type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52013PC0895
 Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o prilagodbi s učinkom od 1. srpnja 2011. primitaka od rada i mirovina dužnosnika i ostalih službenika Europske unije te o koeficijentima ispravka koji se primjenjuju /* COM/2013/0895 final - 2013/0438 (COD) */
 OBRAZLOŽENJE
 Kontekst prijedloga
 110 || Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi Slijedom presude Suda Europske unije od 19. studenoga 2013. u predmetu C-63/12 Komisija mora podnijeti novi prijedlog na temelju članka 10. Priloga XI. Pravilniku o osoblju. U skladu s tim člankom, Komisija mora podnijeti odgovarajuće prijedloge o kojima odlučuju Europski parlament i Vijeće u skladu s člankom 336. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Komisija je 13. srpnja 2011. Vijeću podnijela Izvješće o klauzuli o izuzećima (članak 10. Priloga XI. Pravilniku o osoblju ) (COM (2011) 440), dok je 24. studenoga 2011. Vijeću podnijela Komunikaciju kojom nadopunjuje informacije sadržane u Izvješću Komisije (COM (2011) 829). Sud je izjavio da je, u slučajevima u kojima ocjene Komisije i Vijeća dovedu do suprotnih zaključaka, Komisija dužna Europskom parlamentu i Vijeću podnijeti odgovarajuće prijedloge na temelju tog članka kako bi Europski parlament uključila u zakonodavni postupak, a zakonodavcima omogućila da donesu odluku o odgovarajućim mjerama koje je potrebno poduzeti s obzirom na postojeću gospodarsku i socijalnu situaciju u Uniji (stavak 76.). Prema odluci Suda, Komisija ima određene diskrecijske ovlasti u pogledu prikladnosti prijedlogâ s obzirom na gospodarske i socijalne podatke te, prema potrebi, druge čimbenike koje je potrebno uzeti u obzir, kao što su čimbenici relevantni za upravljanje ljudskim resursima i, posebice, potrebe za zapošljavanjem osoblja (stavak 74.). U prethodno navedenim izvješćima Komisije sustavno se spominje stagnacija i aktualna kriza te visoka stopa nezaposlenosti i visoka razina javnog deficita i javnog duga u Europskoj uniji, pri čemu se, ipak, u zaključku ne navodi da su kriteriji utvrđeni člankom 10. Priloga XI. Pravilniku o osoblju ispunjeni. Budući da je Sud presudio da Komisija nema ovlasti odlučiti o aktivaciji klauzule o izuzećima s obzirom na te kriterije, postupak utvrđen člankom 10. Priloga XI. Pravilnika o osoblju jedino je sredstvo kojim se pri prilagodbi primitaka od rada može uzeti u obzir gospodarska kriza, pa je stoga i jedino sredstvo za neprimjenjivanje kriterija utvrđenih člankom 3. stavkom 2. tog Priloga. Komisija će te gospodarske i socijalne podatke uzeti u obzir kako bi predložila odgovarajuće mjere za odstupanje od stroge primjene metode. Istovremeno, od 2011. dogodio se niz relevantnih promjena. Europski parlament i Vijeće donijeli su izmijenjeni Pravilnik o osoblju koji sadržava suspenziju prilagodbe plaća, naknada i mirovina u 2013. i 2014., koja dovodi do njihova dvogodišnjeg zamrzavanja, i nekoliko značajnih izmjena u radnim uvjetima osoblja institucija EU-a, npr. mjera koje se odnose na tjedni broj radnih sati, karijeru, mirovine i godišnji odmor, a koje će rezultirati znatnom uštedom. Uzimajući u obzir rezultat normalne primjene metode u 2011., socijalnu i gospodarsku situaciju, reformu Pravilnika o osoblju te situaciju u pogledu zapošljavanja i upravljanja ljudskim resursima u posljednjih nekoliko godina, Komisija zaključuje da bi trenutačni prijedlog i prijedlog prilagodbe iz 2012. bili primjerene mjere koje bi zakonodavac trebao poduzeti na temelju članka 10. Priloga XI. Pravilniku o osoblju. Na temelju članka 65. Pravilnika o osoblju primitci od rada i mirovine bit će ažurirani prije kraja svake godine. U tom pogledu, hitna provedba presude Suda u predmetu C-63/12, objavljena 19. studenoga 2013., opravdani je razlog za brzo donošenje ove Uredbe. Elementi nove metode koji određuju sadržaj prijedloga Eurostatovo izvješće podneseno je Vijeću 24. studenoga 2011. (SEC(2011) 1436). Prema tom izvješću, prosječna stopa promjene kupovne moći primitaka od rada nacionalnih javnih službenika izračunana s pomoću posebnog indikatora u referentnom razdoblju iznosi –1,8 %. Stopa promjene troškova života u Bruxellesu u referentnom razdoblju iznosi 3,6 %. Iznos prilagodbe dobiva se množenjem posebnog indikatora i međunarodnog indeksa za Bruxelles prema Eurostatu. Predložena prilagodba primitaka od rada i mirovina u Belgiji i Luksemburgu iznosila je stoga 1,7 %. Iznos prilagodbe mora se korigirati kako bi se u obzir uzeli prethodno navedeni elementi. Komisija stoga smatra prikladnim smanjiti predloženu prilagodbu primitaka od rada i mirovina u Belgiji i Luksemburgu na 0,9 %, umjesto 1,7 % s obzirom na strogu primjenu metode.
 || Gospodarskim paritetima za plaće utvrđuje se istovjetnost kupovne moći primitaka od rada isplaćenih u Bruxellesu, kao referentnom gradu, i onih isplaćenih u ostalim mjestima rada. Eurostat je izračunao te paritete u dogovoru s nacionalnim tijelima za statistiku. Gospodarskim paritetima za mirovine utvrđuje se istovjetnost kupovne moći mirovina isplaćenih u Belgiji, kao referentnoj državi, i onih isplaćenih u ostalim državama boravišta. Eurostat je izračunao te paritete u dogovoru s nacionalnim tijelima za statistiku. S obzirom na paralelni prijedlog za 2012. isti bi pristup rezultirao prilagodbom od 0,9 %, umjesto 1,7 %. Stoga bi novi prijedlozi za 2011. i 2012. zapravo smanjili rezultat normalne primjene metode koja je bila na snazi 2011. i 2012. za 47 %.
