type: contracts

text:
 16.12.2005
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 330/169
 Föreskrift nr 112 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser beträffande typgodkännande av strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- eller helljus eller bådadera och som är utrustade med glödlampor (1)
 A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 0. TILLÄMPNINGSOMRÅDE (2)
 Dessa föreskrifter gäller sådana strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- eller helljus och där det ingår lyktglas av glas eller plast och som är utrustade med utbytbara glödlampor.
 1. DEFINITIONER
 I dessa föreskrifter avses med
 1.1. lyktglas: den ytterst belägna komponenten av strålkastaren (enheten) vilken överför ljus genom den belysta ytan.
 1.2. beläggning: en eller flera produkter som lagts i ett eller flera lager på lyktglasets yttersida.
 strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som
 1.3.1. handelsbeteckning eller varumärke,
 1.3.2. det optiska systemets egenskaper,
 1.3.3. tillsättande eller borttagande av komponenter som kan förändra den optiska effekten genom reflexion, refraktion, absorption eller förvrängning under användningen.
 1.3.4. lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller båda,
 1.3.5. ljusstrålens art (halvljus, helljus eller båda),
 1.3.6. De material som lyktglas och beläggning, om sådan finns, består av.
 1.3.7. Glödlampskategori.
 1.4. strålkastare av olika kategori (A eller B): strålkastare som kännetecknas av särskilda fotometriska bestämmelser.
 1.5. De definitioner som ges i föreskrifter nr 48 och de ändringsserier till denna som gäller vid tidpunkten för typgodkännandet skall tillämpas i dessa föreskrifter.
 2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR STRÅLKASTARE
 Ansökan om typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av hans vederbörligen godkände representant. I den skall anges
 2.1.1. om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för ettdera,
 2.1.2. om den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för bådadera i de fall strålkastaren är avsedd för halvljus,
 2.1.3. i de fall strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan,
 2.1.4. om det handlar om en strålkastare som tillhör klass A eller klass B,
 2.1.5. kategori glödlampa enligt föreskrifterna nr 37.
 Varje ansökan om typgodkännande skall åtföljas av följande:
 Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen och som visar strålkastaren framifrån, med detaljer om lyktglasets mönster, om sådant finns, och dess tvärsnitt. Av ritningarna skall det framgå var typgodkännandemärket skall placeras.
 2.2.1.1. Om strålkastaren är utrustad med reglerbar reflektor, skall det finnas en uppgift om strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren skall användas endast i detta (dessa) läge(n).
 2.2.2. En kortfattad teknisk beskrivning med uppgift om ytterlägena i enlighet med punkt 6.2.9. nedan om strålkastarna används för att avge kurvljus.
 2.2.3. Två exemplar av strålkastartypen.
 För prov på det plastmaterial som lyktglasen är tillverkade av skall ansökan åtföljas av följande:
 Tretton lyktglas.
 2.2.4.1.1. Sex av dessa lyktglas kan bytas ut mot sex materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.
 2.2.4.1.2. Varje sådant lyktglas eller materialprov skall framställas med samma metod som vid massproduktion.
 2.2.4.2. En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.
 2.3. Om de redan testats skall de material som lyktglas och ytbeläggningar i mån av förekomst är gjorda av åtföljas av en testningsrapport över dessa materials och ytbeläggningars egenskaper.
 3. MÄRKNING (3)
 3.1. Strålkastare som inlämnats för typgodkännande skall vara märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.
 3.2. På lyktglaset och på själv strålkastaren (4) skall det finnas tillräckligt med utrymme för godkännandemärket och de andra symboler som avses i punkt 4. Dessa utrymmen skall vara utmärkta på ritningarna enligt punkt 2.2.1. ovan.
 3.3. Strålkastare som är konstruerade för både vänster- och högertrafik skall vara märkta så att det framgår att fordonet har två optiska enheter och reflektorn två glödlampor. Märkningen skall bestå av bokstäverna ”R/D” för positionen för högertrafik och bokstäverna ”L/G” för positionen för vänstertrafik.
 4. TYPGODKÄNNANDE
 4.1. Allmänt
 4.1.1. Om alla provexemplar av en typ av strålkastare, som lämnats in enligt punkt 2 ovan, uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, skall typgodkännande beviljas.
 4.1.2. För grupperade, kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som var för sig uppfyller kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning att alla ingående lyktor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.
 4.1.3. Varje godkänd typ skall tilldelas ett typgodkännandenummer. Dess första två siffror (för närvarande 00) skall ange serienumret på den senaste betydande tekniska ändring som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet. En och samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter samma nummer.
 Meddelande om typgodkännande, utökat, ej beviljat och återkallat typgodkännande eller om definitivt upphörande av tillverkningen av en typ av strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter skall meddelas de parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett meddelande enligt förlagan i bilaga I till dessa föreskrifter och med uppgifter enligt punkt 2.2.1.1.
 4.1.4.1. Om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor och om strålkastaren bara skall användas i monteringslägen enligt uppgifterna i punkt 2.2.1.1., måste den ansökande informera användaren på ett lämpligt sätt om korrekt(a) monteringsläge(n).
 4.1.5. Utöver d en märkning som föreskrivs i punkt 3.1. skall ett typgodkännandemärke i enlighet med punkterna 4.2 och 4.3 nedan anbringas på de utrymmen som nämns i punkt 3.2 ovan, på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.
 4.2. Typgodkännandemärkets utformning
 Typgodkännandemärket skall bestå av följande:
 Ett internationellt typgodkännandemärke som utgörs av
 4.2.1.1. en cirkel kring bokstaven ”E” följt av det särskilda landsnumret för det land som beviljat godkännande; (5),
 4.2.1.2. Det typgodkännandenummer som föreskrivs i punkt 4.1.3. ovan.
 följande tilläggssymbol (eller symboler):
 4.2.2.1. På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik: en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare vänd mot strålkastaren, d.v.s. mot den sida av vägen som trafiken rör sig på.
 4.2.2.2. På strålkastare som är avsedda för att klara kraven för båda trafiksystemen genom en lämplig anpassning av inställningen av den optiska enheten eller av glödlampan, en horisontell pil med en spets i vardera ände vilka pekar mot höger respektive vänster.
 4.2.2.3. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast för halvljus, bokstäverna ”C” för klass A-strålkastare och ”HC” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.4 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast för halvljus, bokstäverna ”CR” för klass A-strålkastare och ”HR” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.5. På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter för både halvljus och helljus, bokstäverna ”C” för klass A-strålkastare och ”HCR” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.6. På strålkastare med lyktglas av plast, skall bokstavsgruppen ”PL” placeras nära de symboler som föreskrivs i punkterna 4.2.2.3. - 4.2.2.5. ovan.
 4.2.2.7. På de strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus, en uppgift om av den maximala ljusstyrkan uttryckt med ett referensmärke enligt punkt 6.3.2.1.2. nedan, placerat nära cirkeln som omger bokstaven ”E”. För flerfunktionslyktor skall ett angivande av den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.
 För flerfunktionslyktor skall en angivelse för den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.
 I samtliga fall skall det tillämpliga driftsättet som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1. i bilaga 4 och den tillåtna spänningen enligt punkt 1.1.1.2. i bilaga 4 anges på intyget om godkännande och i de meddelanden som sänds till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.
 I motsvarande fall skall märkning ske enligt följande:
 4.2.3.1. På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv och är utformade så att glödtråden till halvljuset inte tänds samtidigt som glödtråden för andra ljusfunktioner med vilka den är ömsesidigt inbyggd: ett snedstreck (/) skall placeras bakom halvljussymbolen på godkännandemärket.
 4.2.3.2. På strålkastare som uppfyller kraven i bilaga 4 till dessa föreskrifter skall, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av siffran 24 överkorsat med ett snedkryss (×) placeras nära glödlampshållaren.
 4.2.4. De två siffrorna i typgodkännandenumret (för närvarande 00), vilka anger serienumret på den senaste betydande tekniska ändringen av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, och den eventuella erforderliga pilen, kan placeras intill ovan nämnda tilläggssymboler.
