text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 03 02
 COM(2016) 115 final
 2016/0069(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS REGLAMENTAS
 dėl skubios paramos teikimo Sąjungoje
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
 Dėl dabartinio staigaus ir masinio pabėgėlių ir migrantų antplūdžio į Europą susidarė išskirtinė padėtis, kai daug žmonių reikia skubios humanitarinės pagalbos, kuriai suteikti nepakanka organizacinių vienos ar kelių Sąjungos valstybių narių institucijų pajėgumų. 2016 m. vasario 18 d. ir 19 d. Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją imtis skubių veiksmų ir pateikti konkrečių pasiūlymų, kad būtų įdiegti Sąjungos pajėgumai teikti humanitarinę pagalbą ES, remiantis Komisijos Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos departamento patirtimi. Atsižvelgiant į neatidėliotinus poreikius, susijusius su dabartine migracijos ir pabėgėlių krize, šia pagalba visų pirma bus remiamos šalys, sulaukusios itin gausaus pabėgėlių ir migrantų antplūdžio, tačiau ji gali būti naudojama ir kitiems skubiems poreikiams, kurių gali atsirasti.
 Sąjungą alinanti migracijos ir pabėgėlių krizė yra ryškus pavyzdys, kuomet nepaisant Sąjungos pastangų padėti tiesiogiai susijusioms šalims šalinti pagrindines tokių išskirtinių aplinkybių priežastis, Sąjunga ir jos valstybės narės savo ruožtu tiesiogiai nukentėjo.
 Be to, tai akivaizdžiai parodo, kokio pobūdžio poveikį krizės ir nelaimės gali turėti Sąjungai ir jos valstybėms narėms ir dėl to kylantį poreikį valstybėms narėms geriau į jas reaguoti, atsižvelgiant į vyraujančią nukentėjusių valstybių narių ekonominę padėtį ir šių nelaimių ekonominį poveikį valstybėms narėms.
 Tiek žmogaus sukeltų, tiek gaivalinių nelaimių poveikis Sąjungoje vis didėja; jis susijęs su tam tikrais veiksniais, pavyzdžiui, klimato kaita, o prie to tiesiogiai ir dideliu mastu gali prisidėti išorės veiksniai ir aplinkybės, susiklosčiusios Sąjungos kaimynystėje ir kitose pasaulio šalyse. Žmogaus sukeltos arba gaivalinės nelaimės gali būti tokio masto ir poveikio, kad jos gali sukelti didelių ekonominių sunkumų vienoje ar keliose valstybėse narėse; jos taip pat gali kilti vienoje ar keliose valstybėse narėse, kurios dėl kitų priežasčių jau patiria didelių ekonominių sunkumų, ir tokiu būdu dar labiau paaštrinti ir pabloginti bendrą susijusių valstybių narių ekonominę padėtį. Bet kuriuo atveju susijusios valstybės narės reagavimo pajėgumams būtų padarytas neigiamas poveikis, ir todėl savo ruožtu nukentėtų pagalba, teikiama žmonėms, kuriems jos reikia.
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) nuostata dėl humanitarinės pagalbos (214 straipsnis) gali būti remiamasi tik patvirtinant priemones, skirtas padėti nukentėjusiems asmenims trečiosiose šalyse; todėl reikia nustatyti, ar minėtus išskirtinius poreikius būtų galima patenkinti esamomis Sąjungos priemonėmis, taikytinomis Europos Sąjungoje, ir, jei ne, kokią alternatyvą būtų galima pasirinkti Sąjungos veiksmams.
 Viena iš priemonių – Sąjungos civilinės saugos mechanizmas. Jis naudotas sprendžiant pabėgėlių ir migracijos krizę. Tačiau kadangi daugumos dalyvaujančių valstybių poreikiai yra labai panašūs, savanoriškai siūloma pagalba, reaguojant į visų pirma Graikijos, Slovėnijos ir Kroatijos prašymus, ir toliau buvo nepakankama.
 Didelius finansinius pagalbos teikimo Europoje išteklius gali užtikrinti ir taip padėti valstybėms narėms įvairios kitos ES priemonės, kaip antai ES solidarumo fondas (ESSF), Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (PMIF), Vidaus saugumo fondas (VSF) (migracijos krizės aplinkybėmis) arba Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondas (EPSAF). Tačiau šios priemonės nėra konkrečiai skirtos dideliems humanitariniams poreikiams tenkinti. Visų pirma, jos daugiausia grindžiamos vyriausybių, kurios galbūt jau patiria finansinių ir ekonominių sunkumų, administraciniais ir operaciniais pajėgumais.
 Todėl tikslinga, kad pagrindinius nelaimės ištiktų žmonių poreikius Sąjungoje, laikydamasi solidarumo principo ir kartu mažindama ekonominį poveikį nukentėjusioms valstybėms narėms, patiriančioms didelių ekonominių sunkumų, patenkintų Sąjunga. Todėl teikiant skubią humanitarinio pobūdžio paramą Sąjungoje siūloma remtis SESV 122 straipsnio 1 dalimi.
 •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
 Jokia priemonė, kuria būtų tenkinami tokie patys pagrindiniai poreikiai, anksčiau nebuvo patvirtinta remiantis SESV 122 straipsnio 1 dalimi; taigi nuoseklumo klausimo nereikėtų spręsti.
 •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
 Reglamentas dera su kitomis Sąjungos politikos sritimis, nes juo siekiama jas papildyti, tenkinant poreikius, kurie priešingu atveju būtų iš esmės nepatenkinti.
 Konkrečiau, šis reglamentas visiškai dera su Sprendimu Nr. 1313/2013/ES dėl Sąjungos civilinės saugos mechanizmo ir siekia kuo didesnės sąveikos su juo. Visų pirma, visi veiksmai, kurių bus imtasi pagal šį reglamentą, turės būti glaudžiai derinami su Sąjungos civilinės saugos mechanizmo veikla, jei juo pasinaudota siekiant reaguoti į gaivalines ar žmogaus sukeltas nelaimes ES. Tai taikoma ir Europos Sąjungos solidarumo fondui (ESSF), Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondui (PMIF), Vidaus saugumo fondui (VSF) ir Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondui (EPSAF).
 Reglamentas taip pat dera su politikos sritimis ir principais, kurių Sąjunga siekia vykdydama operacijas už Sąjungos ribų, humanitarinės pagalbos srityje.
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 •Teisinis pagrindas
 Šio pasiūlymo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 122 straipsnio 1 dalis.
 •
 Subsidiarumo principas (neišimtinės kompetencijos atveju)
 Valstybės narės vienos negali tinkamai pasiekti pasiūlymo tikslų Įvykus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms, turinčioms plataus masto humanitarinių padarinių, kurie paveikia vieną ar daugiau valstybių narių, valstybės narės reagavimo pajėgumai gali būti nepakankami ir ji gali būti nepajėgi tinkamai reaguoti į humanitarinius poreikius. Tokia prielaida dar didesnė, kai minėtos nelaimės, kurios įprastai turi finansiniu pasekmių, įvyksta tose valstybėse narėse, kurios jau patiria didelių ekonominių sunkumų. Bet kuriuo atveju Sąjungai tikslinga ir būtina laikytis solidarumo principo, siekiant padėti nukentėjusioms valstybėms narėms tenkinti kylančius humanitarinius poreikius ir kartu sumažinti joms daromą ekonominį poveikį.
 •
 Proporcingumo principas
 Šiuo pasiūlymu neviršijama to, kas būtina tikslams pasiekti. Juo šalinamos spragos, nustatytos per dabartinę migracijos ir pabėgėlių krizę, ir siūlomi sprendimai, atsižvelgiant į Europos Vadovų Tarybos suteiktus įgaliojimus.
 Administracinė našta Sąjungai ir valstybėms narėms yra ribota ir ja neviršijama to, kas būtina pasiūlymo tikslams pasiekti.
 •
 Priemonės pasirinkimas
 Tarybos reglamento pasiūlymas.
 3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
 Atsižvelgiant į ypatingą humanitarinės skubos padėtį, kylančią dėl dabartinės migracijos ir pabėgėlių krizės, konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis nevyko.
 Komisija savo pasiūlymą grindžia duomenimis, kuriuos ji įgijo per minėtą krizę.
 •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas
 Šis pasiūlymas iš esmės pagrįstas Europos Komisijos Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos padalinio patirtimi.
 •Poveikio vertinimas
 Atsižvelgiant į ypatingą humanitarinės skubos padėtį, kylančią dėl dabartinės migracijos ir pabėgėlių krizės, poveikio vertinimas nebuvo atliktas.
 Komisija savo pasiūlymą grindžia duomenimis, kuriuos ji įgijo per minėtą krizę.
 •Pagrindinės teisės
 Šis pasiūlymas visiškai dera su pagrindinių teisių apsauga; iš tiesų juo siekiama padėti užtikrinti kai kurias iš šių teisių, visų pirma žmogaus orumą, teisę į gyvybę ir asmens neliečiamybę.
 4.POVEIKIS BIUDŽETUI
 2016 m. reikės skirti 300 mln. EUR sumą valstybių narių veiksmams, kuriais siekiama patenkinti pagrindinius humanitarinius poreikius Sąjungoje, remti. Jeigu migrantų ir pabėgėlių srautai nemažės, tikėtina, kad kils papildomų poreikių. Numatoma, kad 2017 ir 2018 m. poreikiai sieks 200 mln. EUR per metus.
 5.KITI ELEMENTAI
 •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
 Veiksmai, kuriems teikiama finansinė parama pagal šį reglamentą, reguliariai stebimi, siekiant sekti jų įgyvendinimą.
 Praėjus trejiems metams po šio reglamento įsigaliojimo dienos Komisija pateikia Tarybai šio reglamento veikimo įvertinimą kartu su pasiūlymais dėl šio reglamento ateities ir, jei reikalinga, pasiūlymais dėl jo pakeitimų.
 •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
 1 straipsnyje nurodomas pasiūlymo, kuriuo siekiama nustatyti sistemą, pagal kurią laikantis solidarumo principo gali būti skiriama skubi Sąjungos parama kilus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms Sąjungoje, kai dėl išskirtinio nelaimės masto ir poveikio kyla sunkių didelio masto humanitarinių padarinių, tikslas ir taikymo sritis. Šiuo reglamentu padedama tenkinti pagrindinius nelaimės ištiktų žmonių poreikius Sąjungoje, ir taip padedama sumažinti ekonominį poveikį valstybėms narėms.
 2 straipsnyje apibrėžiama, kokie veiksmai pagal siūlomą reglamentą būtų tinkami finansuoti kaip skubi parama. Iš esmės, teiktiną skubią paramą sudarytų poreikiais grindžiamas reagavimas, papildantis nukentėjusių valstybių narių reagavimą, siekiant išsaugoti gyvybę, užkirsti kelią žmonių kančioms bei jas palengvinti ir išsaugoti žmonių orumą, visų veiksmų, kuriuos galima vykdyti pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/96 dėl humanitarinės pagalbos, forma. Šiame straipsnyje taip pat nurodyta, kokiems subjektams būtų pavesta įgyvendinti tuos veiksmus (t. y., Komisijai arba organizacijoms partnerėms, kurios gali būti nevyriausybinės organizacijos, tarptautinės organizacijos arba specializuotos valstybių narių tarnybos, jeigu jos turi patirties, reikalingos įgyvendinant paramos veiksmus pagal siūlomą reglamentą).
 3 straipsnyje aprašomi finansinės paramos teikimo pagal siūlomą reglamentą būdai ir tam naudotinos įgyvendinimo procedūros. Laikantis pasiūlymo teisinio pagrindo, šiame reglamente numatytais veiksmais visų pirma atsižvelgiama į norą laikytis solidarumo principo, todėl skubios paramos teikimas pagal šį reglamentą turėtų būti finansuojamas iš bendrojo Sąjungos biudžeto, taip pat įnašų, kuriuos gali atlikti kiti vieši ar privatūs paramos teikėjai, kaip išorės asignuotųjų įplaukų. Daroma nuoroda į susijusias ES bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento nuostatas, siekiant nustatyti įgyvendinimo procedūras, kurios yra tiesioginis ir netiesioginis valdymas, tokiu būdu Komisijai leidžiama sudaryti viešųjų pirkimų sutartis su tiekėjais bei paslaugų teikėjais ir skirti dotacijas nevyriausybinėms organizacijoms (NVO) ir specializuotoms valstybių narių tarnyboms
 1
 ir pavesti biudžeto vykdymo užduotis tarptautinėms organizacijoms.
 3 straipsnyje taip pat nustatyta, kad NVO, su kuriomis Komisija yra sudariusi partnerystės pagrindų susitarimus pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/96 dėl humanitarinės pagalbos, yra laikomos tinkamomis įgyvendinti veiksmus pagal siūlomą reglamentą.
 4 straipsnyje nurodomos išlaidos, kurios yra tinkamos finansuoti iš Sąjungos lėšų pagal siūlomą reglamentą ir kurios gali būti arba tiesiogiai susijusios su pagal reglamentą įgyvendinamų paramos veiksmų veikla, arba netiesiogiai su ja susijusios, kai tai organizacijų partnerių pridėtinės ir kitos administracinės ir valdymo išlaidos. Sąjungos finansavimas taip pat turėtų būti skirtas išlaidoms, susijusioms su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kurios reikia paramai, teikiamai pagal reglamentą, valdyti. Šiame straipsnyje taip pat nustatomos tam tikros dotacijų skyrimo sąlygos (visų pirma galimybė skirti dotacijas atgaline data, kuriomis padengiama iki 100 proc. tinkamų finansuoti išlaidų).
