text:
⭐CCI 2007 FI 16 2 PO 003 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite. Länsi-Suomen EAKR-toimenpideohjelma
 CCI 2007 FI 16 2 PO 003 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite. Länsi-Suomen EAKR-toimenpideohjelma
 Download "CCI 2007 FI 16 2 PO 003 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite. Länsi-Suomen EAKR-toimenpideohjelma 2007 2013"
 1 CCI 2007 FI 16 2 PO 003 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite Länsi-Suomen EAKR-toimenpideohjelma2 CCI 2007 FI 16 2 PO 003 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite Länsi-Suomen EAKR-toimenpideohjelma Ohjelma-asiakirja hyväksytty komission päätöksellä3 Lailla valtioneuvostosta annetun lain 1 :n muuttamisesta (970/2007) perustettiin työ- ja elinkeinoministeriö ja se aloitti toimintansa Uuteen ministeriöön siirtyivät kauppa- ja teollisuusministeriön, työministeriön (lukuun ottamatta maahanmuutto- ja kotoutusasioita) sekä sisäasiainministeriön alueiden ja hallinnon kehittämisosaston (lukuun ottamatta alue- ja paikallishallintoyksikköä) tehtävät. Tähän ohjelma-asiakirjaan on komission hyväksymispäätöksen jälkeen lisätty ministeriöuudistuksesta aiheutuneet ministeriöiden nimimuutokset siten, että lisäyksiä ei ole tehty esim. ohjelman valmistelua koskevaan osaan. ISBN Edita Prima Oy, Helsinki 20084 SISÄLTÖ 1 JOHDANTO Ennakkoarvioinnin keskeiset tulokset LÄNSI-SUOMEN OHJELMA-ALUE JA KEHITYSNÄKYMÄT Väestökehitys ja muuttoliike Bruttokansantuotteen kehitys Työmarkkinat ja työelämä Väestön koulutustaso Länsi-Suomi osana koko maata Ympäristön erityispiirteitä Liikenteellinen saavutettavuus Ennakoidut muutokset toimintaympäristössä Länsi-Suomen suuret kaupunkiseudut Kokemukset rakennerahastokaudelta LÄNSI-SUOMEN KEHITTÄMISSTRATEGIA JA SEN PERUSTA Alueen heikkoudet ja vahvuudet, uhat ja mahdollisuudet Länsi-Suomen visio 2015 ja strategiset tavoitteet Ohjelman päätavoitteet ja määrälliset mittarit Ennakkoarvioinnin tulosten huomioon ottaminen TOIMINTALINJAT JA NIIDEN ERITYISTAVOITTEET (TL 1) Yritystoiminnan edistäminen (TL 2) Innovaatiotoiminnan ja verkostoitumisen edistäminen sekä osaamisrakenteiden vahvistaminen (TL 3) Alueiden saavutettavuuden ja toimintaympäristön parantaminen (TL 4) Suurten kaupunkiseutujen kehittäminen (TL 5) Tekninen tuki ERITYISTEEMAT EU-OHJELMIEN YHTEENSOVITTAMINEN RAHOITUSSUUNNITELMA VAIKUTTAVUUDEN JA TULOKSELLISUUDEN SEURANTA OHJELMAN HALLINTO- JA TOIMEENPANOJÄRJESTELMÄ Keskushallintotaso Suuraluetaso Maakuntataso Varojen budjetointi ja osoittaminen Seuranta- ja raportointijärjestelmä Ohjelman arviointi Hankkeiden valinta Tulevat muutokset hallinto- ja valvontajärjestelmään5 10 VIESTINTÄ YMPÄRISTÖSELOSTUKSEN YHTEENVETO LIITE 1 OHJELMAN VALMISTELUPROSESSI LIITE 2 EAKR-OHJELMIEN INDIKAATTOREIDEN MÄÄRITELMÄT LIITE 3 MENOLUOKAT LIITE 4 YMPÄRISTÖSELOSTUS6 1 Johdanto Tämä ohjelma vastaa Euroopan unionin rakennerahastojen alueellinen kilpailukyky ja työllisyys tavoitteen mukaista Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) toimenpideohjelmaa vuosiksi Länsi- Suomen alueella. Ohjelmalla toteutetaan EU:n vuosien strategisten kasvua ja työllisyyttä edistävien suuntaviivojen mukaista koheesiopolitiikkaa. Hyväksyttyjen suuntaviivojen mukaisesti alue- ja rakennepolitiikassa tulee voimavaroja kohdistaa seuraavasti: 1. Tehdään jäsenvaltioista, alueista ja kaupungeista entistä houkuttelevampia parantamalla saavutettavuutta, varmistamalla palvelujen riittävä laatu ja määrä sekä suojelemalla niiden ympäristöä. 2. Edistetään innovointia, yrittäjyyttä ja tietoon perustuvan talouden kasvua tutkimus- ja innovointivalmiuksien, kuten uusien tieto- ja viestintätekniikoiden, avulla. 3. Luodaan uusia ja parempia työpaikkoja houkuttelemalla yhä useampia työelämään tai yrittäjyyteen, parantamalla työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskykyä sekä lisäämällä inhimilliseen pääomaan tehtäviä investointeja. Nämä koheesiopolitiikan suuntaviivat ja uudistettu Lissabonin strategia yhdessä Suomen kansallisen Lissabonin strategian toimenpideohjelman ja kansallisen rakennerahastostrategian kanssa muodostavat sen yleisen viitekehyksen, jossa Länsi-Suomen alueellisen kehittämistyön painotukset nähdään. Ohjelma on valmisteltu ja toimeenpannaan EU:n rakennerahastoja koskevien yleisten säännösten (ns. yleisasetus 1083/2006), Euroopan aluekehitysrahastoa koskevan asetuksen (1080/2006) sekä komission toimeenpanoasetuksen (1828/2006) mukaisesti. Ohjelmaa valmisteltaessa on otettu huomioon myös Euroopan sosiaalirahastoa koskeva asetus (1081/2006) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa (maaseuturahasto) koskeva asetus (1698/2005). Lisäksi toimeenpanossa tulee huomioida muut rakennerahastojen toimeenpanoa ohjaavat normit, kuten kilpailulainsäädäntö ja valtiontukia koskevat säännöt ja määräykset. Ohjelmaa toteutetaan edellä mainittujen EU-asetusten ohella Suomen kansallisen alue- ja rakennepolitiikkaa koskevan lainsäädännön ja kansallisen ohjeistuksen mukaisesti. Ohjelman valmistelu käynnistyi vuonna 2005 osana Länsi-Suomen Allianssin (West Finland Alliance, WFA) maakunnan liittojen tekemää maakuntaohjelmien valmistelutyötä, johon sisältyi ulkoinen arviointi maakuntaohjelmien toteutuksesta käynnissä olevalla ohjelmakaudella. Vuonna 2005 tehtiin laaja