 4.2.5. De märken och symboler som avses i punkterna 4.2.1. – 4.2.3. ovan skall vara lätt läsbara och omöjliga att utplåna. De kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av strålkastaren, som inte kan skiljas från den genomskinliga delen på strålkastaren som avger ljuset. I alla händelser skall de synas när strålkastaren är monterad på fordonet eller när en rörlig del, t.ex. motorhuven, öppnas.
 4.3. Typgodkännandemärkets utformning
 4.3.1. Oberoende lyktor
 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges i figur 1-10 exempel på hur typgodkännandemärket med ovan nämnda tilläggssymboler kan utformas.
 4.3.2. Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor
 När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig överensstämma med kraven i flera skilda FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel kring bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade, kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor förutsatt att
 4.3.2.1.1. det är synligt enligt punkt 4.2.5.,
 4.3.2.1.2. ingen del av grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor som avger ljus skall kunna tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.
 Igenkänningssymbolen för varje nummer av FN-föreskrifter enligt vilken varje lykta har blivit godkänd, tillsammans med numret på ändringsserien på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet, samt den eventuella erforderliga pilen, skall placeras
 4.3.2.2.1. antingen på lämplig ljusavgivande yta,
 4.3.2.2.2. eller för en grupp, på ett sådant sätt att varje lampa som ingår i de grupperade eller kombinerade lyktorna eller flerfunktionslyktorna lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga 2).
 4.3.2.3. Storleken på komponenterna för ett enskilt godkännandemärke får inte vara mindre än den minsta storlek som krävs för det minsta av de enskilda märkena för de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats.
 4.3.2.4. Varje godkänd typ skall tilldelas ett typgodkännandenummer. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad eller kombinerad lykta eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.
 4.3.2.5. I figur 11 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på utformningen av godkännandemärken för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor med alla de ovan nämnda tilläggssymbolerna.
 4.3.3. För lyktor vars lyktglas kan användas för olika typer av strålkastare och som kan vara ömsesidigt inbyggda eller grupperade med andra lyktor
 Bestämmelserna i punkt 4.3.2 ovan är tillämpliga.
 4.3.3.1. Dessutom kan, när samma lyktglas används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel, även om lyktglaset inte kan tas bort från denna, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2. och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna.
 Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvuddel, kan de olika typgodkännandemärkena placeras på den senare.
 4.3.3.2. I figur 12 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken är utformade i ovanstående fall.
 B. TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE (6)
 5. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 5.1. Varje provexemplar skall överensstämma med specifikationerna i punkterna 6 - 8 nedan.
 Strålkastare skall vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett gott driftskick vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.
 5.2.1. Strålkastarna skall vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och spridarlinsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt.
 När en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa, monteras ihop till en sammansatt enhet skall justeranordningen vara konstruerad så att varje optiskt system kan ställas in var för sig.
 5.2.2. Dessa bestämmelser skall dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6.3. i dessa föreskrifter.
 5.3. Strålkastaren skall vara utrustad med glödlampa/glödlampor som godkänts enligt föreskrifter nr 37. Alla glödlampor som är godkända enligt föreskrifter nr 37 får användas förutsatt att det inte finns några inskränkningar i användningen i innehållsförteckningen till föreskrifter nr 37 (7).
 5.4. Glödlampans fäste i reflektorn skall vara så utformat att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta (8).
 5.5. Glödlampans hållare skall uppfylla kraven i IEC-publikationen 61-2, tredje upplagan, 1969. Det datablad för hållare som avser den använda kategorin glödlampor skall gälla.
 5.6. Strålkastare som är utformade för att klara kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en lämplig fabriksinställning vid montering i fordonet eller genom inställning av användaren. En dylik grundinställning eller selektiv inställning kan till exempel bestå av montering av antingen den optiska enheten i en viss vinkel på fordonet eller av glödlampan i en given vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen skall utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen finns för glödlampan skall de delar som håller glödlampan i reflektorn vara så utformade och tillverkade att glödlampan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den exakthet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt skall kontrolleras visuellt och om det är nödvändigt genom en provmontering.
 5.7. Kompletterande prov skall göras enligt kraven i bilaga 4 som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.
 5.8. För strålkastare med plastglas skall prov utföras enligt kraven i bilaga 6.
 På strålkastare som är konstruerade för att kunna avge omväxlande hel- och halvljus eller halv- och helljus som övergår till kurvljus skall alla mekaniska, elektromekaniska och andra delar som ingår i strålkastaren i detta syfte konstrueras så att
 5.9.1. anordningen skall vara tillräckligt kraftig för att klara 50 000 omkopplingar utan att det uppstår skador trots de vibrationer den kan utsättas för vid normal användning,
 5.9.2. om fel uppstår belysningen över H-H-linjen inte får överskrida de värden som gäller för halvljus enligt punkt 6.2.5; dessutom skall strålkastare som är konstruerade för att avge halv- eller helljus som övergår till kurvljus avge ett ljus på minst 5 lux vid testpunkt 25 V (VV-linjen, D 75 cm),
 5.9.3. antingen halvljus eller helljus alltid skall erhållas utan risk för att mekanismen fastnar i mellanlägen,
 5.9.4. användaren inte med vanliga verktyg kan ändra formen eller positionen hos de rörliga delarna.
 6. BELYSNING
 6.1. Allmänna bestämmelser
 6.1.1. Strålkastarna skall vara utformade så att de ger tillräcklig belysning utan att blända när det gäller halvljus, och god belysning när det gäller helljus. Kurvljus kan erhållas genom att aktivera ytterligare en ljuskälla som ingår i halvljusstrålkastaren.
 6.1.2. Den belysning som strålkastaren avger skall kontrolleras på en vertikal skärm som sätts upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga 3 till dessa föreskrifter).
 6.1.3. Strålkastarna skall kontrolleras med hjälp av en ofärgad (normal) glödlampa avsedd för en märkspänning på 12 V. Under kontrollen skall spänningen vid glödlampans poler regleras så att man erhåller det ljusflöde som anges i det tillämpliga databladet i föreskrifter nr 37.
 6.1.4 Strålkastaren skall anses godkänd om den uppfyller kraven i punkt 6 med åtminstone en standardglödlampa, som kan lämnas in med strålkastaren.
 6.2. Bestämmelser avseende halvljus
 6.2.1. Halvljuset måste ge en tillräckligt skarp ”ljus/mörker-gräns” för att medge en tillfredsställande inställning med hjälp av denna. ”Ljus-mörkergränsen” måste vara en horisontell rak linje på motsatt sida mot den körriktning för vilken strålkastaren är avsedd. På den andra sidan får den inte sträcka sig bortom den brutna linjen HV H1 H4 som utgörs av en rak linje HV H1 och som bildar en 45° vinkel med den horisontella och den raka linjen HV H4, 25 cm över den raka linjen hh eller den raka linjen HV H3, böjd i 15° vinkel över den horisontella (se bilaga 3). En ljus-mörkergräns som sträcker sig bortom linjen HV H2 och H2 H4 och som är resultatet av ovanstående två möjligheter får absolut inte tillåtas.
 Strålkastaren skall vara inställd så att följande krav uppfylls:
 6.2.2.1. I fråga om strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, skall ”ljus/mörker-gränsen” på vänster halva av skärmen (9) vara vågrät och, om strålkastarna är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, skall ”ljus/mörker-gränsen” på höger halva av skärmen vara vågrät.
 6.2.2.2. Denna vågräta del av ”ljus/mörker-gränsen” skall finnas på skärmen 25 cm nedanför linjen hh (se bilaga 3).
 6.2.2.3. Knäet på ”ljus/mörker-gränsen” skall ligga på linjen vv (10).
 6.2.3. Om typgodkännande söks enbart för halvljusfunktionen (11) behöver strålkastaren med denna inställning endast uppfylla kraven i punkterna 6.2.5. – 6.2.7. och punkt 6.2.9. nedan. Om den är avsedd för både hel- och halvljus skall den uppfylla kraven i punkterna 6.2.5. – 6.2.7. och punkt 6.2.3.