 5 straipsnyje nustatomas principas, kad turi būti siekiama sąveikos ir papildomumo su kitomis Sąjungos priemonėmis. Ši nuostata yra visuotinai taikoma visoms galiojančioms Sąjungos priemonėms, tačiau kai kurios šių priemonių yra paminėtos kaip pavyzdys, nes yra ypač svarbios atsižvelgiant į jų taikymo sritį, palyginti su siūlomu reglamentu.
 6 straipsnyje išdėstomos priemonės, kurių reikia imtis siekiant užtikrinti tinkamą Sąjungos finansiniai interesų apsaugą per visą išlaidų ciklą. Tokios priemonės apima pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir prireikus administracines ir finansines sankcijas pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
 7 straipsnyje reikalaujama, kad veiksmai, kuriems teikiama finansinė parama pagal šį reglamentą, būtų reguliariai stebimi, siekiant sekti jų įgyvendinimą; jame taip pat numatyta po trejų metų įvertinti siūlomo reglamento veikimą.
 8 straipsnyje nustatoma šio reglamento įsigaliojimo data, kuri atsižvelgiant į klausimo skubumą turėtų būti jo paskelbimo Oficialiajame leidinyje diena.
 2016/0069 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS REGLAMENTAS
 dėl skubios paramos teikimo Sąjungoje
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 122 straipsnio 1 dalį,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)savitarpio pagalba ir parama nelaimių atveju yra svarbiausia visuotinė žmonių solidarumo vertybė ir moralinė pareiga, nes dėl tokių nelaimių daug žmonių gali nebegalėti patenkinti savo pagrindinių poreikių, o tai gali sukelti didelį pavojų jų sveikatai ir gyvybei;
 (2)tiek žmogaus sukeltų, tiek gaivalinių nelaimių poveikis Sąjungoje vis didėja. Tai susiję su tam tikrais veiksniais, pavyzdžiui, klimato kaita, taip pat ir kitais prisidedančiais išorės veiksniais ir aplinkybėmis, susiklosčiusiais Sąjungos kaimynystėje. Dabartinė Sąjungą alinanti migracijos ir pabėgėlių padėtis yra ryškus pavyzdys, kuomet nepaisant Sąjungos pastangų šalinti pagrindines priežastis trečiosiose šalyse gali tiesiogiai nukentėti valstybių narių ekonominė padėtis. Susiklosčius tokiai padėčiai 2016 m. vasario 19 d. Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją įdiegti pajėgumus teikti humanitarinę pagalbą ES, siekiant paremti šalis, sulaukusias itin gausaus pabėgėlių ir migrantų antplūdžio;
 (3)žmogaus sukeltos arba gaivalinės nelaimės gali būti tokio masto ir poveikio, kad jos gali sukelti didelių ekonominių sunkumų vienoje ar keliose valstybėse narėse. Jos taip pat gali kilti vienoje ar keliose valstybėse narėse, kurios jau patiria didelių ekonominių sunkumų dėl kitų priežasčių, ir tokiu būdu dar labiau paaštrinti ir pabloginti bendrą susijusių valstybių narių ekonominę padėtį. Bet kuriuo atveju susijusios valstybės narės reagavimo pajėgumams būtų padarytas neigiamas poveikis, ir todėl savo ruožtu nukentėtų pagalba ir parama, teikiama žmonėms, kuriems jos reikia;
 (4)Sąjunga jau gali suteikti makrofinansinio pobūdžio paramą valstybėms narėms iš Europos Sąjungos solidarumo fondo (ESSF) ir rodyti Europos solidarumą nelaimės ištiktiems regionams, tačiau šiuo metu Sąjungos lygmeniu nėra tinkamos priemonės, pagal kurią būtų pakankamai nuspėjamai ir nepriklausomai tenkinami humanitariniai nelaimės ištiktų žmonių poreikiai Sąjungoje, kaip antai teikiama pagalba maisto srityje, skubi medicinos pagalba, pastogė, vanduo, sanitarijos bei higienos priemonės, apsauga ir švietimas. Savitarpio pagalba gali būti teikiama pagal Sąjungos civilinės saugos mechanizmą, tačiau šio mechanizmo veikimas yra pagrįstas savanoriškais valstybių narių įnašais. Pagalba ir parama taip pat gali būti teikiama taikant dabartines Sąjungos politikos ir finansavimo priemones, pavyzdžiui, kuriomis siekiama sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę Sąjungoje. Tačiau tokia pagalba ir parama turėtų padėti siekti pagrindinių minėtų priemonių politikos tikslų, todėl jos taikymo sritis ir mastas būtų riboti. Todėl atrodo tikslinga, kad Sąjunga, laikydamasi solidarumo principo, patenkintų pagrindinius nelaimės ištiktų žmonių poreikius Sąjungoje ir padėtų sumažinti ekonominį tų nelaimių poveikį susijusioms valstybėms narėms;
 (5)atsižvelgiant į pagrindinių nelaimės ištiktų žmonių Sąjungoje poreikių tenkinimo skubia parama ir humanitarinės pagalbos teikimo asmenims, nukentėjusiems nuo žmogaus sukeltų ar gaivalinių nelaimių trečiosiose šalyse, panašumus, tikslinga, kad visos operacijos pagal šį reglamentą būtų vykdomos laikantis tarptautiniu mastu pripažintų humanitarinių principų. Šie veiksmai yra priemonės, atitinkančios ekonominę šiuos sunkumus patiriančių valstybių narių padėtį;
 (6)atsižvelgiant į poreikį laikytis solidarumo principo, skubios paramos teikimas pagal šį reglamentą turėtų būti finansuojamas iš bendrojo Sąjungos biudžeto ir įnašų, kuriuos gali atlikti kiti vieši ar privatūs paramos teikėjai;
 (7)taikant šį reglamentą, išlaidos turėtų būti kompensuojamos ir viešųjų pirkimų sutartys turėtų būti sudaromos bei dotacijos teikiamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012
 2
 , atsižvelgiant į specifinį skubios paramos pobūdį. Todėl tikslinga numatyti, kad dotacijos gali būti skiriamos bei viešųjų pirkimų sutartys sudaromos tiesiogiai arba netiesiogiai, o dotacijomis gali būti finansuojama iki 100 proc. tinkamų finansuoti išlaidų ir jos gali būti skiriamos atgaline data. Komisija turėtų turėti galimybę finansuoti skubios paramos operacijas, vykdomas bet kurios organizacijos, kuri nepriklausomai nuo jos teisinio pobūdžio, privataus ar viešo, turi reikiamos patirties ir šiuo tikslu atitinkamai naudoja tiesioginį arba netiesioginį valdymą;
 (8)be to, tikslinga pasitelkti organizacijas, su kuriomis Komisija yra sudariusi partnerystės pagrindų susitarimus pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/96
 3
 , atsižvelgiant į šių organizacijų patirties, įgytos teikiant humanitarinę pagalbą glaudžiai bendradarbiaujant su Komisija, svarbą;
 (9)Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti apsaugoti taikant proporcingas priemones viso išlaidų ciklo metu, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir prireikus administracines ir finansines sankcijas pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
 (10)šiuo reglamentu turėtų būti nustatytas pagrindas teikti finansinę paramą kilus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms, dėl kurių, laikydamasi solidarumo principo, Sąjunga galėtų geriau nei valstybės narės, veikdamos pavieniui ir nekoordinuotai, sutelkti tinkamą finansavimą ir pasinaudodama juo ekonomiškai, efektyviai ir veiksmingai vykdyti operacijas, kurios gali išsaugoti gyvybę ir taip užtikrinti veiksmingesnius veiksmus dėl jų masto ir papildomumo;
 (11)kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl masto arba poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
 (12)skubios paramos teikimas pagal šį reglamentą turi būti tinkamai stebimas, jei reikia, pasitelkiant geriausią kompetenciją Sąjungos lygmeniu turinčius ekspertus. Taip pat tikslinga įvertinti bendrą šio reglamento įgyvendinimą;
 (13)kadangi parama reikalinga skubiai, šis reglamentas turėtų įsigalioti nedelsiant,
 PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
 1 straipsnis
 Dalykas ir taikymo sritis
 Šiuo reglamentu nustatoma sistema, pagal kurią gali būti skiriama skubi Sąjungos parama esamų ar galimų gaivalinių ar žmogaus sukeltų nelaimių Sąjungoje atveju, kai išskirtinis nelaimės mastas ir poveikis yra toks, kad sukelia sunkius didelio masto humanitarinius padarinius.
 2 straipsnis
 Tinkami finansuoti veiksmai
 1.Skubi parama pagal šį reglamentą – tai skubus poreikiais grindžiamas reagavimas, papildant nukentėjusių valstybių narių reagavimą, siekiant išsaugoti gyvybę, užkirsti kelią žmonių kančioms ir jas palengvinti bei išsaugoti žmonių orumą, prireikus dėl nelaimių, nurodytų 1 straipsnyje.
 2.Skubus reagavimas gali apimti visus humanitarinės pagalbos veiksmus, kurie būtų tinkami finansuoti Sąjungos lėšomis pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/96 2, 3 ir 4 straipsnius, o tai gali apimti paramą, pagalbą ir, jei reikia, apsaugos operacijas, kurių tikslas – išgelbėti ir išsaugoti gyvybes ištikus nelaimėms ar iškart po jų. Parama taip pat gali būti naudojama finansuoti kitoms išlaidoms, tiesiogiai susijusioms su skubios pagalbos operacijų įgyvendinimu.
 3.Skubi parama pagal šį reglamentą teikiama ir įgyvendinama laikantis pagrindinių humanitarinių žmoniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principų.
 4.2 dalyje nustatytus veiksmus vykdo Komisija arba Komisijos atrinktos organizacijos partnerės. Komisija kaip organizaciją partnerę gali pasirinkti nevyriausybines organizacijas, specializuotas valstybių narių tarnybas ar tarptautines agentūras ar organizacijas, turinčias reikiamos kompetencijos.
 3 straipsnis
 Finansinės paramos teikimo būdai ir įgyvendinimo tvarka
 1.Komisija įgyvendina Sąjungos finansinę paramą vadovaudamasi Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Visų pirma, Sąjungos finansavimas paramos veiksmams pagal šį reglamentą įgyvendinamas naudojant tiesioginį arba netiesioginį valdymą pagal to reglamento 58 straipsnio 1 dalies a ir c punktus.
 2.Skubi parama pagal šį reglamentą finansuojama iš bendrojo Sąjungos biudžeto ir įnašų, kuriuos gali atlikti kiti vieši ar privatūs paramos teikėjai, kaip išorės asignuotųjų įplaukų pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 21 straipsnio 4 dalį.
 3.Sąjungos finansavimą paramos veiksmams pagal šį reglamentą, įgyvendinamą naudojant tiesioginį valdymą, Komisija gali skirti tiesiogiai, neskelbdama kvietimo teikti pasiūlymus pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 128 straipsnio 1 dalį. Šiuo tikslu Komisija gali sudaryti partnerystės pagrindų susitarimus arba taikyti esamus partnerystės pagrindų susitarimus, sudarytus pagal Reglamentą (EB) Nr. 1257/96.
 4.Komisijai įgyvendinant skubios paramos operacijas per nevyriausybines organizacijas, finansinių ir veiklos pajėgumų kriterijai laikomi įvykdytais, kai ta organizacija ir Komisija yra sudariusios galiojantį partnerystės pagrindų susitarimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1257/96.
 4 straipsnis
 Tinkamos finansuoti išlaidos
 1.Sąjungos finansavimas gali apimti visas tiesiogines išlaidas, reikalingas įgyvendinant 2 straipsnyje nurodytus veiksmus, įskaitant prekių ir paslaugų, kurių reikia šiems veiksmams, pirkimo, parengimo, surinkimo, pervežimo, laikymo ir paskirstymo išlaidas.
 2.Netiesioginės organizacijų partnerių išlaidos taip pat gali būti finansuojamos pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
 3.Sąjungos finansavimas taip pat gali būti skirtas padengti išlaidoms, susijusioms su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kurios reikia paramai, teikiamai pagal šį reglamentą, valdyti.
 4.Sąjungos finansavimas paramos veiksmams pagal šį reglamentą gali siekti iki 100 proc. tinkamų finansuoti išlaidų.
 5.Organizacijos partnerės išlaidos, patirtos iki finansavimo paraiškos pateikimo dienos, gali būti tinkamos finansuoti Sąjungos lėšomis.
 5 straipsnis
 Sąjungos veiksmų papildomumas ir nuoseklumas
 Siekiama sąveikos ir papildomumo su kitomis Sąjungos priemonėmis, visų pirma priemonėmis, pagal kurias gali būti teikiama kokia nors skubi pagalba arba parama, pavyzdžiui, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 661/2014
 4
 , Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1313/2013/ES
 5
 , Reglamentą (EB) Nr. 1257/96, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 223/2014
 6
 , Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 513/2014
 7
 , Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 514/2014
 8
 , Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 515/2014
 9
 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 516/2014
 10
 .
 6 straipsnis
 Sąjungos finansinių interesų apsauga
 1. Komisija imasi tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad vykdant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomąsias, administracines ir finansines sankcijas.