arviointi Länsi-Suomen tavoite 2 -ohjelman toteutuksesta ja saavutetuista tuloksista. Väliarvioinnin tuloksia on hyödynnetty tämän ohjelman valmistelussa. Ohjelmatyö on organisoitu alueen maakunnan liittojen päätöksen mukaisesti Pirkanmaan liiton tehtäväksi. Työtä on ohjannut WFA:n rakennepolitiikkatyöryhmä, johon syksystä 2005 alkaen ovat kuuluneet liittojen edustajien lisäksi alueen TE-keskusten ja ympäristökeskusten sekä Länsi-Suomen lääninhallituksen edustajat. Keväästä 2006 alkaen mukana ovat olleet suurten kaupunkiseutujen ja ESR-ohjelman Länsi-Suomen alueosion valmistelijoiden edustajat. Työryhmä on kokoontunut säännöllisesti kuukausittain. Ohjelman valmistelu on edennyt prosessin omaisesti tammikuussa 2006 järjestetyn ohjelman valmistelutyön käynnistysseminaarin jälkeen. Työssä ovat kumppanuusperiaatteen mukaisesti olleet mukana maakuntien yhteistyöryhmissä (MYR) edustettuina olevien viranomaisten ja sosiaalipartnereiden edustajat alueen kaikista maakunnista. 57 Ohjelman liitteessä 1 luetellaan sekä koko ohjelma-alueella yhteisesti järjestetyt että eri maakunnissa pidetyt ohjelman valmistelutilaisuudet. Ohjelman luonnosversiot ovat olleet WFA:n ja maakuntien liittojen internet-sivuilla yleisön kommentoitavana. Mahdollisuudesta kommenttien esittämiseen tiedotettiin laajasti alueen maakuntaliittojen kaikissa virallisissa ilmoituslehdissä julkaistulla kuulutuksella ohjelmatyön käynnistymisestä. Lisäksi ohjelmaluonnos ja sen pohjalta laadittu ympäristöselostus oli SOVA-lainsäädännön mukaisesti julkisesti nähtävillä alueen maakuntien liitoissa ja internet-sivuilla. Valmistelutyötä tehtiin kiinteässä yhteistyössä Länsi-Suomen suuralueen ESR-toimenpideohjelman valmistelun kanssa. Ohjelman tavoitteita ja sisältöä sekä erityisesti ohjelma-alueen tilaa ja kehitysnäkymiä käytiin lävitse kolmessa ESR-ohjelman valmisteluseminaarissa, joissa olivat alueen viranomaisten ohella edustettuina MYR:ien sosiaalipartnerit ja alueen oppilaitoksia. Toimintalinjan 4 (Suurten kaupunkiseutujen kehittäminen) valmistelu toteutettiin Tampereen ja Vaasan kaupunkiseutujen yhteistyönä. Valmistelussa hyödynnettiin näiden kaupunkiseutujen kehittämisstrategioita ja EU-komission työasiakirjaa Koheesiopolitiikka ja kaupungit: kaupunkien osuus alueiden kasvussa ja työllisyydessä. Valmistelutyössä otettiin huomioon valtakunnallinen maaseudun kehittämisohjelman luonnos ja siitä alueen eri maakuntien kesäkuussa 2006 antamat lausunnot. Maaseutupoliittinen kokonaisohjelma luo perustaa kehittämistyölle myös Länsi-Suomessa, jossa on laajoja maaseutualueita. Kokonaisuudessaan ohjelman valmistelussa käytiin perusteellista keskustelua tasa-arvon ja kestävän kehityksen huomioon ottamisesta ohjelmassa. Tasa-arvo, kumppanuus ja kestävä kehitys ovat koko ohjelmaa koskevia periaatteita, jotka otetaan huomioon myös ohjelman toteutuksessa. Tasa-arvon periaatetta käsitellään sukupuolten välisenä kysymyksenä erityisesti toimintalinjan 1 tavoitteissa. Alueellisena tasa-arvokysymyksenä valmisteluprosessissa oli esillä maaseutualueiden kehittämiseen liittyvät asiat, joihin ohjelmassa vastataan kohdentamalla toimintalinjojen 1-3 rahoitusta merkittävästi kehityksessään haasteellisille alueille. Kaupunkiulottuvuuden kohdalla tasa-arvoa käsitellään erityisesti yhteisöllisyyden ja nuorisotoiminnan edistämisen kautta sekä monikulttuurisuuden ja maahanmuuttajien integroinnin kysymyksenä. Kestävän kehityksen periaate tulee esille erityisesti toimintalinjassa 3 alueiden saavutettavuuden ja toimintaympäristöjen parantamisessa. Esillä ovat mm. rakennusperinnön vaalimiseen liittyvät asiat. Hankekohtainen ympäristövaikutusten arviointi tulee sisällyttää kaikkiin niihin hankkeisiin, joilla on ympäristöllisiä vaikutuksia. Arvioinnissa tulee kestävän kehityksen periaate ottaa huomioon. Ennen luonnoksen hyväksymiskäsittelyä alueen ympäristökeskuksilla ja muilla osallisilla oli tilaisuus antaa lausuntonsa ja esittää kommenttinsa ohjelmasta ja sen sisältämästä ympäristöselostuksesta. Ohjelma oli nähtävänä WFA:n ja alueen maakuntien liittojen internet-sivuilla. Kirjallisia lausuntoja ja kommentteja saatiin yhteensä 14 kappaletta. Sisäasiainministeriöltä ja EU:n komissiolta (DG Regio) saatiin niin ikään kommentteja ohjelmaluonnoksesta. Lisäksi useiden aluehallintoviranomaisten kanssa käytiin puhelinkeskusteluja ohjelman valmisteluprosessin ja lausuntoajan kuluessa. Pääosin lausunnot ja kommentit sisälsivät tarkennuksia ohjelmassa esitettyihin perustietoihin. Niiden sisältämät asiat otettiin huomioon ohjelman viimeistelyssä siltä osin kuin se oli ajallisesti ja sisällöllisesti mahdollista. 