 6.2.4. Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkterna 6.2.5. - 6.2.7. och punkt 6.3., får dess inställning ändras under förutsättning att ljusstrålens axel inte flyttas mer än 1° (= 44 cm) i sidled till höger eller vänster (12).
 För att förenkla inställningen med hjälp av ”ljus/mörker-gränsen” kan strålkastaren delvis avskärmas för att göra ”ljus/mörker-gränsen” skarpare.
 6.2.5. Belysningen som erhålls på skärmen av halvljuset skall uppfylla följande krav:
 Punkt på mätskärmen
 Belysning enligt kraven i lux
 Strålkastare för högertrafik
 Strålkastare för vänstertrafik
 Klass A
 strålkastare
 Klass B
 strålkastare
 Punkt 50 L
 Punkt 50 R
 ≤ 0,4
 ≤ 0,4
 Punkt 75 R
 Punkt 75 L
 ≥ 6
 ≥ 12
 Punkt 75 L
 Punkt 75 R
 ≤ 12
 ≤ 12
 Punkt 50 L
 Punkt 50 R
 ≤ 15
 ≤ 15
 Punkt 50 R
 Punkt 50 L
 ≥ 6
 ≥ 12
 Punkt 50 V
 Punkt 50 V
 —
 ≥ 6
 Punkt 25 L
 Punkt 25 R
 ≥ 1,5
 ≥ 2
 Punkt 25 R
 Punkt 25 L
 ≥ 1,5
 ≥ 2
 Alla punkter i område III
 ≤ 0,7
 ≤ 0,7
 Alla punkter i område IV
 ≥ 2
 ≥ 3
 Alla punkter i område I
 ≤ 20
 ≤ 2E (13)
 6.2.6. Det får inte finnas några ofördelaktiga skillnader i sidled för god sikt inom något av områdena I, II, III och IV.
 6.2.7. Belysningsvärdena i områdena ”A” och ”B” såsom visas i figur C i bilaga 3 skall jämföras med de fotometriska värdena i punkterna 1 - 8 i denna figur. Dessa värden skall ligga inom följande gränser (14):
 1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lux,
 4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lux,
 0,7 lux ≥ 7 ≥ 0,1 lux,
 0,7 lux ≥ 8 ≥ 0,2 lux.
 6.2.8. De strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik måste uppfylla de ovanstående kraven för motsvarande körriktning, vilket gäller båda inställningarna för den optiska enheten eller glödlampan.
 Kraven i punkt 6.2.5. ovan skall också gälla strålkastare som är konstruerade för kurvljus.
 Om kurvljus erhålls
 6.2.9.1. genom att vrida halvljuset eller flytta ljus/mörker-gränsens kurvknä horisontellt, skall mätningarna göras sedan hela strålkastarenheten har ställts in på nytt i horisontellt läge, t.ex. med hjälp av en goniometer,
 6.2.9.2. genom att flytta en eller flera av strålkastarens optiska delar utan att flytta ljus/mörker-gränsens kurvknä horisontellt skall mätningarna göras med dessa delar i sitt yttersta arbetsläge,
 6.2.9.3. med hjälp av ytterligare en ljuskälla utan att flytta ljus/mörker-gränsens kurvknä horisontellt skall mätningarna göras med denna ljuskälla inkopplad.
 6.3. Bestämmelser avseende helljus
 6.3.1. Om det handlar om en strålkastare för hel- och halvljus skall mätningar av den belysning som helljuset avger på skärmen mätas med samma strålkastarinställning som för mätningarna i punkterna 6.2.5 – 6.2.7 ovan. Om det handlar om en strålkastare som avger endast helljus skall den ställas in så att det mesta ljuset faller i skärningspunkten för linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver bara uppfylla kraven i punkt 6.3. Om mer än en ljuskälla används för helljuset, skall de sammanbyggda funktionerna användas för att bestämma belysningens maximivärde (EM).
 Helljusets belysning av skärmen skall uppfylla följande krav:
 Skärningspunkten (HV) mellan linjerna hh och vv skall ligga innanför isoluxlinjen för 80 procent av maximal belysning. Detta maximala värde (EM) får inte vara lägre än 32 lux för klass A-strålkastare och 48 lux för klass B-strålkastare. Det maximala värdet får under inga omständigheter överstiga 240 lux. För kombinerade hel- och halvljusstrålkastare får detta maximala värde dessutom inte vara större än 16 gånger den uppmätta belysningen för halvljuset i punkt 75 R (eller 75 L).
 6.3.2.1.1. Den maximala ljusstyrkan (IM) för helljuset uttryckt i tusental candela skall beräknas med följande formel:
 IM = 0,625
 6.3.2.1.2. Referensmärkningen (I'M) för denna maximala intensitet, enligt punkt 4.2.2.7. ovan, skall beräknas med formeln
 Värdet skall avrundas till det närmaste av följande: 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 eller 50.
 6.3.2.2. Om man börjar från punkten HV, horisontellt till höger och vänster, får belysningen inte vara mindre än 16 lux för klass A-strålkastare och 24 lux för klass B-strålkastare upp till ett avstånd på 1,125 m och inte mindre än 4 lux för klass A-strålkastare och 6 lux för klass B-strålkastare upp till ett avstånd på 2,25 m.
 För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkterna 6.2. och 6.3. för varje monteringsläge som anges enligt punkt 2.1.3. För kontroll skall följande förfarande användas:
 6.4.1. Varje provat läge ställs in med goniometern med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med föreskrifterna för inställning i punkterna 6.2.1. - 6.2.2.3. och 6.3.1.
 6.4.2. Med reflektorn från början inställd enligt punkt 6.4.1. måste strålkastaren uppfylla de motsvarande fotometriska kraven enligt punkterna 6.2. och 6.3.
 6.4.3. Ytterligare prov görs sedan reflektorn flyttats lodrätt ± 2°, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens justeranordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (t.ex. med hjälp av goniometern) i motsvarande motsatt riktning skall ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser:
 punkterna HV och 75R (respektive 75L) för halvljus,
 EM och punkten HV (i procent av EM) för helljus.
 6.4.4. Om den sökande har angivit mer än ett monteringsläge skall punkterna 6.4.12.- 6.4.3. upprepas för övriga lägen.
 6.4.5. Om den sökande inte har begärt speciella monteringslägen skall strålkastaren ställas in för mätningarna i punkterna 6.2. och 6.3. med strålkastarinställningen i sitt medelläge. Tilläggsproven i punkt 6.4.3. skall göras med reflektorn i dess ytterlägen (istället för ± 2°) med hjälp av strålkastarens justeringsanordning.
 6.5. De belysningsvärden på skärmen som det hänvisas till i punkterna 6.2.5. - 6.2.7. och punkt 6.3. ovan skall mätas med en ljusmätare, vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.
 7. FÄRG
 7.1 Färgen på det utsända ljuset skall vara vit. Uttryckt i CIE trikromatiska koordinater skall ljusstrålarna ligga inom följande gränser:
 gräns mot blått
 x ≥ 0,310
 gräns mot gult
 x ≤ 0,500
 gräns mot grönt
 y ≤ 0,150 + 0,640 x
 gräns mot grönt
 y ≤ 0,440
 gräns mot mörklila
 y ≥ 0,150 + 0,750 x
 gräns mot rött
 y ≥ 0,382
 8. MÄTNING AV BLÄNDNING
 Det obehag som orsakas av strålkastarnas halvljus skall mätas (15).
 C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 9. ÄNDRING AV STRÅLKASTARTYP OCH UTÖKAT TYPGODKÄNNANDE
 Varje ändring av strålkastartypen skall rapporteras till den myndighet som godkänt den. Myndigheten kan då antingen
 9.1.1. bedöma att det är osannolikt att de gjorda ändringarna kommer att ha någon märkbar negativ effekt och att strålkastaren fortfarande uppfyller kraven, eller
 9.1.2. kräva ytterligare en provrapport från det tekniska organ som ansvarar för proven.
 9.2. Meddelande om bekräftelse eller avslag på ansökan, med angivande av ändringarna, skall sändas till de parter till överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, på det sätt som anges i punkt 4.1.4. ovan.