 2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
 3. Siekdama nustatyti, ar būta sukčiavimo, korupcijos arba kitos Sąjungos finansiniams interesams poveikį darančios neteisėtos veikos, susijusios su dotacijos susitarimu, sprendimu dėl dotacijos skyrimo arba sutartimi dėl finansavimo pagal šį reglamentą, Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013
 11
 ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96
 12
 nustatytomis sąlygomis ir tvarka atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje.
 4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, į sutartis ir dotacijų susitarimus, taip pat susitarimus su tarptautinėmis organizacijomis ir specializuotomis valstybių narių tarnybomis, sudaromus įgyvendinant šį reglamentą, įtraukiamos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą ir tyrimus pagal jų atitinkamą kompetenciją.
 7 straipsnis
 Stebėsena ir vertinimas
 1.Veiksmai, kuriems teikiama finansinė parama pagal šį reglamentą, reguliariai stebimi.
 2.Praėjus trejiems metams po šio reglamento įsigaliojimo dienos Komisija pateikia Tarybai šio reglamento veikimo įvertinimą kartu su pasiūlymais dėl šio reglamento ateities ir, jei reikalinga, pasiūlymais dėl jo pakeitimų.
 8 straipsnis
 Įsigaliojimas
 Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
 Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 FINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO PAŽYMA
 1.PASIŪLYMO (INICIATYVOS) STRUKTŪRA
 1.1.Pasiūlymo (iniciatyvos) pavadinimas
 Tarybos reglamento dėl skubios paramos teikimo Sąjungoje pasiūlymas
 1.2.Atitinkama (-os) politikos sritis (-ys) VGV / VGB sistemoje
 13
 NAUJA: 23 05 Skubi parama Sąjungoje
 1.3.Pasiūlymo (iniciatyvos) pobūdis
 X Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone
 ◻ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su nauja priemone, kuri bus priimta įgyvendinus bandomąjį projektą ir (arba) atlikus parengiamuosius veiksmus
 14
 ◻ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su esamos priemonės galiojimo pratęsimu
 ◻ Pasiūlymas (iniciatyva) susijęs (-usi) su priemone, perorientuota į naują priemonę
 1.4.Tikslas (-ai)
 1.4.1.Komisijos daugiametis (-čiai) strateginis (-iai) tikslas (-ai), kurio (-ių) siekiama šiuo pasiūlymu (šia iniciatyva)
 Šio Tarybos reglamento tikslas – nustatyti priemones, kurias būtų galima taikyti, kai valstybėms narėms kyla skubių ir išskirtinių humanitarinių poreikių dėl nelaimės ar nenumatytų įvykių, pavyzdžiui, staigaus masinio trečiųjų šalių piliečių antplūdžio į jų teritoriją.
 1.4.2.Konkretus (-ūs) tikslas (-ai) ir atitinkama VGV / VGB veikla
 1 konkretus tikslas
 Teikti skubią paramą Sąjungoje (teikti paramą, pagalbą ir prireikus vykdyti operacijas) siekiant patenkinti skubius humanitarinius poreikius ir išsaugoti žmonių gyvybę kilus nelaimėms ar iš karto po jų.
 Imtis veiksmų, kurie padėtų lengviau teikti ar gauti pagalbą žmonėms, kuriems jos reikia, ir užtikrinti laisvą pagalbos judėjimą.
 Atitinkama VGV / VGB veikla
 NAUJA: 23 05 Skubi parama Sąjungoje
 1.4.3.Numatomas (-i) rezultatas (-ai) ir poveikis
 Nurodyti poveikį, kurį pasiūlymas (iniciatyva) turėtų padaryti tiksliniams gavėjams (tikslinėms grupėms).
 Remdamasi šiuo pasiūlymu Europos Sąjunga galės teikti skubią pagalbą, laikydamasi pagrindinių žmoniškumo, neutralumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principų, ir taip savo teritorijoje tenkinti skubius dėl krizių kilusius humanitarinius žmonių poreikius.
 1.4.4.Rezultatų ir poveikio rodikliai
 Nurodyti pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo stebėjimo rodiklius.
 Žmonių, kuriems teikiama skubi parama Europos Sąjungoje, skaičius [absoliučioji vertė arba visų žmonių, kuriems reikia pagalbos, procentinė dalis] kiekvienos krizės atveju atskirai.
 1.5.Pasiūlymo (iniciatyvos) pagrindas
 1.5.1.Trumpalaikiai arba ilgalaikiai poreikiai
 Šiuo Tarybos reglamento pasiūlymu siekiama papildyti esamas Sąjungos priemones ir teisinį pagrindą, būtent, teikti tikslingesnę skubią paramą žmonėms Sąjungoje, siekiant patenkinti dėl krizės vienoje ar daugiau valstybių narių kilusius humanitarinius poreikius.
 Teikti skubią paramą Europos Sąjungoje gali būti būtina kilus nelaimėms, kai išskirtinis nelaimės mastas ir poveikis yra toks, kad sukelia sunkius didelio masto humanitarinius padarinius.
 1.5.2.Papildoma ES dalyvavimo nauda
 Šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jų masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, priimant priemones laikantis Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo.
 ES veiksmų papildoma nauda, inter alia, yra tokia:
 - mažesnis žūčių skaičius, mažesnė žala aplinkai ir ekonominiai bei materialiniai nuostoliai;
 - neatidėliotina pagalba žmonėms Europos Sąjungoje kilus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms;
 - veiksmingesnis ir greitesnis reagavimas į pagalbos Sąjungoje prašymus per Komisijos atrinktas nevyriausybines ir tarptautines organizacijas ar specializuotas valstybių narių tarnybas;
 - didesnis ES reagavimo į krizes veiksmų matomumas.
 1.5.3.Panašios patirties išvados
 Pastarojo meto patirtis, susijusi su migracijos ir pabėgėlių krize, parodė, kad esamos teisinės ir finansinėms priemonės turi spragų ir kad šių priemonių nepakanka ir jos turi būti papildytos siekiant tikslingiau reaguoti į skubius Europos Sąjungoje kilusius humanitarinius poreikius. Pasiūlyta priemonė yra būtina atsižvelgiant į esamą pabėgėlių ir migracijos krizę ir į bet kokią panašią būsimą krizę.
 1.5.4.Suderinamumas ir galima sąveika su kitomis atitinkamomis priemonėmis
 Didelius finansinius pagalbos teikimo Europoje išteklius gali užtikrinti, ir taip padėti valstybėms narėms, kuriose susidarė nepaprastoji padėtis, įvairios ES priemonės, kaip antai Solidarumo fondas, Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (PMIF), Vidaus saugumo fondas (VSF) arba Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondas (EPSAF). Taikant šias priemones galima teikti skubią pagalbą dotacijų forma, pavyzdžiui, su pastoge ar būstu susijusioms reikmėms, taip pat pagrindinius pagalbos reikmenis. Tačiau jos nėra konkrečiai skirtos dideliems humanitariniams poreikiams tenkinti. Visų pirma, jos daugiausia grindžiamos vyriausybių, kurios galbūt jau patiria finansinių ir ekonominių sunkumų, administraciniais ir operaciniais pajėgumais.
 Todėl tikslinga sukurti specialią priemonę, skirtą pagrindiniams nelaimės ištiktų žmonių poreikiams Sąjungoje patenkinti, kartu mažinant ekonominį poveikį nukentėjusioms valstybėms narėms, patiriančioms didelių ekonominių sunkumų.
 Bus užtikrinama sąveika ir papildomumas su pirmiau nurodytomis priemonėmis, taip pat su ERPF ir Sąjungos civilinės saugos mechanizmu.
 Šio pasiūlymo taikymo sritis neapsiriboja vien dabartine migracijos krize.
 1.6.Trukmė ir finansinis poveikis
 ◻ Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė ribota
 –◻
 ◻Pasiūlymas (iniciatyva) galioja nuo
 –◻
 ◻ finansinis poveikis nuo MMMM iki MMMM.
 X Pasiūlymo (iniciatyvos) trukmė neribota
 –X Įgyvendinimo pradinis laikotarpis – nuo [įsigaliojimo dienos] / 2016 m.
 –X Įtraukta nuostata dėl vertinimo po trejų metų.
 1.7.Numatytas (-i) valdymo būdas (-ai)
 15
 X Tiesioginis valdymas, vykdomas Komisijos:
 –X padalinių;
 –◻
 ◻vykdomųjų įstaigų.
 X Netiesioginis valdymas, biudžeto vykdymo užduotis perduodant:
 –X tarptautinėms organizacijoms ir jų agentūroms (JT subjektams, Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus komitetui, Tarptautinei Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijų federacijai, TMO);
 –◻EIB arba Europos investicijų fondui;
 –◻įstaigoms, nurodytoms Finansinio reglamento 208 ir 209 straipsniuose;
 –X viešosios teisės įstaigoms;
 –X įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja privatinė teisė, veikiančioms viešųjų paslaugų srityje, jeigu jos pateikia pakankamų finansinių garantijų;
 –◻ įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės privatinė teisė, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę ir kurios pateikia pakankamų finansinių garantijų;
 –◻ asmenims, kuriems pavestas konkrečių BUSP veiksmų vykdymas pagal ES sutarties V antraštinę dalį, ir kurie nurodyti atitinkamame pagrindiniame teisės akte.
 –Jei nurodomas daugiau kaip vienas valdymo būdas, išsamią informaciją pateikti šio punkto pastabų skiltyje.
 Pastabos
 Netaikoma
 2.VALDYMO PRIEMONĖS
 2.1.Stebėsenos ir atskaitomybės taisyklės
 Nurodyti dažnumą ir sąlygas.
 Veiksmai, kuriems teikiama finansinė parama pagal šį pasiūlymą, reguliariai stebimi.
 Komisija rengia ir teikia Tarybai ataskaitą:
 - vertinimo ataskaitą praėjus trejiems metams po reglamento įsigaliojimo.
 Atskaitomybė taip pat užtikrinama įvairiais lygmenimis, pavyzdžiui, teikiant metinę veiklos ataskaitą (įskaitant patikinimo deklaraciją), metinę vertinimo ataskaitą, paskelbiant visas atskiras vertinimo ataskaitas ir teikiant metinę audito ataskaitą.
 2.2.Valdymo ir kontrolės sistema
 2.2.1.Nustatyta rizika
 Rizika gali būti susijusi su tinkamu vidaus kontrolės sistemos, aprašytos 2.2.2 punkte, įgyvendinimu.
 2.2.2.Informacija apie įdiegtą vidaus kontrolės sistemą
 Dabartiniuose teisės aktuose numatyta taikyti esamą vidaus kontrolės sistemą, kuria užtikrinama, kad pagal naująją priemonę skiriamos lėšos būtų naudojamos tinkamai ir laikantis atitinkamų teisės aktų.
 Sistemos struktūra tokia:
 1. ECHO GD vidaus kontrolės sistema, kurios tikslas – užtikrinti, kad būtų laikomasi galiojančių administracinių procedūrų ir teisės aktų civilinės saugos srityje. Šiuo tikslu naudojami vidaus kontrolės standartai. Stebima nuolatos: vykdoma tolesnė projektų priežiūra, partnerių atranka ir vertinimas, partnerių peržiūra, atitikties vertinimas ir teikiamos ataskaitos. Taip pat atliekama kasmetinė laikotarpio vidurio peržiūra siekiant nustatyti bet kokį nederėjimą su tikslu ir bet kokius galimus pasikeitimus palyginti su metine darbo programa. Jau sukurtos į rezultatus orientuotos sistemos siekiant stebėti i) nelaimių prevencijos sistemos įgyvendinimą, ii) pasirengimo nelaimėms lygį ir iii) intervencinių veiksmų spartą, laipsnį ir tinkamumą ir teikti ataskaitas dėl šių klausimų.
 2. Pagal priemonę skirtų dotacijų ir sudarytų sutarčių auditas, atliekamas ECHO GD auditorių.
 3. Išorės ekspertų atliekamas veiklos vertinimas, civilinės saugos teisinių priemonių baigiamasis vertinimas.
 Veiksmų auditą gali atlikti ir išorės subjektai: OLAF sukčiavimo atvejais ir Audito Rūmai.
 2.2.3.Kontrolės sąnaudų ir naudos apskaičiavimas ir numatomo klaidų rizikos lygio vertinimas
 Numatomos ECHO GD kontrolės strategijos sąnaudos sudaro 2,7 proc. 2015 m. ECHO GD biudžeto. Pagrindinės šio rodiklio sudedamosios dalys:
 - bendros ECHO GD ekspertų vietoje darbuotojų sąnaudos, plius finansų ir operacijų padalinių sąnaudos, padaugintos iš numatomos laiko, skirto kokybės užtikrinimo, kontrolės ir stebėsenos veiklai, dalies (50 proc.);
 - bendri ECHO GD išorės audito sektoriaus ištekliai, skirti auditui ir patikrinimams atlikti.
 Atsižvelgdama į labai ribotas tokios kontrolės sąnaudas ir kartu su jomis susijusią kiekybiškai įvertinamą (klaidų ištaisymai ir susigrąžinamos lėšos) ir kiekybiškai neįvertinamą (kontrolės atgrasomasis poveikis ir kokybės draudimo poveikis) naudą, Komisija gali daryti išvadą, kad kiekybiškai įvertinama ir kiekybiškai neįvertinama kontrolės nauda iš esmės nusveria ribotas tokios kontrolės sąnaudas.
 Tai matyti iš Komisijos patvirtinto 1,33 proc. daugiamečio likutinio klaidų lygio, nustatyto humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos departamente (Pastaba: 2015 m. metinės veiklos ataskaitos projektas).