1.1 Ennakkoarvioinnin keskeiset tulokset Suomen Aluetutkimus FAR yhdessä Fin-Auguuri Oy:n kanssa toteutti kauden EU-osarahoitteisten EAKR-toimenpi de ohjelmaluonnosten ennakkoarvioinnin. Arvi oin tityön vastuuorganisaationa toimi Suomen Aluetutkimus FAR. 68 Länsi-Suomen ohjelman osalta ennakkoarvioinnin kohteena oli pääasiassa päivätty luonnos. Lisäksi päivättyä ohjelmaluonnosta käytettiin vastattaessa seuraavien arviointikysymyksiin: Onko ohjelmien tavoitteille asetettu sopivat indikaattorit ja voivatko nämä indikaattorit toimia perustana ohjelmien seurannalle ja arvioinnille? Mikä on ohjelmien määrällinen vaikutus indikaattoreilla mitattuna? Voidaanko ohjelmien tavoitteet realistisesti saavuttaa ottaen huomioon niihin varatut resurssit? Lisäksi kestävän kehityksen arviointia täsmennettiin uudemman ohjelmaluonnoksen perusteella. Edellä mainitun toimintatavan taustalla oli se, ettei aiempi ohjelmaluonnos antanut mahdollisuutta vastata kaikkiin arviointikysymyksiin. Tiivistelmä on laadittu noudattaen arviointitehtävän kolmen pääkokonaisuuden rakennetta, joka oli toimenpideohjelmien viitekehys, toimenpideohjelmien tavoitteet ja toimenpideohjelmien suhde muihin politiikkoihin. Lisäksi tarkasteltiin hallinto- ja toimeenpanojärjestelmää. Toimenpideohjelmien viitekehys Länsi-Suomen ohjelma korostaa talouskasvun tarvetta, jotta ohjelmassa esitettyihin haasteisiin ja ongelmiin voitaisiin vastata. Ohjelmassa voisi voimakkaammin tukeutua vahvuuksien ja mahdollisuuksien hyödyntämiseen kaikilla toimintalinjoilla, erityisesti rahoituksen kohdentamisella kasvupotentiaalia omaaville aloille. Ohjelma vaatii terävöittämistä alueiden tarpeiden priorisoinnin ja maantieteellisten erojen huomioimisen suhteen, koska suuralue on sisäisesti hyvin erilainen. Länsi-Suomen ohjelman strategia on kaiken kaikkiaan tiivis ja selkeähkö. Strategia kaipaa konkreettisuutta siihen, miten strategian toteutumista voidaan ja tullaan seuraamaan sekä arvioidaan. Temaattisten, maantieteellisten ja rahoituksellisten painotusten osalta tulee muistaa, ettei ohjelmista kannata rahoittaa toimenpiteitä, jotka hoituvat näillä alueilla markkinaehtoisesti. Konkreettisempi haasteiden ja ongelmien tunnistaminen antaisi paremmat lähtökohdat temaattisiin ja maantieteellisiin painotuksiin. Aiempien arviointien tulosten ja havaintojen hyödyntäminen uuden ohjelman laadinnassa on selkeästi esitetty Länsi-Suomen ohjelmassa. Jää kuitenkin epäselväksi, mitä konkreettista vaikutusta arviointien havainnoilla on ollut ohjelmaluonnokseen. Toimenpideohjelmien tavoitteet Ohjelmassa on runsaasti eritasoisia tavoitteita, joiden keskinäisten suhteiden määrittelyyn tulisi kiinnittää lisää huomiota. Tavoitteet eivät osin myöskään ole riittävän selkeitä, mikä tulee vaikeuttamaan niiden toteutumisen seurantaa ja arviointia sekä indikaattorien muodostamista ja mittaamista. Runsas lukumäärä jo sinänsä lisää seurannan kuormittumista. Tavoitteiden toteutuminen on käytettävissä olevien resurssien, niiden optimaalisen allokaation sekä tehokkaiden ja vaikuttavimpien toimenpiteiden yhteisvaikutuksen tulosta. Ohjel man kaikkia runsaslukuisia tavoitteita ei tulla saavuttamaan jo pelkästään resurssien rajallisuudesta johtuen. Strategiatyössä on parannettavaa. Ohjelman vaikuttavuuden kannalta on tärkeää pohtia jo ohjelmatyön alusta lähtien, millä toimenpiteillä niihin rajalliset resurssit optimaalisesti allokoiden saavutetaan vaikuttavimmat määrälliset tulokset. Määrällisten tulosten tulee lisäksi kohdentua niihin tavoitteisiin, jotka on johdettu tarpeista. 79 Runsaslukuisten tavoitteiden seuraamiseen tarvittavien indikaattorien lukumäärä olisi suuri. Tavoitteiden asettaminen monille tasoille ja niiden keskinäiset suhteet (panostus toimenpiteisiin, tuotokset, odotetut tulokset toimintalinja- ja ohjelmatasolla sekä ohjelman vaikuttavuus) tulee huomioida paremmin. Yleisellä tasolla toimintalinjojen tavoitteet eivät ole kuitenkaan keskenään ristiriitaisia. Ohjelmatyössä on jatkossa otettava jo aikaisemmassa vaiheessa huomioon indikaattori- ja seurantajärjestelmäkysymykset. Aikaisempi käsittely auttaa täsmentämään tavoitteiden asettelun suhdetta alueen tarpeisiin. Taustalla olevalla mallilla voidaan yhdistää ongelma tai tarve tehokkaaseen instrumenttiin, jolla on vaikuttavuutta mitattavaan tavoitteeseen. Samalla tulee huomioitua tavoitteeseen vaikuttavat muut tekijät, mutta myös toimenpiteen sivuvaikutukset, sekä teho käytettävissä olevilla resursseilla. Toimenpideohjelmien suhde muihin politiikkoihin Länsi-Suomen EAKR-ohjelma on kasvu- ja yrittäjyysohjelma, joka profiloituu vahvasti kasvuun, ihmiskeskeisyyteen (yrittäjyys, osaaminen, sosiaalinen pääoma) ja melko vaativiin kehittämiskohteisiin. Ohjelma rakentuu melko monipuolisesti alueen maakuntien vahvuuksille ja menestystekijöille siten, että kaikilla maakunnilla on ohjelman strategian painopisteisiin kohtuullisesti tarttumapintoja joskin erilaisten alueiden hyödyntämiskapasiteettiin on syytä kiinnittää huomiota. Sen sijaan ohjelman fokusointi, kohdentaminen, on väljä ja mahdollistava. Ohjelmatyöhön liittyvään strategiseen ajatteluun ja itse ohjelmaprosessiin tulisi varata enemmän aikaa ja voimavaroja; alueita ja keskushallintoa tulisi tukea tämänkaltaisen osaamisen lisäämisessä ja aluekehitystoiminnan suoraviivaistamisessa. Ohjelman kehittämistarpeet liittyvät erityisesti strategisen ajattelun ja logiikan kirkastamiseen sekä alueen kehittämistarpeiden ja eri kehittämiskeinojen välisen työnjaon terävöittämiseen. Haasteellisten alueiden kykyä hyödyntää vaativaa ohjelmaa tulisi pohtia ja yleensäkin maaseutu-ulottuvuus on ohjelmassa melko hutera sekä strategia- että rahastotason analyysissä ja työnjaossa. Sen sijaan ESR-yhteys on ohjelmassa todettu niin ohjelman päätavoitteissa kuin yksityiskohtaisemmin toimintalinjoilla. Tasa-arvoon liittyvissä asioissa Länsi-Suomen ohjelmassa on naisyrittäjyys ja syrjinnän ehkäisyä. Ohjelmalla on vahva pyrkimys alueelliseen