 130 || Postojeće odredbe u području prijedloga Članak 65., članak 10. Priloga XI. i članak 19. Priloga XIII. izmijenjenog Pravilnika o osoblju.
 Savjetovanje sa zainteresiranim stranama i ocjena utjecaja
 || Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
 211 || Upotrijebljene metode savjetovanja, glavni obuhvaćeni sektori i opći profil ispitanika O elementima prijedloga raspravljalo se s predstavnicima osoblja u skladu s odgovarajućim postupcima.
 212 || Sažetak zaprimljenih odgovora i način na koji su se oni uzeli u obzir Prijedlogom se u obzir uzimaju mišljenja strana s kojima se savjetovalo.
 Posljedice za proračun
 401 || Utjecaj prilagodbe primitaka od rada i mirovina na administrativne rashode i prihode podrobno je prikazan u priloženom financijskom izvješću.
 2013/0438 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o prilagodbi s učinkom od 1. srpnja
 2011. primitaka od rada i mirovina dužnosnika i ostalih službenika Europske
 unije te o koeficijentima ispravka koji se primjenjuju
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
 EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
 Europske unije,
 uzimajući u obzir Pravilnik o osoblju za
 dužnosnike Europske unije, a posebno članak 10. njegova Priloga XI., i
 Uvjete zaposlenja ostalih službenika Europske unije,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske
 komisije,
 djelujući u skladu s redovnim
 zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 (1) Radi usklađivanja s
 odlukom Suda u predmetu C-63/12, ako Vijeće utvrdi da je u ovoj fazi
 postupka došlo do ozbiljnog i nenadanog pogoršanja gospodarske i socijalne situacije
 u Uniji, Komisija je dužna podnijeti prijedlog na temelju članka 336. kako
 bi Europski parlament uključila u zakonodavni postupak. Jednako tako
 Vijeće i Europski parlament odlučuju o prijedlogu Komisije
 uzimajući u obzir kriterije utvrđene člankom 65. Pravilnika o
 osoblju poštujući pravila utvrđena u Prilogu XI., s iznimkom njegova
 članka 3. stavka 2.
 (2) Sud je potvrdio da Komisija
 ima diskrecijske ovlasti koje se trebaju temeljiti na članku 65.
 Pravilnika o osoblju, s obzirom na sadržaj odgovarajućeg prijedloga. Pri
 reviziji primitaka od rada mogu se, prema potrebi, uzeti u obzir drugi
 čimbenici, kao što je upravljanje ljudskim resursima, a posebno potrebe za
 zapošljavanjem osoblja. U okviru tih diskrecijskih ovlasti Komisija može svoju
 odluku temeljiti na gospodarskim i socijalnim podacima, kao što su stagnacija
 iz 2011. i aktualna kriza te visoka stopa nezaposlenosti i visoka razina javnog
 deficita i javnog duga u Europskoj uniji. Komisija je u obzir uzela i promjene
 od 2011., kao što je reforma Pravilnika o osoblju i posebno dvogodišnje
 zamrzavanje primitaka od rada i mirovina dužnosnika EU-a te povećanje
 tjednog radnog vremena na 40 sati.
 (3) Prema podacima Eurostata koje
 su odobrili nacionalni uredi za statistiku država članica, nacionalni
 javni službenici izgubili su 1,8 % svoje kupovne moći, pa je isto
 smanjenje kupovne moći trebalo biti primijenjeno na dužnosnike EU-a i
 ostale službenike u razdoblju od 1. srpnja 2011. do 30. lipnja 2012. da je
 Komisija normalno primijenila metodu. Međutim, Komisija je smatrala
 prikladnim smanjiti predloženu prilagodbu plaća i mirovina u Belgiji i
 Luksemburgu na 0,9 %, umjesto 1,7 % s obzirom na gospodarsku krizu i
 ustupke na koje su dužnosnici EU-a već pristali.
 (4) Isti bi pristup u 2012.
 rezultirao prilagodbom od 0,9 %, umjesto 1,7 %. Stoga bi ukupna
 prilagodba za obje godine iznosila 47 % manje nego što bi to bio
 slučaj pri normalnoj primjeni metode koja je bila na snazi u 2011. i 2012.
 (5) Komisija je predložila
 prethodno navedene mjere kako bi Europski parlament uključila u
 zakonodavni postupak i kako bi suzakonodavcima omogućila da donesu odluku
 o odgovarajućim mjerama u skladu s člankom 336. UFEU-a.
 (6) Na temelju članka 65.
 Pravilnika o osoblju plaće i mirovine bit će ažurirane prije kraja
 svake godine. U tom pogledu, hitna provedba odluke Suda u predmetu C-63/12,
 objavljena 19. studenoga 2013., opravdani je razlog za što brže donošenje ove
 Uredbe.
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 Članak 1.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., datum „1.
 srpnja 2010.” u drugom stavku članka 63. Pravilnika o osoblju zamjenjuje
 se datumom „1. srpnja 2011.”
 Članak 2.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., tablica
 osnovnih mjesečnih plaća u članku 66. Pravilnika o osoblju, koja
 se primjenjuje za potrebe izračunavanja primitaka od rada i mirovina,
 zamjenjuje se sljedećom:
 Članak 3.