 2.3.Sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos priemonės
 Kovos su sukčiavimu strategija paskelbta 2013 m., kaip numatyta bendroje Europos Komisijos kovos su sukčiavimu strategijoje; šiuo metu ši strategija peržiūrima (Pastaba: peržiūrą atlikti numatyta kas dvejus metus).
 Strategijos pagrindas – įvairios kontrolės priemonės, kuriomis siekiama užkirsti kelią sukčiavimui ir jį nustatyti. Jos iš esmės įtvirtintos priemonėse, kuriomis siekiama užtikrinti operacijų teisėtumą ir tvarkingumą. Pavyzdžiui, ECHO GD partnerių požiūrio į sukčiavimo prevenciją ir nustatymą vertinimas yra audito programos, vykdomos įgyvendinant audito strategiją, dalis.
 Kovos su sukčiavimu strategijoje nustatyti tikslai ir atitinkamas veiksmų planas, kuriais siekiama padidinti dabartinės kontrolės sistemos gebėjimą užkirsti kelią sukčiavimui ir jį nustatyti, visų pirma: - didinti vidaus ir išorės subjektų informuotumą; - stiprinti rizika pagrįstą kontrolę; - stiprinti bendradarbiavimą su partneriais; - valdyti paramos nukreipimo riziką - ir stiprinti gebėjimus rengiant mokymus ir teikiant gaires. Viena iš veiklų buvo mokymo sesijų būstinės darbuotojams ir darbuotojams vietoje rengimas siekiant padidinti jų informuotumą ir sustiprinti gebėjimus. Be to, į reguliarius mokymo kursus, kuriuos partneriams rengia ECHO GD, įtraukta sukčiavimo tema.
 3.NUMATOMAS PASIŪLYMO (INICIATYVOS) FINANSINIS POVEIKIS
 3.1.Atitinkama (-os) daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija (-os) ir biudžeto išlaidų eilutė (-ės)
 Dabartinės biudžeto eilutės
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorijas ir biudžeto eilutes nurodyti eilės tvarka.
 Daugiametės finansinės programos išlaidų kategorija
 Biudžeto eilutė
 Išlaidų rūšis
 Įnašas
 3 išlaidų kategorija – SAUGUMAS IR PILIETYBĖ
 DA / NDA
 16
 ELPA šalių
 17
 šalių kandidačių
 18
 trečiųjų šalių
 pagal Finansinio reglamento 21 straipsnio 2 dalies b punktą
 3
 23 05 01 Skubi parama Sąjungoje
 DA
 NE
 NE
 NE
 NE
 3
 23 01 04 03 Skubi parama Sąjungoje – rėmimo išlaidos
 DA
 NE
 NE
 NE
 NE
 3.2.Numatomas poveikis išlaidoms
 3.2.1.Numatomo poveikio išlaidoms santrauka
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Daugiametės finansinės programos
 išlaidų kategorija
 Numeris
 3 išlaidų kategorija – Saugumas ir pilietybė
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 m.
 2020 ir vėlesni metai
 IŠ VISO
 • Veiklos asignavimai
 23 05 01 Skubi parama Sąjungoje
 Įsipareigojimai
 1)
 297
 198
 198
 p. m.
 p. m.
 693
 Mokėjimai
 2)
 238
 217
 198
 40
 p. m.
 693
 23 01 04 03 Skubi parama Sąjungoje
 – Rėmimo išlaidos
 19
 3)
 3
 2
 2
 p. m.
 p. m.
 7
 IŠ VISO asignavimų
 Įsipareigojimai
 =1+3
 300
 200
 200
 p. m.
 p. m.
 700
 Mokėjimai
 =2+3
 241
 219
 200
 40
 p. m.
 700
 • IŠ VISO veiklos asignavimų
 Įsipareigojimai
 4)
 297
 198
 198
 p. m.
 p. m.
 693
 Mokėjimai
 5)
 238
 217
 198
 40
 p. m.
 693
 • IŠ VISO administracinio pobūdžio asignavimų, finansuojamų iš konkrečių programų rinkinio lėšų
 6)
 3
 2
 2
 p. m.
 p. m.
 7
 IŠ VISO asignavimų
 pagal daugiametės finansinės programos
 3 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ
 Įsipareigojimai
 =4+ 6
 300
 200
 200
 p. m.
 p. m.
 700
 Mokėjimai
 =5+ 6
 241
 219
 200
 40
 p. m.
 700
 Daugiametės finansinės programos
 išlaidų kategorija
 5
 „Administracinės išlaidos“
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 m.
 2020 ir vėlesni metai
 IŠ VISO
 • Žmogiškieji ištekliai
 20
 2,020
 3,030
 3,030
 p. m.
 p. m.
 8,080
 • Kitos administracinės išlaidos
 0,17
 0,20
 0,20
 p. m.
 p. m.
 0,57
 IŠ VISO
 Asignavimai
 2,190
 3,230
 3,230
 p. m.
 p. m.
 8,650
 IŠ VISO asignavimų
 pagal daugiametės finansinės programos
 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJĄ
 (Iš viso įsipareigojimų = Iš viso mokėjimų)
 2,190
 3,230
 3,230
 p. m.
 p. m.
 8,650
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 m.
 2020 ir vėlesni metai
 IŠ VISO
 IŠ VISO asignavimų
 pagal daugiametės finansinės programos
 1–5 IŠLAIDŲ KATEGORIJAS
 Įsipareigojimai
 302,190
 230,230
 230,230
 p. m.
 p. m.
 708,650
 Mokėjimai
 243,190
 222,230
 203,230
 40
 p. m.
 708,650
 3.2.2.Numatomas poveikis veiklos asignavimams
 –◻
 ◻Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai nenaudojami
 –X
 Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti veiklos asignavimai naudojami
 –[Toliau pateikta lentelė netaikoma. Atsižvelgiant į operacijų, kurios gali būti finansuojamos pagal pasiūlytą naują priemonę, įvairovę ir sudėtingumą ir į jų nenuspėjamą pobūdį, neįmanoma iš anksto išvardyti realistiškų rezultatų, rūšių ir vidutinių sąnaudų.]
 Įsipareigojimų asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Nurodyti tikslus ir rezultatus
 ⇩
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 m.
 2020 m.
 IŠ VISO
 Rūšis
 21
 Vidutinės sąnaudos
 Skaičius
 Sąnaudos
 Skaičius
 Sąnaudos
 Skaičius
 Sąnaudos
 Skaičius
 Sąnaudos
 Skaičius
 Sąnaudos
 Bendras skaičius
 Iš viso sąnaudų
 1 KONKRETUS TIKSLAS
 22
 ...
 - Rezultatas
 - Rezultatas
 - Rezultatas
 1 konkretaus tikslo tarpinė suma
 2 KONKRETUS TIKSLAS ...
 - Rezultatas
 2 konkretaus tikslo tarpinė suma
 IŠ VISO SĄNAUDŲ
 3.2.3.Numatomas poveikis administracinio pobūdžio asignavimams
 3.2.3.1.Santrauka
 –◻
 ◻Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio pobūdžio asignavimų nenaudojama
 –X
 Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti administracinio pobūdžio asignavimai naudojami taip:
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 2016 m.
 23
 2017 m.
 2018 m.
 2019 ir vėlesni metai
 IŠ VISO
 Daugiametės finansinės programos 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJA
 Žmogiškieji ištekliai
 2,020
 3,030
 3,030
 p. m.
 8,080
 Kitos administracinės išlaidos
 0,170
 0,200
 0,200
 p. m.
 0,570
 Daugiametės finansinės programos
 5 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS
 tarpinė suma
 2,190
 3,230
 3,230
 p. m.
 8,620
 Daugiametės finansinės programos
 3 IŠLAIDŲ KATEGORIJA
 24
 Žmogiškieji ištekliai
 Kitos administracinio pobūdžio išlaidos
 3
 2
 2
 p. m.
 7
 Daugiametės finansinės programos
 3 IŠLAIDŲ KATEGORIJOS
 tarpinė suma
 3
 2
 2
 p. m.
 7
 IŠ VISO
 5,190
 5,230
 5,230
 p. m.
 15,620
 Žmogiškųjų išteklių ir kitų administracinio pobūdžio išlaidų asignavimų poreikiai bus tenkinami iš GD asignavimų, jau paskirtų priemonei valdyti ir (arba) perskirstytų generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
 3.2.3.2.Numatomi žmogiškųjų išteklių poreikiai
 –◻
 ◻Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškųjų išteklių nenaudojama.
 –X
 Pasiūlymui (iniciatyvai) įgyvendinti žmogiškieji ištekliai naudojami taip:
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 m.
 2020 m.
 • Etatų plano pareigybės (pareigūnai ir laikinieji darbuotojai)
 23 01 01 01 (Komisijos būstinė ir atstovybės)
 20
 20
 20
 p. m.
 p. m.
 XX 01 01 02 (Delegacijos)
 XX 01 05 01 (Netiesioginiai moksliniai tyrimai)
 10 01 05 01 (Tiesioginiai moksliniai tyrimai)
 • Išorės darbuotojai (etatų vienetais)
 25
 XX 01 02 01 (CA, SNE, INT finansuojami iš bendrojo biudžeto)
 5
 5
 5
 p. m.
 p. m.
 XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT ir JED delegacijose)
 XX 01 04 yy
 26
 - būstinėje
 - delegacijose
 XX 01 05 02 (CA, SNE, INT– netiesioginiai moksliniai tyrimai)
 10 01 05 02 (CA, SNE, INT– tiesioginiai moksliniai tyrimai)
 Kitos biudžeto eilutės (nurodyti)
 IŠ VISO
 25
 25
 25
 p. m.
 p. m.
 Žmogiškųjų išteklių poreikiai bus tenkinami panaudojant GD darbuotojus, jau paskirtus priemonei valdyti ir (arba) perskirstytus generaliniame direktorate, ir prireikus finansuojami iš papildomų lėšų, kurios atsakingam GD gali būti skiriamos pagal metinę asignavimų skyrimo procedūrą ir atsižvelgiant į biudžeto apribojimus.
 Vykdytinų užduočių aprašymas:
 Pareigūnai ir laikinieji darbuotojai
 Poreikių vertinimo veikla, būtinųjų gebėjimų techninių specifikacijų parengimas, finansavimo pasiūlymų analizė, projektų stebėsena, veiksmų koordinavimas su humanitariniais įgyvendinimo partneriais, operacijų koordinavimas susidarius ekstremaliai situacijai ir t. t.
 Išorės darbuotojai
 Parama pirmiau nurodytai veiklai
 3.2.4.Suderinamumas su dabartine daugiamete finansine programa
 –X
 Pasiūlymas (iniciatyva) atitinka dabartinę daugiametę finansinę programą, tačiau gali reikėti naudoti specialias priemones, kaip apibrėžta DFP reglamente).
 –◻
 ◻Atsižvelgiant į pasiūlymą (iniciatyvą), reikės pakeisti daugiametės finansinės programos atitinkamos išlaidų kategorijos programavimą.
 Iniciatyvai reikalingas finansavimas – 700 mln. EUR per trejus metus: 300 mln. EUR 2016 m., 200 mln. EUR 2017 m., 200 mln. EUR 2018 m., skirti skubiai paramai Europos Sąjungoje.
 Šiuo tikslu bus sukurtas naujas skyrius (23 05) ir dvi naujos biudžeto eilutės (23 05 01 – Skubi parama Sąjungoje) ir 23 01 04 03 – Skubi parama Sąjungoje – rėmimo išlaidos)
 –◻
 ◻Įgyvendinant pasiūlymą (iniciatyvą) būtina taikyti lankstumo priemonę arba patikslinti daugiametę finansinę programą.
 Paaiškinti, ką reikia atlikti, ir nurodyti atitinkamas išlaidų kategorijas, biudžeto eilutes ir sumas.
 [...]
 3.2.5.Trečiųjų šalių įnašai
 –Pasiūlyme (iniciatyvoje) nenumatyta bendro su trečiosiomis šalimis finansavimo.
 –X Pasiūlyme (iniciatyvoje) numatytas bendras finansavimas apskaičiuojamas taip:
 Asignavimai mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 ir vėlesni metai
 Iš viso
 Valstybės narės
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 IŠ VISO bendrai finansuojamų asignavimų
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 3.3.Numatomas poveikis įplaukoms
 –◻
 ◻Pasiūlymas (iniciatyva) neturi finansinio poveikio įplaukoms.
 –X
 Pasiūlymas (iniciatyva) turi finansinį poveikį:
 –◻
 ◻nuosaviems ištekliams
 –X
 įvairioms įplaukoms (išorės asignuotosioms įplaukoms)
 mln. EUR (tūkstantųjų tikslumu)
 Biudžeto įplaukų eilutė
 Einamųjų finansinių metų asignavimai
 Pasiūlymo (iniciatyvos) poveikis
 27
 2016 m.
 2017 m.
 2018 m.
 2019 ir vėlesni metai
 23 05 01 straipsnis
 Nauja biudžeto eilutė
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 p. m.
 Įvairių asignuotųjų įplaukų atveju nurodyti biudžeto išlaidų eilutę (-es), kuriai (-ioms) daromas poveikis.
 23 05 01
 (1)
 Taip pat žr. Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai „ES viešųjų pirkimų taisyklių taikymas ir dabartinė prieglobsčio krizė“ (COM(2015) 454 final, 2015 m. rugsėjo 9 d.).
 (2)
 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1).
 (3)
 1996 m. birželio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/96 dėl humanitarinės pagalbos (OL L 163, 1996 7 2, p. 1).
