text:
 4.8.2016
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 211/27
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 90/2015
 vom 30. April 2015
 zur Änderung von Anhang II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens [2016/1273]
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum (im Folgenden „EWR-Abkommen“), insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Die Verordnung (EU) Nr. 1342/2014 der Kommission vom 17. Dezember 2014 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 850/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates über persistente organische Schadstoffe hinsichtlich der Anhänge IV und V (1) ist in das EWR-Abkommen aufzunehmen.
 (2)
 Anhang II des EWR-Abkommens sollte daher entsprechend geändert werden —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 In Anhang II Kapitel XV des EWR-Abkommens wird unter Nummer 12w (Verordnung (EG) Nr. 850/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates) folgender Gedankenstrich angefügt:
 „—
 32014 R 1342: Verordnung (EU) Nr. 1342/2014 der Kommission vom 17. Dezember 2014 (ABl. L 363 vom 18.12.2014, S. 67)“.
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EU) Nr. 1342/2014 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 1. Mai 2015 in Kraft, sofern alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des EWR-Abkommens vorliegen (*).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 30. April 2015.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Präsident
 Gianluca GRIPPA
 (1) ABl. L 363 vom 18.12.2014, S. 67.
 (*) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 14.3.2016
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 98/6
 Presuda Suda (prvo vijeće) od 14. siječnja 2016. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioAugstākā tiesa – Latvija) – „Ostas celtnieks” SIA protiv Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
 (Predmet C-234/14) (1)
 ((Zahtjev za prethodnu odluku - Javna nabava - Direktiva 2004/18/EZ - Ekonomska i financijska sposobnost - Tehnička i/ili stručna sposobnost - Članak 47. stavak 2. i članak 48. stavak 3. - Dokumentacija za nadmetanje koja za ponuditelja sadržava obvezu sklapanja ugovora o ortaštvu ili osnivanja javnog trgovačkog društva sa subjektima na čije se sposobnosti oslanja))
 (2016/C 098/06)
 Jezik postupka: latvijski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Augstākā tiesa
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj:„Ostas celtnieks” SIA
 Tuženici: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
 Izreka
 Članak 47. stavak 2. i članak 48. stavak 3. Direktive Europskog parlamenta i Vijeća 2004/18/EZ od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima [javnoj nabavi radova], ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama [javnoj nabavi usluga] treba tumačiti na način da se protive tomu da javni naručitelj u dokumentaciji za nadmetanje može obvezati ponuditelja koji se oslanja na sposobnosti drugih subjekata da prije sklapanja navedenog ugovora o javnoj nabavi s njima sklopi ugovor o ortaštvu ili da s njima osnuje javno trgovačko društvo.
 (1) SL C 212, 7. 7. 2014.


type: legislation

text:
 9.12.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 323/6
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/2287 AL COMISIEI
 din 8 decembrie 2015
 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1),
 având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.
 (2)
 Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 8 decembrie 2015.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
 (1) JO L 347, 20.12.2013, p. 671.
 (2) JO L 157, 15.6.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 (EUR/100 kg)
 Codul NC
 Codul țării terțe (1)
 Valoarea forfetară de import
 0702 00 00
 MA
 88,7
 TR
 83,5
 ZZ
 86,1
 0707 00 05
 MA
 95,7
 TR
 155,6
 ZZ
 125,7
 0709 93 10
 MA
 63,6
 TR
 138,8
 ZZ
 101,2
 0805 10 20
 MA
 83,9
 TR
 62,7
 UY
 52,1
 ZA
 55,2
 ZZ
 63,5
 0805 20 10
 MA
 70,7
 ZZ
 70,7
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 TR
 88,3
 ZA
 96,8
 ZZ
 92,6
 0805 50 10
 TR
 93,1
 ZZ
 93,1
 0808 10 80
 AU
 155,4
 CL
 87,5
 NZ
 213,1
 US
 118,8
 ZA
 137,7
 ZZ
 142,5
 0808 30 90
 CN
 80,5
 TR
 135,4
 ZZ
 108,0
 (1) Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


type: wikipedia

text:
Aimo Kaarlo (A. K.) Cajander (4. huhtikuuta 1879 Uusikaupunki – 21. tammikuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja poliitikko, Metsähallituksen ylijohtaja, Kansallisen Edistyspuoleen puheenjohtaja sekä kolminkertainen pääministeri. Talvisodan syttyminen katkaisi hänen poliittisen uransa ja on leimannut hänen jälkimainettaan.
 Tieteellisessä työssään Cajander kehitti tunnetuimmin metsätyyppiopin.
 Elämänvaiheet
 Perhe
 Cajander syntyi Uudessakaupungissa. Hänen vanhempansa olivat alkeiskoulun rehtori Karl Alexander Cajander ja Mynämäen kihlakunnan kruununvoudin tytär Anna Mathilda Cajander Allenius. A. K. Cajander oli naimisissa vuodesta 1906 Laina Elisabet Cederbergin kanssa. Heidän lapsiaan olivat metsänhoitaja Kaarlo Erkki Kalela, kasvitieteilijä Aarno Kalela ja metsäntutkija Erkki Kalela. Aarno Kalelan pojista Jorma Kalela on Turun yliopiston poliittisen historian emeritusprofessori ja suurlähettiläs Jaakko Kalela tasavallan presidentin kanslian entinen kansliapäällikkö.
 Akateeminen ura
 Cajander kävi Turun suomalaisen klassillisen lyseon ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1896. Hän opiskeli kasvitiedettä Helsingin yliopistossa, matkusti Siperiaan keräämään aineistoa vuonna 1903 valmistuneeseen väitöskirjaansa ja sai nimityksen kasvitieteen dosentiksi. Cajander kouluttautui myös metsänhoitajaksi Evon metsäopistossa. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston metsänhoidon opettajaksi alan opetuksen käynnistyttyä vuonna 1908 uudessa maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa sekä kasvitieteen professoriksi vuonna 1911.
 Cajander nimitettiin Metsähallituksen virkaatekeväksi ylijohtajaksi vuonna 1918, vakinaiseksi ylijohtajaksi vuonna 1927 ja uuteen pääjohtajan virkaan vuonna 1934, jolloin hän viimein luopui professuuristaan. Hän johti laitosta kuolemaansa asti. Cajander vaikutti Suomen metsätalouteen myös toimimalla valtionyhtiöiden Veitsiluoto Oy:n ja Enso-Gutzeitin hallintoneuvostojen puheenjohtajana 1930-luvulla.
 Cajander oli Suomalaisen Tiedeakatemian esimies vuosina 1922–1923 ja Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja vuosina 1935–1936.
 Poliittinen ura
 Presidentti K. J. Ståhlberg kutsui Cajanderin yllättäen pääministeriksi kesäkuussa 1922, vaikkei tämä ollut aiemmin osallistunut politiikkaan. Cajander oli tuolloin kokoomuksen jäsen, mutta hänen poliittiset mielipiteensä olivat lähempänä presidentin edustamaa edistyspuoluetta. Cajanderin I hallitus istui 166 päivän ajan, vuoden 1922 eduskuntavaalien ylitse. Se oli itsenäisen Suomen ensimmäinen virkamieshallitus. Pääministeri Cajander hoiti samalla myös toisen maatalousministerin salkkua.
 Tammikuussa 1924 Cajander nimitettiin vastaavissa olosuhteissa johtamaan toista hallitusta, joka toimi 135 päivää. Cajanderin II:n hallituksen kaudelle osui niin sanottu upseerikriisi, josta kuitenkin selvittiin välikohtauksitta. Cajander liittyi Kansalliseen Edistyspuolueeseen vuonna 1927. Seuraavana vuonna hänestä tuli Oskari Mantereen virkamieshallituksen puolustusministeri, ja hänet valittiin vuoden 1929 vaaleissa eduskuntaan Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Vuonna 1933 Cajander valittiin edistyspuolueen puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. 1930-luvulla häntä pidettiin edistyspuolueen vasemman siiven johtavana poliitikkona, kun taas T. M. Kivimäki oli oikean siiven johtaja. Cajander johti ajoittain myös puolueen pieneksi kutistunutta eduskuntaryhmää sekä oli tasavallan presidentin valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1937 ja 1940.
 Cajanderin kolmas pääministerikausi ja viimeiset vuodet
 Kolmannen kerran Cajander kohosi pääministeriksi keväällä 1937, tällä kertaa puolueensa edustajana eikä ammattiministerinä. Cajanderin III hallitus oli Suomen ensimmäinen punamultahallitus. Sen vahvat puolueet olivat maalaisliitto ja SDP, joten pientä edistyspuoluetta edustaneelle pääministeri Cajanderille jäi sovittelijan rooli hallituksen vahvojen miesten, maalaisliittolaisen puolustusministeri Juho Niukkasen ja sosiaalidemokraattisen valtiovarainministeri Väinö Tannerin välissä. Cajander aloitti sittemmin pysyväksi tavaksi muodostuneen hallituksen iltakoulun järjestämisen viikoittain. Cajanderin III hallituksen tärkeimmät aikaansaannokset olivat kansaneläkelain säätäminen, yliopiston pitkän kielikiistan ratkaiseminen ja viivyttelyn jälkeen myös puolustuslaitoksen uusien perushankintojen aloittaminen. Isänmaallisen kansanliikkeen lakkautusyritys sen sijaan ei onnistunut. Myös Ahvenanmaan linnoituskysymys jäi ratkaisematta.
 Cajander ja hänen hallituksensa ovat kuitenkin jääneet historiaan ennen kaikkea roolistaan talvisotaan johtaneessa kehityksessä. Cajanderin sekä ulkoministeri Rudolf Holstin ja tämän seuraajan Eljas Erkon on katsottu hukanneen tilaisuuden sovun löytämiseen Neuvostoliiton kanssa epäolennaisuuksiin takertumisen tai poliittisen harkitsemattomuuden vuoksi niin sanotuissa Jartsev-neuvotteluissa keväällä 1938, viivytelleen liian pitkään puolustushankintojen aloittamisessa sekä suhtautuneen liian huolettomasti Neuvostoliiton vaatimuksiin ja sodanuhkaan syksyllä 1939. Sodan sytyttyä 30. marraskuuta 1939 hallitus sai vielä eduskunnan luottamuksen, mutta sen oli silti jätettävä paikkansa.
