev konventsioon ei mõjuta üksikisiku
 vastutust tuumakahjustuste eest, mille eest käitaja ei ole käesoleva
 konventsiooni kohaselt kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3 või 5 vastutav ja
 mille on põhjustanud kõnealuse üksikisiku tegevus või tegevusetus, mille
 eesmärk oli kahjustuse tekitamine.
 Artikkel 7
 1. 1963. aasta Viini
 konventsiooni V artikkel asendatakse järgmisega.
 1. Rajatise asukohariik võib mis tahes
 tuumaõnnetuse puhul käitaja vastutust piirata kas:
 (a)
 vähemalt 300 miljoni arvestusühikuga või
 (b)
 vähemalt 150 miljoni arvestusühikuga, tingimusel et
 kõnealune riik teeb sellest suurema summa puhul tuumakahjustuste hüvitamiseks kättesaadavaks
 vähemalt 300 miljoni arvestusühiku ulatuses riiklikke vahendeid, või
 (c)
 kuni 15 aastaks alates käesoleva protokolli
 jõustumisest üleminekusummaga, mis on vähemalt 100 miljonit arvestusühikut
 selles ajavahemikus toimunud tuumaõnnetuse kohta. 100 miljonist arvestusühikust
 väiksema summa võib kehtestada juhul, kui kõnealune riik teeb tuumakahjustuste
 hüvitamiseks kättesaadavaks riiklikke vahendeid, mille summa jääb kõnealuse
 väiksema summa ja 100 miljoni arvestusühiku vahele.
 2. Ilma et see piiraks käesoleva
 artikli lõike 1 kohaldamist, võib rajatise asukohariik, võttes arvesse
 asjaomase tuumarajatise või tuumamaterjali olemust ja nendest tuleneva õnnetuse
 tõenäolisi tagajärgi, kehtestada käitaja vastutuse määraks väiksema summa,
 tingimusel et mitte mingil juhul ei ole selliselt kindlaksmääratud summa
 väiksem kui 5 miljonit arvestusühikut ning et kõnealune asukohariik teeb
 tuumakahjustuste hüvitamiseks kättesaadavaks kuni lõike 1 kohaselt
 kindlaksmääratud summa ulatuses riiklikke vahendeid.
 3. Vastutava käitaja
 asukohariigi käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 ning IV artikli lõike 6 kohaselt
 kindlaksmääratud summasid kohaldatakse mis tahes paigas, kus tuumaõnnetus
 toimub.
 2. V artikli järele lisatakse neli uut
 artiklit: V A, V B, V C ja V D.
 V A artikkel
 1. Kohtu poolt seoses
 tuumakahjustuse hüvitamise hagidega määratud intressid ja kuluhüvitised tuleb
 tasuda lisaks V artiklis nimetatud summadele.
 2. V artiklis ja IV artikli
 lõikes 6 nimetatud summad võib riigi vääringusse ümber arvestada ümardatult.
 V B artikkel
 Iga osalisriik tagab, et kahju kannatanud
 isikud võivad kasutada oma õigust hüvitisele, ilma et nad peaksid selleks
 algatama eraldi kohtumenetluse vastavalt hüvitisteks makstavate vahendite
 päritolule.
 V C artikkel
 1. Kui pädevad kohtud on muu
 osalisriigi kui rajatise asukohariigi kohtud, võib V artikli lõike 1 punktide b
 ja c ning VII artikli lõike 1 kohaselt nõutavad riiklikud vahendid ning kohtu
 määratud intressid ja kuluhüvitised kättesaadavaks teha esimesena nimetatud
 osalisriik. Rajatise asukohariik hüvitab teisele osalisriigile kõik makstud
 summad. Osalisriigid lepivad kokku tagasimaksmise korras.
 2. Kui pädevad kohtud on muu
 osalisriigi kui rajatise asukohariigi kohtud, võtab see osalisriik, kelle
 kohtud on pädevad, kõik vajalikud meetmed, et võimaldada rajatise asukohariigil
 osaleda menetluses ja võimalikku hüvitamist käsitlevate kokkulepete arutamises.
 V D artikkel
 1. Rahvusvahelise
 Aatomienergiaagentuuri peadirektor kutsub kokku osalisriikide koosoleku, et
 muuta V artiklis nimetatud vastutuse piiranguid, kui kolmandik osalisriikidest
 on väljendanud sellekohast soovi.
 2. Muudatused võetakse vastu
 kohal viibivate ja hääletavate osalisriikide kahekolmandikulise
 häälteenamusega, tingimusel et hääletamisel on kohal vähemalt pooled
 osalisriigid.
 3. Kui osalisriikide koosolekul
 tegutsetakse piirangute muutmise ettepaneku alusel, võetakse muu hulgas arvesse
 tuumaõnnetusest tuleneva kahjustuse ohtu, muudatusi rahalistes väärtustes ja
 kindlustusturu võimsust.
 4. a) Rahvusvahelise
 Aatomienergiaagentuuri peadirektor esitab kõik käesoleva artikli lõike 2
 kohaselt vastuvõetud muudatused kõikidele osalisriikidele heakskiitmiseks.
 Muudatus loetakse heakskiidetuks 18 kuu pärast alates sellest teatamisest,
 tingimusel et vähemalt kolmandik vähemalt kolmandik nendest riikidest, kes olid
 muudatuse vastuvõtmise ajal konventsiooni osalisriigid, on teatanud
 Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri peadirektorile, et nad on muudatuse heaks
 kiitnud. Käesoleva lõike kohaselt vastuvõetud muudatus jõustub 12 kuu pärast
 alates selle heakskiitmisest nende osalisriikide suhtes, kes on selle heaks
 kiitnud.
 b) Kui 18 kuu jooksul alates heakskiitmiseks
 esitamise kuupäevast ei ole muudatus punkti a kohaselt heaks kiidetud, loetakse
 muudatus tagasilükatuks.
 5. Nende osalisriikide jaoks,
 kes kiidavad muudatuse heaks pärast seda, kui see on heaks kiidetud, kuid ei
 ole veel jõustunud, või pärast selle jõustumist vastavalt käesoleva artikli
 lõikele 4, jõustub muudatus 12 kuu pärast alates selle heakskiitmisest
 kõnealuse osalisriigi poolt.
 6. Riiki, kellest saab käesoleva
 konventsiooni osaline pärast muudatuse jõustumist vastavalt käesoleva artikli
 lõikele 4, käsitatakse juhul, kui ta ei ole väljendanud muud kavatsust,
 (a)
 käesoleva konventsiooni muudetud versiooni
 osalisena ning
 (b)
 muutmata konventsiooni osalisena seoses nende
 osalisriikidega, kelle suhtes muudatus ei ole siduv.
 Artikkel 8
 1963. aasta Viini konventsiooni VI artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. Lõige 1 asendatakse
 järgmisega.
 (a)
 Õigus saada käesoleva konventsiooni alusel hüvitist
 lõpeb, kui hagi ei esitata:
 i) inimohvrite ja isikukahju korral 30 aastat
 pärast tuumaõnnetuse toimumist;
 ii) muu kahjustuse korral 10 aastat pärast
 tuumaõnnetuse toimumist.
 (b)
 Kui rajatise asukohariigi õiguse kohaselt on
 käitaja vastutus kaetud kindlustuse või muu finantstagatisega, sealhulgas riigi
 vahenditega, pikema ajavahemiku jooksul, võib pädeva kohtu kohaldatavate
 õigusnormidega ette näha, et käitaja käest hüvitise saamise õigus lõpeb alles
 pärast sellist pikemat ajavahemikku, mis ei ületa ajavahemikku, mille jooksul
 käitaja vastutus on kaetud rajatise asukohariigi õiguse alusel.
 (c)
 Inimohvrite ja isikukahju või käesoleva lõike
 punkti b laiendamisest tulenevalt muu kahjustuse hüvitamise hagid, mis
 esitatakse 10 aastat pärast tuumaõnnetuse toimumist, ei mõjuta mingil juhul
 selle isiku õigust saada käesoleva konventsiooni kohaselt hüvitist, kes on
 esitanud käitaja vastu hagi enne kõnealuse ajavahemiku möödumist.
 2. Lõige 2 jäetakse välja.
 3. Lõige 3 asendatakse
 järgmisega.