 (4)
 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 661/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantis Europos Sąjungos solidarumo fondą.
 (5)
 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1313/2013/ES dėl Sąjungos civilinės saugos mechanizmo (OL L 347, 2013 12 20, p. 924).
 (6)
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 223/2014 dėl Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondo (OL L 72, 2014 3 12, p. 1).
 (7)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 513/2014, kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Tarybos sprendimas 2007/125/TVR (OL L 150, 2014 5 20, p. 93).
 (8)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 514/2014, kuriuo nustatomos Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo ir policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonės bendrosios nuostatos (OL L 150, 2014 5 20, p. 112).
 (9)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 515/2014, kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Sprendimas Nr. 574/2007/EB (OL L 150, 2014 5 20, p. 143).
 (10)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 516/2014, kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2008/381/EB ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos sprendimai Nr. 573/2007/EB ir Nr. 575/2007/EB bei Tarybos sprendimas 2007/435/EB (OL L 150, 2014 5 2, p. 168).
 (11)
 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013 9 18, p. 1).
 (12)
 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996 11 15, p. 2).
 (13)
 VGV – veikla grindžiamas valdymas; VGB – veikla grindžiamo biudžeto sudarymas.
 (14)
 Kaip nurodyta Finansinio reglamento 54 straipsnio 2 dalies a arba b punkte.
 (15)
 Informacija apie valdymo būdus ir nuorodos į Finansinį reglamentą pateikiamos svetainėje „BudgWeb“
 https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx
 (16)
 DA – diferencijuotieji asignavimai, NDA – nediferencijuotieji asignavimai.
 (17)
 ELPA: Europos laisvosios prekybos asociacija.
 (18)
 Šalių kandidačių ir, kai taikoma, Vakarų Balkanų potencialių šalių kandidačių.
 (19)
 Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
 (20)
 2016 m.: iš viso 25 (16 AD, 4 AST ir 5 CA) gegužės–gruodžio mėn. 2017 ir 2018 m.: iš viso 25 kiekvienais metais (16 AD, 4 AST ir 5 CA)
 (21)
 Rezultatai – tai būsimi produktai ir paslaugos (pvz., finansuota studentų mainų, nutiesta kelių kilometrų ir kt.).
 (22)
 Kaip apibūdinta 1.4.2 punkte. „Konkretus (-ūs) tikslas (-ai)“
 (23)
 N metai yra pasiūlymo (iniciatyvos) įgyvendinimo pradžios metai.
 (24)
 Techninė ir (arba) administracinė pagalba bei išlaidos ES programų ir (arba) veiksmų įgyvendinimui remti (buvusios BA eilutės), netiesioginiai moksliniai tyrimai, tiesioginiai moksliniai tyrimai.
 (25)
 CA – sutartininkas („Contract Agent“); LA – vietinis darbuotojas („Local Agent“); SNE – deleguotasis nacionalinis ekspertas („Seconded National Expert“); INT – per agentūrą įdarbintas darbuotojas („Intérimaire“); JED – jaunesnysis delegacijos ekspertas („Jeune Expert en Délégation“).
 (26)
 Neviršijant viršutinės ribos, nustatytos išorės darbuotojams, finansuojamiems iš veiklos asignavimų (buvusių BA eilučių).
 (27)
 Tradiciniai nuosavi ištekliai (muitai, cukraus mokesčiai) turi būti nurodomi grynosiomis sumomis, t. y. iš bendros sumos atskaičius 25 % surinkimo sąnaudų.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52002PC0525(02)
 Propuesta de Decisión del Consejo por la que se prorroga el período de aplicación de la Decisión 2000/185/CE por la que se autoriza a los Estados miembros a aplicar un tipo reducido de IVA a algunos servicios de gran intensidad de mano de obra de acuerdo con el procedimiento previsto en el apartado 6 del artículo 28 de la Directiva 77/388/CEE /* COM/2002/0525 final Volumen II */
 Diario Oficial n° 020 E de 28/01/2003 p. 0214 - 0215
 Propuesta de DECISIÓN DEL CONSEJO por la que se prorroga el período de aplicación de la Decisión 2000/185/CE por la que se autoriza a los Estados miembros a aplicar un tipo reducido de IVA a algunos servicios de gran intensidad de mano de obra de acuerdo con el procedimiento previsto en el apartado 6 del artículo 28 de la Directiva 77/388/CEE(presentada por la Comisión)EXPOSICIÓN DE MOTIVOSEn aplicación de las recomendaciones del Consejo Europeo de los días 11 y 12 de diciembre de 1998, en particular de la "Estrategia de Viena para Europa", el Consejo adoptó, el 22 de octubre de 1999, la Directiva 1999/85/CE [1], que modificaba la Directiva 77/388/CEE [2] (sexta Directiva IVA) por lo que se refiere a la posibilidad de aplicar con carácter experimental un tipo reducido del IVA a los servicios de gran intensidad de mano de obra. Su objetivo es permitir a los Estados miembros que así lo deseen experimentar los efectos de una reducción del IVA aplicado a estos servicios en términos de creación de empleo y disminución de la economía sumergida.[1] DO L 277 de 28.10.1999, p. 34.[2] DO L 145 de 13.6.1977, p. 1; Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva 2002/38/CE, DO L 128 de 15.5.2002, p. 41.De conformidad con las disposiciones del apartado 6 del artículo 28 de la sexta Directiva IVA, modificadas por la Directiva 1999/85/CE, todo Estado miembro que deseara introducir esta medida debía informar de ello a la Comisión antes del 1 de noviembre de 1999. Nueve Estados miembros presentaron solicitudes que respondían a las exigencias de las mencionadas disposiciones. Dichas solicitudes fueron objeto de la Decisión 2000/185/CE del Consejo, de 20 de febrero de 2000 [3].[3] DO L 59 de 4.3.2000, p. 10.Sobre la base de los informes de evaluación que los Estados miembros habrán de elaborar antes del 1 de octubre de 2002, la Comisión deberá presentar al Parlamento Europeo y al Consejo, antes del 31 de diciembre de 2002, un informe de evaluación global acompañado, si procede, de una propuesta que permita decidir definitivamente el tipo aplicable a los servicios de gran intensidad de mano de obra.Este ejercicio se inscribe en la racionalización de las normas y excepciones aplicables a los tipos reducidos del IVA anunciadas en la Comunicación de la Comisión sobre la estrategia para mejorar el funcionamiento del régimen del IVA en el marco del mercado interior [4], que prevé, entre otras cosas, una reflexión sobre la cuestión de la utilización de los tipos reducidos del IVA en la aplicación de las distintas políticas comunitarias, en particular, en el fomento del empleo.[4] COM(2000) 348 final de 7.6.2000.Teniendo en cuenta los plazos necesarios para proceder a una evaluación global y profunda de los informes nacionales, la Comisión presenta una propuesta de modificación del apartado 6 del artículo 28 de la sexta Directiva IVA, encaminada a prorrogar por un año el período de aplicación de los tipos reducidos del IVA a los servicios de gran intensidad de mano de obra.En consecuencia, la Decisión 2000/185/CE del Consejo, de 20 de febrero de 2000, por la que se autoriza a los Estados miembros a aplicar un tipo reducido de IVA a algunos servicios de gran intensidad de mano de obra, deberá ser modificada también en el mismo sentido, con objeto de permitir que esos Estados miembros continúen aplicando ese tipo durante un año más en las mismas condiciones, sin modificar ni ampliar el ámbito de aplicación de la experiencia.Propuesta de DECISIÓN DEL CONSEJO por la que se prorroga el período de aplicación de la Decisión 2000/185/CE por la que se autoriza a los Estados miembros a aplicar un tipo reducido de IVA a algunos servicios de gran intensidad de mano de obra de acuerdo con el procedimiento previsto en el apartado 6 del artículo 28 de la Directiva 77/388/CEEEL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,Vista la Directiva 77/388/CE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios - Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme [5], y en particular el apartado 6 de su artículo 28,[5] DO L 145 de 13.6.1977, p. 1; Directiva cuya última modificación la constituye la Directiva [..................].Vista la propuesta de la Comisión [6],[6] DO C [... ] [... ], p. [... ].Considerando lo siguiente:(1) En virtud de la Decisión 2000/185/CE del Consejo [7], Bélgica, Grecia, España, Francia, Italia, Luxemburgo, los Países Bajos, Portugal y el reino Unido podrán aplicar, hasta el 31 de diciembre de 2002, un tipo reducido de IVA sobre los servicios de gran intensidad de mano de obra para los cuales presentaron una solicitud.[7] DO L 59 de 4.3.2000, p. 10.(2) Sobre la base de informes que habrán de elaborar antes del 1 de octubre de 2002 los Estados miembros que hayan aplicado estos tipos reducidos del IVA, la Comisión deberá someter al Parlamento Europeo y al Consejo, antes del 31 de diciembre de 2002, un informe de evaluación global acompañado, si procede, de una propuesta que permita decidir definitivamente el tipo aplicable a los servicios de gran intensidad de mano de obra.(3) Hasta ahora los Estados miembros no han transmitido aún a la Comisión ningún elemento de evaluación y, teniendo en cuenta los plazos necesarios para proceder a una evaluación global y profunda de los informes nacionales, se prorroga el período máximo de aplicación previsto por la Directiva 77/388/CEE para la medida en cuestión.(4) Procede prorrogar también el período de aplicación de la Decisión 2000/185/CE.HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:Artículo 1la Decisión 2000/185/CE se modificará del modo siguiente:1) en el primer párrafo del artículo 1, los términos «desde el 1 de enero de 2000 al 31 de diciembre de 2002» se sustituirán por los términos «desde el 1 de enero de 2000 al 31 de diciembre de 2003»;2) en el segundo párrafo del artículo 3, la fecha «31 de diciembre de 2002» se sustituirá por «31 de diciembre de 2003».Artículo 2Los destinatarios de la presente Decisión serán el Reino de Bélgica, la República Helénica, el Reino de España, la República Francesa, la República Italiana, el Gran Ducado de Luxemburgo, el Reino de los Países Bajos, la República Portuguesa y El reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte.Hecho en Bruselas, elPor el ConsejoEl Presidente[... ]


type: caselaw

text:
 9.2.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 37/20
 Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Conseil d'État (Francija) 11. decembra 2007 – Commune de Sausheim proti Pierru Azelvandru
 (Zadeva C-552/07)
 (2008/C 37/29)
 Jezik postopka: francoščina
 Predložitveno sodišče
 Conseil d'État (Francija)
 Stranki v postopku v glavni stvari
 Tožeča stranka: Commune de Sausheim
 Tožena stranka: Pierre Azelvandre
 Vprašanji za predhodno odločanje
 1)
 Ali je treba „kraj, kjer se bodo sproščali gensko spremenjeni organizmi“, ki v skladu s členom 19 Direktive Sveta 90/220/EGS z dne 23. aprila 1990 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje (1), ne more ostati zaupen, razumeti kot katastrsko parcelo ali večje geografsko območje, ki ustreza bodisi občini na ozemlju, s katerega se izvaja sproščanje, bodisi še večjemu območju (kantonu, departmaju)?
 2)
 Če bi bilo treba ta kraj razumeti tako, da določa katastrsko parcelo, ali se na podlagi člena 95 Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, ki je postala Evropska skupnost, ali Direktive 2003/4/ES (2) ali splošnega načela prava Skupnosti lahko zaradi varstva javnega reda ali drugih zaupnih podatkov, varovanih z zakonom, zavrne posredovanje katastrskih podatkov o kraju sproščanja?
 (1) UL L 117, str. 15.
 (2) Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26).


type: wikipedia

text:
Tutankhamun (/ˌtuːtənkɑːˈmuːn/, bl-Eġizzjan Antik: twt-ꜥnḫ-jmn; bil-pronunzja Eġittoloġika: Tutankhamen; /ˌtuːtənˈkɑːmɛn/; twieled għall-ħabta tal-1341 Q.K. – miet għall-ħabta tal-1323 Q.K.), spiss imlaqqam ir-Re Tut, kien faragħun tal-Eġittu Antik u kien l-aħħar wieħed mill-familja rjali tiegħu li rrenja matul l-aħħar tat-18-il dinastija (irrenja mill-1332 Q.K. sal-1323 Q.K. skont il-kronoloġija konvenzjonali) matul ir-Renju l-Ġdid tal-istorja Eġizzjana. Missieru jingħad li kien il-faragħun Akhenaten, identifikat bħala l-mumja li nstabet fil-qabar KV55. Ommu kienet oħt missieru, identifikata permezz tal-ittestjar tad-DNA bħala mumja mhux magħrufa mlaqqma bħala "Is-Sinjura ż-Żgħira" li nstabet fil-qabar KV35.
 Tutankhamun tela' fuq it-tron meta kellu tmien snin jew disa' snin taħt il-viżier tas-suċċessur eventwali tiegħu, xi ħaġa li kienet bla preċedent. Dan il-viżier kien Ay, u x'aktarx kien jiġi minnu. Huwa żżewweġ lill-oħtu tar-rispett Ankhesenamun. Matul iż-żwieġ tagħhom tilfu żewġt ibniet, waħda wara ħames jew sitt xhur ta' tqala u l-oħra ftit wara t-twelid wara tqala sħiħa. L-ismijiet tiegħu — Tutankhaten u Tutankhamun — jingħad li jfissru "Xbiha ħajja ta' Aten" u "Xbiha ħajja ta' Amun", u Aten ġiet sostitwita b'Amun wara l-mewt ta' Akhenaten. Għadd żgħir ta' Eġittologi, inkluż Battiscombe Gunn, jemmnu li t-traduzzjoni jaf hija żbaljata u fil-fatt għandha tkun "Il-ħajja ta' Aten hija sodisfaċenti" jew, skont il-Professur Gerhard Fecht, "Wieħed li għex ħajja perfetta huwa Aten".