tasa-arvoon. Tasa-arvo painottuu ohjelmassa selvästi toimintalinjaan 4. Kestävän kehityksen periaatteet ja ulottuvuudet on ohjelmassa otettu kohtuullisen hyvin huomioon, vaikka kytkentä toimintalinjojen erityistavoitteiden ja kestävän kehityksen välille jää osittain selkiytymättömäksi. Hallinto- ja toimeenpanojärjestelmä Tulevalla ohjelmakaudella hallinto- ja toimeenpanojärjestelyjen tarkoituksenmukaisuus kiteytyy erityisesti siihen, kuinka uusi suuraluetason toiminta onnistutaan organisoimaan tulokselliseksi sekä siihen, kuinka merkitykseltään korostuva yhteensovitustehtävä (ja työnjako) onnistutaan järjestämään. Aidosti yhteisten suuralueteemojen ja toisaalta suuralueiden sisäisesti erilaisten tarpeiden pukeminen strategioiksi ja toimintaa ohjaaviksi teemoiksi osoittautui vaikeaksi, osin kireän aikataulun vuoksi. Saattaakin olla, että suurin hyöty suuraluetason toiminnasta syntyy hallinnon ja toimeenpanon osa-alueella. Mikäli ylimaakunnallisia toimenpiteitä koskevaa päätöksentekoa ja hankehallinnointia onnistutaan tehokkaasti keskittämään tietylle toimijalle, joka hoitaa koko byrokratian maksatuksineen, tehostuu toiminta huomattavasti. 810 2 Länsi-Suomen ohjelma-alue ja kehitysnäkymät Euroopan aluekehitysrahastosta osarahoitettavan Länsi-Suomen toimenpideohjelman alue koostuu viidestä maakunnasta. Etelä-Pohjanmaan, Keski-Suomen, Pirkanmaan, Pohjanmaan ja Satakunnan maakunnat ovat jo vuodesta 1995 alkaen harjoittaneet toiminnallista yhteistyötä. Maakunnallisten liittojen yhteistoiminnan organisaationa toimii Länsi-Suomen Allianssi (West Finland Alliance, WFA), jolla on yhteinen edunvalvontatoimisto Brysselissä. Kartta 1. Kartta 2. Länsi-Suomen ohjelma-alueen maakunnat ja seutukunnat Länsi-Suomen ohjelma-alue Länsi-Suomi toimii monessa suhteessa välittäjänä koko maan toiminnoille. Alueen maakunnat muodostuvat vahvojen kaupunkikeskusten ympärille. Kaupunkiseutujen vahvuuksina ovat ennen kaikkea perus- ja jalostusteollisuus, yrittäjäperinne ja hyvät yhteysverkot. Osassa kaupunkiseutuja korostuu myös kansainvälisesti merkittävä teknologiaosaaminen. Toisaalta Länsi-Suomella on merkittävä asema Suomen maataloustuotannossa. Pohjanlahden rannikkoseutu on koko Suomelle tärkeä etenkin meriyhteyksien kannalta. Ohjelmakaudella yhteistoiminta-alueeseen kuuluivat lisäksi Keski-Pohjanmaan maakunta kokonaisuudessaan ja pääosa Pohjois-Pohjanmaan maakunnasta. Alueella toteutettiin yhteistä Länsi- Suomen tavoite 2 ohjelmaa. Tavoite 3 -ohjelmaa toteutettiin koko alueella. Osa alueesta kuului Pohjois- Suomen tavoite 1 ohjelman alueeseen. Kuluneella kaudella oli alueella myös EAKR-tavoiteohjelmien ulkopuolisia alueita. Näin ollen tämän Länsi-Suomen kilpailukyky ja työllisyys ohjelman perustaksi ei suoraan voida ottaa edellisellä ohjelmakaudella saatuja kokemuksia ja tuloksia. Niitä on kuitenkin hyödynnetty tämän ohjelman valmistelussa. Länsi-Suomen ohjelma-alueen viidessä maakunnassa on vuoden 2007 alussa tapahtuvien kuntaliitosten jälkeen 25 seutukuntaa ja 124 kuntaa. Koko alueen pinta-ala on neliökilometriä eli se on noin kaksi kertaa Belgian kokoinen. Ohjelma-alueen seutukunnista on kansallisessa päätöksenteossa määritelty haasteellisimmiksi alueiksi muut paitsi Tampereen, Vaasan, Pietarsaaren ja Seinäjoen seutukunnat. Erityisen haasteellinen on Saarijärvi-Viitasaaren seutukunta, jonka tukitaso Kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen ohjelmassa on 911 kansallisesti määritelty Pohjois-Suomen rahoitustasoa vastaavaksi. Tampereen ja Vaasan seutukunnat ovat haasteellisimpien alueiden ulkopuolisia suurina kaupunkiseutuina kehitettäviä alueita. Seuraavassa tarkastellaan Länsi-Suomen aluetta kokonaisuutena suhteessa koko maahan neljän alueellista kehittyneisyyttä kuvaavan kriteerin valossa. Alueen erilaisuuden ymmärtämiseksi eräitä muuttujia tarkastellaan myös seutukunnittain. Käytetyt kriteerit ovat seuraavat: 1. Väestökehitys 2. Bruttokansantuote asukasta kohti 3. Työttömyys- ja työllisyysaste 4. Väestön koulutustaso Näiden tilastollisten kriteereiden ohella ohjelma-aluetta kuvataan yritystoiminnan, koulutuksen, tutkimus- ja kehitystoiminnan, luonnon- ja kulttuuriympäristön sekä liikenne- ja tietoliikennejärjestelmien avulla. Kaupunkiseutujen kehittämisalueiksi nimettyjä Tampereen ja Vaasan kaupunkiseutuja kuvataan myös erikseen. 2.1 Väestökehitys ja muuttoliike Länsi-Suomen alueella asui vuoden 2005 lopussa 1,33 miljoonaa henkilöä eli runsas neljännes koko Suomen asukkaista. Vuoden 2000 jälkeen asukasmäärän kehitys koko alueella ja eri maakunnissa esitetään seuraavissa taulukoissa. Taulukko 1. LÄNSI-SUOMEN VÄKILUKU 1996 JA MAAKUNNITTAIN Satakunta Pirkanmaa Keski-Suomi Etelä-Pohjanmaa Pohjanmaa Länsi-Suomi yhteensä KOKO MAA Lähde: Tilastokeskus Taulukko 2. LÄNSI-SUOMEN MAAKUNTIEN VÄKILUVUN MUUTOS , absoluuttinen Satakunta Pirkanmaa Keski-Suomi Etelä-Pohjanmaa Pohjanmaa Länsi-Suomi yhteensä KOKO MAA Lähde: Tilastokeskus 1012 Taulukko 3. LÄNSI-SUOMEN MAAKUNTIEN VÄKILUVUN MUUTOS , muutosprosentit keskim. vuodessa Satakunta -0,6-0,5-0,4-0,2-0,2-0,3 Pirkanmaa 0,6 0,8 0,7 0,7 0,9 0,9 Keski-Suomi 0,2 0,3 0,1 0,4 0,4 0,3 Etelä-Pohjanmaa -0,5-0,5-0,2-0,1 0,1-0,1 Pohjanmaa -0,2-0,1 0,0 0,1 0,2 0,1 Länsi-Suomi yhteensä 0,0 0,2 0,2 0,3 0,4 0,3 KOKO MAA 0,2 0,3 0,2 0,3 0,3 0,4 Lähde: Tilastokeskus Koko alueen väkiluku on vuodesta 2000 alkaen kasvanut hitaasti. Suurin kasvu on ollut Pirkanmaalla. Samanaikaisesti on Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan väkiluku hienoisesti laskenut, vaikkakin Etelä- Pohjanmaan väestö lisääntyi vuonna Väestön muuttoalttius on koko alueella sidoksissa muuttajien ikään ja koulutukseen. Esimerkiksi Etelä- Pohjanmaalla vuosina muuttoliike oli tappiollista vuotiaiden ikäluokassa mutta positiivinen muissa ikäryhmissä. Yksi keskeinen syy väestön vähenemiseen onkin hakeutuminen toisen ja kolmannen asteen koulutukseen. Väestö on entistä enemmän keskittynyt maakuntakeskuksiin. Useissa seutukunnissa jatkuva muuttotappio, alhainen syntyvyys ja lisääntyvä eläkeläisten määrä näkyvät väestörakenteen epätasapainona. Suurten ikäluokkien eläköityminen heijastuu alueella voimallisesti 2010-luvun alkupuolelta alkaen. Työikäisen väestön osuuden väheneminen johtaa alueella työvoimapulaan, joka eräillä aloilla on jo alkanut. Aluekehitystyöllä tulee vaikuttaa väestömuutoksiin. Työllisyyden edistäminen, uusien yritysten synnyttäminen ja koulutuksen sisällön suuntaaminen tulevia työelämähaasteita vastaavaksi ovat tässä suhteessa kriittisiä tekijöitä. Myös työperusteiseen maahanmuuttoon on tulevaisuudessa kiinnitettävä huomiota, vaikka esimerkiksi Pohjanmaan maakunnassa ulkomaalaisten osuus jo nykyisellään on suhteellisen suuri eli 1,92 prosenttia väestöstä koko maan keskiarvon ollessa vuoden 2005 lopussa 1,36 %. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli Pirkanmaalla 1,74 %, Keski-Suomessa 1,25 %, Satakunnassa 0,81 % ja Etelä-Pohjanmaalla 0,55 prosenttia. Keskeisellä sijalla ovat myös palveluiden saatavuus ja alueen vetovoimaisuuden lisääminen. Nimenomaan lisääntyvän ikääntyvän väestönosan palveluiden järjestäminen edellyttää monenlaisia toimenpiteitä. Nämä ikärakenteeltaan vaikeimmin vinoutuneet alueet ovat yleensä maakuntien harvaanasutuimpia alueita. Ikäryhmittäin tarkastellen väestön ikärakenne ohjelma-alueen maakunnissa on varsin tasainen. Työikäisen väestön ( vuotiaat) osuus on koko alueella 66 prosenttia, suurimmillaan se on Pirkanmaalla ja alhaisimmillaan Etelä-Pohjanmaalla. Yli 65-vuotiaita on ohjelma-alueella 18 prosenttia väestöstä ja alle 15-vuotiaita hieman vähemmän. 1113 Taulukko 4 LÄNSI-SUOMEN VÄESTÖENNUSTE Satakunta / / Pirkanmaa / / Keski-Suomi / / Etelä-Pohjanmaa / / Pohjanmaa / / Länsi-Suomi / / KOKO MAA Lähde: Tilastokeskuksen väestöennuste 2004, trendilaskelma/ao maakunnan liiton väestöennuste tai HEMAASU-mallin mukainen väestöennuste Länsi-Suomen väestökehityksen ennakoidaan olevan positiivista vuoteen 2015 asti. Alueen sisällä maakunnat kasvattavat väestöään eri tahtiin. Väestön ikärakenteen muutosennuste vuoteen 2010 osoittaa yli 65-vuotiaiden osuuden olevan voimakkaassa kasvussa ja alle 15-vuotiaiden osuuden vähenemässä. Erityisen voimakasta tämä muutos on ennusteen mukaan Satakunnassa. 2.2 Bruttokansantuotteen kehitys Länsi-Suomen ohjelma-alueella toimii n yritystä, joissa on yhteensä yli puoli miljoonaa työpaikkaa. Työpaikoista n. 33 % on tuotannollisessa toiminnassa, n. 60 % palvelusektorilla, n. 5 % alkutuotannossa ja loput 2 % muilla toimialoilla. Alueen bruttokansantuote nousee lähelle 26 % koko maan bkt-arvosta. Teollisuustuotannon arvo puolestaan yltää lähes kolmannekseen maan teollisen tuotannon arvosta. Yrityskenttä kattaa maailmanlaajuisesti toimivia yrityksiä, muutamat niistä jopa alallaan markkinajohtajia, pk-yrityksiä joko omin tuottein tai alihankkijoina sekä alle viiden hengen mikroyrityksiä, jotka ovat lähinnä palvelusektorilla toimivia. Eurostatin mukaan Länsi-Suomen bruttokansantuote asukasta kohti vuonna 2003 oli hieman alle EU:n 25 jäsenmaan keskimääräisen luvun. Kun EU25:n indeksi (pps) oli 100, oli Länsi-Suomen vastaava luku 99,3. Koko Suomen vastaava indeksi oli 112,9. Vuosien asukasta kohti lasketun arvonlisäyksen keskiarvo oli Länsi-Suomessa 99,2 verrattaessa sitä EU25:een. Jos vertailu tehdään EU15:n kanssa, oli Länsi-Suomen keskiarvoindeksi 91,1. Taulukko 5. Bruttokansantuote asukasta kohti Bkt/asukas vuoden 2000 hinnoin, euroa Satakunta Pirkanmaa Keski-Suomi Etelä-Pohjanmaa Pohjanmaa LÄNSI-SUOMI KOKO MAA Lähde: Tilastokeskus, Aluetilinpito, Aluejako on vuoden 2003 mukainen. Bruttokansantuotteen kasvu on ollut nopeaa etenkin Pirkanmaalla ja Etelä-Pohjanmaalla. 1214 Taulukko 6. ARVONLISÄYS ASUKASTA KOHTI VUOSINA , indeksiluvut Arvonlisäys vuoden 2000 hinnoin Satakunta Pirkanmaa Keski-Suomi Etelä-Pohjanmaa Pohjanmaa LÄNSI-SUOMI KOKO MAA Lähde: Tilastokeskus, Aluetilinpito, Aluejako on vuoden 2003 mukainen. Taulukossa olevat luvut kertovat maakuntien arvonlisäyksen kehityksestä suhteessa koko maan kehitykseen. Maakuntien erilaisista profi ileista huolimatta ongelmat taloudellisen toimeliaisuuden kehittämisessä ovat samanlaiset. Yritystoiminnan toimintaedellytyksiä on kehitettävä, tuottavuutta kasvatettava ja yritysten vientitoimintaa lisättävä. Seuraavassa lukuja eritellään maakuntakohtaisesti. Etelä-Pohjanmaa Etelä-Pohjanmaan pääklustereita ovat elintarvike-, metalli-, puu- ja rakennusklusterit. Bruttokansantuote on koko maan alhaisimpia, mikä osaltaan johtuu siitä, että huomattava osa työllisistä on niillä aloilla, joilla työllistä kohden laskettu bkt on maan keskitason