 3. Õigus saada käesoleva konventsiooni alusel
 hüvitist aegub või lõpeb, vastavalt pädeva kohtu kohaldatavatele
 õigusnormidele, kui hagi ei esitata kolme aasta jooksul alates kuupäevast, mil
 kahju kannatanud isik sai teada või oleks pidanud saama teada kahjustusest ja
 kahjustuse eest vastutavast käitajast, tingimusel et käesoleva artikli lõike 1
 punktide a ja b kohaselt kindlaksmääratud ajavahemikke ei ole ületatud.
 Artikkel 9
 VII artiklit muudetakse järgmiselt.
 1. Lõikes 1 lisatakse lõike
 lõppu järgmised kaks lauset ja muudetud lõikest saab kõnealuse lõike punkt a.
 Kui käitaja vastutus ei ole piiratud, võib
 rajatise asukohariik kehtestada vastutava käitaja rahalise tagatise piirmäära,
 tingimusel et see ei ole väiksem kui 300 arvestusühikut. Rajatise asukohariik
 tagab käitaja vastu esitatud tuumakahjustuse hüvitamise nõuete tasumise, kui
 rahaline tagatis ei ole selliste nõuete rahuldamiseks piisav, kuid mitte rohkem
 kui käesoleva lõike kohaselt antava rahalise tagatise summa ulatuses.
 2. Lõikele 1 lisatakse punkt b.
 b) Kui käitaja vastutus ei ole piiratud, võib
 rajatise asukohariik, ilma et see piiraks käesoleva lõike punkti a kohaldamist
 ja võttes arvesse asjaomase tuumarajatise või tuumamaterjali olemust ja nendest
 tuleneva õnnetuse tõenäolisi tagajärgi, määrata käitajale väiksema rahalise
 tagatise, tingimusel et selliselt kindlaksmääratud summa on igal juhul vähemalt
 5 miljonit arvestusühikut ning et kõnealune asukohariik tagab käitaja vastu
 esitatud tuumakahjustuste hüvitamise nõuete tasumise kuni käesoleva lõike
 punkti a kohase piirmäärani, kui kindlustuskate või rahaline tagatis ei ole
 selliste nõuete rahuldamiseks piisav.
 3. Lõikes 3 lisatakse sõnade
 „käesoleva artikli” järele sõnad „või V artikli lõike 1 punktide b ja c”.
 Artikkel 10
 1963. aasta Viini konventsiooni VIII artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. VIII artikli tekstist saab
 kõnealuse artikli lõige 1.
 2. Lisatakse lõige 2.
 2. Kui käitaja vastu esitatud nõuete puhul
 käesoleva konventsiooni alusel hüvitatav kahjustus ületab või ületab
 tõenäoliselt V artikli lõike 1 kohaselt kättesaadavaks tehtavat maksimumsummat,
 eelistatakse hüvitise andmisel inimohvrite või isikukahjuga seotud nõudeid, kui VI artikli lõike 1 punkti c eeskirja
 kohaldamisest ei tulene teisiti.
 Artikkel 11
 1963. aasta Viini konventsiooni X artiklis
 lisatakse artikli lõppu uus lause.
 Käesolevas artiklis sätestatud nõudeõigust
 võib laiendada ka rajatise asukohariigile, kui see on teinud kättesaadavaks
 käesoleva konventsiooni kohased riiklikud vahendid.
 Artikkel 12
 1963. aasta Viini konventsiooni XI artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. Lisatakse lõige 1a.
 1a. Kui tuumaõnnetus toimub osalisriigi
 majandusvööndis või kui osalisriigil puudub selline vöönd, siis piirkonnas, mis
 ei ületa majandusvööndi piire, on käesoleva konventsiooni kohaldamisel ainult
 selle osalisriigi kohtud pädevad käsitlema hagisid, mis on seotud selle
 tuumaõnnetuse põhjustatud tuumakahjustustega. Eelmist lauset kohaldatakse, kui
 osalisriik ei ole teatanud hoiulevõtjale sellisest piirkonnast enne
 tuumaõnnetuse toimumist. Käesolevat lõiget ei tõlgendata viisil, mis võimaldab
 kasutada pädevust viisil, mis on vastuolus rahvusvahelise mereõigusega,
 sealhulgas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooniga.
 2. Lõige 2 asendatakse
 järgmisega.
 2. Kui
 tuumaõnnetus ei toimu osalisriigi territooriumil või lõike 1a kohaselt teatatud
 piirkonnas või kui tuumaõnnetuse toimumise kohta ei ole võimalik kindlalt
 kindlaks määrata, on hagisid pädevad käsitlema vastutava käitaja rajatise
 asukohariigi kohtud.
 3. Lõikes 3 lisatakse esimeses
 reas ja punktis b numbri 1 järele 1a.
 4. Lisatakse lõige 4.
 4.
 Osalisriik, kelle kohtud on pädevad, tagab, et ühe tuumaõnnetuse käsitlemiseks
 on pädev ainult üks kohus.
 Artikkel 13
 XI artikli järele lisatakse XI A artikkel.
 XI A artikkel
 Osalisriik, kelle kohtud on pädevad, tagab, et
 tuumakahjustuse hüvitamise hagide puhul:
 (a)
 võib mis tahes riik esitada hagi selliste isikute
 eest, kes on kannatanud tuumakahjustuse tõttu ja kes on kõnealuse riigi
 kodanikud või kelle alaline asu- või elukoht on kõnealuse riigi territooriumil
 ja kes on andnud selleks nõusoleku, ning
 (b)
 võib iga isik esitada hagi oma käesolevast
 konventsioonist tulenevate õiguste kasutamiseks, mis on saadud õiguste
 ülemineku või loovutamise tulemusena.
 Artikkel 14
 1963. aasta Viini konventsiooni XII artikkel
 asendatakse järgmisega.
 XII artikkel
 1. Osalisriigi pädeva kohtu
 otsust, mis ei kuulu enam tavapärasele läbivaatamisele, tunnustatakse, välja
 arvatud juhul, kui:
 (a)
 kohtuotsus saavutati pettuse teel;
 (b)
 osapoolele, kelle suhtes kohtuotsus tehti, ei antud
 õiglast võimalust oma väiteid kaitsta, või
 (c)
 kui kohtuotsus on vastuolus selle osalisriigi
 avaliku korraga, mille territooriumil kohtuotsuse tunnustamist taotletakse, või
 kui see ei vasta õigusemõistmise põhinormidele.
 2. Kohtuotsust, mida
 tunnustatakse käesoleva artikli lõike 1 alusel, tuleb juhul, kui see on
 esitatud täitmiseks kooskõlas selle osalisriigi õigusega nõutavate
 formaalsustega, kus täitmist taotletakse, täita nii, nagu see oleks kõnealuse
 osalisriigi kohtu otsus. Selle nõude sisu, mille kohta kohtuotsus tehti, ei
 kuulu edasisele menetlemisele.
 Artikkel 15
 1963. aasta Viini konventsiooni XIII artiklit
 muudetakse järgmiselt.
 1. XIII artikli tekstist saab
 kõnealuse artikli lõige 1.
 2. Lisatakse lõige 2.
 2.
 Kui tuumakahjustuse hüvitis ületab 150 miljonit arvestusühikut, võib rajatise
 asukohariigi õigus, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 1 kohaldamist,
 kõrvale kalduda käesoleva konventsiooni sätetest seoses tuumakahjustusega, mis
 on tekkinud sellise teise riigi territooriumil või rahvusvahelise mereõiguse
 kohaselt kindlaksmääratud merepiirkonnas, kellel on õnnetuse toimumise ajal
 sellisel territooriumil tuumarajatis, kui kõnealune riik ei võimalda
 samaväärseid vastastikuseid hüvitisi.
 Artikkel 16
 1963. aasta Viini konventsiooni XVIII artikkel
 asendatakse järgmisega.
 Käesolev konventsioon ei mõjuta osalisriigi
 rahvusvahelise õiguse üldnormide kohaseid õigusi ja kohustusi.
 Artikkel 17
 1963. aasta Viini konventsiooni XX artikli
 järele lisatakse XX A artikkel.
 XX A artikkel
 1. Osalisriikide vahel seoses
 käesoleva konventsiooni tõlgendamise ja kohaldamisega toimuvate vaidluste
 korral konsulteerivad vaidlusosalised üksteisega, et lahendada vaidlus
 läbirääkimiste teel või muul neile vastuvõetaval vaidluste lahendamise
 rahumeelsel viisil.