 S učinkom od 1. srpnja 2011.,
 koeficijenti ispravka primjenjivi na primitke od rada dužnosnika i ostalih
 službenika na temelju članka 64. Pravilnika o osoblju jednaki su onima
 utvrđenima u stupcu 2. tablice u nastavku.
 S učinkom od 1. siječnja 2012.,
 koeficijenti ispravka koji su na temelju članka 17. stavka 3. Priloga VII.
 Pravilniku o osoblju primjenjivi na prijenose koje vrše dužnosnici i ostali
 službenici jednaki su onima utvrđenima u stupcu 3. tablice u nastavku.
 S učinkom od 1. srpnja 2011.,
 koeficijenti ispravka primjenjivi na mirovine na temelju članka 20. stavka
 1. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju jednaki su onima utvrđenima u stupcu
 4. tablice u nastavku.
 S učinkom od 16. svibnja 2011.,
 koeficijenti ispravka primjenjivi na mirovine na temelju članka 20. stavka
 1. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju jednaki su onima utvrđenima u stupcu
 5. tablice u nastavku. Datum početka učinka godišnje prilagodbe za te
 države članice jest 16. svibnja 2011..
 S učinkom od 16. svibnja 2011., koeficijenti ispravka primjenjivi
 na mirovine na temelju članka 20. stavka 1. Priloga XIII. Pravilniku o
 osoblju jednaki su onima utvrđenima u stupcu 6. tablice u nastavku. Datum
 početka učinka godišnje prilagodbe za ta mjesta rada jest 16. svibnja
 2011.
 Članak 4.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., iznos
 doplatka za roditeljski dopust iz drugog i trećeg stavka članka 42.a
 Pravilnika o osoblju jest 919,94 EUR, a za samohrane roditelje
 1226,57 EUR.
 Članak 5.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., osnovni
 iznos doplatka za kućanstvo iz članka 1. stavka 1. Priloga VII.
 Pravilniku o osoblju jest 172,05 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., iznos
 doplatka za uzdržavano dijete iz članka 2. stavka 1. Priloga VII.
 Pravilniku o osoblju jest 375,96 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., iznos
 doplatka za obrazovanje iz članka 3. stavka 1. Priloga VII. Pravilniku o
 osoblju jest 255,09 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., iznos
 doplatka za obrazovanje iz članka 3. stavka 2. Priloga VII. Pravilniku o
 osoblju jest 91,84 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., minimalni
 iznos doplatka za život u inozemstvu iz članka 69. Pravilnika o osoblju te
 iz članka 4. stavka 1. drugog podstavka Priloga VII. Pravilniku o osoblju
 jest 509,94 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., doplatak za
 život u inozemstvu iz članka 134. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika
 iznosi 366,58 EUR.
 Članak 6.
 S učinkom od 1. siječnja 2012.,
 doplatak za kilometražu iz članka 8. stavka 2. Priloga VII. Pravilniku o
 osoblju prilagođuje se kako slijedi:
 0 EUR po kilometru od 0 do 200 km
 0,3824 EUR po kilometru od 201 do
 1 000 km
 0,6373 EUR po kilometru od
 1 001 do 2 000 km
 0,3824 EUR po kilometru od
 2 001 do 3 000 km
 0,1273 EUR po kilometru od
 3 001 do 4 000 km
 0,0614 EUR po kilometru od 4 001
 do 10 000 km
 0 EUR po kilometru više od 10 000
 km.
 Prethodno navedenoj naknadi za kilometražu
 dodaje se paušalni dodatak u iznosu od:
 –
 191,19 EUR ako udaljenost vlakom između mjesta
 rada i matičnog mjesta iznosi od 725 km do 1 450 km,
 –
 382,34 EUR ako je udaljenost vlakom između
 mjesta rada i matičnog mjesta veća od 1 450 km.
 Članak 7.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., dnevnica iz
 članka 10. stavka 1. Priloga VII. Pravilniku o osoblju iznosi:
 –
 39,52 EUR za dužnosnika koji ima pravo na naknadu
 za kućanstvo,
 –
 31,86 EUR za dužnosnika koji nema pravo na naknadu
 za kućanstvo.
 Članak 8.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., donja
 granica doplatka za nastanjenje iz članka 24. stavka 3. Uvjeta zaposlenja
 ostalih službenika iznosi:
 –
 1125,02 EUR za službenika koji ima pravo na
 naknadu za kućanstvo,
 –
 668,94 EUR za službenika koji nema pravo na naknadu
 za kućanstvo.
 Članak 9.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., za doplatak
 za nezaposlenost iz članka 28.a stavka 3. drugog podstavka Uvjeta
 zaposlenja ostalih službenika donja granica iznosi 1 349,22 EUR,
 gornja granica 2 698,46 EUR, a redoviti doplatak iznosi
 1 226,57 EUR.
 Članak 10.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., tablica
 osnovnih mjesečnih plaća iz članka 93. Uvjeta zaposlenja ostalih
 službenika zamjenjuje se sljedećom:
 Članak 11.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., donja
 granica doplatka za nastanjenje iz članka 94. Uvjeta zaposlenja ostalih
 službenika iznosi:
 –
 846,21 EUR za službenika koji ima pravo na
 naknadu za kućanstvo,
 –
 501,69 EUR za službenika koji nema pravo na naknadu
 za kućanstvo.
 Članak 12.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., za doplatak
 za nezaposlenost iz članka 96. stavka 3. drugog podstavka Uvjeta
 zaposlenja ostalih službenika donja granica iznosi 1 011,93 EUR,
 gornja granica 2 023,83 EUR, a redoviti doplatak iznosi
 919,94 EUR.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., za doplatak
 za nezaposlenost iz članka 136. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika donja
 granica iznosi 890,27 EUR, a gornja granica 2 094,75 EUR.