 Tutankhamun reġa' stabbilixxa r-reliġjon tal-Eġittu Antik wara li kienet ġiet xolta minn missieru, arrikkixxa u ta lill-ordnijiet tal-qassisin żewġ setet importanti u beda jirrestawra monumenti antiki li kienu ġew danneġġati matul il-Perjodu ta' Amarna preċedenti. Huwa ttrasferixxa l-fdalijiet ta' missieru fil-Wied tar-Rejiet u ttrasferixxa wkoll il-belt kapitali minn Akhetaten għal Tebe. Tutankhamun kien fiżikament diżabbli b'deformità f'siequ x-xellugija u kellu nekrożi tal-għadam, u minħabba f'hekk kellu juża bastun, fil-fatt instabu diversi bsaten fil-qabar tiegħu. Huwa kellu problemi oħra tas-saħħa, fosthom l-iskoljożi u kien laqqat diversi tipi ta' malarja.
 L-iskoperta tal-1922 minn Howard Carter tal-qabar kważi intatt ta' Tutankhamun, fl-iskavi ffinanzjati minn Lord Carnarvon, dehret fl-istampa dinjija. B'iżjed minn 5,000 artefatt, qanqlet interess pubbliku mġedded fl-Eġittu Antik, u l-maskra ta' Tutankhamun, li issa tinsab fil-Mużew Eġizzjan fil-Kajr, għadha simbolu popolari. L-imwiet ta' wħud li kienu involuti fl-iskoperta tal-mumja ta' Tutankhamun qanqlu l-għajdut li kien hemm xi seħta tal-faragħuni. Mill-iskoperta tal-qabar intatt tiegħu, ġie mlaqqam bħala r-"Re Tut".
 Ftit mit-teżori tiegħu vvjaġġaw mad-dinja kollha u kisbu rispons bla preċedent. Il-Kunsill Suprem Eġizzjan tal-Antikitajiet ippermetta li jsiru tours mill-1962 bil-wirja fil-Louvre f'Pariġi, Franza, segwit mill-Mużew tal-Arti Muniċipali ta' Tokyo, il-Ġappun. Il-wirjiet attiraw miljuni ta' viżitaturi. Il-wirja bejn l-1972 u l-1979 intweriet fl-Istati Uniti, fl-Unjoni Sovjetika, fil-Ġappun, fi Franza, fil-Kanada, u fil-Punent tal-Ġermanja. Ma reġax hemm wirjiet internazzjonali qabel l-2005-2011. Din il-wirja kienet tinkludi l-predeċessuri ta' Tutankhamun mit-18-il dinastija, fosthom Hatshepsut u Akhenaten, iżda ma kinitx tinkludi l-maskra funebri tad-deheb. It-tour tat-teżori tal-2019-2022 beda f'Los Angeles u se jintemm fl-2022 fil-Mużew Eġizzjan il-ġdid fil-Kajr, li għall-ewwel darba se jkun qed juri l-kollezzjoni sħiħa ta' Tutankhamun, miġbura flimkien mill-mużewijiet u mill-imħażen kollha tal-Eġittu.
 Familja
 Tutankhamun, li ismu oriġinali kien Tutankhaten jew Tutankhuaten, twieled matul ir-renju ta' Akhenaten, matul it-Tmintax-il Dinastija tal-Eġittu Antik. Ir-renju ta' Akhenaten kien ikkaratterizzat minn bidla drammatika fir-reliġjon tal-Eġittu Antik, magħrufa bħala Ateniżmu, u r-rilokazzjoni tal-belt kapitali lejn is-sit ta' Amarna, li tat isem modern għall-Perjodu ta' Amarna. Lejn l-aħħar ta' dan il-perjodu, żewġ faragħuni oħra ġew irreġistrati li milli jidher kienu koreġġenti ta' Akhenaten: Neferneferuaten, mexxejja femminili li jaf kienet il-mara ta' Akhenaten, jiġifieri Nefertiti, jew bintu Meritaten; u Smenkhkare, li xi Eġittologi jemmnu li kienet l-istess persuna bħal Neferneferuaten iżda l-biċċa l-kbira jsostnu li kienet figura distinta. Mhuwiex ċert jekk ir-renju ta' Smenkhkare damx iktar minn dak ta' Akhenaten, filwaqt li Neferneferuaten issa jingħad li kienet saret koreġġenti ftit qabel ma miet Akhenaten u li kienet irrenjat għal xi żmien wara mewtu.
 Iskrizzjoni minn Hermopolis tirreferi għal "Tutankhuaten" bħala "iben ir-re", u ġeneralment jingħad li kien iben Akhenaten, għalkemm uħud jissuġġerixxu minflok li missieru kien Smenkhkare. Iskrizzjonijiet mir-renju ta' Tutankhamun iqisuh bħala iben missier Akhenaten, Amenhotep III, iżda dan seta' jkun possibbli biss jekk ir-renju ta' sbatax-il sena ta' Akhenaten kien jinkludi koreġġenza twila ma' missieru, possibbiltà li bosta Eġittologi fl-imgħoddi kienu jappoġġaw iżda issa abbandunawha għalkollox.
 Filwaqt li saru xi suġġerimenti li omm Tutankhamun kienet Meketaten, it-tieni bint ta' Akhenaten u Nefertiti, abbażi ta' riljiev mill-Qabar Irjali f'Amarna, din il-possibbiltà tqieset bħala improbabbli peress li kellha xi 10 snin meta mietet. Interpretazzjoni oħra tar-riljiev issemmi lil Nefertiti bħala ommu. Meritaten tressqet bħala ipoteżi li kienet ommu abbażi ta' eżami mill-ġdid ta' għatu ta' kaxxa u tunika tal-inkurunazzjoni li nstabu fil-qabar tiegħu. Tutankhamun kien jiġi mredda' minn mara li kien jisimha Maia, u isimha sar magħruf mill-qabar tagħha f'Saqqara.
 Fl-2008, twettqet analiżi ġenetika fuq il-fdalijiet mummifikati ta' Tutankhamun u fuq oħrajn li kienu maħsuba jew li kien magħruf li kienu membri rjali tar-Renju l-Ġdid mill-Università tal-Kajr. Ir-riżultati indikaw li missieru kien il-mumja mill-qabar KV55, identifikat bħala Akhenaten, u li ommu kienet il-mumja mill-qaber KV35, magħrufa bħala s-"Sinjura ż-Żgħira", li nstab li kienet oħt ir-raġel tagħha. Dan ifisser li s-Sinjura ż-Żgħira tal-qabar KV35 ma setgħetx tiġi identifikata bħala Nefertiti peress li ma kinitx oħt Akhenaten. It-tim irrapporta b'ċertezza ta' iktar minn 99.99 % li Amenhotep III kien missier l-individwu tal-qaber KV55, li min-naħa tiegħu kien missier Tutankhamun. Il-validità u l-affidabbiltà tad-data ġenetika mill-fdalijiet mummifikati ġew iddubitati minħabba d-degradazzjoni possibbli minħabba ż-żmien. Riċerkaturi bħal Marc Gabolde u Aidan Dodson jisħqu li Nefertiti tabilħaqq kienet omm Tutankhamun. F'din l-interpretazzjoni tar-riżultati tad-DNA, il-qrubija ġenetika ma kinitx dovuta għal tqabbil fuq il-livell ta' aħwa iżda kienet ir-riżultat ta' tliet ġenerazzjonijiet ta' żwieġ ta' kuġini tal-ewwel nisel, u b'hekk Nefertiti kienet kuġina ta' Akhenaten.
 Meta Tutankhaten sar re, huwa żżewweġ lil Ankhesenpaaten, waħda mill-bniet ta' Akhenaten, li iktar 'il quddiem bidlet isimha għal Ankhesenamun. Flimkien kellhom żewġt ibniet, iżda t-tnejn li huma mietu meta kienu għadhom trabi. Filwawt li nkiseb biss profil ġenetiku mhux komplet miż-żewġ feti mummifikati, dan kien biżżejjed biex jiġi kkonfermat li Tutankhamun kien missierhom. Bl-istess mod, data parzjali biss inkisbet sa issa għaż-żewġ mumji femminili mill-qabar KV21. Ġie ssuġġerit li l-qabar KV21A kien fih il-mumja ta' omm iż-żewġ feti iżda d-data mhix biżżejjed sinifikanti statistikament biex tiġi identifikata b'ċertezza bħala Ankhesenamun. L-istudji tat-tomografija komputati u ppubblikati fl-2011 żvelaw li bint minnhom twieldet qabel iż-żmien wara ħames jew sitt xhur ta' tqala, filwaqt li l-oħra twieled wara disa' xhur tqala. Il-mewt ta' Tutankhamun immarkat it-tmiem tal-linja rjali tat-18-il dinastija.
 Renju
 Tutankhamun kellu bejn tmien snin u disa' snin meta tela' fuq it-tron u sar faragħun, u għażel l-isem tat-tron Nebkheperure. Huwa rrenja għal madwar disa' snin. Matul ir-renju ta' Tutankhamun, il-pożizzjoni ta' Viżier ġiet maqsuma bejn l-Eġittu ta' Fuq u t'Isfel. Il-viżier prinċipali għall-Eġittu ta' Fuq kien Usermontu. Figura oħra jisimha Pentju kienet viżier ukoll iżda mhux ċar jekk mhux mill-Eġittu ta' Fuq jew mill-Eġittu t'Isfel. Mhux magħruf għalkollox jekk Ay, is-suċċessur ta' Tutankhamun, effettivament kellux il-pożizzjoni ta' viżier. Framment tal-fojl tad-deheb mill-qabar KV58 milli jidher jindika, iżda mhux b'ċertezza, li Ay kien meqjus bħala l-Qassis ta' Maat u kien jissejjaħ ukoll bħala "viżier, operatur ta' maat". Dan l-epitet ma jaqbilx mad-deskrizzjoni tas-soltu li kienet tintuża mill-viżier regolari iżda jaf tindika titlu informali. Jista' jkun li Ay kien juża t-titlu ta' viżier b'mod bla preċedent.
 Qassis Eġizzjan jismu Manetho kiteb storja komprensiva tal-Eġittu Antik fejn jirreferi għal re li kien jismu Orus, li rrenja għal 36 sena u li kellu bintu jisimha Acencheres li rrenjat għal tnax-il sena, u ħuha Rathotis irrenja għal disa' snin biss. Dawk li rrenjaw fil-Perjodu ta' Amarna huma ċentrali fil-lista iżda ma hemmx qbil fost ir-riċerkaturi dwar liema isem jikkorrispondi ma' liema figura storika. Orus u Acencheres ġew identifikati ma' Horemheb u Akhenaten, filwaqt li Rathotis ġie identifikat ma' Tutankhamun. L-ismijiet ġew assoċjati wkoll ma' Smenkhkare, Amenhotep III, Ay u oħrajn b'livelli differenti.
 Ir-rejiet kienu jiġu vvenerati wara mewthom permezz ta' setet mortwarji u tempji assoċjati. Tutankhamun kien wieħed mill-ftit rejiet li kien meqjum b'dan il-mod matul ħajtu. Stele skoperta f'Karnak u ddedikata lil Amun-Ra u lil Tutankhamun tindika li r-re fl-istit divinizzat tiegħu seta' jintalab il-maħfra u biex kwalunkwe midneb jinħeles minn dnubietu. It-tempji ta' din is-setta nbnew f'postijiet imbiegħda saħansitra f'Kawa u f'Faras f'Nubja. It-titlu ta' oħt ill-Viċire ta' Kush kien jinkludi referenza għar-re divinizzat, u dan huwa indikattiv tal-universalità ta' din is-setta.
 Sabiex il-faragħun, li kien meqjus divin, jiġi kkollegat man-nies u mal-allat, kienu jinħolqu epiteti speċjali għalihom malli kienu jaċċeddu għat-tron. It-titli li kienu jintużaw fl-Eġittu Antik kienu jintużaw ukoll biex jiddeskrivu l-kwalitajiet ta' dak li jkun u biex jiġu kkollegati mad-dinja terrestri. Il-ħames ismijiet ġew żviluppati matul is-sekli u l-ewwel isem kien isem Horus. L-isem oriġinali ta' Tutankhamun, Tutankhaten, ma kellux isem Nebty jew isem Falkun tad-Deheb assoċjat miegħu peress li ma nstab xejn skont il-protokoll sħiħ ta' ħames ismijiet. Tutankhaten jingħad li kien ifisser "Xbiha ħajja ta' Aten" diġà fl-1877; madankollu, mhux l-Eġittologi kollha jaqblu ma' din l-interpretazzjoni. L-Eġittologu Ingliż Battiscombe Gunn kien jemmen li l-interpretazzjoni antika ma kinitx taqbel mat-teoloġija ta' Akhenaten. Gunn kien jemmen li tali isem kien ikun blasfemija. Huwa kien iqis li tut kien verb u mhux nom u fl-1926 fassal it-traduzzjoni tiegħu: Il-ħajja ta' Aten hija sodisfaċenti. Il-ProfessUr Gerhard Fecht kien jemmen ukoll li l-kelma tut kienet verb. Huwa nnota li Akhenaten kien juża tit bħala kelma għal "xbiha", u mhux tut. Fecht ittraduċa l-verb tut bħala "li tkun perfett/komplut". B'Aten bħala s-suġġett, it-traduzzjoni sħiħa ta' Fecht kienet "Wieħed li għex ħajja perfetta huwa Aten". Fil-Blokka ta' Hermopolis (żewġ frammenti mnaqqxa skoperti f'Ashmunein) l-ewwel isem huwa spellut b'mod uniku bħala Tutankhuaten; ankh tintuża bħala verb, u b'hekk tappoġġa t-traduzzjoni l-antika ta' Xbiha ħajja ta' Aten.