 9.3. Den behöriga myndighet som beviljar det utökade typgodkännandet skall tilldela varje meddelande om utökat typgodkännande ett serienummer och meddela detta till de övriga parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett meddelande enligt förlagan i bilaga I till dessa föreskrifter.
 10. ÖVERENSSTÄMMELSE AV PRODUKTION
 Förfarandena för säkerställande av tillverkningens överensstämmelse skall överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till överenskommelsen, (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/rev. 2), med följande krav:
 10.1. Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter skall tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att de uppfyller kraven i punkterna 6 och 7.
 10.2. De minimikrav för typkontrollförfarandena som fastställs i bilaga 5 till dessa föreskrifter skall följas.
 10.3. De minimikrav för kontrollantens provtagning som anges i bilaga 7 till dessa föreskrifter skall uppfyllas.
 10.4. Den myndighet som beviljat typgodkännande kan när som helst kontrollera de metoder för kontroll av överensstämmelse med godkänd typ som tillämpas vid varje tillverkningsenhet. I normalfallet skall sådan granskning ske vartannat år.
 10.5. Strålkastare med uppenbara brister skall inte beaktas.
 10.6. Referensmärket beaktas inte.
 11. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE MED DEN GODKÄNDA TYPEN
 11.1. Godkännande som beviljats för en typ av strålkastare enligt dessa föreskrifter kan återkallas om ovannämnda krav inte uppfylls eller om en strålkastare med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.
 11.2. Om en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat skall denne omedelbart meddela detta till övriga avtalsparter, som tillämpar dessa föreskrifter, i form av ett meddelande enligt förlagan i bilaga I till dessa föreskrifter.
 12. TILLVERKNINGENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE
 Om innehavaren av typgodkännandet helt och hållet upphör med tillverkningen av en strålkastare, som omfattas av dessa föreskrifter, skall denne informera den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande skall den informera de övriga avtalsparter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett meddelande enligt förlagan i bilaga I till dessa föreskrifter.
 13. NAMN OCH ADRESSER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVEN OCH DE ADMINISTRATIVA ENHETERNA
 De avtalsslutande parter till 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter skall till FN:s sekretariat rapportera namn och adresser gällande de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprov, liksom de administrativa myndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka intyg om typgodkännande liksom utökat, ej beviljat eller återkallat typgodkännande, som utfärdas i annat land, skall skickas.
 (1) Som omfattar
 Supplement 1 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna - Datum för ikraftträdande: 11 augusti 2002
 Supplement 2 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna - Datum för ikraftträdande: 10 december 2002
 Supplement 3 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna - Datum för ikraftträdande: 30 oktober 2003
 (2) Ingenting i dessa föreskrifter skall hindra en avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda kombinationen av en strålkastare som innehåller en plastlins godkänd enligt dessa föreskrifter med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).
 (3) Då det gäller strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för trafik som framförs endast på vägens ena sida (antingen höger eller vänster), rekommenderas dessutom att det område som kan täckas över, för att förhindra obehag för mötande vid användning i ett land där trafiken går på andra sidan vägen i förhållande till det land för vilket strålkastaren konstruerades, anges på ett outplånligt sätt på det främre lyktglaset. Denna märkning behövs emellertid inte när området framgår tydligt av utformningen.
 (4) Om strålkastarglaset inte kan avlägsnas från strålkastarens huvudenhet skall det räcka med en märkning enligt punkt 4.2.5.
 (5) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Jugoslavien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användning av respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika och 48 för Nya Zeeland. Påföljande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulburna fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon, samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och det nummer de då tilldelas skall delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.
 (6) Tekniska krav för glödlampor: se föreskrifter nr 37.
 (7) HIR1 eller H9-glödlampor får endast användas till halvljus om strålkastarrengörare monterats i överensstämmelse med föreskrifterna nr 45. Med tanke på den vertikala lutningen skall dessutom bestämmelserna i punkt 6.2.6.2.2. i föreskrifter nr 48, ändringsserie 01 tillämpas när dessa strålkastare monteras.
 (8) En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i strålkastaren och positionsinställarna lätt kan monteras på ett riktigt sätt i sina springor även i mörker.
 (9) Provskärmen måste vara så bred att det går att kontrollera ”ljus/mörker-gränsen” på ett område av minst 5° från linjen vv.
 (10) Om ljusstrålen inte har någon ”ljus/mörker-gräns” med ett tydligt knä, skall justeringen i sidled ske på ett sådant sätt som bäst svarar mot kraven för belysning i punkterna 75 R och 50 R för högertrafik och punkterna 75 L och 50 L för vänstertrafik.
 (11) En sådan halvljusstrålkastare kan vara försedd med en helljusfunktion som inte följer kraven.
 (12) Begränsningen för ändring av inställning på 1° till höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal inställningsändring uppåt eller nedåt. Det senare alternativet begränsas enbart av kraven i punkt 6.3. Den vågräta delen av ”ljus/mörker-gränsen” bör inte gå utanför linjen hh (bestämmelserna i punkt 6.3. gäller inte strålkastare som skall uppfylla kraven i dessa föreskrifter enbart för halvljus).
 (13) E är det faktiskt uppmätta värdet i punkterna 50R respektive 50L
 (14) De belysningsvärden i zonerna A och B som också ligger inom zon III får inte överskrida 0,7 lux.
 (15) Detta krav skall utformas som en rekommendation till myndigheterna.
 BILAGA 1
 MEDDELANDE
 (största format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAGA 2
 EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING
 En strålkastare som är försedd med ett av typgodkännandemärkena ovan har godkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter nr XXX med godkännandenummer 243 och uppfyller kraven i dessa föreskrifter i dess ursprungliga form (00). Halvljuset är avsett endast för högertrafik. Bokstäverna CR (Figur 1) anger att det handlar om hel- och halvljus av klass A och bokstäverna HCR (Figur 2) anger att det handlar om hel- och halvljus av klass B.
 Siffran 30 anger att den maximala ljusstyrkan för helljuset ligger mellan 86 250 och 101 250 candela.
 Anm: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna skall placeras nära cirkeln och antingen över eller under bokstaven ”E” eller till höger eller vänster om den. Siffrorna i typgodkännandenumret skall sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll.
 Användning av romerska siffror såsom typgodkännandenummer bör undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för:
 Figur 3 Klass A för endast vänstertrafik.
 Figurerna 4a och 4b: Klass B för både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller glödlampan på fordonet.
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med ett lyktglas av plast som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad för
 Figur 5: Klass A för både höger- och vänstertrafik.
 Figur 6: Klass A för endast högertrafik.
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter,
 Figur 7: Klass B med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik,
 Figur 8: Klass A med avseende endast på helljus.
 Märkning avsedd för en strålkastare med plastlyktglas, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter.
 Figur 9: Klass B med avseende på både hel- och halvljus och endast för högertrafik.
 Figur 10: Klass B med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik.
 Halvljuset får inte tändas samtidigt med helljuset eller någon annan strålkastare med vilken den är sammanbyggd.
 Förenklad märkning för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor,
 (De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt formen på ljussignalanordningen. De är en del av typgodkännandemärket).
 Mall A
 Mall B
 Mall C
 Mall D
 Anmärkning: De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för
 en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifterna nr 7,
 en strålkastare, klass B, med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela (såsom anges av siffran 30), godkänd i enlighet med föreskrifterna i sin ursprungliga form (00) och med ett lyktglas av plast,
 ett dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifter nr 19 och med ett lyktglas av plast,
 en främre körriktningsvisare av typ 1a typgodkänd i enlighet med ändringsserie 01 av föreskrifter nr 6.
 Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett plastlyktglas som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen
 antingen en strålkastare, klass B, med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 86 250 och 101 250 candela (såsom anges av siffran 30), godkänd i Tyskland (E1) enligt kraven i enlighet med dessa föreskrifter i deras ursprungliga form (00),
 och som är sammanbyggd med
 en främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 02 av föreskrifter nr 7
 eller en strålkastare, klass A, med halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på 33 750 - 45 000 cd (såsom anges av siffran 12,5), godkänd i Tyskland (E1) enligt kraven i enlighet med dessa föreskrifter i deras ursprungliga form (00),
 och som är sammanbyggd med
 samma främre positionslykta som ovan,
 eller eller någon av ovanstående två strålkastare godkänd som enskild lampa.