 Članak 13.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., naknade za
 rad u smjenama utvrđene u članku 1. stavku 1. prvom podstavku Uredbe
 Vijeća (EZUČ, EEZ, Euratom) br. 300/76[1] iznose 385,61 EUR,
 582,03 EUR, 636,37 EUR i 867,58 EUR.
 Članak 14.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., iznosi iz
 članka 4. Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68[2] podliježu koeficijentu
 od 5,566417.
 Članak 15.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., tablica iz
 članka 8. stavka 2. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju zamjenjuje se
 sljedećom:
 Članak 16.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., za primjenu
 članka 18. stavka 1. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, fiksni doplatak
 naveden u prijašnjem članku 4.a Priloga VII. Pravilniku o osoblju na snazi
 prije 1. svibnja 2004. iznosi:
 – 133,03 EUR mjesečno za dužnosnike
 razreda C4 ili C5,
 – 203,96 EUR mjesečno za dužnosnike
 razreda C1, C2 ili C3.
 Članak 17.
 S učinkom od 1. srpnja 2011., ljestvica
 osnovnih mjesečnih plaća iz članka 133. Uvjeta zaposlenja
 ostalih službenika zamjenjuje se sljedećom:
 Članak 18.
 Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana
 od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Ova je Uredba u cijelosti
 obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Strasbourgu,
 Za Europski parlament Za
 Vijeće
 Predsjednik Predsjednik
 ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ ZA
 PRIJEDLOGE
 1. OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1. Naslov prijedloga/inicijative
 Prijedlog
 Uredbe Vijeća o prilagodbi s učinkom od 1. srpnja 2011. primitaka od
 rada i mirovina dužnosnika i ostalih službenika Europske unije te o
 koeficijentima ispravka koji se primjenjuju.
 1.2. Odgovarajuće
 područje/područja politike u strukturi ABM/ABB[3]
 Postoji
 mogućnost da je riječ o svim područjima i aktivnostima.
 1.3. Osnova prijedloga/inicijative
 1.3.1. Zahtjev/zahtjevi koje je
 potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
 Osigurati
 da se kupovna moć primitaka od rada i mirovina javnih službenika EU-a
 razvija usporedno s promjenama u kupovnoj moći javnih službenika središnje
 državne vlasti u državama članicama.
 1.4. Trajanje i financijski
 utjecaj
 ý Prijedlog/inicijativa neograničenog
 trajanja
 –
 Provedba s početnim razdobljem od prosinca 2013.,
 –
 nakon čega slijedi sveobuhvatno djelovanje.
 1.5. Predviđena metoda/metode
 upravljanja[4]
 ý Centralizirano izravno upravljanje Komisije: Ured za upravljanje individualnim materijalnim pravima i
 njihovu isplatu (PMO).
 2. PROCIJENJENI FINANCIJSKI
 UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 2.1. Naslov/naslovi višegodišnjeg
 financijskog okvira i proračunskih linija/linije u okviru rashoda na koje
 se prijedlog/inicijativa odnosi
 · Prijedlog ima financijski učinak na sve proračunske linije
 povezane s rashodima za osoblje u svim institucijama i agencijama, tj. odnosi
 se na rashode za plaće osoblja u sjedištu i delegacijama, ugovornog
 osoblja, osoblja administrativnih službi, zastupnika u Europskom parlamentu,
 parlamentarnih asistenata, istraživačkog osoblja, osoblja koje se financira
 u okviru linija „BA”, osoblja na koje se primjenjuju odredbe za prijevremeno
 napuštanje službe te na rashode za mirovine.
 Prema redoslijedu
 naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta rashoda || Doprinos
 Broj [Opis........................................] || DOS/NOS ([5]) || zemalja EFTA-e[6] || zemalja kandidatkinja[7] || trećih zemalja || u smislu članka 18. stavka 1. točke (aa) Financijske uredbe
 || XX.01.01.01 i poglavlje 11., poglavlje 42. Rashodi koji se odnose na parlamentarne asistente || NOS || NO || NO || NO || NO
 2.2. Procijenjeni utjecaj na
 rashode
 2.2.1. Sažetak procijenjenog utjecaja
 na rashode
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira: || Broj || XX.01.01.01 i poglavlje 11., poglavlje 42. Rashodi koji se odnose na parlamentarne asistente
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira: || 5 || „Administrativni rashodi”
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 || || || Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Sljedeće godine || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 5. višegodišnjeg financijskog okvira || (Ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) || 129,0 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || Nedostupno
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 || || || Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Sljedeće godine || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA od 1. do 5. višegodišnjeg financijskog okvira || Obveze || 129,0 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || Nedostupno
 Plaćanja || 129,0 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || 51,6 || Nedostupno
 2.2.2. Procijenjeni utjecaj na
 odobrena sredstva za poslovanje
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje odobrenih sredstava
 za poslovanje.
 2.2.3. Procijenjeni utjecaj na
 odobrena sredstva administrativne prirode
 2.2.3.1. Sažetak
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje administrativnih
 odobrenih sredstava.
 2.2.3.2. Procijenjene potrebe u pogledu
 ljudskih resursa
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih resursa.
 2.2.4. Usklađenost s
 tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 –
 ý Prijedlog/inicijativa u skladu je s postojećim višegodišnjim
 financijskim okvirom.
 2.2.5. Doprinos trećih strana
 –
 Prijedlogom/inicijativom ne predviđa se
 sufinanciranje od trećih strana.
 2.3. Procijenjeni utjecaj na
 prihode
 –
 ̈ Prijedlog/inicijativa nema financijski učinak na prihode.
