text:
 10.4.2008
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 100/44
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ TOΥ ΕΟX
 αριθ. 135/2007
 της 26ης Οκτωβρίου 2007
 για τροποποίηση του παραρτήματος I (Κτηνιατρικά και φυτοϋγειονομικά θέματα) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ TOY ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, όπως τροποποιήθηκε με το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής «η συμφωνία», και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Το παράρτημα I της συμφωνίας τροποποιήθηκε με την απόφαση της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ αριθ. 99/2007 της 28ης Σεπτεμβρίου 2007 (1).
 (2)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 3ης Οκτωβρίου 2002, για τον καθορισμό υγειονομικών κανόνων σχετικά με τα ζωικά υποπροϊόντα που δεν προορίζονται για κατανάλωση από τον άνθρωπο (2), όπως διορθώθηκε με την ΕΕ L 30 της 3.2.2007, σ. 3, πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (3)
 H οδηγία 2002/33/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 21ης Οκτωβρίου 2002, για την τροποποίηση των οδηγιών 90/425/ΕΟΚ και 92/118/ΕΟΚ του Συμβουλίου όσον αφορά τις υγειονομικές απαιτήσεις για τα ζωικά υποπροϊόντα (3), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (4)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 808/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τον καθορισμό υγειονομικών κανόνων σχετικά με τα ζωικά υποπροϊόντα που δεν προορίζονται για κατανάλωση από τον άνθρωπο (4), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (5)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 809/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για μεταβατικά μέτρα, σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά τα πρότυπα μεταποίησης υλικών της κατηγορίας 3 και κόπρου που χρησιμοποιούνται σε μονάδες λιπασματοποίησης (5), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (6)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 810/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για μεταβατικά μέτρα, σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά τα πρότυπα μεταποίησης υλικών της κατηγορίας 3 και κόπρου που χρησιμοποιούνται σε μονάδες παραγωγής βιοαερίου (6), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (7)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 811/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά την απαγόρευση ανακύκλωσης εντός του ίδιου ζωικού είδους για τα ψάρια, την ταφή και την καύση ζωικών υποπροϊόντων και ορισμένα μεταβατικά μέτρα (7), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (8)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 446/2004 της Επιτροπής, της 10ης Μαρτίου 2004, για την ακύρωση ορισμένων αποφάσεων που αφορούν τα ζωικά υποπροϊόντα (8), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (9)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 668/2004 της Επιτροπής, της 10ης Μαρτίου 2004, για τροποποίηση ορισμένων παραρτημάτων του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου σχετικά με την εισαγωγή ζωικών υποπροϊόντων από τρίτες χώρες (9), όπως διορθώθηκε στην ΕΕ L 109 της 22.4.2006, σ. 12, πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (10)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 878/2004 της Επιτροπής, της 29ης Απριλίου 2004, σχετικά με τον ορισμό μεταβατικών μέτρων σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 όσον αφορά ορισμένα ζωικά υποπροϊόντα που ταξινομούνται ως υλικά των κατηγοριών 1 και 2 τα οποία προορίζονται για τεχνική χρήση (10), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (11)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 92/2005 της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τους τρόπους διάθεσης και χρησιμοποίησης των ζωικών υποπροϊόντων, καθώς και για την τροποποίηση του παραρτήματος VI του εν λόγω κανονισμού όσον αφορά τη μεταποίηση σε μονάδα παραγωγής βιοαερίου και την επεξεργασία των τετηγμένων λιπών (11), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (12)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 93/2005 της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005, για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τη μεταποίηση ζωικών υποπροϊόντων ιχθύων και τα εμπορικά έγγραφα για τη μεταφορά ζωικών υποπροϊόντων (12), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (13)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2067/2005 της Επιτροπής, της 16ης Δεκεμβρίου 2005 , για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 92/2005 όσον αφορά εναλλακτικούς τρόπους διάθεσης και χρησιμοποίησης ζωικών υποπροϊόντων (13), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (14)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 209/2006 της Επιτροπής, της 7ης Φεβρουαρίου 2006, για την τροποποίηση των κανονισμών (ΕΚ) αριθ. 809/2003 και (ΕΚ) αριθ. 810/2003 όσον αφορά την παράταση ισχύος των μεταβατικών μέτρων για μονάδες λιπασματοποίησης και παραγωγής βιοαερίου σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (14), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (15)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1192/2006 της Επιτροπής, της 4ης Αυγούστου 2006, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά καταλόγους εγκεκριμένων μονάδων στα κράτη μέλη (15), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (16)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1678/2006 της Επιτροπής, της 14ης Νοεμβρίου 2006, για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 92/2005 όσον αφορά εναλλακτικούς τρόπους για τη διάθεση και χρησιμοποίηση ζωικών υποπροϊόντων (16), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (17)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1877/2006 της Επιτροπής, της 18ης Δεκεμβρίου 2006, για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 878/2004 σχετικά με τον ορισμό μεταβατικών μέτρων σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 όσον αφορά ορισμένα ζωικά υποπροϊόντα που ταξινομούνται ως υλικά των κατηγοριών 1 και 2 και προορίζονται για τεχνική χρήση (17), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (18)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2007/2006 της Επιτροπής, της 22ας Δεκεμβρίου 2006, για την εφαρμογή και την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την εισαγωγή και τη διαμετακόμιση ορισμένων ενδιάμεσων προϊόντων που προέρχονται από υλικό της κατηγορίας 3 το οποίο προορίζεται για τεχνική χρήση στις ιατρικές συσκευές, τα προϊόντα διάγνωσης in vitro και τα αντιδραστήρια εργαστηρίου (18), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (19)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) της Επιτροπής αριθ. 1774/2002 καταργεί την οδηγία 90/667/ΕΟΚ του Συμβουλίου (19), την απόφαση 95/348/ΕΚ του Συμβουλίου (20) και την απόφαση 1999/534/ΕΚ του Συμβουλίου (21), οι οποίες είναι ενσωματωμένες στη συμφωνία και οι οποίες, συνεπώς, πρέπει να διαγραφούν από τη συμφωνία.
 (20)
 Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 446/2004 καταργεί τις αποφάσεις της Επιτροπής 92/562/ΕΟΚ (22), 97/735/ΕΚ (23) και 2001/25/ΕΚ (24), οι οποίες είναι ενσωματωμένες στη συμφωνία και συνεπώς πρέπει να διαγραφούν από τη συμφωνία.
 (21)
 Η παρούσα απόφαση δεν εφαρμόζεται στο Λιχτενστάιν.
 (22)
 Η παρούσα απόφαση εφαρμόζεται στην Ισλανδία με τη μεταβατική περίοδο που ορίζεται στην παράγραφο 2 του εισαγωγικού μέρους του κεφαλαίου I του παραρτήματος I για τους τομείς στους οποίους δεν ίσχυε η συμφωνία για την Ισλανδία πριν από την αναθεώρηση του παρόντος κεφαλαίου με την απόφαση της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ αριθ. 133/2007, της 26ης Οκτωβρίου 2007,
 ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:
 Άρθρο 1
 Το κεφάλαιο Ι του παραρτήματος Ι της συμφωνίας τροποποιείται όπως ορίζεται στο παράρτημα της παρούσας απόφασης.
 Άρθρο 2
 Τα κείμενα των κανονισμών (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 (όπως διορθώθηκε με την ΕΕ L 30 της 3.2.2007, σ. 3), (ΕΚ) αριθ. 808/2003, (ΕΚ) αριθ. 809/2003, (ΕΚ) αριθ. 810/2003, (ΕΚ) αριθ. 811/2003, (ΕΚ) αριθ. 446/2004, (ΕΚ) αριθ. 668/2004 (όπως διορθώθηκε με την ΕΕ L 109 της 22.4.2006, σ. 12), (ΕΚ) αριθ. 878/2004, (ΕΚ) αριθ. 92/2005, (ΕΚ) αριθ. 93/2005, (ΕΚ) αριθ. 2067/2005, (ΕΚ) αριθ. 209/2006, (ΕΚ) αριθ. 1192/2006, (ΕΚ) αριθ. 1678/2006, (ΕΚ) αριθ. 1877/2006 και (ΕΚ) αριθ. 2007/2006, καθώς και της οδηγίας 2002/33/ΕΚ στην ισλανδική και νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 27 Οκτωβρίου 2007, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί προς (25) όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας, ή κατά την ημέρα έναρξης ισχύος της απόφασης της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ αριθ. 133/2007 της 26ης Οκτωβρίου 2007, εφόσον η τελευταία είναι μεταγενέστερη.
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 26 Οκτωβρίου 2007.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Ο Πρόεδρος
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ΕΕ L 47 της 21.2.2008, σ. 10.
 (2) ΕΕ L 273 της 10.10.2002, σ. 1.
 (3) ΕΕ L 315 της 19.11.2002, σ. 14.
 (4) ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 1.
 (5) ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 10.
 (6) ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 12.
 (7) ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 14.
 (8) ΕΕ L 72 της 11.3.2004, σ. 62.
 (9) ΕΕ L 112 της 19.4.2004, σ. 1.
 (10) ΕΕ L 162 της 30.4.2004, σ. 62.
 (11) ΕΕ L 19 της 21.1.2005, σ. 27.
 (12) ΕΕ L 19 της 21.1.2005, σ. 34.
 (13) ΕΕ L 331 της 17.12.2005, σ. 12.
 (14) ΕΕ L 36 της 8.2.2006, σ. 32.
 (15) ΕΕ L 215 της 5.8.2006, σ. 10.
 (16) ΕΕ L 314 της 15.11.2006, σ. 4.
 (17) ΕΕ L 360 της 19.12.2006, σ. 133.
 (18) ΕΕ L 379 της 28.12.2006, σ. 98.
 (19) ΕΕ L 363 της 27.12.1990, σ. 51.
 (20) ΕΕ L 202 της 26.8.1995, σ. 8.
 (21) ΕΕ L 204 της 4.8.1999, σ. 37.
 (22) ΕΕ L 359 της 9.12.1992, σ. 23.
 (23) ΕΕ L 294 της 28.10.1997, σ. 7.
 (24) ΕΕ L 6 της 11.1.2001, σ. 16.
 (25) Αναφέρονται συνταγματικές απαιτήσεις.
 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ
 Το κεφάλαιο Ι του παραρτήματος Ι της συμφωνίας τροποποιείται όπως ορίζεται κατωτέρω.
 1.
 Μετά το σημείο 9α (απόφαση 1999/534/EΚ του Συμβουλίου) του μέρους 7.1 παρεμβάλλεται το ακόλουθο σημείο:
 «9β.
 32002 R 1774: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 3ης Οκτωβρίου 2002, για τον καθορισμό υγειονομικών κανόνων σχετικά με τα ζωικά υποπροϊόντα που δεν προορίζονται για κατανάλωση από τον άνθρωπο (ΕΕ L 273 της 10.10.2002, σ. 1), όπως διορθώθηκε με την ΕΕ L 30 της 3.2.2007, σ. 3, όπως τροποποιήθηκε με:.
 —
 32003 R 0808: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 808/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003 (EE L 117 της 13.5.2003, σ. 1),
 —
 32004 R 0668: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 668/2004 της Επιτροπής, της 10ης Μαρτίου 2004 (ΕΕ L 112 της 19.4.2004, σ. 1), όπως διορθώθηκε με την ΕΕ L 109 της 22.4.2006, σ. 12,
 —
 32005 R 0092: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 92/2005 της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005 (EE L 19 της 21.1.2005, σ. 27),
 —
 32005 R 0093: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 93/2005 της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005 (ΕΕ L 19 της 21.1.2005, σ. 34)».
 2.
 Ο τίτλος «Ζωικά απόβλητα, παθογόνοι μικροοργανισμοί» του μέρους 7.1 αντικαθίσταται με τον τίτλο «Ζωικά υποπροϊόντα που δεν προορίζονται για κατανάλωση από τον άνθρωπο».
 3.
 Στο σημείο 2 (οδηγία 90/425/ΕΟΚ του Συμβουλίου) του μέρους 1.1, στο σημείο 7 (οδηγία 92/118/ΕΚ του Συμβουλίου) του μέρους 5.1 και στο σημείο 16 (οδηγία 92/118/ΕΚ του Συμβουλίου) του μέρους 8.1 προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32002 L 0033: οδηγία 2002/33/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 21ης Οκτωβρίου 2002 (ΕΕ L 315 της 19.11.2002, σ. 14)».
 4.
 Μετά το σημείο 33 του μέρους 7.2 (απόφαση 2006/478/EΚ του Συμβουλίου), παρεμβάλλονται τα ακόλουθα σημεία:
 «34.
 32003 R 0809: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 809/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για μεταβατικά μέτρα, σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά τα πρότυπα μεταποίησης υλικών της κατηγορίας 3 και κόπρου που χρησιμοποιούνται σε μονάδες λιπασματοποίησης (ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 10), όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32006 R 0209: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 209/2006 της Επιτροπής, της 7ης Φεβρουαρίου 2006 (ΕΕ L 36 της 8.2.2006, σ. 32).
 35.
 32003 R 0810: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 810/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για μεταβατικά μέτρα, σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά τα πρότυπα μεταποίησης υλικών της κατηγορίας 3 και κόπρου που χρησιμοποιούνται σε μονάδες παραγωγής βιοαερίου (ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 12), όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32006 R 0209: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 209/2006 της Επιτροπής, της 7ης Φεβρουαρίου 2006 (ΕΕ L 36 της 8.2.2006, σ. 32).