 Strålkastarens huvudenhet skall vara märkt med det enda giltiga typgodkännandenumret, t.ex.
 Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som används i en enhet med två strålkastare godkänd i Frankrike (E2) med typgodkännandenummer 81 151, bestående av
 en strålkastare, klass B, med halvljus och helljus med en maximistyrka på mellan x och y candela som uppfyller kraven i dessa föreskrifter nr 8 och
 en strålkastare, klass B, med helljus konstruerat för höger- och vänstertrafik med en maximistyrka på mellan w och z candela, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter. För enheten i dess helhet ligger helljusets maximistyrka på 86 250 - 101 250 candela.
 BILAGA 3
 MÄTSKÄRM
 A. Strålkastare för högertrafik
 (storlek i mm med skärmen på 25 m avstånd)
 B. Strålkastare för vänstertrafik
 (storlek i mm med skärmen på 25 m avstånd)
 Anmärkning: Figur C visar mätpunkterna för högertrafik. Punkterna 7 och 8 flyttas till sina respektive positioner på högra sidan av bilden för vänstertrafik.
 BILAGA 4
 PROVNING AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA HOS TÄNDA STRÅLKASTARE
 PROVNING AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE
 När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), skall ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna när strålkastaren är tänd. Med ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen, inklusive de omgivande karosseridelar och lyktor som kan påverka värmespridningen.
 1. PROVNING AV STABILITETEN HOS DE FOTOMETRISKA EGENSKAPERNA
 Proven skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren skall vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet.
 1.1. Ren strålkastare
 Strålkastaren skall vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1. och kontrolleras såsom föreskrivs i punkt 1.1.2.
 1.1.1. Provförfarande (1)
 Strålkastaren skall vara tänd under angiven tid enligt följande:
 (a)
 I de fall där endast en ljusfunktion (helljus, halvljus eller dimljus) skall typgodkännas, skall motsvarande glödlampa vara tänd under den föreskrivna tiden (2).
 (b)
 I fråga om en strålkastare med halvljus och ett eller flera helljus eller i fråga om en strålkastare med halvljus och ett dimljus:
 (i)
 Strålkastaren skall genomgå följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 minuter med halvljusglödlampan tänd.
 5 minuter med alla glödlampor tända.
 (ii)
 Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller helljuset (3) änt, skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under halva tiden och helljuset (samtidigt) under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan.
 (c)
 I fråga om en strålkastare med ett dimljus och ett eller flera helljus:
 (i)
 Strålkastaren skall genomgå följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 minuter, dimljuset tänt,
 5 minuter med alla glödlampor tända.
 (ii)
 Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara dimljuset (3) eller helljuset tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) dimljuset tänds under halva tiden och helljuset (samtidigt) under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan.
 (d)
 I fråga om en strålkastare med halvljus, ett eller flera helljus och ett dimljus:
 (i)
 Strålkastaren skall genomgå följande driftcykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 minuter med halvljusglödlampan tänd,
 5 minuter med alla glödlampor tända.
 (ii)
 Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller helljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under halva tiden och helljuset under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan, medan dimljuset skall genomgå en provcykel på 15 minuter med släckt ljus och 5 minuter med tänt ljus under halva tiden och under provningen av helljuset.
 (iii)
 Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller dimljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under halva tiden och det främre dimljuset under halva tiden enligt punkt 1.1. ovan, medan dimljuset genomgår en provcykel på 15 minuter med släckt ljus och 5 minuter med tänt ljus under halva tiden och under provningen av halvljuset.
 (iv)
 Om den sökande förklarar att strålkastaren skall användas med bara halvljuset eller helljuset (3) eller dimljuset (3) tänt skall provet utföras i enlighet med dessa förutsättningar, varvid (2) halvljuset tänds under en tredjedel av tiden och helljuset under en tredjedel av tiden och dimljuset under en tredjedel av tiden enligt punkt 1.1. ovan.
 (e)
 I fråga om ett halvljus avsett för kurvljus genom tillägg av en ljuskälla skall denna tändas under 1 minut och släckas under 9 minuter under tiden som bara halvljuset är tänt (se bilaga 4 – tillägg 1).
 1.1.1.2. Mätspänning
 Spänningen skall vara inställd så att den ger 90 % av den maximala effekt som föreskrivs i föreskrifterna nr 37 för de använda glödlamporna.
 Den effekt som används skall i samtliga fall överensstämma med motsvarande värde för en glödlampa med märkspänningen 12 V, utom då den sökande anger att strålkastaren får användas med en annan spänning. I det senare fallet skall provningen utföras med en glödlampa som har den högsta effekt som kan användas.
 1.1.2. Provresultat
 1.1.2.1. Visuell kontroll
 När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen skall strålkastarglas och eventuellt yttre lyktglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter skall lyktglaset kontrolleras visuellt, varvid ingen formförändring, deformation, sprickbildning eller färgförändring skall kunna iakttas på vare sig strålkastarglaset eller eventuellt yttre glas.
 1.1.2.2. Fotometrisk provning
 För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter skall de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:
 Halvljus:
 50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,
 50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.
 Helljus: punkten Emax
 En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ”ljus/mörker-gränsens” läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga).
 En avvikelse på 10 %, inklusive toleransen för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.
 1.2. Smutsig strålkastare
 Efter prov enligt punkt 1.1 ovan skall strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1., sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1. och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.
 1.2.1. Förberedelse av strålkastaren
 1.2.1.1. Provblandningen
 1.2.1.1.1. För strålkastare med yttre lyktglas av plast:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 μm, 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm, 0,2 viktdelar NaCMC (4), och lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet ≤1 mS/m. Blandningen får inte vara äldre än 14 dygn.
 1.2.1.1.2. För strålkastare med ett yttre lyktglas av plast:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som skall anbringas på strålkastaren skall bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0-100 μm, 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0-100 μm, 0,2 viktdelar NaCMC (4), 13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m och 2 ± 1 viktdelar ytaktivt medel (5). Blandningen får inte vara äldre än 14 dygn.
 1.2.1.2. Testblandningens applicering på strålkastaren
 Provblandningen skall anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande skall upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15-20 % av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:
 Punkten Emax hos halv-/helljus och endast helljus,
 50 R och 50 V (6) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerad för högertrafik.
 50 L och 50 V (6) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerade för vänstertrafik.
 1.2.1.3. Mätutrustning
 Mätutrustningen skall vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare. En standardglödlampa skall användas för de fotometriska kontrollerna.
 2. PROV MED AVSEENDE PÅ LJUS/MÖRKER-GRÄNSENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM PÅVERKAN AV VÄRME
 Detta prov består i att kontrollera att den vertikala driften av avskärningslinjen under värmepåverkan inte överstiger ett specificerat värde för halvljuslampor i bruk.
 Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 skall den provas enligt punkt 2.1. utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.
 2.1. Provningar
 Provet skall utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C.
 Strålkastarens halvljus skall vara tänt, med en serietillverkad glödlampa som åldrats under minst en timme, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov skall spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Läget för ”ljus/mörker-gränsens” horisontella del (mellan v-v och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) skall kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.
 Mätningen av ljus/mörker-gränsens lägesförändring enligt ovan skall utföras med en metod som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.
 2.2. Provresultat
 2.2.1. Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad) skall anses vara godtagbart om det absoluta värdet ΔrI = | r3 - r60 |, som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2. Om värdet är högre än 1,0 mrad, men högst 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) skall emellertid en andra strålkastare provas enligt punkt 2.1., sedan den tre gånger underkastats den nedan beskrivna cykeln för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet.
 Halvljuset skall vara tänt i en timme (spänningen skall ställas in enligt punkt 1.1.1.2.).
 En timmes viloperiod.
 Strålkastaren skall anses vara godkänd om medelvärdet av de absoluta värdena ΔrI uppmätta på det första provexemplaret och ΔrII uppmätt på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad.
 (1) För provförfarandet se bilaga 8 till dessa föreskrifter.