 2. Kui käesoleva artikli lõikes
 1 nimetatud vaidlust ei suudeta lahendada kuue kuu jooksul pärast taotluse
 esitamist käesoleva artikli lõike 1 kohaseks konsultatsiooniks, esitatakse
 vaidlus kummagi vaidlusosalise taotlusel vahekohtusse või Rahvusvahelisele
 Kohtule otsuse tegemiseks. Kui vaidlus on esitatud vahekohtule ja
 vaidlusosalised ei ole kuue kuu jooksul taotluse esitamise kuupäevast suutnud
 vahekohtumenetluse korraldamise suhtes kokku leppida, võib kumbki
 vaidlusosaline esitada taotluse Rahvusvahelise Kohtu presidendile või ÜRO
 peasekretärile ühe või mitme vahekohtuniku määramiseks. Kui vaidlusosalised
 esitavad üksteisega vastuolus olevaid taotlusi, eelistatakse Ühinenud Rahvaste
 Organisatsiooni peasekretärile esitatud taotlust.
 3. Riik võib käesolevat
 konventsiooni ratifitseerides või heaks kiites või sellega ühinedes teha
 avalduse, et ta ei pea üht või mõlemat käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud
 vaidluste lahendamise korda enda suhtes siduvaks. Käesoleva artikli lõikes 2
 sätestatud vaidluste lahendamise kord ei ole teistele osalisriikidele siduv
 seoses osalisriigiga, kes on esitanud sellise avalduse.
 4. Osalisriik, kes on esitanud
 käesoleva artikli lõike 3 kohase avalduse, võib selle igal ajal tagasi võtta,
 teatades sellest hoiulevõtjale.
 Artikkel 18
 1. 1963. aasta Viini
 konventsiooni XX–XXV artikkel, XXVI artikli lõiked 2, 3 ja lõike number 1 ning
 XXVII–XXIX artikkel jäetakse välja.
 2. 1963. aasta Viini
 konventsiooni ja käesolevat protokolli loetakse ja tõlgendatakse käesoleva
 protokolli osaliste vahel koos ühtse tekstina, millele võib viidata kui 1997.
 aasta tuumakahjustustega seotud tsiviilvastutuse Viini konventsioonile.
 Artikkel 19
 1. Riigile, kes on käesoleva
 protokolli osaline, kuid mitte 1963. aasta Viini konventsiooni osaline, on
 käesoleva protokolliga muudetud konventsiooni sätted siduvad teiste protokolli
 osalisriikide suhtes ning kui kõnealune riik ei ole artiklis 20 nimetatud kirja
 hoiuleandmisel väljendanud muud kavatsust, on talle siduv ka 1963. aasta Viini
 konventsioon riikide suhtes, kes on ainult selle konventsiooni osalised.
 2. Käesolev protokoll ei mõjuta
 sellise riigi kohustusi, kes on nii 1963. aasta Viini konventsiooni kui ka
 käesoleva protokolli osaline, seoses riigiga, kes on 1963. aasta Viini
 konventsiooni, kuid mitte käesoleva protokolli osaline.
 Artikkel 20
 1. Käesolev protokoll on avatud
 kõikidele riikidele allakirjutamiseks Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri
 peakorteris Viinis alates 29. septembrist 1997 kuni selle jõustumiseni.
 2. Käesolevale protokollile
 allakirjutanud riigid peavad selle ratifitseerima või heaks kiitma.
 3. Pärast protokolli jõustumist
 võivad kõik riigid, kes ei ole protokollile alla kirjutanud, sellega ühineda.
 4. Ratifitseerimis-,
 heakskiitmis- või ühinemiskirjad antakse hoiule Rahvusvahelise
 Aatomienergiaagentuuri peadirektorile, kes on käesoleva protokolli hoiulevõtja.
 Artikkel 21
 1. Käesolev protokoll jõustub
 kolm kuud pärast viienda ratifitseerimis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmise
 kuupäeva.
 2. Iga riigi suhtes, kes
 käesoleva protokolli ratifitseerib, heaks kiidab või sellega ühineb pärast
 viienda ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmist,
 jõustub käesolev protokoll kolm kuud pärast seda, kui kõnealune riik on
 asjaomase kirja hoiule andnud.
 Artikkel 22
 1. Iga osalisriik võib käesoleva
 protokolli denonsseerida, teatades sellest kirjalikult hoiulevõtjale.
 2. Denonsseerimine jõustub ühe
 aasta möödumisel kuupäevast, mil hoiulevõtja on nimetatud teate kätte saanud.
 3. Kui üks käesoleva protokolli
 osalisriikidest denonsseerib 1963. aasta Viini konventsiooni selle XXVI artikli
 kohaselt, ei tõlgendata seda käesoleva protokolliga muudetud 1963. aasta Viini
 konventsiooni denonsseerimisena.
 4. Olenemata käesoleva
 protokolli denonsseerimisest osalisriigi poolt vastavalt käesolevale artiklile,
 jätkatakse käesoleva protokolli sätete kohaldamist mis tahes tuumakahjustuse
 suhtes, mille on põhjustanud tuumaõnnetus, mis toimus enne denonsseerimise
 jõustumist.
 Artikkel 23
 Hoiulevõtja teatab osalisriikidele ju muudele
 riikidele viivitamata:
 (a)
 igast käesolevale protokollile allakirjutamisest;
 (b)
 igast ratifitseerimis-, heakskiitmis- või
 ühinemiskirja hoiulevõtmisest;
 (c)
 käesoleva protokolli jõustumisest;
 (d)
 igast XI artikli lõike 1a kohaselt saadud teatest;
 (e)
 taotlusest kutsuda vastavalt XXVI artiklile kokku
 1963. aasta Viini konventsiooni läbivaatamiskonverents ja vastavalt käesoleva
 protokolliga muudetud 1963. aasta Viini konventsiooni V D artiklile
 osalisriikide koosolek;
 (f)
 artikli 22 kohaselt saadud denonsseerimisteadetest
 ja muudest käesoleva protokolliga seotud olulistest teadetest.
 Artikkel 24
 1. Käesoleva protokolli
 originaal, mille araabia-, hispaania-, hiina-, inglis-, prantsus- ja venekeelne
 tekst on võrdselt autentsed, antakse hoiule hoiulevõtjale.
 2. Rahvusvaheline
 Aatomienergiaagentuur koostab käesoleva protokolliga muudetud 1963. aasta Viini
 konventsiooni konsolideeritud teksti araabia, hispaania, hiina, inglise,
 prantsuse ja vene keeles, nagu on ette nähtud käesoleva protokolli lisas.
 3. Hoiulevõtja edastab kõikidele
 riikidele käesoleva protokolli tõestatud koopia ja käesoleva protokolliga
 muudetud 1963. aasta Viini konventsiooni konsolideeritud teksti.
 SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad
 käesolevale protokollile alla kirjutanud.
 Koostatud Viinis kaheteistkümnendal septembril
 tuhande üheksasaja üheksakümne seitsmendal aastal.
 [1] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.
 [2] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/safety/safety_en.htm
 [3] EÜT L 12,
 16.1.2001, lk 1.
 [4] Tunnustamisest
 võib keelduda üksnes juhul, kui: a) kohtuotsus saavutati pettuse teel, b)
 osapoolele, kelle suhtes kohtuotsus tehti, ei antud õiglast võimalust oma
 väiteid kaitsta, või c) kui kohtuotsus on vastuolus selle osalisriigi avaliku
 korraga, mille territooriumil kohtuotsuse tunnustamist taotletakse, või kui see
 ei vasta õigusemõistmise põhinormidele.
 [5] Kohtuasi
 22/70 („EART”), EKL [1971], lk 263.
 [6] ELT L
 299, 16.11.2005, lk 62.
 [7] ELT L
 339, 12.12.2007, lk 3.