 Sotavuosina Cajander jatkoi rivikansanedustajana ja Metsähallituksen johdossa sekä toimi lisäksi Suomen Huollon puheenjohtajana.
 Cajander kuoli sydänhalvaukseen Eduskuntatalossa 21. tammikuuta 1943. Aiemmin samana päivänä hän osallistui vielä suuren valiokunnan kokoukseen, mutta ei saapunut illalla puolueensa eduskuntaryhmän kokoukseen, minkä jälkeen hänet löydettiin työhuoneestaan kuolleena. Hän oli kuollessaan 63-vuotias.
 ”Malli Cajander”
 Kesäkuussa 1939 Cajander ilmoitti tyytyväisyytensä sen johdosta, että Suomen puolustuslaitoksen hankintamenoja on siirretty seuraaville vuosille. Tämä osoittautui virhearvioksi. Elokuussa 1939 pidetyn sotaharjoituksen päättäjäispuheessa Cajander lausui: "mitä silloin olisimme hankkineet, esimerkiksi lentokoneita, ilmatorjuntavälineitä ynnä muuta, olisivat jo nyt suurelta osalta vanhentuneita, ehkäpä romutettaviakin...". Tätä puheesta irrotettua yksityiskohtaa käytettiin myöhemmin hyväksi osoittamaan Cajanderin suhtautumista puolustushankintoihin. Talvisodan aikana kansa antoi nimen ”malli Cajander” sotilasunivormulle (tai oikeammin juuri sen puutteelle), joka koostui vain sotilaan omista vaatteista, kokardista ja vyöstä.
 Lähteet
 Viitteet
 Aiheesta muualla
 Suomalaiset metsänhoitajat
 Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot
 Kansanedustajat
 Suomen pääministerit
 Suomen puolustusministerit
 Viipurin läänin läntinen vaalipiiri
 Uudenmaan vaalipiiri
 Suomalaiset metsätieteilijät
 Suomalaiset kasvitieteilijät
 Metsähallituksen johtajat
 Helsingin yliopiston professorit
 Kansallisen Edistyspuolueen puheenjohtajat
 Suomalaiset professorit
 Vuonna 1879 syntyneet
 Vuonna 1943 kuolleet


text:
20.3.2017
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 86/24
 Sentenza del Tribunale del 3 febbraio 2017 — Kessel medintim/EUIPO — Janssen-Cilag (Premeno)
 (Causa T-509/15) (1)
 ([«Marchio dell’Unione europea - Opposizione - Domanda di marchio dell’Unione europea denominativo Premeno - Marchio nazionale denominativo anteriore Pramino - Impedimento relativo alla registrazione - Rischio di confusione - Articolo 8, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 207/2009 - Decisione adottata in seguito all’annullamento da parte del Tribunale di una decisione anteriore - Diritto di essere ascoltato - Articolo 75 del regolamento n. 207/2009»])
 (2017/C 086/32)
 Lingua processuale: il tedesco
 Parti
 Ricorrente: Kessel medintim GmbH (Mörfelden-Walldorf, Germania) (rappresentanti: A. Jacob e U. Staudenmaier, avvocati)
 Convenuto: Ufficio dell’Unione europea per la proprietà intellettuale (rappresentante: D. Walicka, agente)
 Controinteressata dinanzi alla commissione di ricorso dell’EUIPO, interveniente dinanzi al Tribunale: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Germania) (rappresentante: M. Wenz, avvocato)
 Oggetto
 Ricorso proposto avverso la decisione della quarta commissione di ricorso dell’EUIPO del 2 luglio 2015 (causa R 349/2015-4), relativa a un procedimento di opposizione tra Janssen-Cilag e la Kessel medintim.
 Dispositivo
 1)
 Il ricorso è respinto.
 2)
 La Kessel medintim GmbH è condannata alle spese.
 (1) GU C 354 del 26.10.2015.


text:
 7.1.2012
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 5/1
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 2/2012 AL CONSILIULUI
 din 4 ianuarie 2012
 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite elemente de fixare din oțel inoxidabil și părți ale acestora, originare din Republica Populară Chineză și Taiwan, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (2),
 având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
 întrucât:
 A. PROCEDURA
 1. Măsurile în vigoare
 (1)
 Prin Regulamentul (CE) nr. 1890/2005 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă și a colectat definitiv taxele provizorii instituite asupra importurilor de anumite elemente de fixare din oțel inoxidabil și părți ale acestora (denumite în continuare „EFOI”), originare din Republica Populară Chineză, Indonezia, Taiwan, Thailanda și Vietnam. În același timp, a fost finalizată procedura privind importurile de EFOI originare din Malaezia și Filipine.
 (2)
 La data de 25 august 2009, în urma unei reexaminări efectuate în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Consiliul a modificat prin Regulamentul (CE) nr. 768/2009 (3) măsurile menționate anterior în privința unui producător-exportator din Vietnam.
 (3)
 Regulamentul care a dus la instituirea taxei antidumping definitive asupra importurilor de anumite elemente de fixare din oțel inoxidabil originare, printre altele, din Republica Populară Chineză și Taiwan va fi numit în continuare „regulamentul inițial”. Ancheta care a dus la instituirea măsurilor prin regulamentul inițial privind țările în cauză va fi denumită în continuare „ancheta inițială”.
 2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor
 (4)
 În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (4) a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 19 august 2010, o cerere de deschidere a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării acestor măsuri, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă de European Industrial Fasteners Institute (EIFI) (denumit în continuare „solicitantul”) în numele a cinci producători din Uniune: Bulnava S.r.l., Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Inox Bolt S.r.l., Bontempi Vibo S.p.A. și Ugivis S.A. care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25 %, din producția totală de EFOI a Uniunii.
 (5)
 Cererea s-a limitat la măsurile antidumping instituite asupra importurilor originare din RPC și Taiwan (denumite în continuare „țările în cauză”). În consecință, măsurile antidumping care au fost instituite prin regulamentul original asupra importurilor de EFOI originare din Vietnam, Indonezia și Thailanda nu fac obiectul prezentei reexaminări.
 (6)
 Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor instituite asupra importurilor de EFOI originare din țările în cauză ar conduce probabil la continuarea sau la reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii.
 3. Deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor
 (7)
 Stabilind, după consultarea Comitetului consultativ, că există suficiente elemente de probă pentru deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat, la 19 noiembrie 2010, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (5), deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază (denumit în continuare „avizul de deschidere”).
 4. Ancheta
 4.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada luată în considerare
 (8)
 Ancheta privind continuarea dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 octombrie 2009 și 30 septembrie 2010 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității continuării sau repetării prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și sfârșitul perioadei anchetei de reexaminare („perioada luată în considerare”).
 4.2. Părțile vizate de anchetă
 (9)
 Comisia a informat în mod oficial solicitantul, ceilalți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori, importatorii, utilizatorii cunoscuți a fi interesați și asociațiile acestora, precum și reprezentanții țărilor în cauză cu privire la deschiderea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor.
 (10)
 De asemenea, Comisia a oferit părților interesate posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul fixat în avizul de deschidere. Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat aceasta și care au demonstrat că există motive speciale care să justifice audierea.
 (11)
 Având în vedere numărul mare de producători-exportatori din țările în cauză, de importatori neafiliați din Uniune și de producători din Uniune implicați în anchetă, în avizul de deschidere s-a avut în vedere eșantionarea, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
 (12)
 Pentru a permite Comisiei să decidă dacă este cu adevărat necesar să se procedeze prin eșantionare și, după caz, să se determine alcătuirea eșantionului, părțile menționate anterior au fost invitate, în temeiul articolului 17 din regulamentul de bază, să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la publicarea avizului de deschidere și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere. Având în vedere răspunsurile primite, s-a decis să se aplice eșantionarea cu privire la producătorii-exportatori din Taiwan, importatorii neafiliați din Uniune și producătorii din Uniune. În ceea ce privește RPC, nu a cooperat la anchetă niciun producător-exportator din RPC.
 (13)
 Treizeci și șase de exportatori/grupuri de exportatori din Taiwan au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși în eșantion. Zece dintre aceștia nu au putut fi luați în considerare deoarece păreau a fi societăți comerciale sau deoarece nu efectuaseră exporturi către Uniune pe parcursul PAR. Pe baza informațiilor primite din partea societăților cooperante din Taiwan, Comisia a selectat un eșantion de patru producători-exportatori. Ulterior, o societate inclusă în eșantion și-a retras cooperarea. Cele trei societăți rămase în eșantion reprezentau 41,6 % din exporturile din Taiwan către UE pe parcursul PAR.
 (14)
 În ceea ce privește importatorii neafiliați din Uniune, dintre cele opt societăți care au furnizat informațiile cerute, au fost selectate pentru eșantion cele trei societăți care erau cele mai mari și care dețineau aproape 90 % din volumul total de importuri raportat de societățile cooperante. Ulterior, un singur importator a transmis un răspuns la chestionar.
 (15)
 Doisprezece producători din Uniune au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. Pe baza informațiilor primite de la producătorii cooperanți din Uniune, Comisia a selectat un eșantion format din șase producători din Uniune. Ulterior, un producător din Uniune inclus în eșantion și-a retras cooperarea. Ceilalți cinci producători rămași în eșantion reprezentau 38 % din vânzările efectuate pe parcursul PAR de toți producătorii din Uniune către clienți neafiliați din UE.
 (16)
 Comisia a trimis chestionare părților incluse în eșantion și tuturor utilizatorilor cunoscuți a fi interesați. Astfel cum s-a explicat mai sus, s-au primit răspunsuri la chestionare din partea a cinci producători din Uniune, a trei producători-exportatori din Taiwan și a unui importator. Niciunul dintre utilizatorii contactați nu s-a prezentat și nici nu s-a făcut cunoscut în cursul anchetei.