 36.
 32003 R 0811: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 811/2003 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2003, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά την απαγόρευση ανακύκλωσης εντός του ίδιου ζωικού είδους για τα ψάρια, την ταφή και την καύση ζωικών υποπροϊόντων και ορισμένα μεταβατικά μέτρα (ΕΕ L 117 της 13.5.2003, σ. 14).
 37.
 32004 R 0446: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 446/2004 της Επιτροπής, της 10ης Μαρτίου 2004, για την ακύρωση ορισμένων αποφάσεων που αφορούν τα ζωικά υποπροϊόντα (ΕΕ L 72 της 11.3.2004, σ. 62).
 38.
 32004 R 0878: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 878/2004 της Επιτροπής, της 29ης Απριλίου 2004, σχετικά με τον ορισμό μεταβατικών μέτρων σύμφωνα με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 όσον αφορά ορισμένα ζωικά υποπροϊόντα που ταξινομούνται ως υλικά των κατηγοριών 1 και 2 τα οποία προορίζονται για τεχνική χρήση (ΕΕ L 162 της 30.4.2004, σ. 62), όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32006 R 1877: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1877/2006 της Επιτροπής, της 18ης Δεκεμβρίου 2006 (ΕΕ L 360 της 19.12.2006, σ. 133).
 39.
 32005 R 0092: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 92/2005 της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τους τρόπους διάθεσης και χρησιμοποίησης των ζωικών υποπροϊόντων, καθώς και για την τροποποίηση του παραρτήματος VI του εν λόγω κανονισμού όσον αφορά τη μεταποίηση σε μονάδα παραγωγής βιοαερίου και την επεξεργασία των τετηγμένων λιπών (ΕΕ L 19 της 21.1.2005, σ. 27), όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32005 R 2067: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2067/2005 της Επιτροπής, της 16ης Δεκεμβρίου 2005 (ΕΕ L 331 της 17.12.2005, σ. 12).
 —
 32006 R 1678: τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1678/2006 της Επιτροπής, της 14ης Νοεμβρίου 2006 (ΕΕ L 314 της 15.11.2006, σ. 4).
 40.
 32006 R 1192: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1192/2006 της Επιτροπής, της 4ης Αυγούστου 2006, για την εφαρμογή του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά καταλόγους εγκεκριμένων μονάδων στα κράτη μέλη (ΕΕ L 215 της 5.8.2006, σ. 10).
 41.
 32006 R 2007: κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2007/2006 της Επιτροπής, της 22ας Δεκεμβρίου 2006, για την εφαρμογή και την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1774/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά την εισαγωγή και τη διαμετακόμιση ορισμένων ενδιάμεσων προϊόντων που προέρχονται από υλικό της κατηγορίας 3 το οποίο προορίζεται για τεχνική χρήση στις ιατρικές συσκευές, τα προϊόντα διάγνωσης in vitro και τα αντιδραστήρια εργαστηρίου (ΕΕ L 379 της 28.12.2006, σ. 98)».
 5.
 Το κείμενο των σημείων 9 (οδηγία 90/667/ΕΟΚ του Συμβουλίου) και 9α (απόφαση 1999/534/ΕΚ του Συμβουλίου) του μέρους 7.1 και το κείμενο των σημείων 7 (απόφαση 92/562/ΕΟΚ της Επιτροπής) και 11 (απόφαση 95/348/ΕΚ του Συμβουλίου) του μέρους 7.2 διαγράφονται.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 19.10.2017
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 270/31
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 60/2016
 od 18. ožujka 2016.
 o izmjeni Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u [2017/1890]
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru (Sporazum o EGP-u), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2174 оd 24. studenoga 2015. o indikativnoj zbirci ekoloških dobara i usluga, formatu za dostavljanje podataka za europske ekonomske račune okoliša i o načinima, strukturi i učestalosti izvješća o kvaliteti u skladu s Uredbom (EU) br. 691/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o europskim ekonomskim računima okoliša (1) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Prilog XXI. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Nakon točke 27.c (Uredba (EU) br. 691/2011 Europskog parlamenta i Vijeća) u Prilogu XXI. Sporazumu o EGP-u umeće se sljedeća točka:
 „27.ca
 32015 R 2174: Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2174 оd 24. studenoga 2015. o indikativnoj zbirci ekoloških dobara i usluga, formatu za dostavljanje podataka za europske ekonomske račune okoliša i o načinima, strukturi i učestalosti izvješća o kvaliteti u skladu s Uredbom (EU) br. 691/2011 Europskog parlamenta i Vijeća o europskim ekonomskim računima okoliša (SL L 307, 25.11.2015., str. 17.).”
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi Provedbene uredbe (EU) 2015/2174 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 19. ožujka 2016. pod uvjetom da su sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u poslana (*1).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 18. ožujka 2016.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Claude MAERTEN
 (1) SL L 307, 25.11.2015., str. 17.
 (*1) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


type: wikipedia

text:
Leipzigi Ülikool (Universität Leipzig) asub Saksamaal Leipzigis. See on üks vanemaid ülikoole Euroopas.
 See asutati 1409. aasta alguses ja koosnes algul neljast teaduskonnast.
 Saksa DV aegadel oli ülikooli nimi Leipzigi Karl Marxi (nimeline) Ülikool (saksa Karl-Marx-Universität, lühend KMU).
 Praegu on ülikoolil 14 teaduskonda ja umbes 29 000 üliõpilast. Instituute on 150 ja õppeprogramme 190. See on Saksimaa suuruselt teine ülikool.
 Ülikool on asutamisest saadik pidevalt tegutsenud. Kõige kuulsam on arstiteaduskond, mis asutati 1415. aastal.
 Ajalugu
 Alma mater Lipsiensis avati 2. detsembril 1409 Praha Karli ülikoolist lahkunud saksa üliõpilaste poolt. Paavst Aleksander V andis tunnustamisbulla välja 9. septembril 1409. Ülikooli esimene rektor oli Johann von Münsterberg.
 Leipzigi Ülikooliga seotud isikuid
 Leipzigi Ülikooli väljapaistvate õppejõudude hulka kuuluvad:
 filosoof Ernst Bloch
 majandusteadlane Karl Bücher
 neuroloog Paul Flechsig
 germanist Theodor Frings
 teoloog ja luuletaja Christian Fürchtegott Gellert
 filoloog Johann Christoph Gottsched
 füüsik Werner Heisenberg
 füüsik Gustav Ludwig Hertz
 romanist Werner Krauss
 ajaloolane Karl Lamprecht
 kasvatusteadlane Theodor Litt
 ajaloolane Walter Markov
 klassikaline filoloog Petrus Mosellanus
 keemik Wilhelm Ostwald
 majandusteadlane Wilhelm Roscher
 filosoof Christian Thomasius
 psühholoog Wilhelm Wundt
 Leipzigis õppinud kuulsaks saanud üliõpilaste hulka kuuluvad:
 Georg Agricola, mäeinsener ja loodusfilosoof
 Marc Bloch, prantsuse ajaloolane
 Émile Durkheim, prantsuse sotsioloog
 Johann Wolfgang von Goethe, saksa kirjanik, loodusteadlane ja polühistor
 Ulrich von Hutten, kirjanik
 Erich Kästner, kirjanik
 Gotthold Ephraim Lessing, filosoof ja kirjanik
 Angela Merkel, Saksamaa liidukantsler
 Thomas Müntzer, teoloog
 Friedrich Nietzsche, filosoof
 Samuel Pufendorf, ajaloolane
 Robert Schumann, helilooja
 Richard Wagner, helilooja
 Carl Friedrich von Weizsäcker, poliitik
 Viited
 Välislingid
 Koduleht
 Saksamaa ülikoolid
 Ülikool


text:
15.9.2017
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 237/7
 Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Australijos
 BENDRASIS SUSITARIMAS
 EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga)
 ir
 BELGIJOS KARALYSTĖ,
 BULGARIJOS RESPUBLIKA,
 ČEKIJOS RESPUBLIKA,
 DANIJOS KARALYSTĖ,
 VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
 ESTIJOS RESPUBLIKA,
 AIRIJA,
 GRAIKIJOS RESPUBLIKA,
 ISPANIJOS KARALYSTĖ,
 PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
 KROATIJOS RESPUBLIKA,
 ITALIJOS RESPUBLIKA,
 KIPRO RESPUBLIKA,
 LATVIJOS RESPUBLIKA,
 LIETUVOS RESPUBLIKA,
 LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,
 VENGRIJA,
 MALTOS RESPUBLIKA,
 NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,
 AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
 LENKIJOS RESPUBLIKA,
 PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,
 RUMUNIJA,
 SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
 SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,
 SUOMIJOS RESPUBLIKA,
 ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,
 JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ,
 Europos Sąjungos valstybės narės (toliau – valstybės narės),
 ir
 AUSTRALIJA
 (toliau – Šalys),
 PRIPAŽINDAMOS bendras vertybes ir glaudžius istorinius, politinius, ekonominius ir kultūrinius ryšius,
 PALANKIAI VERTINDAMOS pažangą plėtojant ilgalaikius ir abiem pusėms naudingus tarpusavio santykius, padarytą 1997 m. birželio 26 d. priėmus bendrą deklaraciją dėl Europos Sąjungos ir Australijos santykių, ir įgyvendinant 2003 m. Bendradarbiavimo darbotvarkę,
 PRIPAŽINDAMOS Australijos ir Sąjungos tarpusavio santykius ir bendradarbiavimą, atgaivintus parengus Australijos ir Europos Sąjungos partnerystės programą, priimtą 2008 m. spalio 29 d.,
 DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS savo įsipareigojimą siekti Jungtinių Tautų Chartijoje (toliau – JT Chartija) nustatytų tikslų ir laikytis joje nustatytų principų, taip pat stiprinti Jungtinių Tautų (toliau – JT) vaidmenį,
 DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS savo įsipareigojimą laikytis demokratijos principų ir remti žmogaus teises, kaip nustatyta Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir kituose atitinkamuose tarptautiniuose žmogaus teisių apsaugos dokumentuose, taip pat laikytis teisinės valstybės ir gero valdymo principų,
 PABRĖŽDAMOS savo tarpusavio santykių visapusiškumą ir nuoseklaus šių santykių plėtojimo skatinimo svarbą,
 IŠREIKŠDAMOS bendrą norą plėtoti savitarpio santykius siekiant glaudesnės partnerystės,
 PATVIRTINDAMOS savo norą skatinti ir plėtoti politinį dialogą bei bendradarbiavimą,
 PASIRYŽUSIOS įtvirtinti ir pagilinti bendradarbiavimą abiem Šalims svarbiose srityse, taip pat padidinti jų įvairovę dvišaliu, regioniniu ir pasauliniu lygmenimis, siekdamos abipusės naudos,
 IŠREIKŠDAMOS savo įsipareigojimą kurti aktyvesnei dvišalei prekybai ir investicijoms palankią aplinką,
 PATVIRTINDAMOS savo norą stiprinti bendradarbiavimą teisingumo, laisvės ir saugumo srityse,
 PRIPAŽINDAMOS abipusę glaudesnio bendradarbiavimo švietimo, kultūros, mokslinių tyrimų ir inovacijų srityse naudą,
 IŠREIKŠDAMOS savo norą skatinti darnų vystymąsi, atsižvelgiant į jo ekonominį, socialinį ir aplinkos aspektus,
 REMDAMOSI Sąjungos ir Australijos sudarytas susitarimais, visų pirma dėl mokslo, oro paslaugų, vyno, įslaptintos informacijos saugumo, pramonės produktų atitikties vertinimo procedūrų ir keitimosi oro transporto keleivių duomenimis,
 PAŽYMĖDAMOS, kad Šalims nusprendus, laikantis šio Susitarimo, sudaryti konkrečius laisvės, saugumo ir teisingumo srities susitarimus, kuriuos Sąjunga turi sudaryti pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo trečiosios dalies V antraštinę dalį, tokių būsimų susitarimų nuostatos nebūtų privalomos Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai, nebent Sąjunga kartu su Jungtine Karalyste ir (arba) Airija, atsižvelgdamos į atitinkamus jų ankstesnius dvišalius santykius, praneštų Australijai, kad Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai tokie susitarimai privalomi kaip Sąjungos daliai pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės. Taip pat bet kokios Sąjungos vidaus priemonės, kurios būtų vėliau priimtos pagal minėtą V antraštinę dalį šiam Susitarimui įgyvendinti, nebūtų privalomos Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai, nebent jos pagal Protokolą Nr. 21 praneštų apie savo pageidavimą dalyvauti įgyvendinant tokias priemones arba su jomis sutikti. Be to, pažymėdamos, kad tokiems būsimiems susitarimams arba tokioms vėliau priimtoms Sąjungos vidaus priemonėms būtų taikomas prie minėtų Sutarčių pridėtas Protokolas Nr. 22 dėl Danijos pozicijos,
 SUSITARĖ:
 I ANTRAŠTINĖ DALIS
 SUSITARIMO TIKSLAS IR PAGRINDAS
 1 straipsnis
 Susitarimo tikslas
 1. Šio Susitarimo tikslas yra:
 a)
 užmegzti tvirtesnę Šalių partnerystę,
 b)
 sukurti sistemą, siekiant palengvinti ir skatinti bendradarbiavimą įvairiose abipusio intereso srityse, ir
 c)
 stiprinti bendradarbiavimą ieškant regioninių ir globalių iššūkių sprendimo būdų.