 –
 ý Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski učinak:
 –
 ̈ na vlastita sredstva
 –
 ý na razne prihode
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 Proračunska linija u okviru prihoda: || Odobrena sredstva dostupna za tekuće izvršavanje proračuna || Utjecaj prijedloga/inicijative
 Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Sljedeće godine
 Članak 410. Doprinosi za mirovinsko osiguranje || 437,7 || 9,8 || 3,9 || 3,9 || 3,9 || 3,9 || 3,9 || 3,9
 Članak 400. Porez || 591,7 || 13,4 || 5,3 || 5,3 || 5,3 || 5,3 || 5,3 || 5,3
 Članak 410. Poseban namet || 60,1 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6
 Navesti metodu
 izračunavanja utjecaja na prihode.
 Utjecaj
 na prihode izračunava se na temelju isplaćenih primitaka od rada i
 mirovina za mjesec srpanj pri čemu se primjenjuje rezultat prilagodbe.
 [1] Uredba
 Vijeća (EZUČ, EEZ, Euratom) br. 300/76 od 9. veljače 1976.
 o utvrđivanju kategorija dužnosnika koje imaju pravo na naknade za rad u
 smjenama te stopa i uvjeta tih naknada (SL L 38, 13.2.1976., str. 1.) Uredba kako je zadnje dopunjena Uredbom
 (Euratom, EZUČ, EEZ) br. 1307/87 (SL L 124, 13.5.1987.,
 str. 6.).
 [2] Uredba
 Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68 od 29. veljače 1968.
 o utvrđivanju uvjeta i postupka za primjenu poreza u korist Europskih
 zajednica (SL L 56, 4.3.1968., str. 8.).
 [3] ABM:
 Activity-Based Management (upravljanje po djelatnostima) – ABB: Activity-Based
 Budgeting (priprema proračuna na temelju djelatnosti).
 [4] Informacije
 o načinima upravljanja i upućivanju na Financijsku uredbu dostupne su
 na internetskim stranicama BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [5] DOS
 = diferencirana odobrena sredstva; NOS = nediferencirana odobrena sredstva
 [6] EFTA:
 Europsko udruženje slobodne trgovine.
 [7] Zemlje
 kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne zemlje kandidatkinje sa
 zapadnog Balkana.


type: caselaw

text:
 11.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/9
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 11 юни 2012 г. — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA
 (Дело C-290/12)
 2012/C 243/17
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Napoli
 Страни в главното производство
 Ищец: Oreste Della Rocca
 Ответник: Poste Italiane SpA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Предвид вметнатия израз в точка 36 от Определение на Съда от 15 септември 2010 г. по дело Briot (C 386/09, Сборник, стр. I-8471), Директива 1999/70/ЕО (1), и по-специално клауза 2 към нея, отнася ли се и до срочното трудово правоотношение между работника и агенцията за временна заетост или между работника и ползвателя, и следователно Директива 1999/70/ЕО урежда ли посочените правоотношения?
 2.
 При липса на други забранителни мерки, разпоредбата, която допуска определянето на срок в трудовия договор с агенцията за временна заетост, както и последващото му подновяване въз основа на технически, организационни или производствени изисквания не на агенцията и във връзка с конкретното срочно трудово правоотношение, а въз основа на общи изисквания на [ползвателя], които не са свързани с конкретното трудово правоотношение[,] отговаря ли на изискванията на клауза 5, параграф 1, буква а) към Директива 1999/70/ЕО, или може да представлява заобикаляне на същата директива? Трябва ли обективните изисквания, посочени в клауза 5, параграф 1, буква а) към Директива 1999/70/ЕО, да бъдат закрепени в документ и трябва ли те да се отнасят до конкретното срочно трудово правоотношение и неговото подновяване, поради което изтъкнатите общи обективни изисквания, които са обосновали сключването на договора за осигуряване на заетост [между агенцията и предприятието ползвател], да не са подходящи за изпълнение на разпоредбата на клауза 5, буква а)?
 3.
 Допуска ли клауза 5 към Директива 1999/70/ЕО последиците от злоупотребата да бъдат вменени на трето лице, в конкретния случай — на ползвателя?
 (1) Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).


text:
 5.6.2010
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 148/48
 Klage, eingereicht am 12. April 2010 — Grupo Osborne/HABM — Confecciones Sanfertús (TORO)
 (Rechtssache T-165/10)
 2010/C 148/78
 Sprache der Klageschrift: Spanisch
 Verfahrensbeteiligte
 Klägerin: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spanien) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt J. Iglesias Monravá)
 Beklagter: Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle)
 Andere Beteiligte im Verfahren vor der Beschwerdekammer des HABM: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Spanien)
 Anträge
 Die Klägerin beantragt,
 —
 die Entscheidung der Zweiten Beschwerdekammer des Harmonisierungsamts für den Binnenmarkt (HABM) in der Sache R 638/2009-2 aufzuheben;
 —
 die Gemeinschaftsmarke Nr. 2 844 264 für die Klasse 25 zur Eintragung zuzulassen;
 —
 den Verfahrensbeteiligten, die der Klage entgegentreten, die Kosten aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Anmelderin der Gemeinschaftsmarke: Klägerin
 Betroffene Gemeinschaftsmarke: Wortmarke „TORO“ (Anmeldung Nr. 2 844 264) für Waren und Dienstleistungen der Klassen 18, 25 und 39.
 Inhaberin der im Widerspruchsverfahren entgegengehaltenen Marken- oder Zeichenrechte: Confecciones Sanfertús, SL.
 Im Widerspruchsverfahren entgegengehaltene Marken- oder Zeichenrechte: Spanische Wortmarke „LETORO“ (Nr. 465 635) für Waren der Klassen 24 und 25 sowie spanische Bildmarken mit dem Wortbestandteil „TORO“ (Nr. 802 043 und Nr. 1 513 622) für Waren der Klasse 25.