 (17)
 Astfel cum s-a explicat la considerentele 13 și 15, un producător-exportator din Taiwan și un producător-exportator din Uniune care fuseseră incluși în eșantion au decis să nu transmită răspunsuri la chestionar. Cu toate acestea, în ambele cazuri eșantionul de societăți rămase a fost considerat, în continuare, reprezentativ din punct de vedere al volumelor de vânzări.
 (18)
 Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina, pe de o parte, probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului și a prejudiciului subsecvent și, pe de altă parte, interesul Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
 (a)
 Producători din Uniune
 —
 Bulnava S.r.l, Suello, Italia;
 —
 Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c, Grumello del Monte, Italia;
 —
 Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Italia;
 —
 Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Germania;
 —
 Ugivis S.A, Belley, Franța.
 (b)
 Producători-exportatori din Taiwan
 —
 Arrow Fastener Co., Ltd. și exportatorii săi afiliați, Shu-Lin City;
 —
 Shekai Precision Co., Ltd. și exportatorul său afiliat, Kaohsiung;
 —
 Yi Tai Shen Co., Ltd. Tainan Hsien.
 (c)
 Importator independent din Uniune
 —
 Würth-Gruppe, Künzelsau, Deutschland.
 B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
 (19)
 Produsul vizat de prezenta reexaminare este același produs definit în regulamentul inițial, mai precis anumite dispozitive de fixare din oțel inoxidabil și părți ale acestora, originare din RPC și Taiwan (denumite în continuare „produsul în cauză”), care se încadrează în prezent la codurile NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 și 7318 15 70.
 (20)
 Ancheta de reexaminare a confirmat faptul că, la fel ca în cazul anchetei inițiale, produsul în cauză și produsele fabricate și vândute de producătorii-exportatori pe piața internă, precum și cele fabricate și vândute în UE de producătorii din Uniune, au aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și aceleași utilizări și, prin urmare, sunt considerate ca fiind produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 (21)
 Patru părți au afirmat că produsele care se încadrează la codurile NC 7318 12 10, 7318 14 10 și 7318 15 51 ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentei anchete întrucât se presupune că nu sunt produse în Uniune. Afirmația a fost respinsă deoarece (i) nu s-a prezentat nicio dovadă care să demonstreze că produsele respective ar fi diferite în privința caracteristicilor fizice și tehnice și (ii) în orice caz, domeniul de aplicare al produsului nu se poate modifica în cadrul unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor.
 (22)
 După comunicarea faptelor și considerațiilor esențiale pe baza cărora s-a emis recomandarea de menținere a măsurilor în vigoare („comunicarea concluziilor finale”), unul dintre producătorii-exportatori din Taiwan a afirmat că elementele de fixare bi-metalice nu ar trebui să fie incluse în domeniul de aplicare al produsului, întrucât există diferențe semnificative între elementele de fixare bimetalice și elementele de fixare din oțel inoxidabil în ceea ce privește prețul de vânzare unitar, costul de producție, caracteristicile fizice și tehnice și aplicațiile acestora. Cu toate acestea, astfel cum s-a explicat în considerentul 21 de mai sus, domeniul de aplicare al produsului nu se poate modifica în contextul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Această afirmație ar putea fi tratată în cadrul unei reexaminări intermediare a definiției produsului, care ar putea fi solicitată de societatea respectivă.
 C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
 (23)
 În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă este probabil ca expirarea măsurilor existente să determine continuarea sau reapariția dumpingului.
 1. RPC
 1.1. Observații preliminare
 (24)
 Astfel cum s-a explicat anterior, niciunul dintre producătorii-exportatori din RPC nu a cooperat la anchetă.
 (25)
 Prin urmare, constatările privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului enunțate mai jos au trebuit să se bazeze pe faptele disponibile, în special pe datele Eurostat și pe informațiile transmise de industria din Uniune în cererea de reexaminare. Statisticile oficiale ale RPC privind exporturile nu au putut fi utilizate în acest caz întrucât produsul în cauză reprezintă numai o mică parte a cantităților raportate la rubricile relevante ale Sistemului tarifar armonizat.
 1.2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
 (26)
 Având în vedere lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori din RPC, nu s-a putut calcula nicio marjă de dumping individuală.
 (27)
 În cererea de reexaminare s-a afirmat că exporturile din RPC către Uniune au făcut obiectul unui dumping cu marje cuprinse între 13,6 % și 61,8 %. Astfel cum se menționează în avizul de deschidere, solicitantul a comparat prețurile de export din RPC către Uniune cu o valoare normală construită pentru Taiwan, țara analogă utilizată în ancheta inițială.
 (28)
 Întrucât societățile din RPC nu au cooperat, nu există informații disponibile care să permită ajungerea la o altă concluzie. În plus, se remarcă faptul că s-a constatat că valoarea normală stabilită pentru singura societate cooperantă din Taiwan este cu mult mai mare decât valoarea normală stabilită de solicitant în cererea de anchetă în perspectiva expirării măsurilor. Întrucât nu există nicio indicație conform căreia prețurile de export din RPC către Uniune ar fi diferite față de cele specificate în cerere, probabil că dumpingul din RPC a continuat la niveluri mai ridicate decât cele indicate în cerere.
 1.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
 (29)
 Pe lângă analiza existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat și probabilitatea unei reapariții a dumpingului.
 (30)
 În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: capacitățile neutilizate ale producătorilor-exportatori din RPC; atractivitatea pieței Uniunii pentru producătorii din RPC și exporturile acestora către țări terțe.
 1.3.1. Capacități neutilizate ale producătorilor-exportatori din RPC
 (31)
 Întrucât sunt disponibile puține informații publice privind industria din RPC producătoare de EFOI, informațiile conținute de cererea de revizuire au fost utilizate pentru a estima capacitatea din RPC. Pe această bază, se pare că începând cu anul 2003 au apărut în RPC noi instalații de producție a EFOI. În plus, drept urmare a măsurilor antidumping instituite la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau oțel (6) și a scăderii, în consecință, începând cu anul 2009, a importurilor din RPC de elemente de fixare de tipul respectiv în Uniune, producătorii din RPC au o capacitate de producție neutilizată importantă care ar putea fi folosită pentru fabricarea produsului în cauză, întrucât producția celor două tipuri de elemente de fixare este interșanjabilă.
 1.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii
 (32)
 Atractivitatea pieței Uniunii poate fi ilustrată prin faptul că instituirea de taxe antidumping nu a oprit creșterea exporturilor chineze ale produsului în cauză. Dimpotrivă, conform datelor Eurostat, volumul importurilor din RPC către Uniune a crescut cu 13 % între anul 2007 și PAR. Evoluția prețurilor importurilor din RPC pe parcursul aceleiași perioade a arătat că prețul de import mediu a crescut, conform datelor Eurostat. Cu toate acestea, o analiză mai detaliată a arătat că prețul EFOI declarat la codul NC reprezentând 59 % din cantitatea totală importată pe parcursul PAR a scăzut cu 24 % pe parcursul perioadei luate în considerare. Aceasta demonstrează că, în pofida măsurilor în vigoare, exportatorii din RPC erau încă în măsură să crească volumul exporturilor și să-și reducă și mai mult prețurile pentru majoritatea produselor exportate în cauză.
 1.3.3. Exportul către țări terțe
 (33)
 În ceea ce privește volumele și prețurile exporturilor din RPC către țări terțe, trebuie remarcat faptul că datele privind exporturile din RPC se referă la ansamblul codurilor SA. Prin comparație cu statisticile privind importurile UE la nivel TARIC, produsul în cauză reprezintă, în ceea ce privește volumul, aproximativ 3 % din ansamblul codurilor SA respective. Datele privind exporturile nu sunt, prin urmare, o sursă foarte reprezentativă de informații. Din cauza lipsei cooperării din partea exportatorilor din RPC, nu s-au putut obține alte informații relevante cu privire la exporturile din RPC către țări terțe.
 1.4. Concluzie privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului
 (34)
 Ținând cont de constatările descrise mai sus, se poate concluziona că exporturile din RPC fac în continuare obiectul unui dumping și că există o probabilitate de continuare a dumpingului pe piața Uniunii în cazul în care măsurile antidumping actuale sunt abrogate. Într-adevăr, având în vedere capacitățile neutilizate existente în RPC și faptul că importurile produsului în cauză în Uniune au crescut pe parcursul perioadei în cauză, în pofida existenței măsurilor antidumping, se pare că această situație ar constitui un stimulent pentru producătorii-exportatori din RPC să crească și mai mult exporturile către piața Uniunii la prețuri de dumping, în cazul în care se permite expirarea măsurilor.
 2. Taiwan
 2.1. Observații preliminare
 (35)
 Se observă faptul că, având în vedere numărul mare de producători-exportatori din Taiwan care și-au exprimat dorința de a coopera, s-a selectat un eșantion reprezentativ format din patru societăți/grupuri de societăți pentru continuarea anchetei. Una dintre aceste patru societăți și-a retras, ulterior, cooperarea. Cu toate acestea, întrucât societățile rămase în eșantion reprezentau, în privința volumului, 41,6 % din totalul exporturilor din Taiwan (7) către Uniune pe parcursul PAR, s-a considerat că eșantionul continuă să fie reprezentativ.
 (36)
 Se observă, de asemenea, că pe parcursul vizitelor de verificare efectuate la sediul celor trei societăți rămase în eșantion nu a fost posibil să se verifice informațiile furnizate în răspunsul la chestionar transmis de una dintre societățile respective, iar în cazul altei societăți din eșantion s-a stabilit că furnizase informații înșelătoare. Producătorii-exportatori în cauză au fost informați imediat cu privire la intenția Comisiei de a aplica articolul 18 din regulamentul de bază, ceea ce ar duce la ignorarea informațiilor furnizate și, prin urmare, la raportarea pe baza celor mai bune date disponibile. S-a acordat societăților șansa de a transmite observații suplimentare privind această situație. Cu toate acestea, observațiile transmise ulterior nu au modificat decizia Comisiei de a se baza pe datele disponibile în cazul celor doi producători-exportatori menționați. Prin urmare, s-a calculat o marjă de dumping individuală numai pentru un producător-exportator din Taiwan.