 2. Šiomis aplinkybėmis Šalys patvirtina savo įsipareigojimą palaikyti aktyvesnį aukšto lygio atstovų politinį dialogą, ir dar kartą patvirtina bendras vertybes bei principus, kuriais grindžiami jų dvišaliai santykiai ir kurie sudaro bendradarbiavimo pagrindą.
 2 straipsnis
 Bendradarbiavimo pagrindas
 1. Šalys susitaria stiprinti tarpusavio strateginius santykius ir aktyviau bendradarbiauti dvišaliu, regioniniu ir pasauliniu lygmenimis, remdamosi vienodomis vertybėmis ir bendrais interesais.
 2. Šalys patvirtina savo įsipareigojimą laikytis demokratijos principų, gerbti žmogaus teises bei pagrindines laisves ir laikytis teisinės valstybės principo. Šalių vidaus ir tarptautinė politika grindžiama pagarba demokratijos principams, žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms, kaip nustatyta Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje, taip pat Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte, Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte ir kituose tarptautiniuose žmogaus teisių apsaugos dokumentuose, kuriuos Šalys yra ratifikavusios ar prie kurių prisijungusios, taip pat pagarba teisinės valstybės principui, kurie yra esminiai šio Susitarimo elementai.
 3. Šalys patvirtina savo tvirtą paramą JT Chartijai ir joje išdėstytoms vienodoms vertybėms.
 4. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą skatinti darnų vystymąsi ir ekonomikos augimą, padėti siekti tarptautiniu mastu sutartų vystymosi tikslų ir bendradarbiauti sprendžiant globalius aplinkos iššūkius, įskaitant klimato kaitą.
 5. Šalys pabrėžia bendrą įsipareigojimą palaikyti visapusiškus dvišalius santykius ir užtikrinti bendrą veiksmų šioje srityje nuoseklumą, vadovaujantis šiuo Susitarimu.
 6. Šio Susitarimo įgyvendinimas grindžiamas dialogo, abipusės pagarbos, lygiateisės partnerystės, sutarimo ir pagarbos tarptautinei teisei principais.
 II ANTRAŠTINĖ DALIS
 POLITINIS DIALOGAS IR BENDRADARBIAVIMAS UŽSIENIO POLITIKOS IR SAUGUMO KLAUSIMAIS
 3 straipsnis
 Politinis dialogas
 1. Šalys susitaria stiprinti savo nuolatinį politinį dialogą.
 2. Politiniu dialogu siekiama:
 a)
 skatinti plėtoti dvišalius santykius ir
 b)
 stiprinti bendrą Šalių požiūrį į įvairius klausimus ir nustatyti bendradarbiavimo aprėptį sprendžiant regioninius bei globalius iššūkius ir problemas.
 3. Šalių dialogas pirmiausia palaikomas šiomis formomis:
 a)
 kai Šalys mano, kad tai būtina, jos rengia aukščiausio lygio vadovų konsultacijas, susitikimus ir vizitus;
 b)
 Šalių nustatytais atvejais ir jų nustatytose vietose ministerijų atstovų lygmeniu rengiamos konsultacijos, susitikimai ir vizitai, įskaitant užsienio reikalų ministrų lygmens konsultacijas, ir ministerijų atstovų lygmens susitikimai prekybos ir kitais Šalių nustatytais klausimais;
 c)
 prireikus reguliariai rengiami vyresniųjų pareigūnų susitikimai dvišaliais, užsienio politikos, tarptautinio saugumo, kovos su terorizmu, prekybos, vystomojo bendradarbiavimo, klimato kaitos ir kitais Šalių nustatytais klausimais;
 d)
 palaikomi sektorių dialogai abipusio intereso klausimais ir
 e)
 vykdomi Australijos Parlamento ir Europos Parlamento delegacijų mainai ir palaikomi kitokie jų ryšiai.
 4 straipsnis
 Įsipareigojimas laikytis demokratijos principų, gerbti žmogaus teises ir laikytis teisinės valstybės principo
 Šalys susitaria:
 a)
 skatinti taikyti, įskaitant daugiašaliuose forumuose, pagrindinius principus, susijusius su demokratinėmis vertybėmis, žmogaus teisėmis ir teisine valstybe;
 b)
 prireikus bendradarbiauti, įskaitant ir su trečiosiomis šalimis, siekiant praktinės pažangos demokratijos principų laikymosi, pagarbos žmogaus teisėms ir teisinės valstybės srityse ir ją koordinuoti;
 c)
 skatinti remti viena kitos pastangas puoselėjant demokratiją, įskaitant sudarydamos susitarimus dėl palankesnių dalyvavimo rinkimų stebėjimo misijose sąlygų.
 5 straipsnis
 Krizių valdymas
 1. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą bendradarbiauti skatinant tarptautinę taiką ir stabilumą.
 2. Šiuo tikslu jos svarsto galimybes koordinuoti krizių valdymo veiklą, įskaitant galimą bendradarbiavimą vykdant krizių valdymo operacijas.
 3. Šalys bendradarbiauja, siekdamos įgyvendinti Europos Sąjungos ir Australijos susitarimą, kuriuo nustatomos Australijos dalyvavimo Europos krizių valdymo operacijose bendrosios sąlygos.
 6 straipsnis
 Kova su masinio naikinimo ginklų platinimu
 1. Šalys laikosi požiūrio, kad masinio naikinimo ginklų (toliau – MNG) ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimas tiek valstybiniams, tiek nevalstybiniams subjektams yra viena iš didžiausių grėsmių tarptautiniam stabilumui ir saugumui.
 2. Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti prie kovos su MNG ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimu, visiškai įgyvendindamos savo turimus įsipareigojimus, prisiimtus pagal tarptautines nusiginklavimo ir ginklų neplatinimo sutartis bei susitarimus ir kitus atitinkamus susitarimus, kuriuos Šalys yra ratifikavusios ar prie kurių jos yra prisijungusios. Šalys susitaria, kad ši nuostata yra esminis šio Susitarimo elementas.
 3. Be to, Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti prie MNG ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimo prevencijos:
 a)
 imdamosi visų veiksmų, kurių reikia visiems atitinkamiems tarptautiniams dokumentams atitinkamai pasirašyti, juos ratifikuoti ar prie jų prisijungti ir juos visiškai įgyvendinti, taip pat skatinti jų laikytis;
 b)
 išlaikydamos veiksmingą nacionalinės eksporto kontrolės sistemą, skirtą su MNG susijusių prekių eksportui ir tranzitui kontroliuoti, įskaitant kontrolę, susijusią su MNG dvejopo naudojimo technologijų galutiniu panaudojimu, ir kurioje numatytos veiksmingos sankcijos už eksporto kontrolės pažeidimus;
 c)
 skatindamos įgyvendinti visas atitinkamas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas;
 d)
 bendradarbiaudamos daugiašaliuose forumuose ir pagal daugiašalius eksporto kontrolės režimus, kuriais skatinamas MNG neplatinimas;
 e)
 bendradarbiaudamos ir koordinuodamos informavimo veiklą, susijusią su cheminiu, biologiniu, radiologiniu ir branduoliniu saugumu, sauga ir neplatinimu, taip pat su sankcijomis, ir
 f)
 prireikus pagal savo atitinkamą kompetenciją keisdamosi atitinkama informacija apie priemones, kurių imtasi pagal šį straipsnį.
 4. Šalys susitaria palaikyti nuolatinį politinį dialogą, kuris papildo ir sustiprina šiuos elementus.
 7 straipsnis
 Šaulių ir lengvieji ginklai bei kiti įprastiniai ginklai
 1. Šalys pripažįsta, kad neteisėta šaulių ir lengvųjų ginklų bei jų šaudmenų gamyba, perdavimas ir platinimas bei jų perteklinis kaupimas, blogas valdymas, nepakankamai apsaugotos jų atsargos ir nekontroliuojamas plitimas tebekelia didelę grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui.
 2. Šalys susitaria stebėti ir visiškai įgyvendinti savo atitinkamus įsipareigojimus kovoti su neteisėta šaulių ir lengvųjų ginklų bei jų šaudmenų prekyba, vadovaudamosi galiojančiais tarptautiniais susitarimais, kuriuos yra ratifikavusios arba prie kurių prisijungusios Australija ir arba Sąjunga bei valstybės narės, arba valstybės narės, atsižvelgiant į jų kompetenciją ir JT Saugumo Tarybos rezoliucijas.
 3. Šalys pripažįsta įprastinės ginkluotės perdavimo vidaus kontrolės sistemų, atitinkančių galiojančius tarptautinius standartus, svarbą. Šalys pripažįsta, kad yra svarbu tokią kontrolę vykdyti atsakingai, prisidedant prie taikos, saugumo ir stabilumo užtikrinimo tarptautiniu ir regioniniu lygmeniu, mažinant žmonių kančias ir užkertant kelią įprastinių ginklų nukreipimui.
 4. Šiuo atžvilgiu Šalys įsipareigoja visiškai įgyvendinti Sutartį dėl prekybos ginklais ir pagal ją bendradarbiauti tarpusavyje, įskaitant skatindamos, kad tą sutartį visuotinai taikytų ir visiškai įgyvendintų visos JT valstybės narės.
 5. Šalys įsipareigoja bendradarbiauti ir užtikrinti viena kitos pastangų koordinavimą, papildomumą bei sąveiką kovojant su neteisėta šaulių ir lengvųjų ginklų bei jų šaudmenų prekyba pasauliniu, regioniniu, subregioniniu ir nacionaliniu lygmenimis, kad būtų užtikrintas veiksmingas JT Saugumo Tarybos sprendimų dėl ginklų embargo, priimtų remiantis JT Chartija, taikymas.
 8 straipsnis
 Tarptautinį susirūpinimą keliantys sunkūs nusikaltimai ir Tarptautinis baudžiamasis teismas
 1. Šalys dar kartą patvirtina, kad asmenys, atsakingi už tarptautinei bendruomenei susirūpinimą keliančius sunkiausius nusikaltimus, negali likti nenubausti ir juos reikėtų veiksmingai persekioti vidaus ar tarptautinio lygmens priemonėmis, taip pat įtraukiant Tarptautinį baudžiamąjį teismą.
 2. Šalys susitaria bendradarbiauti, siekdamos skatinti laikytis Romos statuto tikslų ir siekių, ir šiuo tikslu susitaria:
 a)
 toliau imtis veiksmų Romos statutui įgyvendinti ir apsvarstyti galimybę ratifikuoti ir įgyvendinti atitinkamus dokumentus (pavyzdžiui, Susitarimą dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo privilegijų ir imunitetų);
 b)
 toliau remti visuotinį prisijungimą prie Romos statuto, įskaitant dalijantis patirtimi su kitomis valstybėmis apie priemonių, reikalingų Romos statutui ratifikuoti ir įgyvendinti, priėmimą, ir
 c)
 saugoti Romos statuto vientisumą, užtikrinant pagrindinių jo principų apsaugą, įskaitant susilaikydamos nuo dvišalių susitarimų dėl imuniteto (taip pat vadinamų „98 straipsnio susitarimais“) sudarymo su trečiosiomis šalimis ir skatinant nuo to susilaikyti kitas šalis.
 9 straipsnis
 Bendradarbiavimas kovos su terorizmu srityje
 1. Šalys dar kartą patvirtina, kad svarbu užtikrinti terorizmo prevenciją ir kovą su juo visapusiškai gerbiant teisinės valstybės principą bei žmogaus teises ir laikantis taikytinos tarptautinės teisės, įskaitant JT Chartiją, tarptautines konvencijas dėl kovos su terorizmu, atitinkamas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas, pabėgėlių teisę ir tarptautinę humanitarinę teisę.
 2. Šiame kontekste ir atsižvelgdamos į 2006 m. rugsėjo 8 d. JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijoje Nr. 60/288 išdėstytą JT pasaulinės kovos su terorizmu strategiją, taip pat į jos įgyvendinimo peržiūras, Šalys susitaria bendradarbiauti siekdamos užkirsti kelią teroristiniams išpuoliams ir neleisti jų įgyvendinti, visų pirma:
 a)
 pagal tarptautinę ir nacionalinę teisę keisdamosi informacija apie teroristų grupuotes ir jų rėmimo tinklus;
 b)
 keisdamosi nuomonėmis apie kovos su terorizmu priemones ir metodus, įskaitant technines ir mokymo sritis, ir dalindamosi terorizmo prevencijos patirtimi;
 c)
 nustatydamos būsimo bendradarbiavimo sritis, įskaitant susijusias su verbavimo ir radikalizacijos prevencija, kova su terorizmo finansavimu, taip pat užmegzdamos partnerystes su trečiosiomis šalimis;
 d)
 prireikus ir kai tinkama, remdamos regionines teisėsaugos institucijų bendradarbiavimo kovojant su terorizmu iniciatyvas, pagrįstas visapusiška pagarba žmogaus teisėms ir teisinei valstybei;
 e)
 bendradarbiaudamos, siekiant sustiprinti tarptautinį sutarimą dėl kovos su terorizmu ir jos norminių pagrindų, ir siekdamos sutarimo dėl Bendrosios konvencijos dėl tarptautinio terorizmo;
 f)
 skatindamos JT valstybes nares bendradarbiauti, kad visomis tinkamomis priemonėmis būtų veiksmingai įgyvendinama JT pasaulinė kovos su terorizmu strategija, ir
 g)
 keisdamosi geriausia patirtimi, susijusia su žmogaus teisių apsauga kovos su terorizmu srityje.