 [8] EÜT L 12,
 16.1.2001, lk 1.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
9.11.96 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr C 336/3
 befinner sig i, som kan berättiga en sådan skillnad i — moderbolaget och dotterbolaget utgör en koncern enligt
 behandling. den nationella rätten,
 3 . Artikel 52 i fördraget utgör hinder för att en medlems — de båda bolagens räkenskapsår sammanfaller,
 stat genom en högre skattesats avseende inkomst — dotterbolagets bokslut för räkenskapsåret i fråga har
 beaktar det förhållandet att den skattskyldige, till följd fastställts av dess bolagsstämma innan revisionen av
 av de betämmelser i rådets förordning (EEG) nr 1408/ moderbolagets bokslut för samma räkenskapsår avslu
 71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen tats,
 för social trygghet när anställda, egenföretagare eller
 deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen som — det framgår av dotterbolagets bokslut för räkenskapså
 är av relevans vid fastställande av tillämplig sociallag ret i fråga, som det antagits av dess bolagsstämma, att på
 stiftning, inte är skyldig att erlägga avgifter till det dotterbolagets balansdag — närmare bestämt den sista
 nationella systemet för socialförsäkring. Den omstän dagen under det räkenskapsåret — har det avsatt vinsten
 digheten att den skattskyldige är ansluten till det system till moderbolaget,
 för social trygghet som är gällande i bosättningsstaten,
 och
 vilket även detta följer av förordning (EEG) nr 1 408/71 ,
 saknar härvid betydelse. — den nationella domstolen har försäkrat sig om att
 dotterbolagets bokslut för räkenskapsåret i fråga ger en
 (') EGT nr C 132 , 14.5.1994 .
 rättvisande bild av dess tillgångar och skulder, av dess
 ekonomiska ställning och av dess resultat,
 strider det inte mot regeln i artikel 31.1 c aa i rådets fjärde
 direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på
 DOMSTOLENS DOM artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av
 bolag, i dess ändrade lydelse enligt rådets sjunde direktiv
 ( femte avdelningen ) 83/349/EEG av den 13 juni 1 983 grundat på artikel 54.3 g i
 av den 27 juni 1996 fördraget om sammanställd redovisning, att den nationella
 i mål C-234/94 (begäran om förhandsavgörande från domstolen anser att vinsten i fråga skall tas upp i moder
 Bundesgerichtshof): Waltraud Tomberger mot Gebrüder bolagets balansräkning för det räkenskapsår beträffande
 von der Wettern GmbH ( J ) vilket dotterbolaget har avsatt denna för utdelning.
 (Direktiv 78/660/EEG — Årsbokslut — Balansräkning — (') EGT nr C 288 , 15.10.1994 .
 Datum för konstaterande av en intäkt)
 ( 96/C 336/05 )
 (Rättegångsspråk: tyska)
 DOMSTOLENS DOM
 (Preliminär översättning; den slutliga översättningen kom ( femte avdelningen )
 mer att publiceras i Rättsfallssamling från Europeiska av den 27 juni 1996
 gemenskapernas domstol och förstainstansrätt,)
 i mål C-240/95 (begäran om förhandsavgörande från Cour
 d'appel de Metz ), brottmål mot Rémy Schmit ( 1 )
 I mål C-234/94 , angående en begäran enligt artikel 177 i
 EG-fördraget, från Bundesgerichtshof, att domstolen skall (Fri rörlighet för varor — Motorfordon — Nationellt
 meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella system för årsbeteckning — Diskriminering av parallellim
 domstolen anhängiga målet mellan "Waltraud Tomberger port)
 och Gebrüder von der Wettern GmbH, avseende tolkningen ( 96/C 336/06 )
 av artiklarna 31.1 och 59 i rådets fjärde direktiv 78/
 660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i (Rättegångsspråk : franska)
 fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag ( EGT nr
 L 222, s . 11 ), i dess ändrade lydelse enligt rådets sjunde (Preliminär översättning; den slutliga översättningen kom
 direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 grudnat på mer att publiceras i Rättsfallssamling från Europeiska
 artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning gemenskapernas domstol och förstainstansrätt)
 ( EGT nr L 193 , s . 1 ), har domstolen ( femte avdelningen ),
 sammansatt av avdelningsordföranden D. A. O. Edward I mål C-240/95 , angående en begäran enligt artikel 177 i
 ( referent ), samt domarna J.-P . Puissochet, J. C. Moitinho de EG-fördraget, Cour d'appel de Metz ( Frankrike ), att dom
 Almeida, C. Gulmann och M. Wathelet, med G. Tesauro stolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den
 som generaladvokat och biträdande justitiesekreteraren H. nationella domstolen anhängiga brottmålet mot Rémy
 von Holstein som justitiesekreterare, den 27 juni 1996 Schmit, angående tolkningen av artikel 30 i EG-fördraget,
 avkunnat en dom med följande domslut: har domstolen ( femte avdelningen ), sammansatt av avdel
 ningsordföranden D. A. O. Edward, samt domarna J.-P.
 För det fall då Puissochet, C. Gulmann, P. Jann och M. Wathelet ( refe
 rent ), med M. B. Elmer som generaladvokat och byrådirek
 — ett bolag (moderbolaget) är den enda delägaren i ett tören L. Hewlett som justitiesekreterare, den 27 juni 1996
 annat bolag (dotterbolaget) och kontrollerar detta, meddelat följande dom :


type: other

text:
Obec Santovka > Životné prostredie a odpadové hospodárstvo
 Podľa §69 zákona č. 543/2002 Z.z. o ochrane prírody a krajiny je obec vo veciach ochrany drevín orgánom ochrany prírody. Ak tento neustanovuje inak, na výrub dreviny sa podľa § 47 ods. 3 prvá veta zákona vyžaduje súhlas orgánu ochrany prírody - obce. Súhlas na výrub dreviny vydáva obec v súlade s § 47 a §48 zákona, a to formou rozhodnutia a na jeho vydanie sa vzťahuje zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok). Konanie týkajúce sa výrubu dreviny sa začína na základe písomnej žiadosti o vydanie súhlasu na výrub dreviny.
 Odôvodneným prípadom na vydanie súhlasu na výrub dreviny je podľa §17 ods. 11 vykonávacej Vyhlášky Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 24/2003 Z.z. najmä preukázanie:
 Pokutu podľa §90 zákona o ochrane prírody a krajiny do výšky 9 958,17 eura a prepadnutie veci je možné okrem iného uložiť aj za výrub bez súhlasu orgánu ochrany prírody.
 Podmienkou podania žiadosti je uhradenie správneho poplatku vo výške 10,00 € - fyzická osoba, a 100,00 € - právnická osoba.
 1 na stromy s obvodom kmeňa do 40 cm, meraným vo výške 130 cm nad zemou, a súvislé krovité porasty v zastavanom území obce s výmerou do 10 m2 a za hranicami zastavaného územia obce s výmerou do 20 m2
 2 pri obnove produkčných ovocných drevín na účely výsadby nových ovocných drevín, ak sa ich výsadba uskutoční do 18 mesiacov odo dňa výrubu
 3 na stromy s obvodom kmeňa do 80 cm, meraným vo výške 130 cm nad zemou, ak rastú v záhradách a záhradkárskych osadách
 4 pri bezprostrednom ohrození zdravia alebo života človeka alebo pri bezprostrednej hrozbe vzniku značnej škody na majetku
 5 ak oprávnenie alebo povinnosť výrubu vyplýva z osobitných predpisov
 6 ak je výrub preukázateľne nevyhnutný na zabezpečenie starostlivosti o osobitne chránenú časť prírody a krajiny a ak ho vykonáva alebo obstaráva organizácia ochrany prírody
 7 ak orgán ochrany prírody vopred písomne určí, že výrub je preukázateľne nevyhnutný na zabezpečenie starostlivosti o osobitne chránenú časť prírody a krajiny
 8 na dreviny inváznych druhov podľa § 7b ods. 2) zák. č. 543/2002 Z. z.
 9 na porasty rýchlorastúcich drevín založené na poľnohospodárskej pôde v súlade s osobitným predpisom (§ 18a zákona č. 220/2004 Z.z.) a plantáže vianočných stromčekov a okrasných drevín
 10 na územiach so štvrtým alebo piatym stupňom ochrany, kde je výrub drevín zakázaný (§ 15 ods. 1 písm. e) a § 16 ods. 1 písm. a) zák. č. 543/2002 Z. z.)
 AKTUÁLNY CENNÍK ZBERNÝCH NÁDOB
 kovová 110 l 26,40 €
 plastová 120 l 19,50 €
 plastová 240 l 31,50 €
 Zberné nádoby je možné zakúpiť na Obecnom úrade v Santovke.