 (37)
 Având în vedere cele de mai sus, majoritatea constatărilor privind probabilitatea continuării reapariției dumpingului examinată mai jos a trebuit să se bazeze pe datele disponibile, în special pe cele furnizate de singurul producător-exportator cooperant din Taiwan și de un importator cooperant, precum și pe date Eurostat și pe informațiile furnizate de solicitant în cererea de reexaminare. Statisticile oficiale din Taiwan privind exporturile nu au putut fi utilizate în acest caz întrucât produsul în cauză reprezintă numai o mică parte a cantităților declarate la rubricile relevante ale Sistemului tarifar armonizat.
 2.2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
 2.2.1. Valoarea normală
 (38)
 În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a examinat mai întâi dacă vânzările de produs similar efectuate de producătorul-exportator cooperant din Taiwan către clienți independenți pe piața sa internă sunt reprezentative, adică dacă volumul total al unor astfel de vânzări reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export corespunzătoare către Uniune.
 (39)
 Comisia a identificat apoi tipurile de produs similar vândute de către societate pe piața internă care erau identice sau direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune. Elementele luate în considerare la definirea tipurilor de produse au fost (i) tipul de element de fixare, (ii) calitatea oțelului utilizat drept materie primă, (iii) norma DIN pentru elementele de fixare, (iv) diametrul elementelor de fixare și (v) lungimea acestora.
 (40)
 Comisia a examinat apoi dacă vânzările interne ale producătorului-exportator cooperant sunt reprezentative pentru fiecare tip de produs, adică dacă vânzările interne ale fiecărui tip de produs reprezintă cel puțin 5 % din volumul vânzărilor aceluiași tip de produs către Uniune. Pentru tipurile de produs vândute în cantități reprezentative, s-a examinat apoi dacă aceste vânzări au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 (41)
 Pentru a se determina dacă vânzările interne din fiecare tip de produs, vândut în cantități reprezentative pe piața internă, pot fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, s-a stabilit proporția de vânzări profitabile pentru tipul de produs în cauză către clienți independenți. În toate cazurile în care vânzările interne ale tipului de produs specific au fost realizate în cantități suficiente și în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală a fost bazată pe prețul intern real, calculat sub forma unei medii ponderate a tuturor vânzărilor interne din acest tip efectuate în cursul PAR.
 (42)
 Pentru celelalte tipuri de produse ale căror vânzări pe piața internă nu au fost reprezentative sau nu au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală a fost calculată în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. Valoarea normală a fost determinată prin adăugarea la costurile de producție, eventual ajustate, ale tipurilor exportate, a unui procent rezonabil corespunzător cheltuielilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor cheltuieli generale, precum și a unei marje rezonabile a profitului, pe baza datelor efective referitoare la producție și vânzări, în cadrul unor operațiuni comerciale normale, ale produsului similar, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază.
 2.2.2. Prețul de export
 (43)
 Toate vânzările la export către piața Uniunii ale producătorului-exportator din Taiwan, cu excepția uneia, au fost efectuate direct către clienți independenți. Ca atare, prețul de export s-a stabilit pe baza prețurilor efectiv plătite sau care trebuie plătite pentru produsul în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
 (44)
 Pentru tranzacția de export în care exportul către Uniune s-a efectuat prin intermediul unei societăți comerciale afiliate, prețul de export a fost stabilit pe baza prețului de primă revânzare aplicat de către comerciantul afiliat în cazul clienților independenți din Uniune, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.
 2.2.3. Comparație
 (45)
 Comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat a fost efectuată la nivelul franco fabrică și la același stadiu comercial. În vederea asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele constatate în ceea ce privește factorii despre care s-a demonstrat că afectează prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-a ținut cont în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele de costuri în materie de transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, costuri financiare, costuri de ambalare și comisioane, precum și de rabaturi, după caz și atunci când costurile respective erau justificate.
 2.2.4. Marja de dumping
 (46)
 În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. Pe baza metodologiei de mai sus, s-a constatat că exportatorul cooperant a continuat să fie implicat în practici de dumping pe parcursul PAR. Pe baza calculelor privind 4 luni din cele 12 luni ale PAR, dumpingul s-a ridicat la 22 %.
 (47)
 Se reamintește că faptul de a baza calculul marjei de dumping pe o perioadă de 4 luni din PAR constituie o metodologie utilizată de obicei de Comisie în cadrul reexaminărilor efectuate în perspectiva expirării măsurilor, atunci când trebuie să se determine dacă există o continuare a dumpingului sau o probabilitate ca acesta să reapară. Într-adevăr, în reexaminările efectuate în perspectiva expirării măsurilor nu este obligatoriu să se determine o marjă de dumping pentru toate tranzacțiile întrucât acest calcul este necesar numai pentru a modifica nivelul măsurii antidumping în vigoare, care nu reprezintă scopul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Cele 4 luni selectate au fost ultimele luni ale fiecărui trimestru și, prin urmare, au fost repartizate echitabil de-a lungul perioadei de 12 luni a PAR.
 (48)
 După comunicarea concluziilor definitive, singurul producător-exportator cooperant din Taiwan a afirmat că anumite tranzacții interne raportate în chestionar care au fost luate în considerare la calcularea valorii normale erau destinate, de fapt, exporturilor către Uniunea Europeană și nu consumului intern. Societatea a afirmat că aceste revânzări au fost efectuate prin intermediul unor fabricanți sau comercianți independenți de elemente de fixare din Taiwan.
 (49)
 Trebuie remarcat faptul că această afirmație nu a fost sprijinită cu dovezi care să demonstreze că aceste produse urmau să fie exportate către Uniunea Europeană. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
 (50)
 În vederea aplicării articolului 18 din regulamentul de bază cu privire la ceilalți doi producători-exportatori din eșantion, nu s-a calculat nicio marjă de dumping pentru aceștia. Totuși, conform cererii de revizuire, se presupune că exporturile din Taiwan au făcut obiectul unui dumping cu marje cuprinse între 14 % și 50 %. Nu există informații disponibile care să permită ajungerea la o altă concluzie. În plus, faptul că s-a constatat că singura societate cooperantă practica dumping pe piața Uniunii și că prețul mediu al produsului în cauză importat din Taiwan este mai scăzut decât prețul mediu de export practicat de societatea respectivă, confirmă existența dumpingului la nivel de țară pe baza informațiilor verificate.
 2.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
 (51)
 În afară de analiza existenței unui dumping în cursul perioadei de anchetă, s-a efectuat o examinare a probabilității de continuare a dumpingului pentru Taiwan.
 (52)
 În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: capacitățile neutilizate ale producătorilor-exportatori din Taiwan, atractivitatea pieței Uniunii pentru producătorii din Taiwan și exporturile acestora către țări terțe.
 2.3.1. Capacitățile neutilizate ale exportatorilor
 (53)
 În privința capacităților neutilizate ale exportatorilor, întrucât sunt disponibile puține informații publice referitoare la industria producătoare de EFOI din Taiwan, concluziile de mai jos se bazează în principal pe informațiile din cererea de reexaminare și pe informațiile obținute pe parcursul vizitelor de verificare. Conform cererii de revizuire, noi producători de EFOI din Taiwan au investit în echipamente noi pentru a-și mări capacitatea de producție. În plus, verificarea a arătat că se preconizează faptul că investițiile în capacități vor crește cu 12 % în 2011 în comparație cu PA a anchetei inițiale. Pe parcursul PAR, capacitățile neutilizate ale producătorului cooperant au fost de 7 % din capacitatea de producție totală. S-a constatat că nivelurile stocurilor erau foarte scăzute, întrucât societatea cooperantă fabrica produsul în cauză numai la comandă.
 2.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii
 (54)
 Atractivitatea pieței Uniunii poate fi ilustrată prin faptul că instituirea de taxe antidumping nu a afectat exporturile din Taiwan către Uniune. Conform datelor Eurostat și datelor verificate privind importurile, volumele importurilor din Taiwan au fost destul de stabile între 2007 și PAR, dar valoarea acestor importuri a scăzut cu 16 % în aceeași perioadă. Aceasta indică faptul că prețul mediu de vânzare a EFOI provenite din Taiwan a scăzut pe parcursul PAR. Aceasta demonstrează că, în pofida măsurilor în vigoare, exportatorii din Taiwan erau încă în măsură să mențină volumul exporturilor și să-și reducă și mai mult prețurile.
 (55)
 În această privință, una dintre părțile interesate din Taiwan a afirmat că scăderea prețurilor la export practicate de Taiwan nu a fost rezultatul practicării de prețuri ostile de către exportatori, ci a urmat mai curând evoluția prețurilor principalei materii prime, mai precis sârmele. Trebuie remarcat faptul că scăderea prețurilor materiei prime a afectat toți producătorii de EFOI în mod similar. Cu toate acestea, concluzia conform căreia piața Uniunii rămâne atractivă pentru exportatorii din Taiwan este neschimbată, întrucât aceștia au reușit să își mențină volumul exporturilor în pofida măsurilor antidumping în vigoare.
 2.3.3. Prețurile la exportul către țări terțe
 (56)
 Cu privire la exporturile din Taiwan către țări terțe, trebuie remarcat faptul că datele privind exporturile din Taiwan care ar putea fi analizate se referă la ansamblul codurilor SA. Prin comparație cu statisticile privind importurile UE la nivel TARIC, produsul în cauză reprezintă, în ceea ce privește volumul, aproximativ 2,6 % din ansamblul codurilor SA respective. Prin urmare, aceste date sunt o sursă nesemnificativă de informații privind volumele și prețurile exporturilor produsului în cauză din Taiwan către țări terțe. Cu toate acestea, datele verificate privind exporturile obținute de la cei trei exportatori din Taiwan incluși în eșantion arată o scădere a volumelor exporturilor către țări terțe. Aceasta demonstrează faptul că exporturile din Taiwan sunt orientate într-o mai mare măsură către UE.
 (57)
 Se observă, de asemenea, faptul că informațiile furnizate de exportatorul cooperant din Taiwan arată că prețului de vânzare unitar este cu 10 % mai ridicat la vânzarea către Uniune în comparație cu alte țări și că volumul exporturilor către alte țări reprezintă numai 20 % din volumul exporturilor către Uniune.