 3. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą prireikus bendradarbiauti teikiant kovos su terorizmu pajėgumų didinimo paramą kitoms valstybėms, kurioms trūksta išteklių ir patirties užkirsti kelią ir užtikrinti atsaką teroristinei veiklai.
 4. Šalys susitaria glaudžiai bendradarbiauti Pasauliniame kovos su terorizmu forume ir jo darbo grupėse.
 5. Šalys susitaria pareigūnų lygiu palaikyti nuolatinį dialogą dėl kovos su terorizmu.
 10 straipsnis
 Bendradarbiavimas regioninėse ir tarptautinėse organizacijose
 Šalys įsipareigoja bendradarbiauti keisdamosi nuomonėmis ir prireikus koordinuodamos pozicijas tarptautinėse ir regioninėse organizacijose bei forumuose, įskaitant JT ir jos specializuotas agentūras, Pasaulio prekybos organizaciją (toliau – PPO), Didįjį dvidešimtuką (G 20), Finansinio stabilumo tarybą (FST), Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizaciją (toliau – EBPO), Pasaulio banko grupę ir regioninius plėtros bankus, Azijos ir Europos susitikimą (toliau – ASEM), Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizaciją (ESBO), ASEAN regioninį forumą (ARF), Ramiojo vandenyno salų forumą (PIF) ir Ramiojo vandenyno bendrijos sekretoriatą.
 11 straipsnis
 Tarptautinis saugumas ir kibernetinė erdvė
 Šalys pripažįsta, kad svarbu bendradarbiauti ir keistis nuomonėmis tarptautinio saugumo bei kibernetinės erdvės srityje, įskaitant dėl elgesio normų ir tarptautinės teisės taikymo kibernetinėje erdvėje, patikimumo stiprinimo priemonių kūrimo ir pajėgumų didinimo.
 III ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS PASAULINIO VYSTYMOSI IR HUMANITARINĖS PAGALBOS SRITYSE
 12 straipsnis
 Vystymasis
 1. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą prisidėti prie darnaus ekonomikos augimo ir skurdo mažinimo, stiprinti bendradarbiavimą tarptautinio vystymosi srityje ir skatinti pagalbos bei vystymosi veiksmingumą, ypač daug dėmesio skiriant įgyvendinimui šalies lygmeniu.
 2. Šalys pripažįsta bendradarbiavimo svarbą siekiant užtikrinti, kad vystomoji veikla turėtų didesnį poveikį, būtų didesnio masto ir darytų didesnę įtaką.
 3. Siekdamos šių tikslų Šalys susitaria:
 a)
 palaikyti nuolatinį politikos dialogą vystomojo bendradarbiavimo klausimais;
 b)
 keistis nuomonėmis ir prireikus koordinuoti pozicijas vystymosi klausimais regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose, siekdamos skatinti įtraukų ir darnų augimą, orientuotą į žmogaus raidą;
 c)
 keistis informacija apie savo programas vystymuisi ir prireikus koordinuoti savo dalyvavimą šalies viduje, siekdamos didesnio poveikio darniam ekonomikos augimui ir skurdo mažinimui skatinant atitinkamų savo programų sąveiką, gerinant darbo pasidalijimą ir didinant veiksmingumą vietoje, ir
 d)
 prireikus viena kitos vardu vykdyti įgaliojamąjį bendradarbiavimą pagalbos srityje, remiantis abiejų Šalių nustatytais susitarimais.
 13 straipsnis
 Humanitarinė pagalba
 Šalys dar kartą patvirtina bendrą įsipareigojimą teikti humanitarinę pagalbą ir deda pastangas prireikus užtikrinti koordinuotą atsaką.
 IV ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS EKONOMIKOS IR PREKYBOS KLAUSIMAIS
 14 straipsnis
 Ekonominės politikos dialogas
 Šalys susitaria toliau palaikyti savo institucijų dialogą, skatinti keitimąsi informacija ir dalytis patirtimi apie savo atitinkamą makroekonominę politiką ir tendencijas, įskaitant keitimąsi informacija apie ekonominės politikos koordinavimą regioninio ekonominio bendradarbiavimo ir integracijos kontekste.
 15 straipsnis
 Dialogas ir bendradarbiavimas prekybos ir investicijų klausimais
 1. Šalys įsipareigoja bendradarbiauti užtikrinant palankias sąlygas ir skatinant prekybos bei investicijų augimą tarp Šalių.
 2. Šalys yra įsipareigojusios palaikyti aukšto lygio atstovų dialogą ir bendradarbiauti srityse, susijusiose su prekyba bei investicijomis, siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas dvišalei prekybai ir investicijų srautams, užkirsti kelią netarifinėms kliūtims prekybai ir investicijoms bei jas pašalinti, padidinti skaidrumą ir siekti daugiašalės prekybos sistemos pažangos.
 3. Dialogas prekybos ir investicijų klausimais apima:
 a)
 metinį prekybos politikos dialogą vyresniųjų pareigūnų lygiu ir, Šalims nusprendus, papildomai rengiant ministrų lygio susitikimus prekybos klausimais;
 b)
 dialogus prekybos žemės ūkio produktais ir rinkodaros, sanitarijos ir fitosanitarijos klausimais ir
 c)
 Šalims nusprendus, kitus sektorių lygmens mainus.
 4. Šalys viena kitą informuoja ir keičiasi nuomonėmis apie dvišalės ir tarptautinės prekybos plėtojimą, investicijas bei su prekyba ir investicijomis susijusius kitų politikos sričių aspektus, įskaitant reguliavimo klausimus, kurie gali turėti poveikio dvišalei prekybai ir investicijoms.
 5. Šalys keičiasi informacija apie savo politinį požiūrį į laisvosios prekybos sutartis (toliau – LPS) ir atitinkamas LPS darbotvarkes. Šiuo Susitarimu nei reikalaujama, nei trukdoma Šalims ateityje vesti derybas dėl LPS ir jas sudaryti tarp Šalių, siekiant papildyti ir išplėsti šio Susitarimo ekonomines nuostatas.
 6. Pripažindamos, kad prekybos liberalizavimas yra pagrindinis pasaulio ekonomikos augimo veiksnys ir šio tikslo siekimo svarbą pasitelkiant taisyklėmis pagrįstą daugiašalę prekybos sistemą, Šalys patvirtina savo įsipareigojimą bendradarbiauti PPO, siekiant tolesnio prekybos liberalizavimo.
 16 straipsnis
 Investicijos
 Šalys skatina palaikyti dialogą ir taip kurti patrauklią ir stabilią aplinką abipusėms investicijoms, siekdamos:
 a)
 didinti tarpusavio supratimą ir stiprinti bendradarbiavimą investicijų klausimais;
 b)
 ieškoti priemonių investicijų srautų palengvinimui; ir
 c)
 skatinti taikyti stabilias, nediskriminacines ir atviras taisykles investuotojams, nedarant poveikio Šalių įsipareigojimams pagal lengvatinės prekybos susitarimus ir kitus tarptautinius įsipareigojimus.
 17 straipsnis
 Viešieji pirkimai
 1. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą taikyti atviras ir skaidrias viešųjų pirkimų sistemas, kurios atitinka jų tarptautinius įsipareigojimus ir kuriomis skatinamas geriausias kainos ir kokybės santykis, konkurencingos rinkos bei nediskriminacinė pirkimo praktika, ir tokiu būdu stiprina Šalių tarpusavio prekybą.
 2. Šalys susitaria dar aktyviau konsultuotis, bendradarbiauti ir keistis patirtimi bei geriausia patirtimi viešųjų pirkimų srityje abipusio intereso klausimais, įskaitant jų atitinkamų reglamentavimo sistemų klausimais.
 3. Šalys susitaria ieškoti būdų toliau skatinti prieigą prie viena kitos viešųjų pirkimų rinkų ir keistis nuomonėmis apie priemones bei praktiką, kurios galėtų turėti neigiamą poveikį abipusei viešųjų pirkimų rinkai.
 18 straipsnis
 Techninės prekybos kliūtys
 1. Šalys laikosi bendros nuomonės, kad geresnis standartų, techninių reglamentų ir atitikties vertinimo procedūrų derėjimas yra itin svarbus siekiant palengvinti prekybą.
 2. Šalys pripažįsta abipusį interesą mažinti technines prekybos kliūtis ir šiuo tikslu susitaria bendradarbiauti laikydamosi PPO sutarties dėl techninių prekybos kliūčių ir Europos bendrijos ir Australijos susitarimo dėl atitikties įvertinimo, sertifikatų ir žymėjimų abipusio pripažinimo.
 19 straipsnis
 Sanitarijos, fitosanitarijos ir gyvūnų gerovės klausimai
 1. Šalys susitaria stiprinti bendradarbiavimą sanitarijos ir fitosanitarijos klausimais, siekdamos užtikrinti žmonių, gyvūnų arba augalų gyvybės ar sveikatos apsaugą Šalių teritorijoje, pažymėdamos Šalių teises ir įsipareigojimus pagal PPO sutartį dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo (toliau – Sutartis dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių).
 2. Laikydamosi Sutarties dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių ir Maisto kodekso komisijos, Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos (toliau – IPPC) ir Pasaulinės gyvūnų sveikatos organizacijos (toliau – OIE) atitinkamų tarptautinių standartų, Šalys keičiasi informacija, kad padidintų tarpusavio supratimą apie savo atitinkamas sanitarines ir fitosanitarines priemones ir sudarytų palankesnes sąlygas Šalių tarpusavio prekybai toliau nurodytais būdais:
 a)
 reguliariai susitikdamos atitinkamuose forumuose, kuriuos nustato Šalys ir kuriuose būtų keičiamasi nuomonėmis apie sanitarines bei fitosanitarines priemones ir su gyvūnų gerove susijusius teisės aktus, įgyvendinimą, tikrinimo bei sertifikavimo sistemas ir priežiūros procedūras, taip pat sprendžiami klausimai, kylantys taikant sanitarines ir fitosanitarines priemones;
 b)
 stengdamosi importo reikalavimus taikyti visai eksportuojančios Šalies teritorijai, įskaitant suskirstymo regionais principų taikymą;
 c)
 pagal Sutartį dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių:
 i)
 pripažindamos kenksmingaisiais organizmais ar liga neužkrėstų teritorijų ir nedidelio kenksmingųjų organizmų ar ligos paplitimo teritorijų statusą;
 ii)
 atlikdamos visų arba dalies eksportuojančios Šalies institucijų tikrinimo ir sertifikavimo sistemos patikrinimą;
 d)
 keisdamosi informacija sanitarinių bei fitosanitarinių priemonių ir gyvūnų gerovės klausimais, kurie daro arba gali daryti poveikį Šalių tarpusavio prekybai, kaip antai neatidėliotinos priemonės, naujos ligos bei kenksmingi organizmai, ir naujais turimais moksliniais duomenimis.
 3. Šalys susitaria bendradarbiauti ir keistis informacija gyvūnų gerovės srityje.
 4. Šalys sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių klausimais ir gyvūnų gerovės klausimais taip pat bendradarbiauja atitinkamuose daugiašaliuose forumuose, įskaitant PPO, Maisto kodekso komisiją, IPPC ir OIE.
 20 straipsnis
 Muitinė
 Šalys, atsižvelgdamos į savo atitinkamus teisės aktus, dvišaliu ir daugiašaliu pagrindu bendradarbiauja muitinės veiklos srityje. Šiuo tikslu jos visų pirma susitaria keistis patirtimi ir ieškoti galimybių supaprastinti muitinės procedūras, užtikrinti skaidrumą ir glaudžiau bendradarbiauti tokiose srityse kaip prekybos lengvinimas, tarptautinės prekybos saugumas bei sauga ir kova su sukčiavimu muitinės veiklos srityje.
 21 straipsnis
 Intelektinė nuosavybė
 1. Šalys dar kartą patvirtina jų teisių ir įsipareigojimų, susijusių su intelektinės nuosavybės teisėmis, įskaitant autorių teises ir gretutines teises, prekės ženklus, geografines nuorodas, pramoninį dizainą, augalų veislių teisinę apsaugą ir patentus, svarbą ir tai, kad svarbu užtikrinti jų laikymąsi pagal griežčiausius tarptautinius standartus, kurių atitinkamai laikosi kiekviena Šalis.
 2. Šalys susitaria keistis informacija ir dalytis patirtimi apie intelektinės nuosavybės klausimus, susijusius su intelektinės nuosavybės teisių administravimu, apsauga ir užtikrinimu, per atitinkamas bendradarbiavimo formas.
 22 straipsnis
 Konkurencijos politika
 Šalys skatina konkurenciją ekonominės veiklos srityje taikydamos savo atitinkamus konkurencijos įstatymus ir kitus teisės aktus. Šalys susitaria dalytis informacija apie konkurencijos politiką bei susijusius klausimus ir stiprinti savo konkurencijos institucijų bendradarbiavimą.
 23 straipsnis
 Paslaugos
 Šalys sukuria dialogą esminiais klausimais, siekdamos skatinti dvišalę prekybą paslaugomis ir keistis informacija apie jų atitinkamą reglamentavimo aplinką.