 Entscheidung der Widerspruchsabteilung: Dem Widerspruch wurde stattgegeben, und die Anmeldung wurde zurückgewiesen.
 Entscheidung der Beschwerdekammer: Zurückweisung der Beschwerde.
 Klagegründe: Unrichtige Auslegung von Art. 8 Abs. 1 Buchst. b der Verordnung Nr. 207/2009 über die Gemeinschaftsmarke, das Vorliegen einer früheren Entscheidung der Widerspruchsabteilung über die Vereinbarkeit der Marken „TORO“ und „LETORO“ sowie der Umstand, dass die Benutzung der spanischen Marken „LETORO“ (Wortmarke) und „TORO“ (Bildmarke) nicht nachgewiesen sei.


type: wikipedia

text:
L'Hôpital des Cinq-Plaies (en espagnol, Hospital de las Cinco Llagas ou Hospital de la Sangre) est un ancien hospice édifié au à Séville, en Andalousie. Le bâtiment fut bâti en style Renaissance dès 1546 afin d’héberger une institution de charité fondée en 1500 par Catalina de Ribera. Son nom fait référence aux cinq plaies (cinco llagas) que reçut le Christ lors de la Passion.
 Considéré comme une des plus grandes réussites de l'art de la Renaissance en Andalousie, ce gigantesque bâtiment, typique de l’architecture hospitalière de l’époque, .
 Après avoir cessé ses activités hospitalières en 1972, il est devenu, en 1992, le siège du Parlement d'Andalousie.
 Histoire
 Contexte
 Avec la découverte du Nouveau Monde par la Couronne d'Espagne, Séville devient un lieu incontournable dans les relations entre la métropole et ses possessions américaines. En 1503, les Rois catholiques y implantent la Casa de Contratación, organisme chargé de réguler les échanges avec les colonies. La présence de cette institution, couplée au monopole détenu par le port de Séville pour le commerce entre Espagne et Nouveau monde, entraîne une expansion économique considérable d'une cité déjà favorisée par la monarchie depuis la reconquête en 1248.
 La noblesse locale s'enrichit et fait bâtir de nombreux palais dès la fin du . Parmi les grandes familles aristocratiques se distingue la famille Enríquez-Ribera. Pedro Enríquez, adelantado mayor d'Andalousie, et sa femme Catalina de Ribera, parviennent à se hisser au plus haut rang de la hiérarchie sociale. Le symbole le plus éclatant de leur condition n'est autre que la fameuse Casa de Pilatos, qu'ils font bâtir à partir des années 1480, et qui sera poursuivie par leur fils Fadrique Enríquez de Ribera. À la mort de son époux en 1492, Catalina de Ribera prend à sa charge la gestion du patrimoine familial et se consacre à des œuvres de bienfaisance.
 La vitalité économique de Séville résonne dans toute la péninsule Ibérique et au-delà. Un nombre croissant de sujets se déplace vers Séville, en quête d'une improbable réussite économique et sociale, voire d'un départ pour l'outremer. La population ne cesse de croître. Las, les désillusions sont fréquentes et les immigrés en déshérence s'ajoutent à une population de marginaux déjà importante dans la ville. Les besoins en matière d'attention portée aux plus nécessiteux augmentent. C'est dans ce contexte qu'en 1500 Catalina de Ribera est autorisée par bulle pontificale d'Alexandre VI à fonder une institution de bienfaisance dans l'actuelle Calle Santiago, dont elle s'occupera jusqu'à sa mort en 1505, et qui demeurera une des grandes préoccupations de sa lignée durant les décennies à venir.
 Construction
 Le développement de la fondation est tel que le fils de Catalina et de Pedro Enríquez, Fadrique, décide de fonder un hôpital. Il est alors envisagé de procéder à la construction d'un vaste édifice susceptible d'accueillir la fondation. À sa mort en 1539, Fadrique désigne par testament les prieurs des couvents sévillans de Santa María de las Cuevas, de San Isidoro del Campo et de San Jerónimo de Buenavista comme patrons de la fondation. En 1540, ceux-ci organisent un concours pour la construction de l'hôpital, remporté par Martín de Gaínza, qui dirigera les travaux jusqu'à sa mort en 1556. Les travaux débutent solennellement le , soit sept ans après la mort de Fadrique. L'hôpital prend dès le départ son nom actuel, et la population sévillane lui donnera le nom d'Hôpital du Sang (Hospital de la Sangre) . En 1558, les responsables de l'institution désignent Hernán Ruiz II pour la poursuite de la construction. Le célèbre architecte est déjà responsable de nombreux projets, dont celui d'élever le nouveau campanile au sommet de la Giralda. En 1559, l'hôpital est inauguré. Les travaux se poursuivront néanmoins jusqu'à la première moitié du , sous l'égide de différents architectes tels que Francisco Sánchez, Juan de Minjares ou Asensio de Maeda.
 Au , la troisième loi de confiscation des biens improductifs de l'Église (Leyes de desamortización), mise en place par Juan Álvarez Mendizábal provoque la nationalisation de l'hôpital, qui devient la propriété de la Diputación provincial de Séville, créée au même moment, et qui assume dès lors les compétences relatives à l'assistance sanitaire.
 À compter de cette date, l'hôpital entre dans une lente mais inexorable phase de déclin, alors que l'Espagne vit au rythme instable des alternances de régime, souvent dans la violence. Les ressources financières de l'établissement, entièrement consacrées aux soins, ne permettent pas d'entretenir le bâtiment. En 1972, il est décidé de fermer l'hôpital, dont l'état de délabrement après des siècles d'utilisation est devenu criant. Quelques services demeurent sur place, mais l'essentiel de l'activité est reportée vers de nouveaux centres hospitaliers, plus adaptés à l’exercice moderne de la médecine, tel que l'Hôpital Virgen del Rocío .