 Tmiem il-Perjodu ta' Amarna
 Wara li kien inkurunat u "kiseb il-kunsill" tal-alla Amun, Tutankhamun ta diversi dotazzjonijiet li arrikkew u żiedu l-ordnijiet tal-qassisin tas-setet ta' Amun u ta' Ptah. Huwa kkummissjona statwi ġodda tal-allat bl-aqwa metalli u ħaġar u ordna li dgħajjes ġodda tal-purċissjonijiet jinbnew bl-ifjen ċedru mil-Libanu u jiġu mżejna bid-deheb u bil-fidda. Il-qassisin u ż-żeffiena, il-kantanti u l-qaddejja rjali reġgħu ngħataw il-karigi tagħhom u nħareġ digriet irjali biex tiġi żgurata l-istabbiltà futura tagħhom.
 Fit-tieni sena tiegħu bħala faragħun, Tutankhamun beda jerġa' jistabbilixxi l-ordni Eġizzjana antika. Kemm hu kif ukoll ir-reġina tiegħu neħħew "Aten" minn isimhom, u minflok użaw Amun. Il-belt kapitali tressqet minn Akhetaten għal Tebe. Tutankhamun irrinunzja l-alla Aten, u rrelegah għall-oskurità u reġa' stabbilixxa l-forma politeistika tar-reliġjon Eġizzjana. L-ewwel att tiegħu bħala faragħun kien li jneħħi l-mumja ta' missieru mill-qabar tiegħu f'Akhetaten u jerġa' jidfinha fil-Wied tar-Rejiet. B'hekk irnexxielu jsaħħaħ ir-renju tiegħu. Tutankhamun reġa' ordni l-bini ta' steli, santwarji u binjiet f'Karnak. Huwa żied xogħlijiet ta' kostruzzjoni f'Luxor u beda wkoll ir-restawr ta' tempji oħra fl-Eġittu kollu li kienu ġew misruqa u meqruda minn Akhenaten.
 Kampanji, monumenti u kostruzzjoni
 Il-pajjiż kien dgħajjef ekonomikament u instabbli wara r-renju ta' Akhenaten. Ir-relazzjonijiet diplomatiċi ma' renji oħra kienu ġew injorati, u Tutankhamun fittex li jerġa' jistabbilihom, b'mod partikolari mal-Mitanni. Evidenza tas-suċċess tiegħu hija suġġerita mir-rigali minn diversi pajjiżi li nstabu fil-qabar tiegħu. Minkejja l-isforzi tiegħu għal titjib fir-relazzjonijiet, ġew irreġistrati battalji man-Nubjani u mal-Asjatiċi fit-tempju mortwarju tiegħu f'Tebe. Il-qabar tiegħu kien fih l-armatura tal-ġisem, banketti li jingħalqu li kienu xierqa għall-kampanji militari, u qwies, u kien imħarreġ biex jispara bil-qaws. Madankollu, minħabba d-diżabbiltajiet fiżiċi f'żgħożitu, li minħabba fihom kellu juża bastun biex jimxi, il-biċċa l-kbira tal-istoriċi jispekulaw li hu personalment ma ħax sehem f'dawn il-battalji.
 Minħabba l-età tiegħu, x'aktarx li r-re kellu konsulenti li probabbilment kienu jinkludu lil Ay (is-suċċessur ta' Tutankhamun) u lill-Ġeneral Horemheb, li x'aktarx kien l-iben tar-rispett ta' Ay u s-suċċessur tiegħu. Horemheb jirreġistra li r-re ħatru bħala "sinjur tal-art" u prinċep eredi biex jieħu ħsieb id-dritt. Huwa rreġistra wkoll il-ħila tiegħu li jikkalma r-re żagħżugħ meta kien jitlef it-tempra.
 Fit-tielet sena tar-renju tiegħu, Tutankhamun reġġa' lura diversi bidliet li kienu saru fir-renju ta' missieru. Huwa temm il-qima lill-alla Aten u reġa' stabbilixxa l-qima lill-alla Amun sas-supremazija. Il-projbizzjoni tas-setta ta' Amun tneħħiet u reġgħu ngħataw il-privileġġi tradizzjonali lill-qassisin ta' din is-setta. Il-belt kapitali reġgħet tressqet lejn Tebe u l-belt ta' Akhetaten ġiet abbandunata. Bħala parti mit-treġġigħ lura ta' deċiżjonijiet li kien ħa missieru, ir-re ordna diversi proġetti ta' kostruzzjoni, b'mod partikolari f'Karnak, Tebe, fejn ordna l-bini tat-triq bl-istatwi ta' bosta sfinġijiet li twassal sat-tempju ta' Mut. Is-sfinġijiet oriġinarjament kienu saru għal Akhenaten u Nefertiti; ingħataw irjus ġodda ta' mtaten u statwi żgħar tar-re. Fit-Tempju ta' Luxor lesta t-tiżjin tal-kolonni tad-daħla ta' Amenhotep III. Il-monumenti li kienu ġew danneġġati taħt Akhenaten ġew irrestawrati, u nħolqu xbihat ġodda tal-alla Amun. Il-festivals tradizzjonali bdew jiġu ċċelebrati mill-ġdid, inkluż dawk marbuta mal-Barri Apis, Horemakhet, u Opet. L-Istele tar-Restawr tiegħu li tinsab quddiem it-Tempju ta' Karnak tgħid:It-tempji tal-allat femminili u maskili ... kienu fi stat ta' fdalijiet. In-niċeċ tagħhom kienu vojta u mimlija ħaxix ħażin. Is-santwarji tagħhom ma kinux jeżistu iktar u l-qrati tagħhom kienu qed jintużaw bħala toroq ... l-allat taw daharhom lil din l-art ... Kull meta xi ħadd kien jagħmel talba lil xi alla għal parir, ma kien jirċievi l-ebda rispons.Binja msejħa t-Tempju ta' Nebkheperure l-Maħbuba ta' Amun li Stabbilixxa l-Ordni f'Tebe, li jaf hija identika għal binja msejħa t-Tempju ta' Nebkheperre f'Tebe, li x'aktarx kienet tempju mortwarju, sar b'talatat irriċiklat mit-tempji ta' Aten tal-Lvant ta' Karnak ta' żmien Akhenaten, u dan jindika li t-twaqqigħ ta' dawn it-tempji kien diġà nbeda. Ħafna mill-proġetti ta' kostruzzjoni ta' żmien Tutankhamun ma tlestewx sa meta miet u tlestew jew ġew sfruttati mis-suċċessuri tiegħu, speċjalment Horemheb. It-triq tal-isfinġijiet tlestiet mis-suċċessur tiegħu Ay u l-kumpless kollu ġie sfruttat minn Horemheb. L-Istele tar-Restawr ġiet sfruttata minn Horemheb; biċċiet mit-Tempju ta' Nebkheperure f'Tebe ġew irriċiklati għal proġetti ta' kostruzzjoni ta' Horemheb stess.
 Saħħa u mewt
 Tutankhamun kellu statura rqiqa, u bejn wieħed u ieħor kien twil 167 ċentimetru. Huwa kellu nejbiet kbar u ħerġin 'il barra, xi ħaġa li kienet karatteristika tal-linja rjali ta' Thutmosis li kien jifforma parti minnha. Minn analiżi tal-ilbies li nstab fil-qabar tiegħu, partikolarment id-dimensjonijiet tal-ilbies ta' taħt tiegħu u taċ-ċintorini tiegħu, jidher li kellu qaddu żgħir u ġenbejh ġejjin għat-tond. F'tentattivi li jiġu spjegati kemm ix-xbihat tiegħu mhux tas-soltu fl-arti kif ukoll il-mewt bikrija tiegħu, kien hemm teorija li Tutankhamun kien ibati mill-ġinekomastija, mis-sindromu ta' Marfan, mis-sindromu tad-diżabbiltà intellettwali b'rabta-X ta' Wilson-Turner, mis-sindromu ta' Fröhlich (distrofija adiposoġenitali), mis-sindromu ta' Klinefelter, mis-sindromu tal-insensittività androġena, mis-sindromu tal-eċċess ta' aromatasi flimkien mas-sindromu tal-kranjosinostożi saġittali u s-sindromu ta' Antley-Bixler jew waħda mill-varjanti tiegħu. Ġie ssuġġerit ukoll li kien ibati mill-epilessija tal-lobu temporali ereditarja sabiex tiġi spjegata r-reliġjożità ta' bużnannuh Thutmosis IV u ta' missieru Akhenaten u l-imwiet bikrin tagħhom. Madankollu, intalab li jkun hemm kawtela fir-rigward ta' din id-dijanjożi.
 F'Jannar 2005, il-mumja ta' Tutankhamun għaddiet minn CT scan. Ir-riżultati wrew li Tutankhamun kellu palat iebes li b'palatoskiżi parzjali u possibbilment kellu każ mhux gravi ta' skoljożi. Is-CT scan uriet li siequ l-leminija kienet ċatta b'ipofalanġiżmu, filwaqt li siequ x-xellugija kienet midruba u kellu nekrożi fl-għadam tat-tieni u tat-tielet metatarsali (marda ta' Freiberg jew il-marda ta' Köhler II). Minħabba f'hekk Tutankhamun x'aktarx kellu juża bastun biex jimxi, u fil-fatt instabu ħafna bsaten fil-qabar tiegħu. L-ittestjar ġenetiku permezz tal-analiżi STR irrifjuta l-ipoteżi tal-ġinekomastija u tal-kranjosinostożi (eż., is-sindromu ta' Antley–Bixler) jew tas-sindromu ta' Marfan. L-ittestjar ġenetiku għal ġeni STEVOR, AMA1, jew MSP1 li huma speċifiċi għall-Plasmodium falciparum żvela indikazzjonijiet ta' malarja tropikali f'erba' mumji, inkluż dik ta' Tutankhamun. Attwalment din hija l-eqdem prova ġenetika tal-marda. It-tim skopra d-DNA minn diversi razez tal-parassita, li tindika li kien ġie infettat b'mod ripetut bl-iktar razza severa tal-malarja. L-infezzjonijiet tiegħu bil-malarja jaf ikkawżaw rispons immunitarju fatali f'ġismu jew skattaw xokk ċirkolatorju. Is-CT scan uriet ukoll li kien ibati minn frattura komposta fir-riġel tax-xellug tiegħu. It-teorija li din il-ferità jaf kienet ir-riżultat ta' ħsara moderna ġiet irrifjutata abbażi tat-truf ippuntati iżda ma jaqtgħux tal-frattura; il-ħsara moderna kien ikun fiha truf jaqtgħu. Sustanzi tal-ibbalzmar kienu preżenti fi ħdan il-frattura u dawn jindikaw li kienet assoċjata ma' ferita miftuħa; u ma kien hemm l-ebda sinjal ta' fejqan.
 Rikostruzzjoni ta' wiċċ Tutankhamun twettqet fl-2005 mill-Kunsill Suprem Eġizzjan tal-Antikitajiet u minn National Geographic. Tliet timijiet separati — Eġizzjani, Franċiżi u Amerikani — ħadmu separatament sabiex jaslu bejn wieħed u ieħor għal wiċċ ir-re żgħir. Filwaqt li t-timijiet Eġizzjani u Franċiżi kienu jafu li s-suġġett tagħhom kien Tutankhamun, filwaqt li t-tim Amerikan ħadem fil-għama. It-timijiet kollha pproduċew riżultati simili ħafna, iżda dak tat-tim Franċiż fl-aħħar mill-aħħar intgħażel biex isir mudell tiegħu bis-silikon.
 Kawża tal-mewt
 Ma teżisti l-ebda dokumentazzjoni dwar iċ-ċirkostanzi tal-mewt ta' Tutankhamun; dawn qajmu dibattitu konsiderevoli u studji ewlenin. Hawass u t-tim tiegħu jsostnu li mewtu x'aktarx li kienet ir-riżultat tal-kombinament tad-diversi mardiet li kellu li dgħajfuh, u ta' frattura tar-riġel, x'aktarx minħabba xi waqgħa, u infezzjoni gravi bil-malarja. Madankollu, Timmann u Meyer sostnew li l-anemija drepanoċitika hija ipoteżi iktar plawżibbli mal-patoloġiji li kellu r-re, u t-tim Eġizzjan issuġerixxa li din l-ipoteżi kienet "interessanti u plawżibbli".