 24 straipsnis
 Finansinės paslaugos
 Finansinių paslaugų srityje Šalys susitaria nuolatos keistis informacija ir patirtimi, susijusiomis su jų atitinkama priežiūros ir reguliavimo aplinka, ir glaudžiau bendradarbiauti, siekdamos tobulinti bankininkystės, draudimo ir kitų finansų sektoriaus dalių apskaitos, audito, priežiūros ir reguliavimo sistemas.
 25 straipsnis
 Mokesčiai
 1. Šalys, siekdamos stiprinti ir plėtoti ekonominę veiklą, taip pat atsižvelgdamos į tinkamos reguliavimo sistemos poreikį, pripažįsta gero mokesčių srities valdymo principus, įskaitant skaidrumą, keitimąsi informacija ir žalingos praktikos vengimą apmokestinimo srityje, ir įsipareigoja jų laikytis.
 2. Atsižvelgdamos į atitinkamą savo kompetenciją, Šalys veikia kartu, įskaitant atitinkamuose tarptautiniuose forumuose, siekdamos gerinti tarptautinį bendradarbiavimą mokesčių srityje ir palengvinti teisėtų mokestinių pajamų surinkimą, laikydamosi 1 dalyje minimų gero valdymo principų.
 26 straipsnis
 Skaidrumas
 Šalys pripažįsta skaidrumo ir tinkamų administracinių procedūrų svarbą joms taikant savo su prekyba susijusius įstatymus ir kitus teisės aktus, kaip nustatyta Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT 1994) X straipsnyje ir Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) III straipsnyje, ir šiuo tikslu susitaria glaudžiau bendradarbiauti ir aktyviau keistis informacija, siekdamos geresnės reguliavimo kokybės ir rezultatų, taip pat geriau laikytis gero administracinio elgesio principų.
 27 straipsnis
 Žaliavos
 1. Šalys pripažįsta, kad skaidrus, rinka pagrįstas požiūris – geriausias būdas kurti palankią aplinką investicijoms į žaliavų gamybą bei prekybą jomis ir skatinti veiksmingą žaliavų paskirstymą ir naudojimą.
 2. Šalys, atsižvelgdamos į savo atitinkamą ekonominę politiką bei tikslus ir siekdamos skatinti prekybą, susitaria glaudžiau bendradarbiauti klausimais, susijusiais su žaliavomis, kad sustiprintų taisyklėmis pagrįstą pasaulinę prekybos žaliavomis sistemą ir skatintų skaidrumą pasaulinėse žaliavų rinkose.
 3. Toks bendradarbiavimas gali apimti, inter alia:
 a)
 pasiūlos ir paklausos klausimus, dvišalės prekybos ir investicijų klausimus, taip pat su tarptautine prekyba susijusius aktualius klausimus;
 b)
 atitinkamas Šalių reguliavimo sistemas ir
 c)
 geriausią patirtį, susijusią su darniu kasybos pramonės vystymusi, įskaitant naudingųjų iškasenų politiką, žemės naudojimo planavimą ir leidimų išdavimo procedūras.
 4. Šalys bendradarbiaus palaikydamos dvišalį dialogą arba atitinkamuose daugiašaliuose forumuose ar tarptautinėse institucijose.
 28 straipsnis
 Prekyba ir darnus vystymasis
 1. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą skatinti tarptautinės prekybos bei investicijų plėtrą taip, kad būtų prisidedama prie darnaus vystymosi tikslo įgyvendinimo, ir siekia užtikrinti, kad šis tikslas būtų pasiektas atitinkamose jų ekonominių santykių srityse.
 2. Šalys pripažįsta viena kitos teisę nustatyti vidaus aplinkos ir darbo jėgos apsaugos lygį ir atitinkamai priimti arba keisti savo atitinkamus teisės aktus ir politiką, nuosekliai laikantis tarptautiniu mastu pripažįstamų standartų ir susitarimų.
 3. Šalys taip pat pripažįsta, kad jos turėtų vengti skatinti prekybą ar investicijas mažindamos arba siūlydamos sumažinti apsaugą, užtikrinamą vidaus aplinkos ar darbo teisės aktais.
 4. Šalys keičiasi informacija ir dalijasi patirtimi, susijusia su jų veiksmais, kuriais skatinama darna ir abipusė parama tarp prekybos ir socialinių bei aplinkos tikslų, įskaitant VIII antraštinėje dalyje nustatytus aspektus, ir stiprina dialogą bei bendradarbiavimą darnaus vystymosi klausimais, galinčiais kilti prekybos santykių srityje.
 29 straipsnis
 Verslo bendradarbiavimas
 1. Šalys skatina verslą palaikyti glaudesnius tarpusavio ryšius ir stiprinti vyriausybės bei verslo atstovų ryšius rengiant abipusius vizitus ir vykdant veiklą, į kurią įtraukiamas verslas, įskaitant ASEM procesą.
 2. Šiuo bendradarbiavimu visų pirma siekiama didinti mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau – MVĮ) konkurencingumą. Šis bendradarbiavimas gali apimti, inter alia:
 a)
 technologijų perdavimo skatinimą;
 b)
 keitimąsi gerąja patirtimi, susijusia su galimybėmis gauti finansavimą;
 c)
 įmonių socialinės atsakomybės bei atskaitomybės skatinimą; ir
 d)
 dabartinio bendradarbiavimo standartų ir atitikties vertinimo srityje plėtojimą.
 3. Šalys susitaria palengvinti ir plėtoti savo kompetentingų tarnybų, vykdančių prekybos ir investicijų skatinimo veiklą, dialogą bei bendradarbiavimą.
 30 straipsnis
 Pilietinė visuomenė
 Šalys skatina vyriausybės ir nevyriausybinių organizacijų, kaip antai profesinių sąjungų, darbdavių, verslo asociacijų, prekybos ir pramonės rūmų, dialogą, siekdamos skatinti prekybą ir investicijas abipusio intereso srityse.
 31 straipsnis
 Turizmas
 Pripažindamos turizmo, padedančio gerinti Sąjungos ir Australijos piliečių tarpusavio supratimą ir vertinimą, svarbą, taip pat aktyvesnio turizmo teikiamą ekonominę naudą, Šalys susitaria bendradarbiauti, siekdamos didinti atvykstamojo ir išvykstamojo turizmo tarp Sąjungos ir Australijos srautus.
 V ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS TEISINGUMO, LAISVĖS IR SAUGUMO SRITYSE
 32 straipsnis
 Teisinis bendradarbiavimas
 1. Šalys pripažįsta tarptautinės privatinės teisės, teisinio ir teisminio bendradarbiavimo civilinėse ir komercinėse bylose svarbą siekiant sukurti palankias sąlygas tarptautinei prekybai bei investicijoms ir žmonių judumui. Šalys susitaria stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą, įskaitant vesdamos derybas, ratifikuodamos ir įgyvendindamos tarptautinius susitarimus, kaip antai priimtus Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencijoje.
 2. Šalys susitaria supaprastinti ir skatinti tarptautinių civilinių ir privačių komercinių ginčų sprendimą arbitražo tvarka, prireikus laikantis taikytinų tarptautinių dokumentų.
 3. Teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityje Šalys stiprina bendradarbiavimą dėl savitarpio teisinės pagalbos, remdamosi atitinkamais tarptautiniais dokumentais. Tai turėtų apimti, kai tinkama, prisijungimą prie atitinkamų JT dokumentų ir jų įgyvendinimą. Tai taip pat gali apimti, kai tinkama, paramą atitinkamiems Europos Tarybos dokumentams ir atitinkamų Australijos institucijų bei Eurojusto bendradarbiavimą.
 33 straipsnis
 Teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas
 Šalys susitaria dėl jų teisėsaugos institucijų, žinybų ir tarnybų bendradarbiavimo ir susitaria prisidėti prie abiem Šalims bendrų tarptautinio nusikalstamumo grėsmių sustabdymo ir panaikinimo. Šis bendradarbiavimas gali apimti tarpusavio pagalbą atliekant tyrimus, dalijimąsi tyrimų metodais, bendrą teisėsaugos srities personalo švietimą bei mokymą ir bet kokią kitą bendrą veiklą bei pagalbą, dėl kurių Šalys gali tarpusavyje susitarti.
 34 straipsnis
 Kova su terorizmu, tarptautiniu organizuotu nusikalstamumu ir korupcija
 1. Šalys susitaria bendradarbiauti terorizmo prevencijos ir kovos su juo srityje, kaip nustatyta 9 straipsnyje.
 2. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą bendradarbiauti, kad užkirstų kelią organizuotiems, ekonominiams bei finansiniams nusikaltimams, korupcijai, klastojimui ir neteisėtiems sandoriams ir su jais kovotų, visapusiškai laikydamosi savo esamų abipusių tarptautinių įsipareigojimų šioje srityje, įskaitant susijusius su veiksmingu bendradarbiavimu išieškant iš korupcinės veiklos gautą turtą ar lėšas.
 3. Teroristinių ar sunkių tarptautinių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais Šalys pripažįsta Europos Sąjungos ir Australijos susitarimo dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo tvarkymo ir perdavimo Australijos muitinės ir sienos apsaugos tarnybai svarbą.
 4. Šalys skatina įgyvendinti JT konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą ir jos papildomus protokolus, įskaitant tvirtų ir veiksmingų peržiūros mechanizmų taikymo skatinimą.
 5. Šalys taip pat skatina įgyvendinti JT konvenciją prieš korupciją, įskaitant tvirto peržiūros mechanizmo taikymą, atsižvelgiant į skaidrumo ir pilietinės visuomenės dalyvavimo principus.
 35 straipsnis
 Kova su neteisėtais narkotikais
 1. Neviršydamos savo įgaliojimų ir kompetencijos ribų, Šalys bendradarbiauja, siekdamos sukurti suderintą ir integruotą strategiją, kuri padėtų sumažinti neteisėtų narkotikų žalą asmenims, šeimoms ir bendruomenėms. Su narkotikais susijusia politika ir veiksmais siekiama stiprinti kovos su neteisėtais narkotikais struktūras, mažinti neteisėtų narkotikų pasiūlą, prekybą jais ir jų paklausą, spręsti dėl piktnaudžiavimo narkotikais iškilusias sveikatos ir socialines pasekmes, prisidėti prie gydymo nuo priklausomybės, taip pat nuolatos bendradarbiauti, siekiant veiksmingai kovoti su cheminių prekursorių naudojimu neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai.
 2. Šalys bendradarbiauja, siekdamos išardyti tarptautinio nusikalstamumo, susijusio su prekyba narkotikais, tinklus, inter alia, keisdamosi informacija ir žvalgybos duomenimis, rengdamos mokymus arba dalydamosi geriausia patirtimi, įskaitant specialius tyrimo metodus. Ypač daug pastangų turi būti dedama, siekiant užkirsti kelią nusikaltėlių skverbimuisi į teisėtą ekonomiką.
 3. Šalys bendradarbiauja spręsdamos naujų psichoaktyviųjų medžiagų klausimą, prireikus įskaitant keitimąsi informacija ir žvalgybos duomenimis.
 36 straipsnis
 Kova su elektroniniais nusikaltimais
 1. Šalys stiprina bendradarbiavimą, kad užkirstų kelią aukštųjų technologijų, elektroniniams bei internetiniams nusikaltimams ir neteisėto turinio, įskaitant teroristinį turinį, platinimui internetu ir kovotų su šiais nusikaltimais keisdamosi informacija ir praktine patirtimi pagal savo nacionalinės teisės aktus bei tarptautinius įsipareigojimus žmogaus teisių srityje, bet neviršydamos savo įgaliojimų.
 2. Šalys keičiasi informacija elektroninių nusikaltimų tyrėjų švietimo ir mokymo, elektroninių nusikaltimų tyrimo ir skaitmeninės kriminalistikos srityse.
 3. Šalys skatina visais atitinkamais lygmenimis remtis Budapešto konvencija dėl elektroninių nusikaltimų kaip pasauliniu kovos su elektroniniais nusikaltimais standartu.
 37 straipsnis
 Kova su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu
 1. Šalys dar kartą patvirtina poreikį bendradarbiauti, siekdamos, kad jų finansinės sistemos nebūtų naudojamos iš visų nusikalstamų veikų rūšių, įskaitant iš prekybos narkotikais ir korupcijos, gautoms lėšoms plauti, taip pat siekdamos kovoti su terorizmo finansavimu. Šis bendradarbiavimas apima ir iš nusikalstamų veikų gauto turto ar lėšų išieškojimą.
 2. Šalys keičiasi atitinkama informacija pagal savo atitinkamus teisės aktus ir įgyvendina tinkamas kovos su pinigų plovimu bei terorizmo finansavimu priemones, laikydamosi šioje srityje veikiančių atitinkamų tarptautinių įstaigų, pavyzdžiui, Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF), patvirtintų standartų.
 38 straipsnis
 Migracija ir prieglobstis
 1. Šalys susitaria aktyviau palaikyti dialogą ir aktyviau bendradarbiauti sprendžiant migracijos, prieglobsčio, dalyvavimo ir įvairovės klausimus.