 2.4. Concluzie privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului
 (58)
 Ținând cont de constatările descrise mai sus, se poate concluziona că exporturile din Taiwan fac în continuare obiectul unui dumping și că există o probabilitate de continuare a dumpingului pe piața Uniunii în cazul în care măsurile antidumping actuale sunt abrogate. Într-adevăr, ținând cont de capacitățile neutilizate existente în Taiwan și de atractivitatea pieței Uniunii, se pare că producătorii-exportatori din Taiwan ar fi stimulați să-și crească exporturile către piața Uniunii la prețuri de dumping, în cazul în care se permite expirarea măsurilor.
 D. DEFINIREA INDUSTRIEI UNIUNII
 1. Producția din Uniune
 (59)
 Pentru a stabili producția totală din Uniune au fost utilizate toate informațiile disponibile referitoare la producătorii din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în cererea de reexaminare și datele colectate de la producătorii din Uniune înainte și după deschiderea anchetei.
 (60)
 Pe această bază, producția totală la nivelul Uniunii s-a estimat la aproximativ 63 000 de tone în decursul PA. Această cifră a inclus producția tuturor producătorilor din Uniune care s-au făcut cunoscuți și producția estimată a producătorilor care nu s-au manifestat în cursul procedurii.
 (61)
 Astfel cum s-a indicat la considerentul 11, s-a aplicat eșantionarea pentru investigarea producătorilor din Uniune. Dintre cei 12 producători care au furnizat informații pentru determinarea componenței eșantionului, s-a selectat un eșantion de șase producători. Ulterior, astfel cum s-a explicat la considerentul 17, un producător nu a cooperat. Societățile cooperante incluse în eșantion au reprezentat aproximativ 31 % din producția totală estimată a Uniunii.
 2. Industria Uniunii
 (62)
 Se consideră că toți producătorii din Uniune, menționați în considerentul 59, constituie industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază, aceștia fiind denumiți în continuare „industria din Uniune”.
 E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
 1. Observație preliminară
 (63)
 Pentru evaluarea volumului și tendințelor prețurilor, s-au utilizat statisticile relevante ale Eurostat privind importurile pentru codurile NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 și 7318 15 70, împreună cu datele furnizate în cererea de reexaminare și datele colectate de la producătorii din Uniune înainte și după deschiderea anchetei, completate de răspunsurile verificate la chestionar oferite de producătorii din Uniune incluși în eșantion.
 2. Consumul la nivelul Uniunii
 (64)
 Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii menționat în cererea de reexaminare, suplimentat de date verificate obținute de la producătorii cooperanți incluși în eșantion, și a volumului importurilor determinat pe baza datelor furnizate de Eurostat.
 (65)
 Pe această bază, consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
 Tabelul 1
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Consumul total din Uniune (tone)
 123 224
 120 598
 101 143
 121 402
 Indice (2007 = 100)
 100
 98
 82
 99
 (66)
 Între 2007 și PAR, consumul din Uniune a rămas relativ stabil. Totuși, între 2007 și 2009 s-a înregistrat o scădere dramatică de 18 %, odată cu efectele negative globale ale crizei financiare. Între 2009 și PAR, consumul din Uniune s-a redresat, crescând cu 20 %.
 3. Volum, cotă de piață și preț al importurilor provenite din țările în cauză
 3.1. Cumularea
 (67)
 În scopul efectuării unei evaluări în ceea ce privește cumulul importurilor din țările în cauză, s-a examinat situația individuală a ambelor țări în lumina condițiilor prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 (68)
 S-a constatat că volumele importurilor depășeau, atât în pentru RPC, cât și pentru Taiwan, pragul de minimis prevăzut la articolul 5 alineatul (7) din regulamentul de bază, nivelul depășirii nefiind unul neglijabil. În plus, volumul importurilor din cele două țări a urmat o tendință similară în cursul perioadei examinate, scăzând între 2007 și 2009 și crescând, apoi, în cursul PAR. În ceea ce privește prețurile medii de import, astfel cum se explică la considerentul 32, evoluția prețurilor importurilor din RPC a arătat că prețul mediu de import a crescut, conform datelor Eurostat. Cu toate acestea, o analiză mai detaliată a arătat că prețul EFOI declarat la codul NC reprezentând o proporție majoră a cantității totale importate pe parcursul PAR a scăzut cu 24 % pe parcursul perioadei luate în considerare. Prețurile practicate de Taiwan au scăzut pe întreg parcursul perioadei luate în considerare, înregistrând nivelul cel mai scăzut pe parcursul PAR. Ancheta a mai indicat faptul că condițiile de concurență între operatorii în cauză erau similare. Prin urmare, s-a considerat că au fost îndeplinite condițiile pentru cumul.
 3.2. Importuri din RPC și Taiwan care fac obiectul unui dumping
 (69)
 Importurile din RPC și Taiwan au cunoscut următoarea evoluție în cursul perioadei luate în considerare:
 Tabelul 2
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Volumul importurilor provenite din țările în cauză (tone)
 8 559
 6 636
 6 154
 8 795
 Indice (2007 = 100)
 100
 78
 72
 103
 Cota de piață a importurilor provenite din țările în cauză
 6,9 %
 5,5 %
 6,1 %
 7,2 %
 Indice (2007 = 100)
 100
 79
 88
 104
 Prețul mediu de import din țările în cauză (EUR/tonă)
 4 998
 4 709
 4 656
 4 730
 Indice (2007 = 100)
 100
 94
 93
 95
 (70)
 După cum reiese din tabelul de mai sus, volumul importurilor originare din țările în cauză a crescut cu 3 % pe parcursul perioadei luate în considerare. În paralel cu evoluția consumului, s-a înregistrat o scădere în perioada 2008-2009. Cu toate acestea, scăderea respectivă a fost mai puțin importantă decât scăderea consumului din aceeași perioadă. Între 2009 și PAR, importurile au crescut din nou cu 43 %.
 (71)
 Prețurile medii de import au scăzut cu 5 % în timpul perioadei luate în considerare. În ceea ce privește volumurile, prețurile de import au înregistrat, de asemenea, cel mai scăzut nivel în 2009, după care au înregistrat o ușoară creștere.
 (72)
 În perioada luată în considerare, cota de piață a importurilor care au făcut obiectul unui dumping a urmat evoluția consumului și a rămas stabilă, la aproximativ 7 %.
 3.3. Subcotarea prețurilor
 (73)
 Având în vedere lipsa cooperării producătorilor-exportatori din RPC, precum și cooperarea limitată din partea producătorilor-exportatori din Taiwan, sunt disponibile foarte puține informații privind tipurile de EFOI exportate către Uniune. Această situație combinată cu faptul că produsul în cauză vizează o varietate de tipuri de EFOI cu o variație importantă a prețurilor (de exemplu, în categoria șuruburilor pentru lemn, unele prețuri unitare pot fi de 30 de ori mai mari decât alte prețuri unitare din aceeași categorie), a făcut imposibilă compararea corectă a prețurilor în scopul determinării marjelor de subcotare. Comparația dintre prețul mediu de vânzare ponderat practicat de industria din Uniune față de clienți din Uniune, ajustat la nivel franco fabrică, și prețul de import mediu CIF practicat în țările în cauză derivat din datele Eurostat nu a indicat nicio subcotare în cursul PAR. Pentru Taiwan, singurul producător-exportator cooperant a exportat un anumit tip de EFOI pentru care producția din Uniune este foarte limitată. Prin urmare, în absența unor tipuri de produse similare, nu s-a putut calcula subcotarea în funcție de tip pentru societatea respectivă.
 4. Situația economică a industriei Uniunii
 4.1. Observații preliminare
 (74)
 În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici care au un impact asupra situației industriei din Uniune.
 (75)
 Întrucât s-a recurs la eșantionare, anumiți indicatori ai prejudiciului au fost stabiliți parțial pentru industria din Uniune în ansamblu și parțial pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion. Analiza prejudiciului în ceea ce privește datele macroeconomice cum ar fi cota de piață, producția, capacitatea și utilizarea capacităților, volumul vânzărilor, creșterea, stocurile, ocuparea forței de muncă și productivitatea, se bazează pe datele privind industria din Uniune în ansamblu. Pentru ceilalți indicatori (prețuri de tranzacție, investiții și randamentul investițiilor, salarii, rentabilitate, fluxul de lichidități și capacitatea de mobilizare a capitalurilor), s-au utilizat datele privind producătorii din Uniune incluși în eșantion.
 4.2. Producția
 (76)
 Tabelul de mai jos arată că producția a scăzut cu 17 % în perioada examinată. În paralel cu scăderea cererii, producția industriei din Uniune a înregistrat, mai întâi, o scădere importantă de 24 % în perioada 2007-2009, iar apoi o creștere ușoară de 10 % între 2009 și PAR.
 Tabelul 3
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Producția (tone)
 74 514
 69 514
 56 396
 62 213
 Indice (2006 = 100)
 100
 93
 76
 83
 Sursă: macrodate.
 4.3. Capacitate și rata de utilizare a capacității
 (77)
 Capacitatea de producție a scăzut pe parcursul perioadei luate în considerare cu 13 % și, în paralel cu evoluția producției, rata de utilizare a capacităților a înregistrat o ușoară scădere de 4 % între 2007 și PAR.
 Tabelul 4
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Capacitatea de producție (în tone)
 148 039
 140 743
 127 200
 128 881
 Indice (2006 = 100)
 100
 95
 86
 87
 Utilizarea capacității
 50 %
 49 %
 44 %
 48 %
 Indice (2006 = 100)
 100
 98
 88
 96
 Sursă: macrodate.
 4.4. Stocuri
 (78)
 Nivelul stocurilor de sfârșit de exercițiu financiar ale industriei din Uniune a scăzut în 2008, comparativ cu 2007, iar apoi a rămas stabil între 2008 și PAR. În cursul PAR, nivelul stocurilor a crescut într-o oarecare măsură, dar a rămas, totuși, la un nivel inferior cu 26 % față de cel din 2007.
 Tabelul 5
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Stocuri finale (tone)
 9 688
 7 465
 6 964
 7 139
 Indice (2006 = 100)
 100
 77
 72
 74
 Sursă: microdate.