 Fonctions hospitalières
 C'est à la fin du Moyen Âge et au début de la Renaissance que se développent les hôpitaux en Occident . La création de l'Hôpital Majeur de Milan en 1448 par l'archevêque Rampini constitue la première fondation d'un centre hospitalier dotée des meilleures conditions d'accueil et de traitement pour l'époque .
 L'Hôpital des Cinq-Plaies de Séville, fondé au milieu du dépasse en surface et en équipement tous les hôpitaux construits jusqu'alors. Il est doté de conditions sanitaires inédites pour l'époque. Alimenté en eau par un aqueduc, il est pourvu d'égouts, ces systèmes permettant de garantir au mieux la salubrité des installations. Destiné à l'origine aux femmes, il s'ouvre peu à peu aux hommes et reste durant plus de deux cents ans le plus grand hôpital d'Europe . Sa capacité d'accueil atteint le chiffre de patients, soignés par les sœurs de l'Ordre de la Charité. Fruit de la volonté d'une œuvre de charité, il se consacre essentiellement à l'assistance, notamment lors des périodes d'inondations ou d'épidémies.
 Le Parlement andalou
 En 1982, la Diputación de Séville cède gracieusement ces locaux à la Junta de Andalucía, l'entité chargée du gouvernement de la toute nouvelle communauté autonome d'Andalousie, qui projette dès 1986 d'y installer le Parlement autonome. Les travaux de rénovation et d'adaptation aux nouvelles fonctions du monument commencent en 1987, sous la direction des architectes Pedro Rodríguez y Alfonso Jiménez, et s'achèvent en 1992. Plusieurs patios sont restaurés, tandis que l'église est transformée en salle des séances et l'infirmerie en bibliothèque. Le de cette année, jour anniversaire de l'accès à l'autonomie par référendum, le Parlement andalou s'installe solennellement en ces lieux, qu'il occupe depuis. À partir de 1996 commence une deuxième phase de restauration, qui se concentre sur la rénovation de plusieurs patios secondaires. Elle permet de mettre au jour des vestiges archéologiques romains du , ainsi que des éléments islamiques. Enfin, une troisième phase de restauration, menée entre 2000 et 2003, a redéfini l'organisation interne du bâtiment, et a entraîné le déménagement vers d'autres lieux de la Cour des Comptes d'Andalousie, installée aux côtés du Parlement depuis 1992. Après ces longs travaux de restauration et de modernisation, l'Hôpital des Cinq-Plaies a retrouvé un nouvel éclat. Le roi Juan Carlos et la reine Sophie en personne ont inauguré le bâtiment rénové le . Depuis 1992, les séances du Parlement se tiennent en ces lieux, où sont également abrités tous les services parlementaires de la communauté autonome. L'ancien hôpital, dont la silhouette sert de logo au Parlement, est devenu un des symboles de l'autogouvernement andalou.
 Description
 L'Hôpital des Cinq-Plaies se présente sous la forme d'un gigantesque volume rectangulaire à deux niveaux, mesurant sur 156. Il demeura jusqu'à l'achèvement du Monastère de l'Escorial en 1584, le plus vaste bâtiment d'Espagne . Bâti hors les murs à l'époque, il se trouve aujourd'hui en lisière nord du centre historique de Séville, face aux murailles almohades ainsi qu'à la Porte et à la Basilique de la Macarena, à l'entrée du quartier du même nom. Les architectes de l'époque ont fait le choix d'un bâtiment construit selon les goûts italianisants de l'époque. L'hôpital est de ce fait un des meilleurs représentants de l'architecture de la Renaissance en Andalousie. L'inspiration maniériste y est patente, et trahit la forte influence de l'Antiquité classique.
 Conscients de la nature de la construction, les concepteurs ont imaginé un édifice adapté aux fonctions à remplir, en suivant les modèles architecturaux des hôpitaux de la Renaissance. Leur modèle pourrait avoir été l'Hôpital majeur de Milan, les similitudes étant particulièrement fortes entre les deux constructions. L'organisation générale adopte un plan cruciforme, pourvu de dix patios entourés de galeries, afin de faciliter l'aération des lieux et la pénétration de la lumière. De ces dix cours initiales, seules neuf ont été effectivement achevées, et huit ont été conservées. Ces carences sont à l'origine de l'aspect du plan, imparfaitement rectangulaire. L'angle nord-est du bâtiment est de ce fait inachevé.
 L'extérieur
 La façade principale, au sud face à La Macarena, mesure de long. D'une grande pureté, elle est ornée de tours d'angle à ses deux extrémités. Organisée en deux niveaux, elle est scandée par une succession de pilastres toscans au premier niveau et ioniques au second, qui définissent des travées dans lesquelles s'inscrivent différents éléments décoratifs. Les deux niveaux sont séparés par un entablement, composé d'un architrave et d'une corniche très épurés. Au premier niveau, les murs sont ornés de simples fenestrons surmontés d'un fronton sans-retour triangulaire. Au deuxième niveau, des fenêtres prennent place sur chaque travée. Elles sont encadrées par deux balustres engagés et un fronton triangulaire. L'entablement du toit (à deux versants et couvert de tuiles) est surmonté sur sa presque totalité par une délicate balustrade, et agrémenté de gargouilles au-dessus de chaque pilastre. Cette balustrade s'interrompt au centre de la façade, pour laisser place à deux élégantes lucarnes d'inspiration maniériste, et au portail principal en saillie.