 2. Bendradarbiaujant gali būti keičiamasi informacija apie kovos su neteisėta migracija, neteisėtu žmonių gabenimu ir prekyba žmonėmis, prieglobsčio, migrantų dalyvavimo socialiniame bei ekonominiame gyvenime, sienų valdymo, vizų, biometrinių duomenų ir dokumentų saugumo srityse taikomus metodus.
 3. Šalys susitaria bendradarbiauti, kad būtų užkirstas kelias neteisėtai imigracijai ir kad ją būtų galima kontroliuoti. Šiuo tikslu:
 a)
 kurios nors valstybės narės paprašyta, Australija be nereikalingų formalumų, kurie sukeltų netinkamą delsimą, priima atgal visus savo piliečius, neteisėtai esančius tos valstybės narės teritorijoje;
 b)
 Australijos paprašyta, kiekviena valstybė narė be nereikalingų formalumų, kurie sukeltų netinkamą delsimą, priima atgal visus savo piliečius, neteisėtai esančius Australijos teritorijoje, ir
 c)
 valstybės narės ir Australija tokiais tikslais savo piliečiams išduoda atitinkamus asmens tapatybės dokumentus.
 4. Bet kurios iš Šalių prašymu Šalys nagrinėja galimybę sudaryti Australijos ir Europos Sąjungos readmisijos susitarimą. Tai apims svarstymą dėl atitinkamų nuostatų dėl trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos.
 39 straipsnis
 Konsulinė apsauga
 1. Australija sutinka, kad bet kurios atstovaujamos valstybės narės diplomatinės ir konsulinės įstaigos galėtų Australijoje teikti konsulinę apsaugą (1) kitų valstybių narių, neturinčių prieinamos nuolatinės atstovybės Australijoje, vardu.
 2. Sąjunga ir valstybės narės sutinka, kad Australijos diplomatinės ir konsulinės įstaigos galėtų Sąjungoje teikti konsulinę apsaugą trečiosios šalies vardu ir kad trečiosios šalys galėtų teikti konsulinę apsaugą Australijos vardu tose vietovėse, kuriose nėra Australijos ar atitinkamos trečiosios šalies prieinamos nuolatinės atstovybės.
 3. Pagal 1 ir 2 dalis nesiekiama taikyti kokių nors pranešimo ar sutikimo reikalavimų, kurie kitais atvejais galėtų būti taikomi.
 4. Šalys susitaria supaprastinti savo atitinkamų kompetentingų institucijų dialogą konsuliniais klausimais.
 40 straipsnis
 Asmens duomenų apsauga
 1. Šalys susitaria bendradarbiauti, siekdamos užtikrinti, kad asmens duomenų apsaugos lygis atitiktų atitinkamus tarptautinius standartus, įskaitant EBPO Gaires dėl privatumo ir tarpvalstybinių asmens duomenų srautų apsaugos.
 2. Bendradarbiavimas asmens duomenų apsaugos srityje gali apimti, inter alia, keitimąsi informacija ir patirtimi. Jis taip pat gali apimti atitinkamų reguliavimo institucijų bendradarbiavimą tokiose struktūrose kaip EBPO darbo grupė, sprendžianti informacijos saugumo ir privatumo klausimus, ir Pasaulinis privatumo užtikrinimo tinklas.
 VI ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS MOKSLINIŲ TYRIMŲ, INOVACIJŲ IR INFORMACINĖS VISUOMENĖS SRITYSE
 41 straipsnis
 Mokslas, moksliniai tyrimai ir inovacijos
 1. Šalys susitaria stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą mokslo, mokslinių tyrimų ir inovacijų srityse, siekdamos remti arba papildyti Europos bendrijos ir Australijos mokslinio ir techninio bendradarbiavimo susitarimą.
 2. Glaudesniu bendradarbiavimu siekiama, inter alia:
 a)
 spręsti bendrus Australijos ir Sąjungos visuomenės iššūkius, kurie yra peržiūrėti ir dėl kurių susitarta Mokslinio ir techninio bendradarbiavimo jungtiniame komitete, įsteigtame pagal Europos bendrijos ir Australijos mokslinio ir techninio bendradarbiavimo susitarimo 5 straipsnį;
 b)
 įtraukti įvairius viešojo ir privataus sektorių inovacijų srities subjektus, įskaitant MVĮ, gerinti naudojimąsi jungtinių mokslinių tyrimų rezultatais ir sudaryti palankesnes sąlygas siekti abipusiai naudingų komercinių ir (arba) platesnei visuomenei naudą teikiančių rezultatų;
 c)
 suteikti Australijos ir Sąjungos tyrėjams naujų galimybių pasinaudoti kiekvienos iš Šalių mokslinių tyrimų bei inovacijų programų teikiamomis galimybėmis, įskaitant:
 i)
 teikiant išsamią informaciją apie programas ir galimybes jose dalyvauti;
 ii)
 laiku suteikiant informaciją apie naujus strateginius prioritetus;
 iii)
 ištiriant bendradarbiavimo mechanizmų, pavyzdžiui, dvišalių projektų, jungtinių kvietimų ir suderintų kvietimų, naudojimo ir stiprinimo galimybes; ir
 d)
 ištirti galimybes Australijai ir Sąjungai bendrai inicijuoti platesnio pobūdžio regioninio bei tarptautinio lygmens bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje ir jame dalyvauti.
 3. Šalys, remdamosi savo atitinkamais įstatymais ir kitais teisės aktais, savo teritorijoje skatina privataus bei viešojo sektorių ir pilietinės visuomenės įtraukimą ir dalyvavimą veiklose bendradarbiavimui stiprinti.
 4. Siekiant stiprinti bendradarbiavimą, daugiausia dėmesio skiriama visoms civilinių mokslinių tyrimų ir inovacijų sritims, įskaitant (bet neapsiribojant):
 a)
 visuomenės iššūkių abipusio intereso srityse sprendimą ir didelio poveikio technologijų, įskaitant kosmoso mokslus, stiprinimą;
 b)
 mokslinių tyrimų infrastruktūrą, įskaitant e. infrastruktūrą, ir keitimąsi informacija tokiais klausimais kaip prieiga prie mokslinių tyrimų infrastruktūros, jos valdymas, finansavimas ir su ja susijusių prioritetų nustatymas, ir
 c)
 aktyvesnį tyrėjų judumą tarp Australijos ir Sąjungos.
 42 straipsnis
 Informacinė visuomenė
 1. Pripažindamos, kad informacinės ir ryšių technologijos yra šiuolaikinio gyvenimo pagrindas ir jis yra gyvybiškai svarbus ekonominiam ir socialiniam vystymuisi, Šalys susitaria keistis nuomonėmis apie savo atitinkamą politiką šioje srityje.
 2. Bendradarbiaujant šioje srityje dėmesys gali būti skiriamas, inter alia:
 a)
 keitimuisi nuomonėmis apie įvairius informacinės visuomenės aspektus, visų pirma elektroninių ryšių politiką ir reguliavimą, įskaitant universaliąsias paslaugas, licencijavimą ir bendro pobūdžio leidimus, privatumo bei asmens duomenų apsaugą, e. valdžią bei atvirą valdymą, interneto saugumą ir reguliavimo institucijų nepriklausomumą bei veiksmingumą;
 b)
 mokslinių tyrimų tinklų, kompiuterių bei mokslinių duomenų infrastruktūros ir paslaugų tarpusavio sąsajoms ir sąveikai, įskaitant regioniniu mastu;
 c)
 naujų informacinių ir ryšių technologijų standartizacijai, sertifikavimui ir sklaidai;
 d)
 informacinių ir ryšių technologijų bei paslaugų saugumo, patikimumo ir privatumo aspektams, įskaitant saugumo internete skatinimą, kovą su netinkamu informacinių technologijų bei visų rūšių elektroninių žiniasklaidos priemonių naudojimu ir dalijimąsi informacija, ir
 e)
 keitimuisi nuomonėmis dėl priemonių tarptautinio judriojo tarptinklinio ryšio įkainių, kurie, be kita ko, laikomi užsienio šalims taikomomis prekybos kliūtimis, klausimui spręsti.
 VII ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS ŠVIETIMO IR KULTŪROS SRITYSE
 43 straipsnis
 Švietimas, mokymas ir jaunimo reikalai
 1. Šalys pripažįsta, kad švietimas ir mokymas yra labai svarbūs kuriant kokybiškas darbo vietas ir skatinant darnų žinių ekonomikos augimą, taip pat kad joms abiem svarbu bendradarbiauti sprendžiant švietimo, mokymo ir su jaunimu susijusius klausimus.
 2. Atsižvelgdamos į abipusius interesus ir savo švietimo politikos tikslus, Šalys įsipareigoja tęsti ES ir Australijos švietimo ir mokymo politikai skirtą dialogą ir remti atitinkamą bendradarbiavimo veiklą švietimo, mokymo ir jaunimo srityse. Šis bendradarbiavimas apima visas švietimo sritis ir gali būti vykdomas, inter alia:
 a)
 asmenų judumo srityje, skatinant ir palengvinant studentų, aukštojo mokslo institucijų akademinės bendruomenės narių bei administracijos darbuotojų, mokytojų ir jaunimo darbuotojų mainus;
 b)
 įgyvendinant Sąjungos ir Australijos švietimo ir mokymo institucijų jungtinius bendradarbiavimo projektus, kuriais siekiama skatinti mokymo programų tobulinimą, bendras studijų programas bei jungtinius laipsnius ir mokytojų bei studentų judumą;
 c)
 institucijų bendradarbiavimo, ryšių ir partnerystės srityje, siekiant skatinti keistis praktine patirtimi ir įgūdžiais, taip pat stiprinant švietimo, mokslinių tyrimų ir inovacijų sąsajas, ir
 d)
 užtikrinant paramą politikos reformoms, teikiamą dialogo, studijų, konferencijų, seminarų, darbo grupių, lyginamosios analizės forma ir keičiantis informacija bei gerąja patirtimi, visų pirma atsižvelgiant į Bolonijos ir Kopenhagos procesus ir Sąjungos skaidrumo priemones.
 44 straipsnis
 Bendradarbiavimas kultūros, garso bei vaizdo ir medijų srityse
 1. Šalys susitaria skatinti glaudesnį bendradarbiavimą kultūros ir kūrybos sektoriuose, siekdamos gerinti, inter alia, tarpusavio supratimą ir geriau supažindinti su savo atitinkama kultūra.
 2. Šalys stengiasi imtis atitinkamų priemonių kultūriniams mainams skatinti ir bendroms iniciatyvoms įvairiose kultūros srityse vykdyti, pasinaudodamos esamomis bendradarbiavimo priemonėmis ir struktūromis.
 3. Šalys stengiasi skatinti kultūros srities specialistų ir meno kūrinių judumą tarp Australijos ir Sąjungos bei jos valstybių narių.
 4. Šalys skatina pilietinės visuomenės organizacijų, taip pat Šalių piliečių kultūrų dialogą.
 5. Šalys susitaria bendradarbiauti, ypač per politikos dialogą, atitinkamuose tarptautiniuose forumuose, visų pirma Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijoje (UNESCO), siekdamos bendrų tikslų ir skatindamos kultūrų įvairovę, įskaitant įgyvendindamos UNESCO konvenciją dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo.
 6. Šalys skatina ir remia institucijų bei specialistų mainus, bendradarbiavimą ir dialogą garso bei vaizdo ir medijų srityse ir sudaro tam palankias sąlygas.
 7. Šalys susitaria remti kultūrinį bendradarbiavimą vykdant ASEM procesą, visų pirma per Azijos ir Europos fondo (ASEF) veiklą.
 VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS DARNAUS VYSTYMOSI, ENERGETIKOS IR TRANSPORTO SRITYSE
 45 straipsnis
 Aplinka ir gamtos ištekliai
 1. Šalys sutaria, kad reikia saugoti, išsaugoti ir tausiai valdyti gamtos išteklius bei biologinę įvairovę, kurie yra dabartinės ir būsimų kartų vystymosi pagrindas.
 2. Šalys stiprina tarpusavio bendradarbiavimą dėl aplinkos apsaugos ir dėl aplinkos klausimų integravimo į visus bendradarbiavimo sektorius, įskaitant tarptautiniu ir regioniniu mastu, ypač kiek tai susiję su:
 a)
 aukšto lygio atstovų dialogo aplinkos klausimais palaikymu;
 b)
 dalyvavimu daugiašaliuose aplinkos susitarimuose bei jų įgyvendinimu ir, kai tinkama, bendros Šalių pozicijos aplinkos klausimais stiprinimu, įskaitant dalyvaujant daugiašaliuose forumuose;
 c)
 prieigos prie genetinių išteklių ir jų tvaraus naudojimo skatinimu bei rėmimu, laikantis nacionalinės teisės aktų ir šioje srityje taikytinų tarptautinių sutarčių, kurias Šalys yra ratifikavusios ar prie kurių jos yra prisijungusios, ir
 d)
 skatinimu keistis informacija, technine kompetencija ir aplinkos apsaugos praktika tokiose srityse kaip:
 i)
 aplinkos teisės aktų įgyvendinimas ir jų vykdymo užtikrinimas;
 ii)
 efektyvus bei tausus išteklių naudojimas ir gamyba;
 iii)
 biologinės įvairovės apsauga ir tausus naudojimas;
 iv)
 cheminių medžiagų ir atliekų tvarkymas;
 v)
 vandens politika ir
 vi)
 pakrančių ir jūrų aplinkos apsauga, tarša ir nykimo kontrolė.