 4.5. Volumul vânzărilor
 (79)
 Vânzările realizate de industria din Uniune pe piața Uniunii către clienți independenți au scăzut cu 25 % în cursul perioadei luate în considerare. Volumele vânzărilor au scăzut cu 28 % între 2007 și 2009, atingând cel mai scăzut nivel în 2009. Cu toate acestea, pe parcursul PAR, volumele vânzărilor s-au redresat și au înregistrat o creștere de 5 % în comparație cu nivelurile din 2009. Este de notat faptul că această creștere a fost mult mai mică decât creșterea cererii (cu 20 %) din aceeași perioadă.
 Tabelul 6
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Volumul vânzărilor realizate în UE către clienți independenți (tone)
 62 326
 56 042
 44 627
 46 851
 Indice (2007 = 100)
 100
 90
 72
 75
 Sursă: macrodate.
 4.6. Cota de piață
 (80)
 Cota de piață a industriei din Uniune a scăzut progresiv cu 12 puncte procentuale între 2007 și PAR.
 Tabelul 7
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Cota de piață a industriei Uniunii
 50,6 %
 46,5 %
 44,1 %
 38,6 %
 Indice (2007 = 100)
 100
 92
 87
 76
 Sursă: macrodate.
 4.7. Creșterea
 (81)
 După cum reiese din tabelul 1 de la considerentul 65, consumul din Uniune a scăzut între 2007 și 2009, după care a crescut din nou până la aproape același nivel ca cel din 2007. Cu toate acestea, industria din Uniune a pierdut 12 puncte procentuale de cotă de piață pe parcursul perioadei luate în considerare, în timp ce importurile în cauză și-au menținut stabilă cota de piață.
 4.8. Ocuparea forței de muncă
 (82)
 Nivelul de ocupare a forței de muncă pentru industria Uniunii a scăzut cu 7 % între 2007 și PAR.
 Tabelul 8
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Ocuparea forței de muncă în legătură cu produsul în cauză (număr de persoane)
 954
 1 007
 863
 886
 Indice (2007 = 100)
 100
 106
 90
 93
 Sursă: macrodate.
 4.9. Productivitate
 (83)
 Productivitatea forței de muncă a industriei Uniunii, măsurată în producție pe persoană angajată pe an, a scăzut cu 10 % între 2007 și PAR. Acesta a atins cel mai scăzut nivel în 2009 și s-a redresat pe parcursul PAR.
 Tabelul 9
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Productivitatea (tone pe angajat)
 78,1
 69
 65,3
 70,2
 Indice (2007 = 100)
 100
 88
 84
 90
 Sursă: macrodate.
 4.10. Prețuri de vânzare și factori care influențează prețurile de pe piața internă
 (84)
 Prețurile unitare de vânzare practicate de industria din Uniune au înregistrat o tendință descrescătoare semnificativă în perioada 2007-2009, scăzând cu 50 %. Această scădere s-a datorat, în parte, scăderii semnificative a costurilor materiilor prime utilizate la fabricarea EFOI. Pe parcursul PAR prețurile de vânzare s-au redresat, totuși, în comparație cu anul 2009, dar erau încă cu 35 % mai mici decât la începutul perioadei luate în considerare.
 (85)
 Ancheta a evidențiat faptul că scăderea prețurilor de vânzare în perioada 2007-2009 a reflectat, în parte, impactul crizei economice care a dus la o scădere a costurilor cu 28 % în perioada respectivă. Această scădere a reflectat, în principal, evoluția prețului nichelului, principala materie primă utilizată în fabricarea elementelor de fixare din oțel inoxidabil. Cu toate acestea, ancheta a demonstrat faptul că, deși criza financiară a avut un impact negativ asupra prețurilor de vânzare, importurile – în special cele provenite din alte țări terțe – au exercitat o presiune descrescătoare asupra pieței Uniunii în pofida consumului constant și au creat presiuni asupra tipurilor principale de produse fabricate și vândute de industria din Uniune, care a fost nevoită să-și scadă prețurile de vânzare într-o proporție mai mare decât cea a scăderii costurilor. Aceasta a dus la deteriorarea semnificativă a performanței industriei din Uniune pe parcursul perioadei respective. Cu toate că prețurile de vânzare au crescut pe parcursul PAR în comparație cu 2009, nivelul acestora nu a fost suficient pentru a acoperi toate costurile și a permite industriei din Uniune să realizeze o marjă de profit rezonabilă.
 (86)
 Prețurile de vânzare raportate în tabelul de mai jos sunt prețurile medii pe tonă care depind într-o mare măsură de gama de produse. Astfel cum s-a explicat la considerentul 73, prețurile din anumite categorii de EFOI pot înregistra variații de până la 30 de ori.
 Tabelul 10
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Prețuri medii de vânzare (în EUR/tonă)
 5 842
 4 437
 2 914
 3 803
 Indice (2007 = 100)
 100
 76
 50
 65
 Sursă: microdate.
 4.11. Salarii
 (87)
 Între 2007 și PAR, salariul mediu pentru un angajat a scăzut cu 12 %.
 Tabelul 11
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Cost anual al forței de muncă pe angajat (’000 EUR)
 47
 44
 41
 42
 Indice (2007 = 100)
 100
 94
 87
 88
 Sursă: microdate.
 4.12. Investițiile
 (88)
 În 2008, industria din Uniune a făcut investiții mari în producția de EFOI, în comparație cu anii din perioada luată în considerare. După anul 2008, investițiile au scăzut.
 Tabelul 12
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Investiții nete (’000 EUR)
 2 504
 9 899
 3 087
 2 299
 Indice (2007 = 100)
 100
 395
 123
 92
 Sursă: microdate.
 4.13. Rentabilitatea și randamentul investițiilor
 (89)
 Astfel cum s-a menționat la considerentul 85 de mai sus, ancheta a demonstrat că, deși scăderea prețurilor de vânzare a reflectat scăderea costurilor, prețul practicat de industria din Uniune a fost supus presiunii exercitate de importurile de EFOI și nu a permis acoperirea tuturor costurilor suportate pentru fabricarea și comercializarea EFOI. Aceasta a dus la o deteriorare importantă a profitabilității, care a fost pozitivă în 2007 și, respectiv, negativă ulterior, după cum reiese din tabelul de mai jos.
 (90)
 Randamentul investițiilor („RI”) a scăzut semnificativ de la nivelul de 29 % din 2007 la – 17 % în cursul PAR.
 Tabelul 13
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Profitul net al vânzărilor în UE către clienți neafiliați (% din vânzările nete)
 7 %
 –9 %
 –36 %
 –3 %
 RI (profit net în % din valoarea contabilă netă a investițiilor)
 29 %
 –16 %
 –41 %
 –17 %
 Sursă: microdate.
 4.14. Fluxul de lichidități și capacitatea de a mobiliza capital
 (91)
 Fluxul net de lichidități rezultat din activitățile de exploatare a scăzut semnificativ pe parcursul perioadei luate în considerare. Acesta a atins nivelul cel mai scăzut în 2009, după care a crescut ușor. Cu toate acestea, fluxul de lichidități pe parcursul PAR a fost cu mult mai scăzut decât în 2007.
 Tabelul 14
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Flux de lichidități (000 EUR)
 15 899
 – 698
 –12 357
 –8 271
 Indice (2007 = 100)
 100
 –4
 –78
 –52
 Sursă: microdate.
 4.15. Amploarea marjei de dumping
 (92)
 În pofida măsurilor în vigoare, a continuat să se practice un dumping important la niveluri cuprinse între 13,6 % și 61,8 % pentru RPC și, respectiv, între 14 % și 50 % pentru Taiwan, atât conform datelor obținute din cererea de reexaminare, cât și conform datelor furnizate de singurul producător-exportator cooperant din Taiwan. Impactul asupra industriei din Uniune avut de marjele efective de dumping nu poate fi considerat drept neglijabil.
 4.16. Redresarea de pe urma efectelor dumpingului anterior
 (93)
 Aproape toți indicatorii examinați evidențiază deteriorarea situației economice și financiare a industriei din Uniune după anul 2007. În pofida măsurilor în vigoare, importurile din țările în cauză au înregistrat o ușoară creștere și și-au menținut stabilă cota de piață. În 2009, când criza financiară a avut un impact asupra cererii globale din Uniune și când prețurile erau expuse presiunilor, producătorii din Uniune au pierdut un număr important de clienți. Numai unii producători din Uniune au fost în măsură să-și crească volumele de producție prin producerea unor alte tipuri de elemente de fixare (de exemplu, elemente de fixare din oțel carbon) și au putut beneficia de economiile de scară, putând compensa în acest fel pierderile suferite în privința volumului vânzărilor în sectorul EFOI. În același timp, producătorii din Uniune au depus eforturi în vederea creșterii investițiilor lor cu scopul de a produce mai eficient. Pe parcursul PAR, industria din Uniune a reușit să-și îmbunătățească performanța, cu toate că a rămas în pierdere. Situația nu pare a fi pe cale de îmbunătățire, având în vedere nivelul foarte scăzut de utilizare a capacităților care este preconizat.
 5. Impactul importurilor la preț de dumping și alți factori
 5.1. Impactul importurilor la prețuri de dumping
 (94)
 Ancheta a arătat că, în pofida măsurilor în vigoare și a scăderii consumului din Uniune în perioada luată în considerare, importurile din RPC și Taiwan au crescut ușor în perioada examinată, păstrând stabilă cota lor de piață.
 (95)
 Astfel cum s-a descris la considerentul 73, nu a fost posibil să se facă o comparație corectă între prețurile de import practicate de țările în cauză și prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune pe piața Uniunii din cauza lipsei de informații privind tipurile de produse exportate de producătorii-exportatori din RPC și Taiwan și a variațiilor mari de preț între diferitele tipuri de produse care compun acest preț mediu. Într-adevăr, prețurile de export practicate de singurul producător cooperant din Taiwan nu au putut fi comparate în mod corespunzător cu prețurile practicate de producătorii din Uniune incluși în eșantion, întrucât tipurile de produse similare nu erau comparabile.