 (2) Om den testade strålkastaren även har signallampor skall de senare tändas under provet. I de fall det rör sig om en körriktningsvisare skall den blinka med ett förhållande mellan blinkande läge och släckt läge på ca 1 till 1.
 (3) Som två eller fler glödlampor är tända samtidigt när ljustutan används skall detta inte anses som en normal samtidig användning av glödlamporna.
 (4) NaCMC står för karboxymetylcellulosans natriumsalt, vanligen kallat CMC. Den NaCMC, som ingår i smutsblandningen, skall ha en substitueringsgrad (DS) på 0,6-0,7 och en viskositet på 200-300 cP i en tvåprocentig lösning vid 20 °C.
 (5) Toleransen i fråga om kvantitet är beroende av nödvändigheten att få fram smuts som på ett korrekt sätt kan spridas ut på alla lyktglas av plast.
 (6) Punkten 50 V är belägen 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen v-v på skärmen vid ett avstånd av 25 m.
 TILLÄGG 1
 Översikt över driftsperioder gällande provning med avseende på stabiliteten i den fotometriska prestandan
 Förkortningar:
 P:
 halvljus
 D:
 helljus (D1 + D2 innebär två helljus)
 F:
 Dimljus
 innebär en cykel med 15 minuters släckt och 5 minuters tänt ljus.
 innebär en cykel med 9 minuters släckt och 1 minuts tänt ljus.
 Alla följande grupperade strålkastare och dimstrålkastare tillsammans med de tillagda märkningssymbolerna ges som exempel och är ingen fullständig förteckning.
 1.
 P eller D eller F (HC eller HR eller B)
 2.
 P+F (HC B) eller P+D (HCR)
 3.
 P+F (HC B/) eller HC/B eller P+D (HC/R)
 BILAGA 5
 Minimikrav för förfaranden för kontroll av överensstämmelse av produktionen
 1. ALLMÄNT
 1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen. Detta villkor gäller också färgen.
 I fråga om de fotometriska egenskaperna skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa,
 1.2.1. inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från värdena i dessa föreskrifter. För punkterna B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara följande:
 B 50 L (eller R):
 0,2 luxekvivalent 20 %
 0,3 luxekvivalent 30 %
 Område III
 0,3 luxekvivalent 20 %
 0,45 luxekvivalent 30 %
 eller
 1.2.2.1. för halvljuset: Värdena i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av +0,2 lx) och i förhållande till den inriktningen i minst en punkt i varje område på skärmen (på 25 m avstånd) som avgränsas av en cirkel med 15 cm radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av +0,1 lx), 75 R (eller L), 50 V, 25 R och 25 L, liksom i hela område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L.
 1.2.2.2. för helljuset: HV befinner sig inom isoluxen 0,75 Emax och avvikelsen för de fotometriska värdena inte är större än +20 % för största värdet och –20 % för minsta värdet i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2. i dessa föreskrifter.
 1.2.3. Om resultaten av de prov som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inriktning ändras förutsatt att ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster (2).
 1.2.4. Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa.
 1.3. För kontroll av den vertikala förändringen för ”ljus/mörker-gränsen” under påverkan av värme, skall följande metod tillämpas:
 Ett av provexemplaren av en strålkastare skall provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att 3 gånger i följd ha underkastats den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i tillägg 4.
 Strålkastaren skall anses vara godkänd om Δr inte överstiger 1,5 mrad.
 Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är högst 2,0 mrad, skall ett andra exemplar underkastas provet, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte får överstiga 1,5 mrad.
 2. MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE
 Innehavaren av typgodkännandemärket skall för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven skall utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.
 Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med avseende på aktuell provtyp skall ytterligare provexemplar tas och provas. Tillverkaren skall vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i aktuell produktion.
 2.1. Provens omfattning
 Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter skall omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av ljus/mörker-gränsens vertikala förändring under påverkan av värme.
 2.2. Provningsmetoder
 2.2.1. Proven skall normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.2. I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan likvärdiga metoder användas med tillstånd av den behöriga myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillverkaren har ansvaret att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga med dem som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.3. Tillämpningen av punkterna 2.2.1. och 2.2.2. kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.
 2.2.4. Referensmetoderna måste i samtliga fall vara de som anges i dessa föreskrifter, särskilt när det gäller administrativ kontroll och provtagning.
 2.3. Provernas karaktär
 Provexemplar av strålkastare skall väljas ut slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.
 Bedömningen skall normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.
 2.4. Uppmätta och noterade fotometriska egenskaper
 Provexemplaren av strålkastare skall underkastas de fotometriska mätningarna på de punkter som fastställs i dessa föreskrifter. Avläsningen skall begränsas till punkterna Emax, HV (3), HL och HR (4) då den avser helljus och till punkterna B 50 L (eller R), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) då den avser halvljus (se figur i bilaga 3).
 2.5. Kriterier för godkännande
 Tillverkaren är ansvarig för utförandet av en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för godkännande av produkterna för att uppfylla den specifikation för kontroll av produkternas överensstämmelse, vilket krävs i punkt 10.1. i dessa föreskrifter.
 Kriterierna för godkännande skall vara sådana att, med en säkerhetsnivå på 95 %, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 7 (första provexemplaret) är minst 0,95.
 (1) Bokstäver inom parentes avser strålkastare för vänstertrafik.
 (2) Se fotnot 11 i dessa föreskrifter.
 (3) Om halvljuset är sammanbyggt med helljuset, skall HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.
 (4) HL och HR: punkter ”hh” vid 1,125 m till vänster och till höger om punkten HV.
 BILAGA 6
 Krav gällande strålkastare med lykt glas av plastprovning av lyktglas eller materialprov och av kompletta strålkastare
 1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 1.1. Provexemplaren som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4. i dessa föreskrifter skall överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 2.1.–2.5. nedan.
 1.2. De två provexemplar av kompletta strålkastare som tillhandahålls enligt punkt 2.2.3. i dessa föreskrifter och som innehåller lyktglas av plast skall med avseende på lyktglasmaterialet, överensstämma med de specifikationer som anges i punkt 2.6. nedan.
 1.3. Provexemplaren av plastlyktglas eller materialprover skall, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt den tidsordning som anges i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga.
 1.4. Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de prov som anges i punkterna 2.1.–2.5. eller motsvarande prov i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa prov inte upprepas. Endast de prov som föreskrivs i tillägg 1 tabell B är obligatoriska.
 2. PROVNING
 2.1. Resistens mot temperaturförändringar
 2.1.1. Provtagning
 Tre nya provexemplar (lyktglas) skall underkastas fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande:
 3 timmar vid 40 °C ± 2 °C och 85-95 % RH,
 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och 60-95 % RH,
 15 timmar vid –30 °C ± 2 °C,
 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och 60-95 % RH,
 3 timmar vid 80 °C ± 2 °C,
 1 timme vid 23 °C ± 5 °C och 60-95 % RH,
 Före detta prov skall provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60-75 RH under minst 4 timmar.
 Anmärkning: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C omfattar de övergångsperioder från en temperatur till en annan som behövs för att undvika termiska chockeffekter.
 2.1.2. Fotometriska mätningar
 2.1.2.1. Metod
 Fotometriska mätningar skall utföras på provexemplaren före och efter provet.
 Dessa mätningar skall utföras med en standardglödlampa i följande punkter:
 B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller halv-/helljus (B 50 R och 50 L för strålkastare avsedd för vänstertrafik).
 Emax-läget för helljuset för en strålkastare för helljus eller halv-/helljus.
 2.1.2.2. Resultat
 Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida 10 %, inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.
 2.2. Resistens mot atmosfäriska och kemiska medel
 2.2.1. Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan
 Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) skall utsättas för strålning från en källa, som har en spektral energifördelning som liknar den ett svart föremål har vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter skall placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Exemplaren skall utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen skall temperaturen, mätt på den svarta panel som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att få en regelbunden exponering skall provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1 - 5 varv/min.
 Provexemplaren skall sprutas med destillerat vatten med en konduktivitet under 1 mS/m vid en temperatur på 23 °C ± 5 °C i enlighet med följande:
 sprutning: 5 minuter, torkning: 25 minuter.