 Le portail, de marbre blanc, se détache comme souvent en Andalousie, sur la pierre plus sombre du reste de la façade. Il fut réalisé par Miguel de Zumárraga, qui l'acheva en 1617. Il se compose de deux niveaux. Au premier niveau s'ouvre une porte donnant accès au bâtiment. Celle-ci est encadrée par deux groupes de deux colonnes doriques, entre lesquelles s'inscrit une niche. Sur ces colonnes prend appui une frise dorique, garnie de métopes et de triglyphes. Le deuxième niveau est organisée autour d’une petite terrasse, ornée d'une balustrade et sur laquelle s'ouvre une porte. Cette dernière est flanquée de deux colonnes ioniques et d'un linteau. Cet ensemble prend place dans un cadre plus vaste, surmonté d'un fronton brisé, aux rampants à volutes. La partie centrale du fronton est occupée par le blason sculpté de l'hôpital, soutenu par deux putti. Sur le blason figurent cinq grappes de raisin représentant les cinq plaies du Christ. Le tout est flanqué de deux pinacles engagés, reposant sur les blasons sculptés des fondateurs de l'hôpital .
 L'intérieur
 L'intérieur du bâtiment s'organise autour de huit patios, ornés de fontaines et entourés de galeries donnant accès aux différentes pièces. Les patios situés au sud du bâtiment, contre la façade principale, sont de taille plus réduite. Trois autres patios, situés à l'ouest et au nord, présentent des dimensions plus importantes. Enfin, la cour centrale (Patio del Recibimiento), la plus étendue, accueille en son centre l'église de l'hôpital, dans laquelle est aujourd'hui installée la salle des séances.
 L'église est sans doute un des éléments les plus frappants de l'ancien hôpital. Elle se caractérise par une élévation plus marquée que le reste du bâtiment. Exécutée selon un plan en croix latine par Hernán Ruiz II, elle arbore sur sa façade un magnifique portail maniériste, structuré à la manière des arcs de triomphe. Ce portail est structuré en deux niveaux. Le premier niveau est percé d'une porte en plein-cintre. Les écoinçons sont ornés de trois bas-reliefs représentant les trois vertus théologales (foi, espérance, charité), sculptés par Juan Bautista Vázquez el Viejo en 1564. Cette porte est flanquée de quatre colonnes doriques supportant une frise ionique. Le niveau supérieur est organisé autour d'un arc en plein-cintre, entouré de quatre colonnes ioniques, et surmonté d'un fronton triangulaire.
 L'intérieur de l’église se caractérise par une grande pureté et de belles proportions. À l'instar du reste de l'édifice, la nef emprunte très nettement au registre maniériste, inspiré de l'Antiquité classique. Elle est formée de quatre travées aboutissant sur un transept à peine saillant. Deux coupoles sur pendentif couvrent chacune des deux travées de la nef. Une troisième coupole recouvre le transept. Les arcs doubleaux retombent sur des colonnes engagées à chapiteaux ioniques, retombant eux-mêmes sur des culs-de-lampe ouvragés. Au premier niveau, des arcatures en plein-cintre soutiennent la galerie du deuxième niveau, ornée d'une balustrade. Au-delà du transept est installé le chœur semi-circulaire, où prend aujourd'hui place le perchoir. Il est agrémenté d'un gigantesque retable, dessiné par Asensio de Maeda, et peints par Alonso Vázquez en 1602. La sacristie occupe l'espace compris entre le chœur et le chevet, plat.
 Notes
 Articles connexes
 Parlement d'Andalousie
 Séville
 Monuments de Séville
 Histoire de l'hôpital
 Hôpital de la Charité de Séville
 Liens externes
 Parlement d’Andalousie
 Arte sacro
 Consorcio de Turismo de Sevilla
 Monument à Séville
 Seville
 Ancien hôpital en Espagne
 Bâtiment parlementaire
 Bâtiment officiel en Espagne


text:
 10.9.2011
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 269/21
 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 16. maijā iesniedza Arbeitsgericht Passau (Vācija) — Konstantin Toltschin/Kaiser GmbH
 (Lieta C-230/11)
 2011/C 269/39
 Tiesvedības valoda — vācu
 Iesniedzējtiesa
 Arbeitsgericht Passau
 Lietas dalībnieki pamata procesā
 Prasītājs: Konstantin Toltschin
 Atbildētāja: Kaiser GmbH
 Prejudiciālie jautājumi
 1)
 Vai 2007. gada 12. decembra Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. panta 2. punkts vai attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (1) 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem neatbilst valsts tiesību akti vai prakse, atbilstoši kurai, samazinot nedēļā nostrādājamo darba dienu skaitu ar likumīgu rīkojumu par saīsinātu darba laiku, darbinieka, kas ir nodarbināts saīsinātu darba laiku, tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu tiek noteiktas pro rata temporis, ņemot vērā nedēļas darba dienu skaita saīsinātā darba laikā attiecību pret pilnu darba laiku nodarbināta darbinieka nedēļas darba dienu skaitu, un tādējādi saīsinātā darba laikā nodarbināta darbinieka tiesības uz atvaļinājumu par saīsinātā darba laika periodu ir proporcionāli mazākas?
 2)
 Ja uz pirmo prejudiciālo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde:
 Vai 2007. gada 12. decembra Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 31. panta 2. punkts vai attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem neatbilst valsts tiesību akti vai prakse, atbilstoši kurai, samazinot nedēļā nostrādājamo darba dienu skaitu līdz nullei ar likumīgu rīkojumu par “saīsinātu darba laiku ar 0 stundu skaitu”, darbinieka, kas ir nodarbināts saīsinātu darba laiku, tiesības uz ikgadējo apmaksāto atvaļinājumu pro rata temporis ir līdzvērtīgas nullei, un tādējādi saīsinātā darba laikā nodarbinātam darbiniekam “saīsināta darba laika ar 0 stundu skaitu” periodā vispār nav tiesību uz atvaļinājumu?
 (1) OV L 299, 9. lpp.