 (96)
 În urma comunicării concluziilor definitive, producătorul cooperant din Taiwan menționat în considerentul 22 a afirmat că exporturile sale nu au cauzat niciun prejudiciu solicitantului, întrucât produce tipuri de EFOI care sunt fabricate, în cantități limitate, numai de câțiva producători din Uniune. În această privință se remarcă faptul că, în primul rând, evaluarea prejudiciului este efectuată pentru industria din Uniune în ansamblu și nu numai pentru solicitant. În al doilea rând, măsurile sunt în vigoare pentru domeniul de aplicare al produsului astfel cum este definit în ancheta inițială și conform explicațiilor din considerentul 21 nu este posibil să se modifice domeniul de aplicare al produsului în contextul unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor.
 5.2. Impactul crizei economice
 (97)
 Datorită condițiilor economice pozitive existente în 2007 în sectorul siderurgic și în sectoarele conexe, situația economică a industriei din Uniune era relativ bună până în momentul începerii crizei economice, la sfârșitul anului 2008. Chiar și la momentul stagnării pieței, în special în 2009, unii producători din Uniune au continuat să investească în înlocuirea utilajelor și echipamentului învechit, cu scopul de a micșora costul producției și de a fi mai competitivi față de importurile care făceau obiectul unui dumping provenite din țările în cauză și față de creșterea importurilor la prețuri scăzute din alte țări terțe. Mai mult, atunci când s-a remarcat o scădere a cererii, producătorii din Uniune s-au confruntat și cu puterea de negociere remarcabilă a marilor distribuitori care au început să exercite o presiune mai mare asupra prețurilor, cu efecte negative asupra situației economice a industriei din Uniune.
 5.3. Importurile din alte țări
 (98)
 Impactul negativ al importurilor din alte țări terțe a fost analizat, de asemenea. Volumul combinat al importurilor a crescut cu 26 % în perioada luată în considerare, de la aproximativ 52 000 tone până la aproximativ 66 000 tone. În același timp, prețurile medii de import au scăzut cu 28 % în perioada luată în considerare și, prin urmare, cota lor de piață a crescut de la 42,5 % în 2007 până la 54,2 % în PAR.
 (99)
 Majoritatea importurilor din alte țări terțe par a fi provenite din India, Filipine și Malaezia. Importurile din aceste trei țări au reprezentat o cotă totală de piață de aproximativ 36 % în cursul PAR.
 (100)
 În ceea ce privește importurile din India, acestea au crescut cu 141 % în perioada luată în considerare, de la 8 000 de tone în 2007 până la aproape 20 000 de tone în cursul PAR. Prețurile de import medii au scăzut cu 32 % în aceeași perioadă și s-au înscris cu mult sub prețul de vânzare mediu practicat de industria din Uniune din cursul PAR. În consecință, exportatorii din India și-au mărit cota de piață de la 6,7 % în 2007 la 16,4 % în cursul PAR.
 (101)
 Importurile din Filipine au înregistrat o tendință similară celor din India și au crescut cu 129 % în perioada luată în considerare, de la aproximativ 6 000 de tone în 2007 până la aproape 14 000 de tone în cursul PAR. Prețurile de import medii au scăzut cu 38 % în aceeași perioadă, iar în cursul PAR acestea au subcotat prețul mediu de vânzare practicat de industria din Uniune. Prin urmare, cota de piață a importurilor din Filipine a crescut de la 4,9 % în 2007 la 11,4 % în cursul PAR.
 (102)
 În ceea ce privește importurile din Malaezia, cu toate că s-a înregistrat o tendință descrescătoare a importurilor respective în perioada luată în considerare (-27 %), exportatorii din Malaezia încă dețineau o cotă de piață de 8,2 % pe parcursul PAR. Mai mult, conform datelor Eurostat, prețurile medii de import din Malaezia erau mai ridicate decât cele practicate de țările în cauză la începutul perioadei luate în considerare, însă, în cea de-a doua jumătate a perioadei respective, prețurile erau cu mult mai scăzute.
 (103)
 În concluzie, se pare că exportatorii din alte țări terțe, în special din India, Filipine și Malaezia, au profitat de existența măsurilor antidumping împotriva RPC și Taiwan. În cea de-a doua jumătate a perioadei examinate, cantitatea importurilor din India și Filipine a crescut de mai mult de două ori, iar prețurile practicate au fost mai mici decât cele practicate de RPC și Taiwan, în timp ce importurile din Malaezia au înregistrat o tendință descrescătoare. Această presiune suplimentară asupra prețurilor a avut un impact negativ și mai mare asupra industriei din Uniune, care a constatat, începând cu 2008, tendința puternic negativă a profitului său și a altor indicatori financiari. Prin urmare, creșterea importurilor provenite mai ales din India și Filipine a contribuit, cu siguranță, la pierderea cotei de piață a industriei din Uniune și la degradarea situației financiare a acesteia.
 Tabelul 15
 2007
 2008
 2009
 PAR
 Volumul importurilor provenite din alte țări (în tone)
 52 339
 57 920
 50 362
 65 756
 Indice (2007 = 100)
 100
 111
 96
 126
 Cota de piață a importurilor provenite din alte țări
 42,5 %
 48,0 %
 49,8 %
 54,2 %
 Prețul importurilor provenite din alte țări (EUR/tonă)
 5 830
 4 993
 4 384
 4 196
 Indice (2007 = 100)
 100
 86
 75
 72
 Volumul importurilor provenite din India (tone)
 8 282
 13 667
 16 776
 19 945
 Indice (2007 = 100)
 100
 165
 203
 241
 Cota de piață a importurilor provenite din India
 6,7 %
 11,3 %
 16,6 %
 16,4 %
 Prețul importurilor provenite din India (EUR/tonă)
 4 632
 3 758
 3 123
 3 164
 Indice (2007 = 100)
 100
 81
 67
 68
 Volumul importurilor provenite din Filipine (tone)
 6 048
 7 046
 5 406
 13 854
 Indice (2007 = 100)
 100
 117
 89
 229
 Cota de piață a importurilor provenite din Filipine
 4,9 %
 5,8 %
 5,3 %
 11,4 %
 Prețul importurilor provenite din Filipine (EUR/tonă)
 5 685
 4 645
 3 474
 3 505
 Indice (2007 = 100)
 100
 82
 61
 62
 Volumul importurilor provenite din Malaezia (tone)
 13 548
 13 712
 9 810
 9 933
 Indice (2007 = 100)
 100
 101
 72
 73
 Cota de piață a importurilor provenite din Malaezia
 11,0 %
 11,4 %
 9,7 %
 8,2 %
 Prețul importurilor provenite din Malaezia (EUR/tonă)
 5 062
 4 203
 2 963
 3 068
 Indice (2007 = 100)
 100
 83
 59
 61
 6. Concluzie
 (104)
 În timp ce consumul din Uniune a rămas destul de stabil în perioada examinată, industria din Uniune a pierdut în aceeași perioadă 25 % din volumul său de vânzări în Uniune, ceea ce a determinat o pierdere a cotei de piață de la 50,6 % în 2007 la 38,6 % în cursul PAR. În același timp, importurile care au făcut obiectul unui dumping din țările în cauză și-au menținut stabilă cota de piață.
 (105)
 Între 2007 și PAR, chiar în condițiile existenței măsurilor antidumping, majoritatea indicatorilor privind prejudiciul au avut o evoluție negativă: producția și volumul vânzărilor au scăzut cu 17 % și, respectiv, 25 %, capacitatea și rata de utilizare a capacităților au înregistrat o scădere importantă, urmată de o scădere a nivelului ocupării forței de muncă și al productivității. Profitabilitatea a scăzut de la 7 % în 2007 la – 3 % în PAR, iar fluxul de lichidități a urmat o tendință negativă similară.
 (106)
 Se concluzionează că situația industriei din Uniune s-a deteriorat, în general, în perioada examinată, iar industria din Uniune s-a aflat într-o situație delicată la sfârșitul PAR, când eforturile sale de a-și menține volumele de vânzări și un nivel suficient de ridicat al prețurilor au fost contracarate de prezența crescută a importurilor care au făcut obiectul unui dumping provenite din țările în cauză, precum și de importurile la prețuri scăzute din alte țări terțe.
 F. PROBABILITATEA CONTINUĂRII PREJUDICIULUI
 1. Raportul dintre volumele exportate și prețurile practicate de țările în cauză față de țări terțe, pe de o parte, și volumele exportate către Uniune și prețurile practicate față de Uniune, pe de altă parte
 (107)
 În absența cooperării exportatorilor din RPC, nu există informații disponibile privind prețurile de export practicate de aceștia pe alte piețe. Pentru Taiwan, pe baza informațiilor disponibile furnizate de societățile verificate, prețurile de export medii practicate față de țări terțe sunt mai scăzute decât cele practicate pe piața Uniunii. Prin urmare, se consideră că, în cazul în care măsurile ar expira, exportatorii din Taiwan ar fi stimulați să transfere cantități importante de exporturi din alte țări terțe către piața mai atractivă a Uniunii.
 2. Capacitatea neutilizată în țările în cauză
 (108)
 Pe baza informațiilor disponibile, se pare că atât RPC cât și Taiwan au capacități de producție considerabile disponibile și ambele țări își pot crește rapid volumele de producție. În această privință, se reamintește faptul că instituirea în 2009 a unor măsuri antidumping asupra importurilor de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel provenite din RPC (8) a dus la scăderea importurilor din RPC și a eliberat o capacitate de producție care ar putea fi utilizată pentru fabricarea de EFOI. În plus, trebuie remarcat faptul că, recent, s-a încheiat o anchetă privind circumvenția prin care s-au extins măsurile instituite cu privire la anumite elemente de fixare din fier și oțel originare din RPC asupra importurilor expediate din Malaysia (9). În consecință, există capacități care să permită creșterea semnificativă a volumului exporturilor către UE, în special deoarece nu există niciun indiciu conform căruia piețele din țările terțe sau piața internă ar putea absorbi o eventuală creștere a producției.