 2.2.2. Resistens mot kemiska medel
 Sedan det prov som beskrivs i punkt 2.2.1. ovan och de mätningar som beskrivs i punkt 2.2.3.1. nedan utförts, skall ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2. med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1. nedan.
 2.2.2.1. Provblandningen
 Provblandningen skall bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).
 2.2.2.2. Applicering av provblandningen
 En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1. ovan. Trasan läggs inom 10 sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.
 Under denna 10-minuters period skall bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.
 Under denna anbringandetid är det tillåtet att hålla emot det pålagda trycket för att hindra det från att orsaka sprickor.
 2.2.2.3. Rengöring
 Sedan appliceringen av provblandningen avslutats skall provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3. (Resistens mot rengöringsmedel)23 °C ± 5 °C.
 Därefter skall provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % föroreningar vid 23 °C ± 5 °C. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.
 2.2.3. Resultat
 2.2.3.1. Efter provet av resistens mot atmosfärisk påverkan får provexemplarets yttre yta inte uppvisa några sprickor, rispor, någon flisbildning eller vara deformerad. Medelvariationen i överföringen, uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2, får inte överstiga 0,020 (Δtm ≤ 0,020).
 2.2.3.2. Efter provet av resistens mot kemisk påverkan får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen, vars medelspridning, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande, som beskrivs i tillägg 2, inte får vara större än 0,020 (Δtm ≤ 0,020).
 2.3. Resistens mot rengöringsmedel och kolväten
 2.3.1. Resistens mot rengöringsmedel
 Den yttre ytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) skall värmas till 50 °C ± 5 °C och sedan under 5 minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 °C ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 % föroreningar och en del alkylarylsulfonat.
 Vid slutet av provet skall provexemplaren torkas vid 50 °C ± 5 °C.
 Ytan på provexemplaren skall rengöras med en fuktig trasa.
 2.3.2. Resistens mot kolväten
 Ytterytan på dessa tre provexemplar skall sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 % n-heptan och 30 % toluen (volymprocent) och får sedan lufttorka.
 2.3.3. Resultat
 Efter dessa båda prov får medelvariationen i överföringen, uppmätt på de tre provexemplaren i enlighet med förfarandet i tillägg 2, inte överstiga 0,010 (Δtm ≤ 0,020).
 2.4. Resistens mot mekanisk förslitning
 2.4.1. Den mekaniska förslitningsmetoden
 Ytterytan av de tre nya provexemplaren (lyktglasen) skall underkastas prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.
 2.4.2. Resultat
 Efter detta prov skall variationerna
 i transmission
 :
 i diffusion
 :
 mätas enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4.1.1. i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren skall vara sådant att
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 2.5.1. Förberedelse av exemplaret
 En yta som är 20 × 20 mm stor av beläggningen på ett lyktglas skall skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen skall vara tillräckligt för att skära åtminstone beläggningen.
 2.5.2. Beskrivning av provet
 Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per centimeter bredd) ± 20 % uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som skall vara minst 25 mm bred, skall under minst 5 minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.
 Därefter skall tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningsförmågan till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. I detta skede skall tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Resultat
 Det får inte finnas någon väsentlig förslitning av den inrutade ytan. Förslitningar vid korsningarna mellan rutorna eller k anterna av snitten skall vara tillåtna om den förslitna ytan inte är större än 15 % av den inrutade ytan.
 2.6. Provning av hela strålkastaren utrustad med ett lyktglas av plastmaterial
 2.6.1. Resistens mot mekanisk förslitning av lyktglaset yta
 2.6.1.1. Provtagning
 Lyktglaset på provexemplar nummer 1 skall utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1. ovan.
 2.6.1.2. Resultat
 Efter provet får resultaten av de fotometriska mätningar som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 % överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 % lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som skall granskas).
 2.6.2. Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 Lyktglaset på provexemplar 2 skall utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5 ovan.
 3. KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEN
 Strålkastarna i en serie skall, med avseende på använda material för tillverkning av lyktglas, anses överensstämma med dessa föreskrifter om
 3.1.1. efter resistensprovning mot kemiska medel och provning av resistens mot rengöringsmedel och kolväten, ytterytan av provexemplaren är utan sprickor, flagning eller deformationer synliga för blotta ögat (se punkterna 2.2.2., 2.3.1. och 2.3.2.),
 3.1.2. de fotometriska värdena, efter det prov som beskrivs i punkt 2.6.1.1., i mätpunkterna som granskas i punkt 2.6.1.2. ligger inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.
 3.2. Om provresultaten inte uppfyller kraven skall proven upprepas med ett annat slumpvis valt provexemplar.
 TILLÄGG 1
 TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROV
 A. Prov på plastmaterial (lyktglas eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4. i dessa föreskrifter).
 Prov – Provtagning
 Lyktglas eller provexemplar
 Lyktglas
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 1.1.
 Begränsad fotometri (punkt 2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Temperaturändring (punkt 2.1.1.)
 x
 x
 x
 1.1.2.
 Begränsad fotometri (punkt 2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Spridningsmätning
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1.)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.4.
 Kemisk påverkan (punkt 2.2.2.)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Spridningsmätning
 x
 x
 x
 1.5.
 Tvätt- och rengöringsmedel (punkt 2.3.1.)
 x
 x
 x
 1.6.
 Kolväten (punkt 2.3.2.)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.7.
 Förslitning (punkt 2.4.1.)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Spridningsmätning
 x
 x
 x
 1.8.
 Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5.)
 x
 B. Prov på kompletta strålkastare (tillhandahålls enligt punkt 2.2.3. i dessa föreskrifter).
 Provtagning
 Komplett strålkastare
 Provexemplar nummer
 1
 2
 2.1.
 Förslitning (punkt 2.6.1.1.)
 x
 2.2.
 Fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2.)
 x
 2.3.
 Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2.)
 x
 TILLÄGG 2
 METOD FÖR MÄTNING AV SPRIDNING OCH TRANSMISSION AV LJUS
 1. MÄTDON (se figur)
 Strålen från en kollimator K med halv avvikelse β/2 = 17.4 × 10 rd är begränsad av en bländare Dτ med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.
 En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser förenar bländaren Dτ med mottagaren R. Diametern på linsen L2 skall vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med en halv toppvinkel av β/2 = 14°.
 En ringformig bländare DD, med vinklarna αo/2 = 1° and αmax/2 = 12° är placerad i linsen L2:s fokalplan.
 Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det skall vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.
 Avståndet L2 Dτ och brännvidden F2
 (1) för linsen L2 skall väljas så att bilden från Dτ helt täcker mottagaren R.
 När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, skall varje avläsnings totala noggrannhet vara större än 1 enhet.
 2. MÄTNINGAR
 Följande avläsningar skall göras:
 Avläsning
 Med provexemplar
 Med mittdelen av DD
 Avläst storhet
 T1
 nej
 nej
 Infallande ljusflöde vid första avläsningen
 T2
 ja
 (före prov)
 nej
 Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°
 T3
 ja
 (efter prov)
 nej
 Transmitterat ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°
 T4
 ja
 (före prov)
 ja
 Spritt ljusflöde av det nya materialet
 T5
 ja
 (efter prov)
 ja
 Spritt ljusflöde av det provade materialet
 (1) För L2 rekommenderas ett avstånd på ca 80 meter.
 TILLÄGG 3
 METOD FÖR SPRUTPROV
 1. Provutrustning
 1.1. Sprutpistolen
 Sprutpistolen skall vara utrustad med ett munstycke med diametern 1,3 mm som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett drifttryck av 6,0 bar -0, +0,5 bar.
 Under dessa driftförhållanden skall det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på ytan, som är utsatt för förslitning på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.
 1.2. Provblandningen
 Provblandningen skall bestå av
 kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 - 2,
 vatten med en hårdhet som är högst 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.
 2. Provningar
 Strålkastarlyktglasens ytteryta skall en eller flera gånger blästras enligt ovan. Strålen skall sprutas nästan vinkelrätt mot den yta som skall provas.