alapuolella. Toisena selittävänä tekijänä voidaan pitää sitä, että maakunnan yritykset ovat valtaosin pieniä. Maakunnan sisällä on bkt/asukas -mittarilla mitaten varsin suuria seutukuntakohtaisia eroja. Keski-Suomi Keski-Suomi on 17 prosenttiyksikköä alle kansallisen keskiarvon asukasta kohti lasketussa arvonlisäyksessä. Vaikka maakunnan vahvat teollisuusseudut ovat perinteisesti olleet maamme kärkeä arvonlisäyksen seutuvertailussa, ei viimeisimpien aluetilinpidon lukujen mukaan yhdenkään seutukunnan arvonlisäys yllä maan keskitasoon. Erityisesti Jämsän ja Äänekosken seutukuntien lukuja ovat heikentäneet viime vuosina niiden vahvojen teollisuusalojen (paperi- ja puuteollisuus) vientituotteiden heikko hintakehitys. Maakunnassa on jyrkkiä seutukuntakohtaisia eroja. Alkutuotantovaltaisilla seuduilla, kuten Joutsan ja Saarijärven-Viitasaaren seutukunnissa, arvonlisäys on lähes puolet vähemmän kuin Jyväskylän, Jämsän ja Äänekosken seutukunnissa. Osaltaan korkea työttömyys on vaikuttanut asukasta kohti laskettuun arvonlisäykseen. Pirkanmaa Pirkanmaan vahvat toimialat ovat koneenrakennus ja automaatio, informaatio- ja kommunikaatioteknologia, terveysteknologia, sähköteknisten tuotteiden valmistus, massa- ja paperiteollisuus sekä elintarviketeollisuus. Näistä keskeiset teollisuuden alat ovat perinteisesti vahvoja ja kyenneet selviytymään rakenteellisesta murroksesta. Erityisesti sähköteknisten tuotteiden sekä koneiden ja laitteiden valmistus ovat kansainvälisestikin hyvin kilpailukykyisiä. 1315 Maakunnan päätoimialojen myönteinen kehitys ja alueen tärkeimpien toimialojen kasvu on vaikuttanut kaupan ja muiden palvelujen sekä rakentamisen toimialojen myönteiseen tulokseen ja työllisyyden paranemiseen. Rakentamisen kasvuun on vaikuttanut myös väestön korkea nettomuutto maakuntakeskukseen. Pirkanmaan ominaispiirre suhteessa alueen muihin maakuntiin on myös tutkimuksen ja tuotekehitysaktiivisuuden suuri merkitys. Vuodesta 2000 vuoteen 2004 kehityspanosten määrällinen kasvu oli 44 prosenttia. Kasvua on ollut erityisesti isoissa yrityksissä, jotka näin entistä paremmin kiinnittyvät alueen innovaatioympäristöön. Pohjanmaa Pohjanmaan vahvuutena on monipuolinen elinkeinorakenne. Maakunnan tärkeimmät teollisuuden toimialat ovat paperi- ja massateollisuus, koneiden ja laitteiden, sähköteknisten laitteiden sekä metallituotteiden valmistus. Muita kehityksen kannalta tärkeitä aloja ovat energia ja veneteollisuus. Valtakunnallisestikin tärkeää energiaklusteria on edistetty osana Länsi-Suomen osaamiskeskusohjelmaa. Pohjanmaa sijoittuu maakuntakohtaisessa bkt-vertailussa kuudenneksi koko maassa. Sen indeksiluku oli 89 vuonna 2003 koko maan keskiarvon ollessa 100. Verrattaessa Suomen maakuntien vuosien arvonlisäystä sijoittuu Pohjanmaa maakuntien keskikastiin. Taantuma on jatkunut maakunnassa koko 2000-luvun. Satakunta Satakunnan elinkeinorakenne painottuu perinteisille vientiteollisuusaloille, teknologiateollisuuteen ja kemialliseen puunjalostukseen, joiden osuus koko elinkeinorakenteesta tulee säilymään suurena myös tulevina vuosina. Satakunnassa suurimpia teollisuuden alan työllistäjiä ovat koneiden ja laitteiden valmistus, metallien jalostus ja metallituotteiden valmistus, massan, paperin ja paperituotteiden valmistus, kemikaalien, kumija muovituotteiden valmistus sekä elintarviketeollisuus. Näistä erityisesti metalli- ja metsäteollisuuden kehitys on ollut positiivista. Samoin palvelualoilla on kehitys ollut hyvää. Tuotannon kasvu on Satakunnassa hidastunut kuparin tuotannossa, elektroniikkateollisuudessa, paperinpakkaustuotannossa, kemian teollisuudessa ja sahateollisuudessa. 2.3 Työmarkkinat ja työelämä Työttömyysaste on ohjelma-alueella koko maan keskimääräisiä lukuja korkeampi. Maakunnista korkein työttömyysaste on Keski-Suomessa ja paras työllisyystilanne Pohjanmaalla, jossa työttömyys on jatkuvasti ollut maan alhaisimpia. Seutukunnittain työttömyysaste vaihtelee 15,6 prosentista (Äänekosken seutukunta) 5,1 prosenttiin (Suupohjan rannikkoseutu). Vuodesta 1997 alkaen naisten osuus työttömistä oli yli puolet, enimmillään vuonna 2000 (52,5 %), aina vuoteen 2003 saakka. Kokonaisuudessaan erot eivät ole olleet merkittävän suuria. Maakunnittain tarkasteltuna naisten osuus on suurin Etelä-Pohjanmaalla ja pienin Keski-Suomessa, jossa se on ollut koko tarkastelujakson ajan pienempi kuin miesten osuus. Vuonna 2005 naisten osuus työttömistä oli koko ohjelma-alueella 49,8 % ja miesten vastaavasti 50,2 %. Tiedot perustuvat työministeriön tilastoihin. 