 (98.4 kB)ŽIADOSŤ O VÝRUB DREVÍN
 Zverejnené 4.3.2019 -La-
 (406.5 kB)Označovanie obalov.pdf
 Zverejnené 21.3.2019 -La-


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21990A0316(02)
 Abkommen in Form eines Briefwechsels zur Aussetzung des Artikels 12 Absatz 1 des Abkommens zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Volksrepublik Polen über den Handel und die handelspolitische und wirtschaftliche Zusammenarbeit
 Amtsblatt Nr. L 069 vom 16/03/1990 S. 0070 - 0070
 ***** ABKOMMEN in Form eines Briefwechsels zur Aussetzung des Artikels 12 Absatz 1 des Abkommens zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Volksrepublik Polen über den Handel und die handelspolitische und wirtschaftliche Zusammenarbeit Schreiben Nr. 1 Herr . . . . . ., in Erörterungen zwischen Vertretern der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Volksrepublik Polen nach Unterzeichnung des Abkommens über den Handel und die handelspolitische und wirtschaftliche Zusammenarbeit wurde vereinbart, daß die in Artikel 12 Absatz 1 festgelegten Verpflichtungen, denen zufolge die Vertragsparteien einander vom 1. Januar 1990 im Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen die in Anhang IV und V des Abkommens genannten Zugeständnisse einräumen, ausgesetzt werden sollten, da die Gemeinschaft der Volksrepublik Polen autonom grössere Zugeständnisse im Rahmen ihres Schemas allgemeiner Präferenzen in den Verordnungen (EWG) Nr. 3898/89 und (EWG) Nr. 3899/89 gewährt hat. Diese Aussetzung gilt ab 1. Januar 1990 und für den gesamten Anwendungszeitraum der genannten Verordnungen und etwaiger Nachfolgeverordnungen. Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir die Zustimmung Ihrer Regierung zu dem Inhalt dieses Schreibens bestätigen würden. Genehmigen Sie, Herr . . . . . ., den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung. Im Namen des Rates der Europäischen Gemeinschaften Schreiben Nr. 2 Herr . . . . . ., ich beehre mich, den Eingang Ihres heutigen Schreibens zu bestätigen, das wie folgt lautet: »In Erörterungen zwischen Vertretern der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Volksrepublik Polen nach Unterzeichnung des Abkommens über den Handel und die handelspolitische und wirtschaftliche Zusammenarbeit wurde vereinbart, daß die in Artikel 12 Absatz 1 festgelegten Verpflichtungen, denen zufolge die Vertragsparteien einander vom 1. Januar 1990 im Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen die in Anhang IV und V des Abkommens genannten Zugeständnisse einräumen, ausgesetzt werden sollten, da die Gemeinschaft der Volksrepublik Polen autonom grössere Zugeständnisse im Rahmen ihres Schemas allgemeiner Präferenzen in den Verordnungen (EWG) Nr. 3898/89 und (EWG) Nr. 3899/89 gewährt hat. Diese Aussetzung gilt ab 1. Januar 1990 und für den gesamten Anwendungszeitraum der genannten Verordnungen und etwaiger Nachfolgeverordnungen. Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir die Zustimmung Ihrer Regierung zu dem Inhalt dieses Schreibens bestätigen würden." Ich beehre mich, Ihnen die Zustimmung meiner Regierung zum Inhalt dieses Schreibens zu bestätigen. Genehmigen Sie, Herr Vizepräsident, den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung. Für die Regierung der Volksrepublik Polen


text:
<<< 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150 151 152 153 154 155 156 157 158 159 160 161 162 163 164 [165] 166 167 168 169 170 171 172 173 174 175 176 177 178 179 180 181 182 183 184 185 186 187 188 189 190 191 192 193 194 195 196 197 198 199 200 201 202 203 204 205 206 207 208 209 210 211 212 213 214 215 216 217 218 219 220 221 222 223 224 225 226 227 228 229 230 231 232 233 234 235 236 237 238 239 240 241 242 243 244 245 246 247 248 249 250 251 252 253 254 255 256 257 258 259 260 261 >>>
 Pelenai - Tyliai - 06 - Tegul Lyja
 Pelenai - Tyliai - 07 - Lopsine
 Pelenai - Tyliai - 08 - Tylos Aidas
 Pelenai - Tyliai - 09 - Sudie
 Pelenai - Tyliai - 10 - Paskutine Stotis
 Pelenai - Tyliai - 11 - Liudesio Akys
 Pelenai - Veza - 01 - Su Tavim
 Pelenai - Veza - 02 - As Pavargau
 Pelenai - Veza - 03 - Apie TV
 Pelenai - Veza - 04 - 6 Dienos
 Pelenai - Veza - 05 - Kam
 Pelenai - Veza - 06 - Kur Baigiasi Keliai
 Pelenai - Veza - 07 - Sugausiu Tave
 Pelenai - Veza - 08 - Jos Vardas Naktis
 Pelenai - Veza - 09 - Ar Gali
 Pelenai - Veza - 10 - Lyja Naktis
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 1 - My Time is Now
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 2 - Fall into Hands of Reality
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 3 - Lost Children
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 4 - Get Away
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 5 - Keeper of the Gates
 Petri Lindstrom Project - Petri Lindstrom Project - 6 - Season of the Witch
 Poliarizuoti stiklai - Pacios geriausios - 05 Poliarizuoti Stiklai - Nauji Metai
 Poliarizuoti stiklai - Pacios geriausios - 08 Poliarizuoti Stiklai - Gyvenimo Arklys
 Poliarizuoti stiklai - Pacios geriausios - 09 Poliarizuoti Stiklai - Meiles Laishkuchiai


text:
 15.8.2008
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 209/22
 Odwołanie od wyroku Sądu Pierwszej Instancji (piąta izba) wydanego w dniu 28 lutego 2008 r. w sprawie T-215/06 American Clothing Associates przeciwko OHIM, wniesione w dniu 20 maja 2008 r. przez Urząd Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory)
 (Sprawa C-208/08 P)
 (2008/C 209/32)
 Język postępowania: francuski
 Strony
 Wnoszący odwołanie: Urząd Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) (przedstawiciel: A. Folliard-Monguiral, pełnomocnik)
 Druga strona postępowania: American Clothing Associates
 Żądania wnoszącego odwołanie
 —
 uchylenie wyroku Sądu Pierwszej Instancji z dnia 28 lutego 2008 r. w sprawie T-215/066 w zakresie, w jakim orzeczono, że art. 7 ust. 1 lit. h) rozporządzenia w sprawie wspólnotowego znaku towarowego (1) nie ma zastosowania do znaków usługowych;
 —
 obciążenie American Clothing Associates kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Wnoszący odwołanie podnosi na poparcie odwołania jedyny zarzut dotyczący naruszenia art. 7 ust. 1 lit. h) rozporządzenia w sprawie wspólnotowego znaku towarowego w związku z art. 6ter Konwencji paryskiej o ochronie własności przemysłowej z dnia 20 marca 1883 r. z późniejszymi zmianami (2). Wbrew temu, co orzekł Sąd, ten ostatni przepis, do którego odsyła art. 7 ust. 1 lit. h) rozporządzenia w sprawie wspólnotowego znaku towarowego na poparcie, znajduje w istocie bez rozróżnienia zastosowanie zarówno do znaków oznaczających towary, jak i do znaków oznaczających usługi.
 W tym zakresie wnoszący odwołanie wskazuje, po pierwsze, że Sąd naruszył prawo, dokonując literalnej i oderwanej od kontekstu wykładni art. 6ter konwencji paryskiej, nie biorąc pod uwagę ducha tego przepisu i samej konwencji, która po wprowadzeniu zmian aktem lizbońskim z dnia 31 października 1958 r. zaleca rozciągnięcie wszystkich przepisów odnoszących się do znaków fabrycznych lub handlowych na znaki usługowe, z wyjątkiem kilku przepisów, które nie znajdują zastosowania w niniejszej sprawie.
 Wnoszący odwołanie podnosi, po drugie, że sam prawodawca wspólnotowy kwestionuje dokonywanie rozróżnienia między znakami towarowymi a znakami usługowymi, ponieważ art. 29 rozporządzenia w sprawie wspólnotowego znaku towarowego, który stanowi transpozycję art. 4A konwencji paryskiej, odnoszący się do prawa pierwszeństwa, wyraźnie wymienia usług objęte wnioskiem o rejestrację znaku.