 Förslitningen skall kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som är placerade som en referens nära de linser som skall provas. Blandningen skall sprutas tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att
 Flera referensexemplar kan användas för kontroll av att hela den provade ytan förslitits jämnt.
 TILLÄGG 4
 VIDHÄFTNINGSPROV FÖR TEJP
 1. MÅL
 Denna metod gör det möjligt att under normala förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.
 2. PRINCIP
 Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva vid en vinkel av 90°.
 3. SPECIFICERADE ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN
 De omgivande förhållandena skall vara 23 °C ± 5 °C och65 ± 15 % RH.
 4. PROVBITAR
 Före provet skall tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).
 Fem provbitar som alla är 400 mm långa skall provas från varje rulle. Dessa provbitar skall tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.
 5. FÖRFARANDE
 Provet skall ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.
 Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och anbringa dem inom 15 sekunder på följande sätt:
 Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.
 Lämna enheten under de föreskrivna förhållandena i 10 minuter.
 Dra loss ca 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.
 Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.
 Dra loss med en hastighet av 300 mm/s ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.
 6. RESULTAT
 De fem värden som erhålls skall ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde skall uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.
 BILAGA 7
 MINIMIKRAV FÖR EN KONTROLLANTS PROVTAGNING
 1. ALLMÄNT
 1.1. Kraven för överensstämmelse skall anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen. Detta villkor gäller också färgen.
 Med avseende på de fotometriska egenskaperna skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare utrustad med standardglödlampa, följande uppnås:
 1.2.1. Inget uppmätt värde får avvika i ofördelaktig riktning med mer än 20 % från värdena i dessa föreskrifter. För punkterna B 50 L (eller R) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning vara följande:
 B 50 L (eller R):
 0,2 luxekvivalent 20 %
 0,3 luxekvivalent 30 %
 Område III
 0,3 luxekvivalent 20 %
 0,45 luxekvivalent 30 %
 eller
 1.2.2.1. för halvljuset: Värdena i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av 0,2 lx) och i förhållande till den inriktningen i minst en punkt i varje område på skärmen (på 25 m avstånd) som avgränsas av en cirkel med 15 cm radie runt punkterna B 50 L (eller R) (med en tolerans av 0,1 lx), 75 R (eller L), 50 V, 25 R och 25 L, liksom i hela område IV som inte är mer än 22,5 cm över linjen mellan 25 R och 25 L.
 1.2.2.2. för helljuset: HV befinner sig inom isoluxen 0,75 Emax och avvikelsen för de fotometriska värdena är inte större än +20 % för största värdet och –20 % för minsta värdet i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2. i dessa föreskrifter. Referensmärket beaktas inte.
 1.2.3. Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inriktning ändras förutsatt att ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster (1).
 1.2.4. Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven skall proven upprepas med en annan standardglödlampa.
 1.2.5. Det bortses från strålkastare som har uppenbara brister.
 1.2.6. Referensmärket beaktas inte.
 2. FÖRSTA PROVTAGNINGEN
 Vid den första provtagningen skall fyra strålkastare väljas ut slumpmässigt. Det första exemplaret av två märks A och det andra exemplaret av två märks B.
 2.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 Vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 2.1.1.1. Omgång A
 A1:
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 A2:
 båda strålkastarna
 mer än
 0 procent
 men
 högst
 20 procent
 gå till prov B
 Omgång B
 B1:
 båda strålkastarna
 0 procent
 2.1.2. Överensstämmelsen skall heller inte ifrågasättas om villkoren i punkt 1.2.2. för omgång A är uppfyllda.
 2.2. Överensstämmelsen ifrågasätts
 Vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 2.2.1.1. Omgång A
 A3:
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 mer än
 20 procent
 men
 högst
 30 procent
 2.2.1.2. Omgång B
 B2:
 i fallet A2
 en strålkastare
 mer än
 0 procent
 men
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 B3:
 i fallet A2
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare
 mer än
 20 procent
 men
 högst
 30 procent
 2.2.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2. för exemplar A inte är uppfyllda.
 2.3. Godkännandet återkallas
 Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 2.3.1. Omgång A
 A4:
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 mer än
 30 procent
 A5:
 Båda strålkastarna
 mer än
 20 procent
 2.3.2. Omgång B
 B4:
 i fallet A2
 en strålkastare
 mer än
 0 procent
 men
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 mer än
 20 procent
 B5:
 i fallet A2
 båda strålkastarna
 mer än
 20 procent
 B6:
 i fallet A2
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare
 mer än
 30 procent
 2.3.3. eller om villkoren i punkt 1.2.2. för exemplaren A och B inte är uppfyllda.
 3. UPPREPAD PROVTAGNING
 I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med en tredje omgång provexemplar C med två strålkastare som väljs från det lager som tillverkats efter anmälan.
 3.1. Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 Vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 3.1.1.1. Omgång C
 C1:
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 C2:
 båda strålkastarna
 mer än
 0 procent
 men
 högst
 20 procent
 gå till prov D
 Omgång D
 D1:
 i fallet C2
 båda strålkastarna
 0 procent
 3.1.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2. för exempel C är uppfyllda.
 3.2. Överensstämmelsen ifrågasätts
 Vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga skall överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (anpassning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 3.2.1.1. Omgång D
 D2:
 i fallet C2
 en strålkastare
 mer än
 0 procent
 men
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 3.2.1.2. eller om villkoren i punkt 1.2.2. för exemplar C inte är uppfyllda.
 3.3. Godkännandet återkallas
 Överensstämmelsen skall ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 3.3.1. Omgång C
 C3:
 en strålkastare
 högst
 20 procent
 en strålkastare
 mer än
 20 procent
 C4:
 båda strålkastarna
 mer än
 20 procent
 3.3.2. Omgång D
 D3:
 i fallet C2
 en strålkastare
 0 eller mer än
 0 procent
 en strålkastare
 mer än
 20 procent
 3.3.3. eller om villkoren i punkt 1.2.2. för exemplaren C och D inte är uppfyllda.
 4. VERTIKAL FÖRÄNDRING AV LJUS/MÖRKER-GRÄNSEN
 För kontroll av den vertikala förändringen för ”ljus/mörker-gränsen” under påverkan av värme, skall följande metod tillämpas:
 En av strålkastarna i omgång A skall efter provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga provas enligt förfarandet i punkt 2.1. i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha underkastats den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2. i bilaga 4.
 Strålkastaren skall anses vara godkänd om Δr inte överstiger 1,5 mrad.
 Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, skall den andra strålkastaren av exemplar A underkastas provet. Medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren får då inte överstiga 1,5 mrad.
 Om värdet 1,5 mrad för exemplar A inte uppfylls, skall de två strålkastarna av exemplar B genomgå samma prov och värdet Δr för var och en av dem får inte överstiga 1,5 mrad.
 (1) Se fotnot 11 i dessa föreskrifter.
 BILAGA 8
 ÖVERSIKT ÖVER DRIFTSPERIODER GÄLLANDE PROVNING MED AVSEENDE PÅ STABILITETEN HOS DEN FOTOMETRISKA PRESTANDAN
 Förkortningar:
 P:
 halvljus
 D:
 helljus (D1 + D2 innebär två helljus)
 F:
 Dimljus
 :
 innebär en cykel med 15 minuters släckt och 5 minuters tänt ljus.
 Alla följande grupperade strålkastare och dimstrålkastare tillsammans med de tillagda klass B-märkningssymbolerna ges som exempel och är ingen fullständig förteckning.
 1.
 P eller D eller F (HC eller HR eller B)
 2.
 P+D (HCR) eller P+D1+D2 (HCR HR)
 3.
 P+D (HC/R) eller P+D1+D2 (HC/R HR)
 4.
 P+F (HC B)
 5.
 P+F (HC B) eller P+D (HCR)
 6.
 D+F (HR B) eller D1+D2+F (HR HR B)
 7.
 D+F (HR B) eller D1+D2+F (HR HR B)
 8.
 P+D+F (HCR B) eller P+D1+D2+F (HCR HR B)
 9.
 P+D+F (HC/R B) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B)
 10.
 P+D+F (HCR B) eller P+D1+D2+F (HCR HR B)
 11.
 P+D+F (HC/R B) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B)