 3. Concluzie
 (109)
 Este clar faptul că producătorii din țările în cauză au potențialul de a-și crește considerabil volumele de export către piața UE. În plus, în ceea ce privește Taiwan, se pare că prețurile de export către țări terțe sunt mai mici decât cele practicate față de piața Uniunii, crescând astfel probabilitatea ca, în absența măsurilor, o parte din exporturile către țări terțe să fie redirecționată către piața UE. Aceasta ar avea, foarte probabil, un impact negativ asupra situației economice a industriei din Uniune.
 (110)
 După cum s-a arătat anterior, situația industriei din Uniune rămâne vulnerabilă. Este probabil ca, în cazul în care industria din Uniune ar fi expusă unei creșteri a volumelor importurilor provenite din țările în cauză la prețuri de dumping, să rezulte o deteriorare suplimentară a vânzărilor sale, a cotei sale de piață, a prețurilor sale de vânzare și, prin urmare, a situației sale financiare. Pe baza celor menționate anterior, se concluzionează, prin urmare, că abrogarea măsurilor ar determina, după toate probabilitățile, o degradare a situației deja fragile a industriei din Uniune, precum și continuarea unui prejudiciu important pentru aceasta.
 G. INTERESUL UNIUNII
 1. Introducere
 (111)
 În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi împotriva interesului Uniunii în ansamblu. Determinarea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea diferitelor interese în cauză, și anume cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor. Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.
 (112)
 Trebuie reamintit faptul că ancheta inițială a dus la concluzia că instituirea de măsuri nu este contrară interesului Uniunii. În plus, faptul că prezenta anchetă este o reexaminare, prin care se analizează o situație în care măsuri antidumping sunt deja în vigoare, permite evaluarea oricărui impact negativ necorespunzător asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.
 (113)
 Pe această bază, s-a examinat dacă, contrar concluziilor privind probabilitatea de continuare a dumpingului prejudiciabil, există motive imperioase pentru a se concluziona că menținerea măsurilor în acest caz particular nu este în interesul Uniunii.
 2. Interesul industriei Uniunii
 (114)
 Industria din Uniune s-a dovedit a fi o industrie viabilă din punct de vedere structural. Acest fapt a fost confirmat de situația destul de stabilă observată la începutul perioadei examinate. Cu toate acestea, de-a lungul perioadei examinate industria din Uniune a înregistrat pierderi în privința volumelor de vânzări și a cotei de piață, iar prețurile de vânzare au scăzut, în timp ce importurile din țările în cauză au crescut ușor, în pofida măsurilor în vigoare. În aceeași perioadă, situația financiară a industriei din Uniune s-a deteriorat și a început să înregistreze pierderi. În cazul în care măsurile nu ar fi existat, industria din Uniune s-ar afla, foarte probabil, într-o situație și mai dificilă.
 3. Interesul importatorilor/utilizatorilor
 (115)
 Niciunul dintre cei 20 de utilizatori contactați nu a acceptat să coopereze. Se reamintește faptul că, în ancheta inițială, a cooperat un singur utilizator și s-a concluzionat că utilizatorii ar putea obține produsul care face obiectul anchetei nu numai de la țările în cauză, dar și din alte surse de aprovizionare. În plus, având în vedere impactul marginal al EFOI asupra costurilor produselor în aval, s-a concluzionat că măsurile nu ar avea un impact negativ asupra industriei utilizatorilor.
 (116)
 Un singur importator dintre cei trei incluși în eșantion a răspuns la chestionar. Cota importurilor acestuia din țările în cauză era foarte mică și reprezenta 1,1 % pe parcursul PAR. În plus, ancheta a demonstrat că importatorul avea o marjă de profitabilitate bună (între 5 % și 10 %) în timp ce ponderea produsului în cauză în cadrul activității totale a societății este sub 10 %. Prin urmare, se poate concluziona că o continuare a măsurilor ar avea un impact foarte limitat asupra importatorului respectiv.
 4. Concluzie
 (117)
 Având în vedere cele menționate mai sus, se concluzionează că nu există motive imperioase împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.
 H. MĂSURILE ANTIDUMPING
 (118)
 Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează să se recomande menținerea măsurilor în vigoare. Părților li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru a-și prezenta observațiile în urma respectivei comunicări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător atunci când erau întemeiate.
 (119)
 Din cele menționate anterior reiese că, astfel cum prevede articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de anumite elemente de fixare din oțel inoxidabil și părți ale acestora originare din RPC și Taiwan, instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1890/2005, ar trebui să fie menținute,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 (1) Se instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de anumite dispozitive de fixare din oțel inoxidabil și părți ale acestora încadrate în prezent la codurile NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 și 7318 15 70, originare din Republica Populară Chineză și Taiwan.
 (2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, se stabilește după cum urmează pentru produsele fabricate de către societățile următoare:
 Țara
 Societăți
 Nivelul taxei antidumping (%)
 Codul adițional TARIC
 RPC
 Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co. Ltd., Tengzhou City
 11,4
 A650
 Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang
 12,2
 A651
 Toate celelalte societăți
 27,4
 A999
 Taiwan
 Arrow Fasteners Co. Ltd., Taipei
 15,2
 A653
 Jin Shing Stainless Ind. Co. Ltd, Tao Yuan
 8,8
 A654
 Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung
 16,1
 A655
 Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd., Kaohsiung
 16,1
 A656
 Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan
 11,4
 A657
 Societăți enumerate în anexă
 15,8
 A649
 Toate celelalte societăți
 23,6
 A999
 (3) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 4 ianuarie 2012.
 Pentru Consiliu,
 Președintele
 N. WAMMEN
 (1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
 (2) JO L 302, 19.11.2005, p. 1.
 (3) JO L 221, 25.8.2009, p. 1.
 (4) JO C 129, 19.5.2010, p. 16.
 (5) JO C 315, 19.11.2010, p. 7.
 (6) Regulamentul (CE) nr. 91/2009 al Consiliului (JO L 29, 31.1.2009, p. 1).
 (7) Conform datelor din baza de date Comext a Eurostat.
 (8) Regulamentul (CE) nr. 91/2009 al Consiliului.
 (9) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 723/2011 al Consiliului (JO L 194, 26.7.2011, p. 6).
 ANEXĂ
 (Cod adițional TARIC A649)
 A-STAINLESS INTERNATIONAL CO. LTD., Taipei
 BOLTUN CORPORATION, Tainan
 CHAEN WEI CORPORATION, Taipei
 CHIAN SHYANG ENT CO. LTD., Chung-Li City
 CHONG CHENG FASTENER CORP., Tainan
 DIING SEN FASTENERS & INDUSTRIAL CO. LTD., Taipei
 DRAGON IRON FACTORY CO. LTD., Kaohsiung
 EXTEND FORMING INDUSTRIAL CORP. LTD., Lu Chu
 FORTUNE BRIGHT INDUSTRIAL CO. LTD., Lung Tan Hsiang
 FWU KUANG ENTERPRISES CO. LTD., Tainan
 HSIN YU SCREW ENTERPRISE CO. LTD., Taipin City
 HU PAO INDUSTRIES CO. LTD., Tainan
 J C GRAND CORPORATION, Taipei
 JAU YEOU INDUSTRY CO. LTD., Kangshan
 JOHN CHEN SCREW IND CO. LTD., Taipei
 KUOLIEN SCREW INDUSTRIAL CO. LTD., Kaohsiung
 KWANTEX RESEARCH INC., Tainan
 LIH LIN ENTERPRISES & INDUSTRIAL CO. LTD., Taipei
 LIH TA SCREW CO. LTD., Kweishan
 LU CHU SHIN YEE WORKS CO. LTD., Kaohsiung
 M & W FASTENER CO. LTD., Kaohsiung
 MULTI-TEK FASTENERS & PARTS MANIFACTURER CORP., Tainan
 NATIONAL AEROSPACE FASTENERS CORP., Ping Jen City
 QST INTERNATIONAL CORP., Tainan
 SEN CHANG INDUSTRIAL CO. LTD., Ta-Yuan
 SPEC PRODUCTS CORP., Tainan
 SUMEEKO INDUSTRIES CO. LTD., Kaohsiung
 TAIWAN SHAN YIN INTERNATIONAL CO. LTD., Kaohsiung
 VIM INTERNATIONAL ENTERPRISE CO. LTD., Taichung
 YEA-JANN INDUSTRIAL CO. LTD., Kaohsiung
 ZONBIX ENTERPRISE CO. LTD., Kaohsiung
 ZYH YIN ENTERPRISE CO. LTD., Kaohsiung


text:
Garzón ist eine Gemeinde (municipio) im Departamento Huila in Kolumbien. Garzón ist der Sitz des Bistums Garzón, das 1900 gegründet wurde.
 Geographie
 Garzón liegt in Huila, in der Subregion Subcentro, 113 km von Neiva entfernt auf einer Höhe von und hat eine Durchschnittstemperatur von 24 °C. Das Gebiet der Gemeinde teilt sich auf drei Zonen auf. Ein Streifen wird besonders vom Río Magdalena beeinflusst und hat ein feuchtes Klima. Der Llano de la Virgen ist dagegen eine Ebene mit trockenem Klima. Im hügeligen Rest der Gemeinde lebt der Großteil der Bevölkerung. Die Gemeinde grenzt im Norden an Gigante, im Süden an Guadalupe, im Südwesten an Altamira, im Osten an Florencia, La Montañita und El Paujil im Departamento del Caquetá und im Westen an Agrado.
 Bevölkerung
 Die Gemeinde Garzón hat 75.353 Einwohner, von denen 39.887 im städtischen Teil (cabecera municipal) der Gemeinde leben (Stand: 2022).
 Geschichte
 Das Gebiet von Garzón war schon lange vor der Ankunft der Spanier von indigenen Völkern bewohnt. Das heutige Garzón wurde 1783 von Vicente Manrique gegründet.
 Wirtschaft
 Die wichtigsten Wirtschaftszweige von Garzón sind Landwirtschaft, Rinderproduktion und Teichwirtschaft. Das wichtigste landwirtschaftliche Produkt ist der Kaffee, bei dessen Anbau und Verarbeitung 78 % der arbeitenden Bevölkerung beschäftigt sind.
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Ort in Kolumbien
 Gemeinde im Departamento del Huila