 Wskazuje on, po trzecie, że wbrew temu, co Sąd orzekł w zaskarżonym wyroku, art. 6 traktatu o prawie znaków towarowych sporządzonego w Genewie dnia 27 października 1994 r. należy interpretować w ten sposób, że objaśnia on zakres stosowania konwencji paryskiej, nie rozciągając jednak zakresu stosowania na sytuacje, które są wykluczone w obecnym brzmieniu tej konwencji.
 Wreszcie wnoszący odwołanie podkreśla, że w niedawnym wyroku sam Trybunał Sprawiedliwości dopuścił, przynajmniej domyślnie, że konwencja paryska zaleca równe traktowanie znaków towarowych i znaków usługowych.
 (1) Rozporządzenie Rady (WE) nr 40/94 z dnia 20 grudnia 1993 r. w sprawie wspólnotowego znaku towarowego (Dz.U. 1994, L 11, str. 1).
 (2) Zbiór traktatów Organizacji Narodów Zjednoczonych, tom 828, nr 11847, str. 108.


text:
M.B. Index des textes publies le 29 decembre 2003
 M.B. Index des textes publiés le 29 décembre 2003
 type loi prom. 20/08/1996 pub. 29/12/2003 numac 2003015238 source service public federal affaires etrangeres, commerce exterieur et cooperation au developpement Loi portant assentiment à l'Accord entre l'Union économique belgo-luxembourgeoise et la République du Paraguay concernant l'encouragement et la protection réciproques des investissements, signé à Bruxelles le 6 octobre 1992 . - Addendum type loi prom. 22/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003003536 source service public federal budget et controle de la gestion Loi contenant le budget des Voies et Moyens de l'année budgétaire 2004 type loi prom. 22/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003003535 source service public federal budget et controle de la gestion Loi ajustant le budget des Voies et Moyens de l'année budgétaire 2003 type loi prom. 19/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003009963 source service public federal justice Loi relative aux infractions terroristes type loi prom. 10/06/1996 pub. 29/12/2003 numac 2003015241 source service public federal affaires etrangeres, commerce exterieur et cooperation au developpement Loi portant assentiment à l'Accord entre l'Union économique belgo-luxembourgeoise et le Gouvernement de la République de Bolivie concernant l'encouragement et la protection réciproques des investissements, fait à Bruxelles le 25 avril 1990 . Addendu
 type arrêté royal prom. 15/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003003560 source service public federal finances Arrêté royal modifiant l'arrêté royal du 5 septembre 1908 réglant la tenue du registre matricule et la forme des inscriptions en matière d'hypothèque maritime et fluviale type arrêté royal prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003023107 source agence federale pour la securite de la chaine alimentaire Personnel. - Mise à la retraite Par arrêté royal du 2 décembre 2003, à partir du 1 er septembre 2003, M. Delporte, André, vétérinaire, est admis à la pension prématurée temporaire. type arrêté royal prom. 17/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003023132 source service public federal securite sociale Arrêté royal portant nomination de vingt-trois membres de la Commission des pensions complémentaires type arrêté royal prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003023143 source service public federal sante publique, securite de la chaine alimentaire et environnement Unité de Gestion du Modèle mathématique de la mer du Nord et de l'estuaire de l'Escaut . - Demande d'autorisation et de permis pour la construction et l'exploitation d'un parc à éoliennes dans les espaces marins sous juridiction de la Bel(...) En a type arrêté royal prom. 03/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003007318 source ministere de la defense Arrêté royal portant réforme de la carrière particulière de certains agents de l'Institut géographique national type arrêté royal prom. 02/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003000895 source service public federal interieur Arrêté royal relatif au pécule de vacances pour les membres des services publics d'incendie type arrêté royal prom. 07/09/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003003549 source service public federal interieur service public federal finances Arrêté royal fixant la liste des baux des bâtiments administratifs et logistiques et de leurs terrains qui ont été conclus par la Régie des Bâtiments et qui sont transférés aux communes ou aux zones de police pluricommunales type arrêté royal prom. 18/11/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003023111 source service public federal sante publique, securite de la chaine alimentaire et environnement Arrêté royal modifiant l'arrêté royal du 3 juillet 1996 portant exécution de la loi relative à l'assurance obligatoire soins de santé et indemnités, coordonnée le 14 juillet 1994
 type arrêté ministériel prom. 09/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003000896 source service public federal interieur Arrêté ministériel portant nomination des membres du Conseil supraprovincial francophone et germanophone et des membres du Conseil supraprovincial néerlandophone type arrêté ministériel prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003023031 source service public federal securite sociale Commission d'agréation des médecins spécialistes en anesthésiologie. - Nomination de quatre membres Par arrêté ministériel du 14 novembre 2003, le Docteur De Kock, Marc, de Chaumont-Gistoux et le Docteur Collard, Edith, de Bioul, docteur en méde type arrêté ministériel prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003023046 source service public federal sante publique, securite de la chaine alimentaire et environnement Commission d'agréation des médecins spécialistes en pneumologie. - Nomination de deux membres Par arrêté ministériel du 20 novembre 2003, le Docteur Vincken, Walter, de Haacht, docteur en médecine, chirurgie et accouchements, agréé comme médec type arrêté ministériel prom. 15/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003011613 source service public federal economie, p.m.e., classes moyennes et energie Arrêté ministériel portant inscription au registre des mandataires agréés en application de l'article 63 de la loi du 28 mars 1984 sur les brevets d'invention type arrêté ministériel prom. 03/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003023112 source service public federal sante publique, securite de la chaine alimentaire et environnement Arrêté ministériel modifiant l'arrêté ministériel du 17 mars 2003 portant nominations au sein de la commission consultative prévue à l'article 6 de l'arrêté royal du 6 juin 1960 relatif à la fabrication, à la distribution en gros des médicame type arrêté ministériel prom. 02/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003014288 source service public federal mobilite et transports Arrêté ministériel nommant les président et membres de la Commission chargée de procéder à l'examen des candidats au diplôme de conducteur au radar pour le Rhin type arrêté ministériel prom. 28/11/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003009925 source service public federal justice Arrêté ministériel accordant, à une organisation d'aide juridique, l'agrément visé à l'article 508/2 du Code judiciaire type arrêté ministériel prom. 02/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003023110 source service public federal sante publique, securite de la chaine alimentaire et environnement Arrêté ministériel modifiant l'arrêté ministériel du 10 juillet 1990 fixant l'intervention visée à l'article 37, § 12, de la loi relative à l'assurance obligatoire soins de santé et indemnités coordonnée le 14 juillet 1994, dans les maiso
 type arrêté du gouvernement flamand prom. 24/10/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003036177 source ministere de la communaute flamande Arrêté du Gouvernement flamand concernant la commercialisation des matériels de multiplication végétative de la vigne type arrêté du gouvernement flamand prom. 05/12/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003036241 source ministere de la communaute flamande Arrêté du Gouvernement flamand modifiant l'arrêté du Gouvernement flamand du 15 juillet 2002 fixant les tarifs des droits de pilotage et autres indemnités et frais pour les opérations de pilotage dans les eaux de pilotage belges