 46 straipsnis
 Klimato kaita
 1. Šalys pripažįsta, kad joms abiem kelia pavojų klimato kaita ir kad visos šalys turi imtis veiksmų išmetamųjų teršalų kiekiui sumažinti, kad šiltnamio efektą sukeliančių dujų koncentracija atmosferoje stabilizuotųsi ir jos lygis būtų toks, kad būtų užkirstas kelias klimato sistemai pavojingam antropogeniniam poveikiui. Šalys, neviršydamos savo atitinkamos kompetencijos ir nedarydamos poveikio kituose forumuose, kaip antai dėl JT bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK), vykstančioms diskusijoms, stiprina bendradarbiavimą šioje srityje. Tokiu bendradarbiavimu siekiama toliau nurodytų tikslų (tačiau jais neapsiribojama):
 a)
 kovoti su klimato kaita, visų pirma siekiant stabilizuoti šiltnamio efektą sukeliančių dujų koncentraciją atmosferoje, remiantis naujausia moksline informacija, atsižvelgti į poreikį pereiti prie nedideliu išmetamu šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu pagrįstos ekonomikos ir toliau užtikrinti darnų ekonomikos augimą, nacionaliniu lygmeniu imantis tinkamų klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie jos padarinių veiksmų;
 b)
 keistis praktine patirtimi ir informacija apie savo atitinkamos vidaus poveikio švelninimo politikos ir metodų, įskaitant, kai tinkama, rinkos mechanizmų, formavimą, įgyvendinimą ir plėtojimą;
 c)
 keistis praktine patirtimi ir informacija apie viešojo ir privačiojo sektorių finansavimo priemones, skirtas veiksmams klimato kaitos srityje;
 d)
 bendradarbiauti vykdant mažataršių technologijų mokslinius tyrimus, jas kuriant, platinant, diegiant ir perduodant, siekiant sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir skatinti tausiai naudoti išteklius, kartu išlaikant ekonomikos augimą;
 e)
 prireikus keistis žiniomis, praktine patirtimi ir geriausia patirtimi, susijusiomis su šiltnamio efektą sukeliančių dujų poveikio stebėjimu bei analize, ir kurti klimato kaitos poveikio švelninimo ir prisitaikymo prie jos padarinių programas bei išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo strategijas;
 f)
 remti, kai tinkama, besivystančių šalių veiksmus, susijusius su klimato kaitos poveikio švelninimu ir prisitaikymu prie jos padarinių;
 g)
 bendradarbiauti siekiant visoms šalims taikytino griežto, teisiškai privalomo tarptautinio susitarimo dėl klimato kaitos.
 2. Siekdamos šių tikslų Šalys susitaria palaikyti nuolatinį dialogą ir bendradarbiauti politiniu, politikos ir techniniu lygmenimis tiek dvišaliuose, tiek atitinkamuose keliašaliuose ir daugiašaliuose forumuose.
 47 straipsnis
 Civilinė sauga
 Šalys pripažįsta poreikį mažinti gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių poveikį. Šalys patvirtina bendrą įsipareigojimą skatinti taikyti prevencijos, poveikio švelninimo, pasirengimo ir atsako priemones, kad padidintų visuomenės ir infrastruktūros atsparumą, ir siekdamos tokių tikslų bendradarbiauti, kai tinkama, dvišaliu ir daugiašaliu politiniu lygmeniu.
 48 straipsnis
 Energetika
 Šalys pripažįsta energetikos sektoriaus ir gerai veikiančios energijos rinkos svarbą darniam vystymuisi, ekonomikos augimui, jų indėlį siekiant tarptautiniu mastu sutartų vystymosi tikslų, taip pat bendradarbiavimo svarbą sprendžiant pasaulines aplinkos ir klimato kaitos problemas, ir siekia, neviršydamos savo atitinkamos kompetencijos, glaudžiau bendradarbiauti šioje srityje siekiant:
 a)
 formuoti energetinio saugumo didinimo politiką;
 b)
 skatinti pasaulinę prekybą energija ir investicijas;
 c)
 didinti konkurencingumą;
 d)
 gerinti pasaulio energijos rinkų veikimą;
 e)
 keistis informacija ir su politika susijusia patirtimi esamuose daugiašaliuose energetikos forumuose;
 f)
 skatinti vystyti ir įsisavinti švarias, įvairias, tausias bei tvarias energijos technologijas, įskaitant atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažataršės energijos technologijas;
 g)
 racionaliai vartoti energiją, prie to prisidedant pasiūlos ir paklausos srities subjektams, didinant energijos vartojimo efektyvumą energijos gamybos, transportavimo, paskirstymo ir galutinio vartojimo etapuose, ir
 h)
 dalytis geriausia patirtimi, susijusia su energijos išteklių žvalgymu ir energijos gamyba.
 49 straipsnis
 Transportas
 1. Šalys siekia bendradarbiauti visose atitinkamose transporto politikos srityse, įskaitant integruotą transporto politiką, siekdamos gerinti prekių ir keleivių judėjimą, gerinti laivybos ir aviacijos saugą bei saugumą, skatinti aplinkos apsaugą ir didinti savo transporto sistemų efektyvumą.
 2. Bendradarbiaudamos šioje srityje Šalys siekia skatinti:
 a)
 keistis informacija apie savo atitinkamą transporto politiką ir praktiką, įskaitant laiku teikiamus patarimus dėl siūlomų su jų atitinkamais transporto sektoriais susijusio reguliavimo tvarkos pakeitimų;
 b)
 stiprinti Australijos ir Sąjungos santykius aviacijos srityje, gerinti galimybes patekti į rinką bei investicijų galimybes ir plėsti bei stiprinti reguliavimo bendradarbiavimą aviacijos saugos, saugumo ir oro transporto pramonės ekonominio reguliavimo srityse, siekiant remti reguliavimo konvergenciją ir pašalinti kliūtis verslui, taip pat bendradarbiauti oro eismo valdymo srityje;
 c)
 palaikyti dialogą ir bendradarbiauti, siekiant įgyvendinti neribojamo patekimo į tarptautines jūrų rinkas ir prekybos, pagrįstos sąžininga konkurencija komerciniais pagrindais, tikslus;
 d)
 palaikyti dialogą ir bendradarbiauti su aplinka susijusiais transporto srities klausimais;
 e)
 palaikyti dialogą ir bendradarbiauti siekiant vairuotojų pažymėjimų tarpusavio pripažinimo ir
 f)
 bendradarbiauti tarptautiniuose transporto srities forumuose.
 50 straipsnis
 Žemės ūkis ir kaimo plėtra
 1. Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse.
 2. Galėtų būti svarstoma galimybė bendradarbiauti žemės ūkio ir kaimo plėtros politikos, geografinių nuorodų, žemės ūkio sektorių įvairinimo bei restruktūrizavimo ir tvaraus žemės ūkio srityse (jomis neapsiribojant).
 51 straipsnis
 Darnusis miško valdymas
 Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis darniojo miškų ūkio valdymo ir susijusios politikos bei teisės aktų klausimais, įskaitant kovos su neteisėtu miškų kirtimu ir susijusia prekyba priemones, taip pat gero miškų valdymo skatinimo klausimais.
 52 straipsnis
 Jūrų reikalai ir žuvininkystė
 1. Šalys palaiko glaudesnį dialogą ir glaudžiau bendradarbiauja joms abiem svarbiais žuvininkystės ir jūrų reikalų klausimais. Šalys siekia skatinti jūrų gyvųjų išteklių ilgalaikę apsaugą ir tausų valdymą, keistis informacija regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose ir pagal sudarytus susitarimus, taip pat tarptautiniuose forumuose, pavyzdžiui, Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO), dėti pastangas užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai (NNN žvejyba), atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, įgyvendinti ekosistemomis grindžiamą valdymą ir skatinti bendradarbiavimą atliekant mokslinius tyrimus jūrų sektoriaus ir žuvininkystės tvarumo srityje.
 2. Šalys bendradarbiauja siekdamos:
 a)
 skatinti veiksmingų priemonių, kuriomis užtikrinama žuvininkystės išteklių ilgalaikė apsauga ir tausus valdymas, kūrimą, įgyvendinimą ir laikymąsi, atsižvelgiant į regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų kompetenciją arba susitarimus, prie kurių Šalys yra prisijungusios;
 b)
 užtikrinti, kad atitinkamos regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos vykdytų daugiašalį toli migruojančių žuvų išteklių valdymą visoje jų paplitimo teritorijoje;
 c)
 skatinti tarptautiniu lygmeniu taikyti integruotą požiūrį į jūrų reikalus ir
 d)
 prireikus dėti visas pastangas palengvinti narystę regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose, kai viena Šalis yra jų narė, o kita – bendradarbiaujančioji Šalis.
 3. Šalys palaiko nuolatinį reguliarų dialogą ir kartu rengia kitus vyresniųjų pareigūnų lygmens susitikimus, siekdamos stiprinti dialogą ir glaudžiau bendradarbiauti, taip pat keistis informacija apie žuvininkystės politiką bei jūrų reikalus ir su jais susijusia patirtimi.
 53 straipsnis
 Užimtumas ir socialiniai reikalai
 1. Šalys susitaria stiprinti bendradarbiavimą užimtumo ir socialinių reikalų srityje, be kita ko, atsižvelgdamos į globalizaciją ir demografinius pokyčius. Stengiamasi skatinti bendradarbiavimą ir keitimąsi su užimtumu ir darbo klausimais susijusia informacija bei patirtimi. Sritys, kuriose bendradarbiaujama, gali apimti užimtumo politiką, regioninę ir socialinę sanglaudą, socialinę integraciją, socialinės apsaugos sistemas, darbo santykius, įgūdžių ugdymą visą gyvenimą, jaunimo užimtumą, darbuotojų sveikatą ir saugą, nediskriminavimą ir lygybę, įskaitant lyčių lygybę, taip pat įmonių socialinę atsakomybę ir deramą darbą.
 2. Šalys dar kartą patvirtina poreikį kaip vieną svarbiausių darnaus vystymosi ir skurdo mažinimo elementų skatinti visišką ir našų užimtumą bei deramą darbą. Šiomis aplinkybėmis Šalys primena apie Tarptautinės darbo organizacijos (toliau – TDO) deklaraciją dėl socialinio teisingumo, siekiant sąžiningos globalizacijos.
 3. Šalys dar kartą patvirtina savo įsipareigojimus gerbti, remti ir įgyvendinti tarptautiniu mastu pripažintus darbo ir socialinius standartus, nustatytus TDO deklaracijoje dėl pagrindinių teisių ir principų darbe.
 4. Bendradarbiavimo formos gali apimti, inter alia, specialias abipusiai sutartas programas, projektus ir iniciatyvas, taip pat dialogą abipusio intereso temomis dvišaliu ar daugiašaliu lygmeniu.
 54 straipsnis
 Sveikata
 Šalys susitaria skatinti tarpusavio bendradarbiavimą, keitimąsi informacija ir dalijimąsi sveikatos ir veiksmingo tarpvalstybinių sveikatos problemų valdymo politikos srityse įgyta patirtimi.
 IX ANTRAŠTINĖ DALIS
 INSTITUCINĖ SISTEMA
 55 straipsnis
 Kiti susitarimai arba sutartys
 1. Šalys gali papildyti šį Susitarimą sudarydamos specialius susitarimus ar sutartis bet kurioje bendradarbiavimo srityje, patenkančioje į šio Susitarimo taikymo sritį. Tokie specialūs susitarimai yra neatsiejama visų dvišalių santykių, reglamentuojamų šiuo Susitarimu, dalis.
 2. Šio Susitarimo nuostatos nedaro poveikio kitų Šalių sudarytų susitarimų nuostatų aiškinimui, veikimui ar taikymui. Visų pirma šio Susitarimo ginčų sprendimo nuostatos niekaip nepakeičia kituose Šalių sudarytuose susitarimuose įtvirtintų ginčų sprendimo nuostatų ir nedaro joms poveikio.
 3. Šalys pripažįsta, kad ypatingos skubos atvejis, kaip apibrėžta 57 straipsnio 7 dalyje, taip pat galėtų būti kitų Šalių sudarytų susitarimų taikymo sustabdymo arba nutraukimo pagrindas. Tokiomis aplinkybėmis Šalys, spręsdamos tokius ginčus, remiasi tokių kitų susitarimų ginčų sprendimo, taikymo sustabdymo ir nutraukimo nuostatomis.
 56 straipsnis
 Jungtinis komitetas
 1. Šalys įsteigia Jungtinį komitetą, kurį sudaro Šalių atstovai.
 2. Jungtiniame komitete konsultuojamasi, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas šio Susitarimo įgyvendinimui ir siekti jo bendrųjų tikslų, taip pat palaikyti bendrą ES ir Australijos santykių nuoseklumą.