1416 Taulukko 7. TYÖTTÖMYYSASTE MAAKUNNITTAIN 1996 JA , vuosikeskiarvot Etelä-Pohjanmaa 14,8 10,4 9,1 8,9 7,8 7,7 6,5 Keski-Suomi 18,9 12,0 11,7 11,9 11,5 12,1 11,8 Pirkanmaa 16,5 10,4 9,3 9,6 10,1 8,8 8,9 Pohjanmaa 11,3 8,0 7,1 6,4 6,6 6,9 6,1 Satakunta 15,7 10,9 10,3 9,4 9,1 10,0 9,0 Länsi-Suomi 15,8 10,5 9,7 9,5 9,4 9,2 8,9 Koko maa 14,6 9,8 9,1 9,1 9,0 8,8 8,4 Lähde Tilastokeskus, StatFin -tietokanta, Etelä-Pohjanmaa Etelä-Pohjanmaalla työllisyys on viime vuosina kohonnut erityisesti palvelusektorilla, erityisesti kaupassa sekä sosiaali- ja terveyspalveluissa. Kokonaisuudessaan palveluissa on työttömyys vuodesta 1996 vuoteen 2005 laskenut maakunnassa 6,1 prosenttiyksikköä. Alan korkeasuhdanteen vuoksi myös metalliteollisuuden työllisten määrässä on tapahtunut huomattavaa kasvua. Teollisuuden työttömyys on alentunut vuodesta 1996 vuoteen 2005 yhteensä 9,7 prosenttiyksikköä. Maa- ja metsätaloudessa sen sijaan työllisyys on alentunut entisestään. Kokonaisuudessaan maakunnan työllisyysasteessa on tapahtunut tasaista nousua ja työttömyys on alimmillaan yli 10 vuoteen. Vaikka kuntien väliset työttömyysaste-erot ovat viime vuosina kaventuneet, ovat erot edelleen suuria. Esimerkiksi maaliskuussa 2006 pienin työttömyysaste oli 4,4 % (Ylihärmä) ja suurin 13,0 % (Soini). Rakenteellisesta työttömyydestä viestii se, että korkeimmat työttömyysasteet ovat jatkuvasti samoilla alueilla. Arvio on, että noin puolet maakunnan työttömistä työnhakijoista on rakenteellisen työttömyyden piirissä. Erityisesti naistyöpaikkojen puute on merkittävä - maaliskuussa 2006 koko maakunnassa työttömistä työnhakijoista puolet oli naisia. Keski-Suomi Työttömyys on edelleen Keski-Suomen vaikeimpia ongelmia, vaikka työttömien työnhakijoiden määrä vuoden 1994 huippuvuodesta alkaen onkin ollut laskussa - tosin olennaista laskua ei ole tapahtunut vuoden 2000 jälkeen. Vuoden 2005 työttömyysasteen vuosikeskiarvo oli tilastokeskuksen työvoimatutkimuksen tietojen mukaan 11,8 prosenttia, mikä on yli kolme prosenttiyksikköä yli kansallisen keskiarvon. Keski-Suomessa on työttömyydessä selkeää hajontaa maakunnan sisällä. Eniten työttömyys koettelee maakunnan pohjois- ja länsiosia, mutta 2000-luvun alkuvuosina se on lisääntynyt myös maakunnan vahvoissa teollisuuskeskuksissa (Äänekoski, Jämsä). Työpaikkojen määrä on viime vuosina tasaisesti kasvanut ja kasvu on ollut hieman koko maan kehitystä nopeampaa. Kasvusta on 82 prosenttia kohdentunut Jyväskylään ja Jyväskylän maalaiskuntaan eli maakunnan keskusseudun kahteen kuntaan. Maakunnan työllisyysaste on koko ohjelma-alueen alhaisin eli 60 %. Alueen alhaisin seutukuntakohtainen luku on myös Keski-Suo messa - Joutsan seutukunnassa työllisyysaste on 58 prosenttia. Keski-Suomessa henkilöstön määrällinen lisäys tulee olemaan suurinta teknisten ja liike-elämäpalvelujen toimialalla. Merkittävää kasvua on myös koulutuksessa, hoidon ja hoivan alalla, majoitus- ja ravitsemistoiminnassa sekä rakentamisessa. Työllisyyden ennustetaan heikkenevän teollisuudessa, maa-, riista- ja kalataloudessa sekä rahoitus- ja vakuutustoiminnassa. 1517 Työvoiman rekrytointiongelmia on hoitoalalla sekä erityisosaajista mm. koneistajien ja hitsaajien ammateissa. Ongelmia koetaan myös maakunnan keskusseudun ulkopuolella. Yritysten mahdollisuuksiin saada uutta työvoimaa vaikuttaa väestön ikääntyminen etenkin maakunnan keskuskaupungin ulkopuolella. Tilanne on sama myös maakunnan keskusseudulla, jossa väestö tällä hetkellä on kaikkein nuorinta mutta jossa se ikääntyy suhteessa nopeimmin. Pirkanmaa Pirkanmaan työttömyysasteen vuosikeskiarvo oli vuonna 2005 puoli prosenttiyksikköä korkeampi kuin koko maassa. Ero valtakunnan lukuihin selittyy pitkäaikaistyöttömyyden, alle 25-vuotiaiden työttömyyden ja naisten työttömyyden koko maan keksimääräisiä lukuja korkeammalla prosenttiasteella. Työttömyydestä huolimatta haasteena on kasvava tarve osaavasta ja ammattitaitoisesta työvoimasta. Työllisyyden kehitys sinänsä on ollut myönteistä. Sen kasvun arvioidaan kuitenkin hidastuvan vuoden 2010 jälkeen eikä näköpiirissä olevan talouskasvun turvin ole realistista odottaa, että työllisyysaste nousisi 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Tampereen seutukuntaa lukuun ottamatta maakunnan muiden seutukuntien työpaikkaomavaraisuus on viime vuosien aikana ollut laskusuunnassa. Seutukuntarajat ylittävässä työssäkäynnissä maakunnan sisällä vain kuusi prosenttia kohdistuu johonkin muuhun kuin Tampereen seutukuntaan. Tämä kuvaa maakunnan keskusseudun keskeistä asemaa sekä työpaikkojen että työvoiman tarjoajana. Pohjanmaa Pohjanmaan työllisyys on muuhun Manner-Suomeen verrattuna erittäin hyvä - maakunnan työllisyystilanne oli vuonna 2005 koko maan toiseksi paras. Vuoden 2005 vuosikeskiarvo oli 6,1 % Useissa maakunnan kunnissa työttömyysaste on alle viisi prosenttia. Vastaavasti Pohjanmaan työllisyysaste on kasvanut merkittävästi. Kun se vuonna 1995 oli 60 %, oli se vuonna ,5 % eli Lissabonin strategian tavoitteen mukainen. Pohjanmaan alueellisessa kehittämistyössä on selkeästi panostettu maakunnan avaintoimialojen rahoittamiseen. Esimerkiksi Pohjanmaan TE-keskuksen myöntämistä tuista yli 60 prosenttia on kohdistunut kemian- ja muoviteollisuuteen sekä elintarviketeollisuuteen perusmaatalous mukaan luettuna. TE- KESin aluerahoituksesta yli 90 % on kuluvalla ohjelmakaudella kohdistunut energia-, metalli-, IT- ja kemianteollisuuden hankkeisiin. Näillä panostuksilla on ollut myönteisiä työllisyysvaikutuksia. Satakunta Työllisyys on Satakunnassa hitaasti parantunut. Vuosina 2002 ja 2005 maakunnan työllisyys koheni kuitenkin koko maan keskiarvoa nopeammin. Työllisyyden alueelliset erot ovat perinteisesti olleet erittäin suuret. Työllisyyden alue-eroissa heijastuu paikallisten työmarkkinoiden merkitys useimmilla toimialoilla. Maakunnan työttömyysaste on vuodesta 1999 alkaen ollut koko maan vastaavaa lukuarvoa noin prosenttiyksikön verran korkeampi. 