 Teorija oħra kienet li kien miet b'xi daqqa fuq rasu. Din it-teorija ngħatat abbażi ta' radjografija tal-1968 li wriet żewġ frammenti tal-għadam fil-kranju. Din it-teorija ġiet irrifjuta permezz ta' analiżi ulterjuri tar-radjografiji u s-CT scan. Ġie ddeterminat li l-frammenti tal-għadam interkranjali kienu r-riżultat ta' kif inkixfet il-mumja fiż-żminijiet moderni peress li mhumiex fissi u mhux aderenti mar-reżina tal-ibbalzmar. Ma nstabet l-ebda evidenza ta' traqqiq tal-għadam jew membrani kkalċifikati, li setgħu kienu jindikaw xi daqqa fatali f'rasu. Ġie ssuġġerit ukoll li r-re żagħżugħ inqatel f'aċċident f'karru minħabba xejra ta' feriti ta' sfrakassar, inkluż il-fatt li l-parti ta' quddiem tal-kaxxa ta' sidru u xi kustilji kienu neqsin. Madankollu, il-kustilji neqsin x'aktarx li mhumiex ir-riżultat ta' xi ferita fil-mument tal-mewt tiegħu; ir-ritratti li ttieħdu malli ġew konklużi l-iskavi ta' Howard Carter fl-1926 juru li l-kaxxa ta' sider ir-re kienet intatta, u kien liebes kullar biż-żibeġ b'irjus ta' falkuni fit-truf. In-nuqqas kemm tal-kullar kif ukoll tal-kaxxa ta' sider ir-re ġiet innutata fir-radjografija tal-1968 u ġiet ikkonfermata wkoll mis-CT scan. X'aktarx il-parti ta' quddiem tal-kaxxa ta' sidru tneħħiet minn xi ħallelin meta serqu l-kullar biż-żibeġ; ix-xedd ir-ras ornamentali biż-żibeġ li kien jidher liebes ir-re fir-ritratti tal-1926 kien għeb ukoll sal-1968.
 Iktar qari
 Andritsos, John. Social Studies of Ancient Egypt: Tutankhamun. L-Awstralja, 2006.
 Brier, Bob. The Murder of Tutankhamun: A True Story. Putnam Adult, it-13 ta' April 1998, ISBN 0-425-16689-9 (paperback), ISBN 0-399-14383-1 (hardcover), ISBN 0-613-28967-6 (School & Library Binding).
 Carter, Howard and Arthur C. Mace, The Discovery of the Tomb of Tutankhamun. Courier Dover Publications, 1 June 1977, ISBN 0-486-23500-9; ir-rendikont semipopolari tal-iskoperta u tal-ftuħ tal-qabar mill-arkeologu responsabbli.
 Desroches-Noblecourt, Christiane. Sarwat Okasha (Prefazju), Tutankhamun: Life and Death of a Pharaoh. New York: New York Graphic Society, 1963, ISBN 0-8212-0151-4 (1976 reprint, hardcover), ISBN 0-14-011665-6 (1990 reprint, paperback).
 Il-Kunsill Suprem Eġizzjan tal-Antikitajiet, The Mummy of Tutankhamun: The CT Scan Report, kif stampat f'Ancient Egypt, Ġunju/Lulju 2005.
 Haag, Michael. The Rough Guide to Tutankhamun: The King: The Treasure: The Dynasty. Londra, 2005. ISBN 1-84353-554-8.
 Hoving, Thomas. The Search for Tutankhamun: The Untold Story of Adventure and Intrigue Surrounding the Greatest Modern archeological find. New York: Simon & Schuster, il-15 ta' Ottubru 1978, ISBN 0-671-24305-5 (hardcover), ISBN 0-8154-1186-3 (paperback). Dan il-ktieb jelenka għadd ta' anedotti dwar l-iskoperta u l-iskavi tal-qabar.
 James, T. G. H. Tutankhamun. New York: Friedman/Fairfax, l-1 ta' Settembru 2000, ISBN 1-58663-032-6 (hardcover). Volum b'format kbir tal-eks Uffiċjal tal-Antikitajiet Eġizzjani fil-British Museum, mimli illustrazzjonijiet bil-kulur tal-oġġetti funebri ta' Tutankhamun, u oġġetti relatati.
 Neubert, Otto. Tutankhamun and the Valley of the Kings. Londra: Granada Publishing Limited, 1972, ISBN 0-583-12141-1 (paperback). L-ewwel rakkont personali dwar l-iskoperta tal-qabar.
 Rossi, Renzo. Tutankhamun. Cincinnati (Ohio) 2007. ISBN 978-0-7153-2763-0. Ktieb bl-illustrazzjonijiet bil-kulur.
 Referenzi
 Arnold, Dorothea; Metropolitan Museum of Art Staff; Green, L.; Allen, James P. (1996). The Royal Women of Amarna: Images of Beauty from Ancient Egypt. Metropolitan Museum of Art. ISBN 978-0-87099-816-4. OCLC 35292712.
 Baker, Rosalie F.; Baker, Charles F. (2001). Ancient Egyptians: People of the Pyramids. Oxford University Press, USA. ISBN 978-0-19-512221-3.
 Barclay, John M.G. (2006). Flavius Josephus: Translation and Commentary, Volume 10: Against Apion. BRILL. ISBN 978-90-474-0405-7.
 Booysen, Riaan (2013). Thera and the Exodus: The Exodus Explained in Terms of Natural Phenomena and the Human Response to It. John Hunt Publishing. ISBN 978-1-78099-450-5.
 Brand, Peter Peter James; Cooper, Louise (2009). Causing His Name to Live: Studies in Egyptian Epigraphy and History in Memory of William J. Murnane. BRILL. ISBN 978-90-04-17644-7. OCLC 318869912.
 Braun, David (2012). National Geographic Tales of the Weird: Unbelievable True Stories. National Geographic Society. ISBN 978-1-4262-0965-9.
 Booth, Charlotte (2007). The Boy Behind the Mask: Meeting the Real Tutankhamun. Oneworld. ISBN 978-1-85168-544-8. OCLC 191804020.
 Chyla, Julia; Rosińska-Balik, Karolina; Debowska-Ludwin, Joanna (2017). Current Research in Egyptology 17. Oxbow Books. ISBN 978-1-78570-603-5. OCLC 1029884966.
 Clayton, Peter A. (2006). Chronicle of the Pharaohs: The Reign-by-Reign Record of the Rulers and Dynasties of Ancient Egypt. Thames & Hudson. ISBN 978-0-500-28628-9. OCLC 869729880.
 Collier, Mark; Manley, Bill (2003). How to Read Egyptian Hieroglyphs: A Step-by-step Guide to Teach Yourself. University of California Press. ISBN 978-0-520-23949-4. OCLC 705578614.
 Cooney, Kathlyn M.; Jasnow, Richard (2015). Joyful in Thebes: Egyptological Studies in Honor of Betsy M. Bryan. Lockwood Press. ISBN 978-1-937040-41-3. OCLC 960643348.
 Cooney, Kara (30 October 2018). When Women Ruled the World: Six Queens of Egypt. National Geographic Society. ISBN 978-1-4262-1978-8. OCLC 1100619021.
 Dodson, Aidan (2009). Amarna Sunset: Nefertiti, Tutankhamun, Ay, Horemheb, and the Egyptian Counter-Reformation. American University in Cairo Press. ISBN 978-1-61797-050-4. OCLC 1055144573.
 Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2010). The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson. ISBN 978-0-500-28857-3.
 Eaton-Krauss, Marianne (2015). The Unknown Tutankhamun. Bloomsbury Publishing. ISBN 978-1-4725-7563-0. OCLC 1049775714.
 Gabolde, Marc (2000). D'Akhenaton à Toutânkhamon. Université Lumière-Lyon 2, Institut d'archéologie et d'histoire de l'antiquité. ISBN 9782911971020. OCLC 607262790.
 Gilbert, Katherine Stoddert; Holt, Joan K.; Hudson, Sara, eds. (1976). Treasures of Tutankhamun. The Metropolitan Museum of Art. ISBN 978-0-87099-156-1. OCLC 865140073.
 Gundlach, Rolf; Taylor, John H. (2009). 4. Symposium Zur Ägyptischen Königsideologie. Otto Harrassowitz Verlag. ISBN 978-3-447-05888-9. OCLC 500749022.
 Fritze, Ronald H. (2016). Egyptomania: A History of Fascination, Obsession and Fantasy. Reaktion Books. ISBN 978-1-78023-685-8. OCLC 1010951566.
 Hawass, Zahi; et al. (17 February 2010). "Ancestry and Pathology in King Tutankhamun's Family" (PDF). The Journal of the American Medical Association. 303 (7): 638–647. doi:10.1001/jama.2010.121. PMID 20159872. Retrieved 27 August 2019.
 Hawass, Zahi (2004). The Golden Age of Tutankhamun. American Univ in Cairo Press. p. 56. ISBN 978-977-424-836-8. OCLC 56358390.
 Hawass, Zahi; Saleem, Sahar (2016). Scanning the Pharaohs: CT Imaging of the New Kingdom Royal Mummies. Oxford University Press. ISBN 978-977-416-673-0. OCLC 1078493215.
 Hawass, Zahi; Saleem, Sahar (2011). "Mummified Daughters of King Tutankhamun: Archeologic and CT Studies". American Journal of Roentgenology. 197 (5): W829–W836. doi:10.2214/AJR.11.6837. ISSN 0361-803X. PMID 22021529.
 Hoving, Thomas (2002). Tutankhamun: The Untold Story. Cooper Square Press. ISBN 978-1-4617-3214-3. OCLC 3965932.
 Kozma, Chahira (2008). "Skeletal dysplasia in ancient Egypt". American Journal of Medical Genetics Part A. 146A (23): 3104–3112. doi:10.1002/ajmg.a.32501. ISSN 1552-4825. PMID 19006207. S2CID 20360474.
 Leprohon, Ronald J. (2013). The Great Name: Ancient Egyptian Royal Titulary. SBL Press. ISBN 978-1-58983-736-2.
 Mackowiak, Philip A. (2013). Diagnosing Giants: Solving the Medical Mysteries of Thirteen Patients Who Changed the World. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-936114-4.
 Marchant, Jo (25 June 2010). "Tutankhamen 'killed by sickle-cell disease'". New Scientist. Retrieved 2 July 2021.
 Morkot, Robert (10 November 2004). The Egyptians: An Introduction. Routledge. ISBN 978-1-134-48857-5. OCLC 60448544.
 Nici, John (2015). Famous Works of Art—And How They Got That Way. Rowman & Littlefield Publishers. ISBN 978-1-4422-4955-4. OCLC 1035635529.
 Osing, Jürgen; Dreyer, Günter (1987). Form und Mass: Beiträge zur Literatur, Sprache und Kunst des alten Ägypten : Festschrift für Gerhard Fecht zum 65. Geburtstag am 6. Februar 1987. Otto Harrassowitz Verlag. ISBN 978-3-447-02704-5.
 Redford, Donald B. (2003). The Oxford Essential Guide to Egyptian Mythology. Berkley Publishing Group. ISBN 978-0-425-19096-8.
 Reeves, Carl Nicholas (1990). The Complete Tutankhamun: The King, the Tomb, the Royal Treasure. Thames and Hudson. ISBN 978-0-500-27810-9. OCLC 1104938097.
 Reeves, Nicholas (2015). "Tutankhamun's Mask Reconsidered (2015)". Bulletin of the Egyptological Seminar. 19: 511–526. Retrieved 7 September 2019 – via Academia.edu.
 Reeves, Nicholas; Wilkinson, Richard H. (1996). The Complete Valley of the Kings. London: Thames and Hudson. OCLC 809290016.
 Ridley, Ronald T. (2019). Akhenaten: A Historian's View. Cairo and New York: The American University in Cairo Press. ISBN 978-977-416-793-5. OCLC 8993387156.
 Riggs, Christina (2018). Photographing Tutankhamun: Archaeology, Ancient Egypt, and the Archive. Bloomsbury Publishing. ISBN 978-1-350-03853-0. OCLC 1114957945.
 Roberts, Peter (2006). HSC Ancient History. Pascal Press. ISBN 978-1-74125-179-1. OCLC 225398561.
 Robinson, Andrew (27 August 2009). Writing and Script: A Very Short Introduction. Oxford University Press. pp. 90–91. ISBN 978-0-19-956778-2. OCLC 654777745.
 Tawfik, Tarek; Thomas, Susanna; Hegenbarth-Reichardt, Ina (2018). "New Evidence for Tutankhamun's Parents: Revelations from the Grand Egyptian Museum". Mitteilungen des Deutschen Archäologischen Instituts, Abteilung Kairo. 74: 179–195. Retrieved 20 March 2021.
 Timmann, Christian; Meyer, Christian G. (2010). "Malaria, mummies, mutations: Tutankhamun's archaeological autopsy". Tropical Medicine & International Health. 15 (11): 1278–1280. doi:10.1111/j.1365-3156.2010.02614.x. ISSN 1365-3156. Retrieved 2 July 2021.
 Tyldesley, Joyce (2012). Tutankhamen: The Search for an Egyptian King. Basic Books. ISBN 978-0-465-02020-1.
 Walshe, J.M. (January 1973). "Tutankhamun: Klinefelter's Or Wilson's?". The Lancet. 301 (7794): 109–110. doi:10.1016/S0140-6736(73)90516-3. PMID 4118642.
 Williamson, Jacquelyn (2015). Wendrich, Willeke (ed.). "Amarna Period". UCLA Encyclopedia of Egyptology. Department of Near Eastern Languages and Cultures, UC Los Angeles.
 Zivie, A. (1998). "La nourrice royale Maïa et ses voisins: cinq tombeaux du Nouvel Empire récemment découverts à Saqqara". Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres (in French). 142 (1).
 Eġittu l-Antik
 Faragħuni
 Twieldu fl-1341 Q.K.
 Mietu fl-1323 Q.K.