 3. Jungtinis komitetas:
 a)
 skatina veiksmingai įgyvendinti šį Susitarimą;
 b)
 stebi Šalių visapusiškų dvišalių santykių, įskaitant susitarimus, plėtotę;
 c)
 prireikus prašo komitetų ar kitų organų, įsteigtų pagal kitus Šalių susitarimus, suteikti informacijos ir svarsto visus jų pateiktus pranešimus;
 d)
 keičiasi nuomonėmis ir teikia pasiūlymus bet kokiu abipusio intereso klausimu, įskaitant būsimus veiksmus ir jiems atlikti turimus išteklius;
 e)
 nustato prioritetus ir, kaip tinkama, apibrėžia tolesnius veiksmus arba parengia veiksmų planus, kuriais siekiama šio Susitarimo tikslo;
 f)
 ieško tinkamų metodų iš anksto užkirsti kelią galimoms problemoms tose srityse, kurioms taikomas šis Susitarimas;
 g)
 remdamosi 57 straipsniu, siekia išspręsti visus ginčus, kylančius dėl šio Susitarimo taikymo arba aiškinimo;
 h)
 nagrinėja vienos iš Šalių pagal 57 straipsnį pateiktą informaciją ir
 i)
 prireikus priima sprendimus, kad būtų įgyvendinti konkretūs šio Susitarimo aspektai.
 4. Jungtinis komitetas sprendimus priima bendru sutarimu. Jis priima savo darbo tvarkos taisykles. Jis gali įsteigti pakomitečius ir sudaryti darbo grupes konkretiems klausimams spręsti.
 5. Jungtinis komitetas paprastai susitinka vieną kartą per metus pakaitomis Sąjungoje ir Australijoje. Neeiliniai Jungtinio komiteto posėdžiai rengiami kurios nors Šalies prašymu. Jungtiniam komitetui bendrai pirmininkauja abi Šalys. Komiteto posėdžiuose paprastai dalyvauja vyresnieji pareigūnai, tačiau posėdžiai gali būti rengiami ir ministerijų atstovų lygmeniu. Jungtinis komitetas veiklą taip pat gali vykdyti rengdamas vaizdo ar telefonines konferencijas ir keisdamasis informacija e. paštu.
 57 straipsnis
 Įgyvendinimo ir ginčų sprendimo tvarka
 1. Šalys, laikydamosi šiame Susitarime įtvirtintų tarpusavio pagarbos ir bendradarbiavimo principų, imasi visų bendrų arba konkrečių priemonių, reikalingų jų įsipareigojimams pagal šį Susitarimą įgyvendinti.
 2. Bet kurios iš Šalių prašymu Šalys susitaria kuo skubiau konsultuotis dėl įvairių nesutarimų, galinčių kilti įgyvendinant šį Susitarimą. Jeigu išsiskiria nuomonės dėl šio Susitarimo taikymo arba aiškinimo, bet kuri iš Šalių klausimą gali perduoti svarstyti Jungtiniam komitetui. Siekdamos greitai ir taikiai išspręsti nesutarimus, Šalys pateikia visą informaciją, reikalingą klausimui Jungtiniame komitete išsamiai išnagrinėti.
 3. Ypatingos skubos atveju bet kuri iš Šalių nedelsdama perduoda klausimą svarstyti Jungtiniam komitetui ir pateikia visą informaciją, reikalingą padėčiai išsamiai išnagrinėti, siekdama greito ir abiem pusėms priimtino sprendimo. Jeigu per ne ilgesnį kaip 15 dienų laikotarpį nuo konsultacijų pradžios ir ne vėliau kaip per 30 dienų nuo klausimo perdavimo Jungtiniam komitetui, posėdžiaujančiam vyresniųjų pareigūnų lygmeniu, nerandama sprendimo, klausimas perduodamas skubiai spręsti ministrams ir suteikiamas papildomas 15 dienų laikotarpis.
 4. Jeigu mažai tikėtinu ir nenumatytu atveju per 15 dienų nuo ministerijų atstovų lygmens konsultacijų pradžios nerandama abiem pusėms priimtino sprendimo, ir ne vėliau kaip per 45 dienas nuo klausimo perdavimo Jungtiniam komitetui datos, bet kuri iš Šalių gali priimti sprendimą imtis atitinkamų priemonių dėl šio Susitarimo, įskaitant jo nuostatų taikymo sustabdymą arba jo nutraukimą. Šalys pripažįsta, kad ypatingos skubos atvejis taip pat gali būti pagrindas imtis šiame Susitarime nenumatytų atitinkamų priemonių, atsižvelgiant į kituose Šalių sudarytuose susitarimuose arba pagal bendrąją tarptautinę teisę nustatytas Šalių teises ir pareigas. Sąjungoje sprendimas sustabdyti Susitarimo galiojimą turėtų būti priimtas vienbalsiai. Australijoje sprendimą sustabdyti Susitarimo galiojimą turėtų priimti Australijos Vyriausybė, vadovaudamasi savo įstatymais ir kitais teisės aktais.
 5. Šalys susitaria, kad bet koks sprendimas imtis atitinkamų priemonių pagal 4 dalį turi būti tinkamai pagrįstas. Apie sprendimą nedelsiant raštu pranešama kitai Šaliai. Šalys susitaria, kad visos tokios priemonės turi būti proporcingos ir turi atitikti 55 straipsnio 2 dalį, taip pat bendruosius tarptautinės teisės principus.
 6. Jeigu imamasi bet kokių priemonių pagal 4 dalį, jos atšaukiamos iš karto, kai tik pašalinama priežastis, dėl kurios jų imtasi. Šalis, kuri taiko 4 dalį, nuolat stebi, kaip keičiasi padėtis, dėl kurios priimtas sprendimas, ir nutraukia priemonių, kurių imtasi, taikymą iš karto, kai tik tam atsiranda pagrindas.
 7. Šalys susitaria, kad šio Susitarimo teisingo aiškinimo ir praktinio taikymo tikslu terminas „ypatingos skubos atvejis“ reiškia, kad viena iš Šalių itin šiurkščiai ir iš esmės pažeidė šio Susitarimo 2 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio 2 dalyje aprašytus įsipareigojimus ir dėl to susidarė padėtis, dėl kurios kita Šalis turi nedelsdama imtis veiksmų. Šalys laikosi nuomonės, kad itin šiurkštus ir esminis pažeidimas pagal 2 straipsnio 2 dalį arba 6 straipsnio 2 dalį turėtų būti išskirtinio pobūdžio ir kelti grėsmę tarptautinei taikai bei saugumui.
 8. Tais atvejais, kai trečiojoje šalyje susidariusi padėtis dėl savo sudėtingumo ir pobūdžio galėtų būti prilyginta ypatingos skubos atvejui, Šalys, bet kurios iš Šalių prašymu, siekia surengti skubias konsultacijas, kad pasikeistų nuomonėmis apie padėtį ir apsvarstytų galimas atsako priemones.
 X ANTRAŠTINĖ DALIS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 58 straipsnis
 Terminų apibrėžtys
 Šiame Susitarime „Šalys“ – Sąjunga arba jos valstybės narės arba Sąjunga bei jos valstybės narės, neviršydamos savo kompetencijos, ir Australija.
 59 straipsnis
 Finansinis bendradarbiavimas
 1. Šalys, pagal savo vystomojo bendradarbiavimo politiką įgyvendindamos pagalbos programas, bendradarbiauja, siekdamos užkirsti kelią pažeidimams, sukčiavimui, korupcijai ar bet kokiai kitai neteisėtai veiklai, kuri kenkia Šalių finansiniams interesams, ir su jais kovoti.
 2. Šiuo tikslu kompetentingos Sąjungos ir Australijos institucijos keičiasi informacija, įskaitant asmens duomenis, remdamosi savo galiojančiais atitinkamais teisės aktais, ir, vienos iš Šalių prašymu, surengia konsultacijas.
 3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba ir kompetentingos Australijos institucijos gali susitarti toliau bendradarbiauti kovos su sukčiavimu srityje, įskaitant operatyvinių susitarimų sudarymą.
 60 straipsnis
 Informacijos atskleidimas
 1. Šalys užtikrina atitinkamą informacijos, kuria keičiamasi pagal šį Susitarimą, apsaugą, atitinkančią viešąjį interesą susipažinti su informacija.
 2. Nė viena šio Susitarimo nuostata nėra aiškinama kaip kurios nors Šalies įpareigojimas teikti informaciją arba leisti susipažinti su informacija, kuria keičiamasi, jeigu jos atskleidimas:
 a)
 pakenktų:
 i)
 visuomenės saugumui;
 ii)
 žvalgybos, gynybos ir kariniams reikalams;
 iii)
 tarptautiniams santykiams;
 iv)
 finansų, pinigų ar ekonominei politikai;
 v)
 privatumui arba
 vi)
 teisėtiems komerciniams interesams ar verslo reikalams, arba
 b)
 kitaip prieštarautų viešajam interesui.
 3. Tuo atveju, kai keičiamasi šiame straipsnyje nurodyto pobūdžio informacija, gaunančioji Šalis tokią informaciją paskelbia arba atskleidžia tik gavusi kitos Šalies sutikimą arba, kai ji privalo tai padaryti laikydamasi savo teisinių pareigų.
 4. Jokia šio Susitarimo nuostata nesiekiama nukrypti nuo Šalių teisių, pareigų ir įsipareigojimų, nustatytų dvišaliuose susitarimuose ar sutartyse dėl Šalių keitimosi įslaptinta informacija.
 61 straipsnis
 Įsigaliojimas, laikinas taikymas, trukmė ir nutraukimas
 1. Šis Susitarimas įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kurią Šalys viena kitai praneša apie tam tikslui būtinų teisinių procedūrų užbaigimą.
 2. Neatsižvelgiant į 1 dalį, Australija ir Sąjunga gali iki šio Susitarimo įsigaliojimo laikinai taikyti jo nuostatas, dėl kurių jos bendrai susitaria. Susitarimą laikinai taikyti pradedama praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kurią Australija ir Sąjunga praneša viena kitai apie tokiam laikinam taikymui reikalingų atitinkamų savo vidaus procedūrų užbaigimą.
 3. Šis Susitarimas galioja neribotą laiką. Bet kuri Šalis gali pateikti kitai Šaliai pranešimą raštu apie ketinimą denonsuoti šį Susitarimą. Denonsavimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams nuo pranešimo.
 62 straipsnis
 Pranešimai
 Pranešimai pagal 61 straipsnį teikiami Europos Sąjungos Tarybos generaliniam sekretoriatui ir Australijos užsienio reikalų ir prekybos departamentui arba institucijoms, kurioms perduodami jų įgaliojimai.
 63 straipsnis
 Teritorinis taikymas
 Šis Susitarimas taikomas teritorijoms, kuriose taikoma Europos Sąjungos sutartis ir Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo, tose Sutartyse nustatytomis sąlygomis, ir Australijos teritorijai.
 64 straipsnis
 Autentiški tekstai
 Šis susitarimas sudaromas dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, nyderlandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis, visi tekstai yra vienodai autentiški.
 Съставено в Манила на седми август две хиляди и седемнадесета година.
 Hecho en Manila el siete de agosto de dos mil diecisiete.
 V Manile dne sedmého srpna roku dva tisíce sedmnáct.
 Udfærdiget i Manilla den syvende august to tusind og sytten.
 Geschehen zu Manila am siebten August zweitausendsiebzehn.
 Kahe tuhande seitsmeteistkümnenda aasta augustikuu seitsmendal päeval Manilas.
 Έγινε στη Μανίλα, στις επτά Αυγούστου δύο χιλιάδες δεκαεπτά.
 Done at Manila on the seventh day of August in the year two thousand and seventeen.
 Fait à Manille, le sept août deux mille dix-sept.
 Sastavljeno u Manili sedmog dana kolovoza dvije tisuće sedamnaeste godine.
 Fatto a Manila, addì sette agosto duemiladiciassette.
 Manilā, divi tūkstoši septiņpadsmitā gada septītajā augustā.
 Priimta du tūkstančiai septynioliktų metų rugpjūčio septintą dieną Maniloje.
 Kelt Manilában, a kétezer-tizenhetedik év augusztus havának hetedik napján.
 Magħmul f'Manila fis-seba' jum ta' Awwissu fis-sena elfejn u sbatax.
 Gedaan te Manilla, zeven augustus tweeduizend zeventien.
 Sporządzono w Manili dnia siódmego sierpnia roku dwa tysiące siedemnastego.
 Feito em Manila, em sete de agosto de dois mil e dezassete.
 Întocmit la Manila la șapte august două mii șaptesprezece.
 V Manile sedemnásteho augusta dvetisíc sedemnásť.
 V Manili, dne sedmega avgusta leta dva tisoč sedemnajst.
 Tehty Manilassa seitsemäntenä päivänä elokuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista.
 Som skedde i Manila den sjunde augusti år tjugohundrasjutton.
 Voor het Koninkrijk België
 Pour le Royaume de Belgique
 Für das Königreich Belgien
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 За Република България
 Za Českou republiku
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Za Republiku Hrvatsku
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā –
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour la Grand-Duché de Luxembourg
 Magyarország részéről
 Għar-Repubblika ta' Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 For Australia
 (1) Australija gali sutikti šiame straipsnyje sąvoką „konsulinė apsauga“ vartoti vietoj sąvokos „konsulinės funkcijos“, laikantis nuostatos, kad pirmoji sąvoka apima 2015 m. balandžio 20 d. Tarybos direktyvos (ES) 2015/637 dėl koordinavimo ir bendradarbiavimo priemonių, skirtų neatstovaujamų Sąjungos piliečių konsulinei apsaugai trečiosiose šalyse palengvinti ir kuria panaikinimas Sprendimas 95/553/EB, 9 straipsnyje nurodytas funkcijas ir kad šios funkcijos apima laikinųjų pasų ir (arba) laikinųjų kelionės dokumentų išdavimą.