 type décret prom. 27/11/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003202358 source ministere de la region wallonne Décret relatif à l'agrément et au subventionnement des réseaux d'aide et de soins et des services spécialisés en assuétudes
 type document prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003018110 source commission de regulation de l'electricite et du gaz (creg) Le Comité de Direction de la Commission de Régulation de l'Electricité et du Gaz a approuvé les tarifs des gestionnaires de réseau de distribution d'électricité valables pour la période reprise ci-après(...) Tarifs de distribution d'électrici type document prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003018111 source commission de regulation de l'electricite et du gaz (creg) Le Comité de Direction de la Commission de Régulation de l'Electricité et du Gaz a approuvé les tarifs des gestionnaires de réseau de distribution d'électricité valables pour la période reprise ci-après(...) Tarifs de distribution d'électrici type document prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003018112 source commission de regulation de l'electricite et du gaz (creg) Le Comité de Direction de la Commission de Régulation de l'Electricité et du Gas a approuvé les tarifs des gestionnaires de réseau de distribution d'électricité valables pour la période reprise ci-après(...) Tarifs de distribution d'électrici type document prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003202362 source ministere de la region wallonne Pouvoirs locaux Un arrêté du Gouvernement wallon du 27 novembre 2003 prend acte du décès de M. Peter Stellmann, bourgmestre de la commune de Burg-Reuland, arrondissement de Verviers, province de Liège. Le même arrêté nomme M. Joseph Maraite type document prom. 09/11/2003 pub. 29/12/2003 numac 2003003550 source service public federal chancellerie du premier ministre, service public federal interieur, service public federal finances et service public federal budget et controle de la gestion Arrêté royal organisant les conditions et modalités du transfert de propriété des bâtiments administratifs et logistiques de l'Etat aux communes ou aux zones de police pluricommunales et la détermination des mécanismes de correction et déterminan
 type liste prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003041712 source service public federal finances, service public federal securite sociale, service public federal emploi, travail et concertation sociale LISTE DES ENTREPRENEURS ENREGISTRES 302e SUPPLEMENT Mise à jour au 10 décembre 2003 AVIS Le Service public fédéral Finances publie, au début de chaque année, une liste, mise à jour, des entrepreneurs enregistrés. Au surplus, les mi 1. entreprene
 type approbations prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003095079 source service public federal economie, p.m.e., classes moyennes et energie Office de Contrôle des Assurances Acte d'approbation de la convention relative à une cession partielle des droits et obligations entre une institution de prévoyance et une entreprise d'assurances Par décision du Comité de Direction de l'Office de C
 type document prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003012810 source service public federal emploi, travail et concertation sociale Dépôt de conventions collectives de travail Les conventions collectives de travail désignées ci-après ont été déposées au Greffe de la Direction générale Relations collectives du travail du SPF Emploi, Travail et Concertation sociale. Les tex
 type constitution reserve de recrutement prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003031628 source conseil de la region de bruxelles-capitale Constitution d'une réserve de recrutement pour la fonction de secrétaire Le Conseil de la Région de ****-**** constitue une réserve de recrutement pour la fonction de secrétaire au Service des comptes rendus (m/f) (à mi-temps(...) Les ca
 type code judiciaire prom. -- pub. 29/12/2003 numac 2003202041 source cour d'arbitrage Extrait de l'arrêt n° 132/2003 du 8 octobre 2003 Numéro du rôle : 2612 En cause : la question préjudicielle relative à l'article 601bis du Code judiciaire, posée par le Tribunal de police de Dinant. La Cour d'arbitrage, composée des après en
 https://www.etaamb.be/fr/pub/2003/12/29.html


text:
C 312/18 EL Epiärglg Eugleqiäda sxm Etqxpaøjxäm Joimosgäsxm 10.10.98
 ma epibókkei sqopopoigäreiy sgy diaqhqxärexy sgy acoqóy oi stpijxäy dem auoqó so óqhqo 46 paqócqauoy 3, sot JTJ,
 opoiäey eäbaimam peäqam sot amsijeileämot sxm pqónexm so opoiäo xrsoäro eiämai g loämg diósang pot eävei euaqlocgä
 rtcjemsqxärexy. rsoty lomiäloty tpakkgäkoty oi opoiäoi, jasoäpim epistviäay
 soty re diacxmirloä, dioqiäfomsai re amxäseqg jasgcoqiäa. Epo-
 Detäseqom, g pqoruetäcotra pqobókkei paqóbarg sot jamo- leämxy, jasó sgm apoäwg sot pqoruetäcomsoy, g Episqopgä eiäse
 mirlotä (EOJ) aqih. 4064/89: Dem pkgqotämsai oi pqoùpoheä- rsgqiävhgje rsg diósang atsgä jai oueiäkei ma dietjqimiärei
 reiy cia sgm apacoäqetrg sgy rtcjemsqxärexy Bertelsmann/ soty koäcoty cia sgm euaqlocgä sgy rsgm peqiäpsxrg sot pqo-
 Kirch/Premiere/DF1/DSF, dedoleämot oäsi g em koäcx ruetäcomsoy, o opoiäoy gäsam eäjsajsoy tpókkgkoy jai eäcime
 rtcjeämsqxrg dem epeäueqe sqopopoiägrg sgy heärexy rsgm dejsoäy cia pqxäsg uoqó rso Ûrxälaë sxm lomiälxm
 acoqó. Jajxäy epiärgy apacoqetähgje peqaiseäqx g tpakkgäkxm, eiäse rsgqiähgje rsa óqhqa 31 jai 32 sot JTJ
 rtcjeämsqxrg oärom auoqó sg BetaDigital ́ oloiäxy, dem pqeäpei jai oueiäkei ma dietjqimiärei soty koäcoty cia soty opoiäoty
 ma epijtqxheiä g apacoäqetrg sgy rtcjemsqxärexy oärom aqmgähgje ma pqordxärei opoiadgäpose aniäa rsgm epaccekla-
 auoqó sg BetaResearch. ìrom auoqó sgm apacoäqetrg atsgä, sijgä peiäqa rvedoäm 13 esxäm sgm opoiäa apeäjsgre o pqo-
 dem sgqgähgje g tpovqeäxrg aisiokocgärexy pot pqobkeäpei so ruetäcxm pqim amakóbei jahgäjomsa xy loämiloy tpókkgkoy.
 óqhqo 190 sgy rtmhgäjgy EJ.
 O pqoruetäcxm pqobókkei soty ajokotähoty koäcoty:
 Sqiäsom, g pqoruetäcotra tporsgqiäfei oäsi g jahgäy oäueike ma
 episqeäwei sgm rtcjeämsqxrg so aqcoäseqo oäsam oi rtlleseä- Ç Paqóbarg sxm óqhqxm 4, 7, 31 jai 32 sot JTJ, jahoä-
 votrey rsg rtcjeämsqxrg epiveiqgäreiy deävsgjam ma amakó- rom, rtäluxma le sgm joimosijgä molokociäa, so óqhqo 32
 botm derletäreiy oi opoiäey, soärom rsom sevmijoä soleäa oäro jai sot JTJ qthliäfei sgm jasórsarg sot tpakkgäkot o
 rsom soleäa sxm dijaixlósxm epiä sxm pqocqallósxm, ha opoiäoy ciämesai dejsoäy cia pqxäsg uoqó rso rxäla sxm
 epeäsqepam jai ha etmootäram jóhe eiädoy amsacxmirlotä ej lomiälxm tpakkgäkxm sgy Joimoäsgsay, jasoäpim diadija-
 leäqoty sqiäsxm. riäay pqorkgäwexy. Amsiheäsxy, amsijeiälemo sot óqhqot 46
 sot idiäot molohesgälasoy, bórei sot opoiäot ejdoähgje
 pqouamxäy g pqorbakkoleämg apoäuarg, eiämai g qtählirg
 sgy pqoacxcgäy sxm joimosijxäm tpókkgäkxm pot eävotm
 gädg sgm idioäsgsa sot lomiälot tpakkgäkot.
 Pqorutcgä sot Claude Bochu jasó sgy Episqopgäy sxm
 Etqxpaøjxäm Joimosgäsxm pot arjgähgje rsiy 2 Atcotärsot Ç Paqabiäarg sgy tpovqexärexy aisiokocgärexy, sgm opoiäa
 1998 pqobkeäpei so óqhqo 25 sot JTJ. G aisiokociäa atsgä
 (Tpoäherg T-123/98) eiämai apaqaiäsgsg jasó leiäfoma koäcx em pqojeileämx,
 (98/C 312/44) jahoärom g diadijariäa pqorkgäwexy rsgm epiädijg heärg
 eqcariäay apethtmoäsam aqvijxäy rsoty tpakkgäkoty sot
 (Ckxärra diadijariäay: g cakkijgä) bahlotä A 4 jai g jahgäy deävhgje eäsri rixpgqxäy oäsi oi
 idiófotrey amócjey sgy epiälavgy heärexy dijaiokocotäram
 O Claude Bochu, jósoijoy Bqtnekkxäm, ejpqorxpotälemoy sgm pqoärkgwg tpakkgäkot sot bahlotä atsotä.
 apoä soty Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique Leclercq, Ariane Tornel
 jai FrancËoise Parmentier, dijgcoäqoty Bqtnekkxäm, le soäpo Seäkoy, o pqoruetäcxm irvtqiäfesai oäsi em pqojeileämx rtmsqeä-
 epidoärexm rso Kotnelbotäqco sa cqaueiäa sgy Fiduciaire vei pqoädgko ruókla ejsilgärexy, paqóbarg sot jahgäjomsoy
 Myson SARL, 30, rue de Cessange, órjgre rsiy 2 Atcotärsot pqomoiäay jai paqabiäarg sgy aqvgäy sgy vqgrsgäy dioijgärexy.
 1998 emxäpiom sot Pqxsodijeiäot sxm Etqxpaøjxäm Joi- Dietjqimiäfesai rtmauxäy oäsi otäse g episqopgä jasasónexy
 mosgäsxm pqorutcgä jasó sgy Episqopgäy sxm Etqxpaøjxäm otäse g CD IX epijoimxämgram, oposedgäpose jasó sg diadija-
 Joimosgäsxm. riäa, le siy tpgqeriäey sgy CD XI, pqojeileämot ma emgleqx-
 hotäm cia siy idiófotrey amócjey sgy tpgqeriäay, pqócla pot
 O pqoruetäcxm fgseiä apoä so Pqxsodijeiäo: elpoädire sgm ADA ma eävei rsg dióhergä sgy opoiodgäpose
 Ç ma ajtqxärei sgm apoäuarg sgy Episqopgäy peqiä dioqirlotä pkgqouoqiajoä rsoiveiäo so opoiäo ha sgy epeäsqepe ma enesó-
 sot pqoruetäcomsoy xy dojiälot tpakkgäkot, jahoärom som rei am oi idiófotrey amócjey sgy tpgqeriäay apaisotäram sgm
 jasasórrei rsom bahloä 7, pqxäso jkilójio, pqoärkgwg sot pqoruetäcomsoy re bahloä ókkom apoä som
 barijoä. Enókkot, g ADA acmoägre sgm ómx sxm epsó esxäm
 Ç ma jasadijórei sgm jahgäy rsa dijarsijó eänoda, peqi- lesapstviajgä peiäqa sot pqoruetäcomsoy, jahxäy jai so epiä-
 kalbamoleämxm sxm enoädxm tpeqarpiärexy jasó sg uórg pedo sxm jahgjoämsxm pot sot eiäve amaheärei g Episqopgä.
 sgy dioijgsijgäy diadijariäay pqim apoä sgm órjgrg sgy
 pqorutcgäy.
 Koäcoi amaiqeärexy jai jtäqia epiveiqgälasa
 Pqorutcgä sot Corrado Politi jasó sot Etqxpaøjotä
 O pqoruetäcxm, pqxägm eäjsajsoy tpókkgkoy bahlotä B 3 o Idqtälasoy Epacceklasijgäy Ejpaidetärexy pot arjgähgje
 opoiäoy, auotä peästve rsom erxseqijoä diacxmirloä COM/A/16/ rsiy 2 Atcotärsot 1998
 93, dioqiärsgje rsgm jasgcoqiäa atsgä, bókkei jasó sgy
 apouórexy sgy aqloädiay cia soty dioqirlotäy aqvgäy (rso (Tpoäherg T-124/98)
 engäy: ADA) peqiä jasasónexäy sot rso pqxäso jkilójio sot (98/C 312/45)
 bahlotä A 7.
 (Ckxärra diadijariäay: g cakkijgä)
 O pqoruetäcxm paqasgqeiä jasÂ aqvóy oäsi g pqorbakkoleämg
 apoäuarg amaueäqesai le siy aisiokocijeäy sgy rjeäweiy rsa O Corrado Politi, jósoijoy Soqiämot (Isakiäa), ejpqorxpotäle-
 óqhqa 1, 2, 4, 29, 30, 31, 32 jai 34 sot jamomirlotä tpgqe- moy apoä soty Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique Leclercq, Ariane
 riajgäy jasarsórexy sxm tpakkgäkxm sxm Etqxpaøjxäm Joi- Tornel jai FrancËoise Parmentier, dijgcoäqoty Bqtnekkxäm, le
 mosgäsxm (rso engäy: JTJ). Rtmepxäy, g apoäuarg atsgä soäpo epidoärexm rso Kotnelbotäqco sa cqaueiäa sgy Fidu-


text:
 7.7.2012
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 200/18
 26. aprillil 2012 esitatud hagi — Verus versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Maquet (LUCEA LED)
 (Kohtuasi T-186/12)
 2012/C 200/38
 Hagiavalduse keel: saksa
 Pooled
 Hageja: Verus Eood (Sofia, Bulgaaria) (esindaja: advokaat S. Vykydal)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
 Teine menetluspool apellatsioonikojas: Maquet SAS (Ardon, Prantsusmaa)
 Nõuded
 Hageja palub Üldkohtul:
 —
 tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 13. veebruari 2012. aasta (asi R 67/2011-4) otsus ja saata asi apellatsioonikojale tagasi uue otsuse tegemiseks;
 —
 mõista kohtukulud, sh apellatsioonikojas toimunud menetluse kulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.
 Väited ja peamised argumendid
 Ühenduse kaubamärgi taotleja: Maquet SAS.
 Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „LUCEA LED” kaupadele klassis 10.
 Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.
 Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnamärk „LUCEO” kaupadele klassides 10, 12 ja 28.
 Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause.
 Apellatsioonikoja otsus: rahuldada apellatsioonkaebus ja jätta vastulause rahuldamata.
 Väited:
 —
 määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine,
 —
 määruse nr 207/2009 artikli 76 lõike 2 rikkumine,
 —
 määruse nr 207/2009 artikli 75 teise lause rikkumine,
 —
 rakendusmääruse nr 2868/95 eeskirja 4 lõike 4 koosmõjus otsusega nr EX-05-5 rikkumine,
 —
 määruse nr 207/2009 artikli 42 rikkumine.


text:
 10.3.2007
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 56/23
 Tožba, vložena 23. januarja 2007 — Komisija Evropskih skupnosti proti Irski
 (Zadeva C-20/07)
 (2007/C 56/43)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: J. Hottiaux in D. Lawunmi, zastopnika)
 Tožena stranka: Irska
 Predlogi tožeče stranke:
 —
 naj se razglasi, da Irska s tem, da ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/26/ES z dne 21. aprila 2004 o spremembi Direktive 97/68/ES o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v premične stroje in naprave (1) oziroma v vsakem primeru, ker jih ni sporočila Komisiji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 te Direktive;
 —
 naj se Irski naloži plačilo stroškov.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Rok, določen za prenos te direktive, se je iztekel 20. maja 2005.
 (1) UL L 146, str.1.


text:
 20.11.2010
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 317/30
 Urteil des Gerichts vom 7. Oktober 2010 — Accenture Global Services/HABM — Silver Creek Properties (acsensa)
 (Rechtssache T-244/09) (1)
 (Gemeinschaftsmarke - Widerspruchsverfahren - Anmeldung der Gemeinschaftsbildmarke acsensa - Ältere Gemeinschafts- und nationale Wort- und Bildmarken ACCENTURE und accenture - Relatives Eintragungshindernis - Keine Verwechslungsgefahr - Keine Ähnlichkeit der Zeichen - Art. 8 Abs. 1 Buchst. b der Verordnung (EG) Nr. 40/94 (jetzt Art. 8 Abs. 1 Buchst. b der Verordnung (EG) Nr. 207/2009) - Begründungspflicht - Art. 73 der Verordnung Nr. 40/94 (jetzt Art. 75 der Verordnung Nr. 207/2009))
 2010/C 317/55
 Verfahrenssprache: Englisch
 Verfahrensbeteiligte
 Klägerin: Accenture Global Services GmbH (Schaffhausen, Schweiz) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt R. Niebel)
 Beklagter: Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) (Prozessbevollmächtigter: O. Mondéjar Ortuño)
 Andere Beteiligte im Verfahren vor der Beschwerdekammer des HABM: Silver Creek Properties SA (Panama, Panama)
 Gegenstand
 Klage gegen die Entscheidung der Zweiten Beschwerdekammer des HABM vom 20. März 2009 (Sache R 802/2008-2) zu einem Widerspruchsverfahren zwischen der Accenture Global Services GmbH und der Silver Creek Properties SA
 Tenor
 1.
 Die Klage wird abgewiesen.
 2.
 Die Accenture Global Services GmbH trägt die Kosten.
 (1) ABl. C 193 vom 15.8.2009.