1618 Taulukko 8. Työllisyysaste maakunnittain 1996 ja , työllisten prosenttiosuus vuotiaista Etelä-Pohjanmaa 61,3 64,2 64,8 65,1 65,8 66,1 66,8 Keski-Suomi 57,7 61,0 62,8 62,2 62,5 61,2 61,5 Pirkanmaa 60,4 67,5 68,0 67,8 66,1 67,9 68,1 Pohjanmaa 64,3 68,7 70,5 70,1 68,9 69,6 70,5 Satakunta 60,2 64,6 64,7 65,2 65,9 64,6 66,2 Länsi-Suomi 61,2 65,9 66,9 66,8 66,2 66,5 67,1 Koko maa 61,9 66,9 67,7 67,7 67,3 67,2 68,0 Lähde: Tilastokeskus, StatFin tietokanta, Työllisyysaste vaihtelee maakunnittain 61,5 prosentista (Keski-Suomi) 70,5 prosenttiin (Pohjanmaa). Maakunnittaiset tiedot perustuvat työvoimatutkimukseen. Työssäkäyntitilaston mukaan vuonna 2004 ohjelma-alueen alhaisin työllisyysaste oli Saarijärven-Viita saa ren seutukunnassa (57,8 %) ja korkein Pietarsaaren seutukunnassa (70,7). Koko ohjelma-alueella uusien työpaikkojen luominen on jatkossakin keskeinen haaste. On huolehdittava siitä, että alueelle syntyy riittävästi uusia työpaikkoja ja että niihin saadaan koulutettua työvoimaa. 2.4 Väestön koulutustaso Vuonna 2004 perusasteen jälkeisen tutkinnon suorittaneiden osuus 15 vuotta täyttäneestä väestöstä oli ohjelma-alueella 61,7 %. Koko maan osuus oli yhtä prosenttiyksikköä korkeampi. Etelä-Pohjanmaalla perusasteen jälkeisessä koulutuksessa suoritettuja tutkintoja oli 58,4 prosentilla ja Satakunnassa 58,9 prosentilla. Myös Pohjanmaan prosenttiluku (60,6) jäi alle maan keskiarvon. Sen sijaan Keski-Suomessa (62,5) ja Pirkanmaalla (64,3) tutkinnon suorittaneiden osuus oli koko maata suurempi. Korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus on Länsi-Suomessa alhaisempi (11,5 %) kuin koko maassa (13,3 %). Ohjelma-alueen väestön koulutustasoa kuvaa se, että korkeakoulututkinnon suorittaneita olisi vuonna 2004 pitänyt olla Satakunnassa 7200 henkeä ja Etelä-Pohjanmaalla 6800 henkeä enemmän, jotta tutkinnon suorittaneiden osuus olisi ollut samalla tasolla kuin koko maassa keskimäärin. Nämä luvut ovat koko maan suurimmat ja johtuvat ainakin osittain siitä, että ko. maakunnissa ei ole omaa yliopistoa tai tiedekorkeakoulua. Kahden tiedeyliopiston Pirkanmaalla on korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus koko maata suurempi. Vastaavasti keskiasteen tutkinnon suorittaneiden osuus on sekä koko alueella että kaikissa muissa maakunnissa Pohjanmaata lukuun ottamatta koko maan osuutta suurempi. Myös tämän tunnusluvun mukainen vaihtelu on Länsi-Suomen alueella suuri tarkasteltaessa asiaa seutukunnittain. Alhaisin korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus on Suupohjan seutukunnalla (5,5 %) Etelä-Pohjanmaalla ja korkein Tampereen seutukunnassa (16,3 %) Pirkanmaalla. 1719 Taulukko 9. TUTKINNON SUORITTANEET vuosina , prosenttiosuus 15 vuotta täyttäneestä väestöstä Satakunta 55,4 56,2 57,1 58,0 58,9 Pirkanmaa 60,6 61,6 62,5 63,4 64,3 Keski-Suomi 58,8 59,7 60,6 61,6 62,5 Etelä-Pohjanmaa 54,5 55,3 56,3 57,4 58,4 Pohjanmaa 57,0 57,8 58,8 59,6 60,6 WFA -alue yhteensä 57,9 58,8 59,8 60,7 61,7 Koko maa 59,4 60,2 61,0 61,9 62,7 Lähde: Tilastokeskus Etelä-Pohjanmaa Etelä-Pohjanmaalla väestön koulutustaso on kehittynyt nousujohtoisesti, mutta sen kohottaminen on eräs keskeisimpiä maakunnallisia tavoitteita. Tilanteen parantumiseen on vaikuttanut toisaalta monialaisen maakunnallisen ammattikorkeakoulun tutkintojen suorittaminen ja toisaalta rahastokaudella luotu Etelä-Pohjanmaan professoriverkosto (Epanet). Verkosto tukeutuu Seinäjoen yliopistokeskukseen, jossa on mukana viisi yliopistoa. Keski-Suomi Keski-Suomi on vahva koulutuksen maakunta, jossa koulutussektori on myös suuri työllistäjä. Jyväskylän yliopiston ohella maakunnassa toimii kaksi ammattikorkeakoulua, joilla on toimipisteet viidessä kunnassa. Maisteritasoista koulutusta annetaan myös Ilmasotakoulussa. Kouluttautuneiden sijoittumisessa maakunnan eri alueille on selkeää alueellista keskittymistä eli korkeasti koulutetut sijoittuvat erityisesti Jyväskylän seudulle ja maakunnan suurimmille kaupunkialueille. Väestöltään ikääntyneim missä maaseutukunnissa tutkinnon suorittaneiden osuus on huomattavasti alhaisempi. Pirkanmaa Pirkanmaa on korkeatasoisen koulutuksen, tasokkaan tutkimuksen ja korkean teknologian sovellusten maakunta. Väestön koulutustason nousu on ollut jatkuvaa. Korkeakoulututkintojen suorittaneiden osuus yli 15-vuotiaista oli maakunnassa vuonna 2004 hivenen korkeampi kuin koko maassa. Tulevaisuuden keskeinen haaste on koulutuksen ja tutkimuksen määrän ja laadun sovittaminen maakunnan eri seutukuntien työelämän tarpeisiin. Pohjanmaa Pohjanmaa on vahva koulutusmaakunta ja väestön koulutustaso on ollut nousujohteista koko 2000-luvun ajan. Korkean asteen kaksikielinen koulutustarjonta on laajaa keskittyen maakuntakeskukseen Vaasaan. Maakunnan haasteena on toisaalta korkeasti koulutettujen pysyminen Pohjanmaan voimavarana, toisaalta ammatillisen koulutuksen suuntaaminen työvoimapulasta kärsiville aloille. 1820 Satakunta Satakunnassa on korkeimmin koulutettujen osuus alhainen koko maan keskimääräiseen osuuteen verrattuna. Korkeaa koulutusta edellyttävien työpaikkojen suhteellinen vähyys onkin maakunnan eräs kehittyneisyyden ja tulevan ohjelmakauden haaste. Viime vuosina on korkeasti koulutettujen osuus maakunnassa noussut. Siihen on vaikuttanut Porin yliopistokeskuksen kasvu ja Satakunnan ammattikorkeakoulun alueellinen kattavuus. Myös maakunnan työmarkkinat ovat aiempaa paremmin vetäneet korkeakoulutettua työvoimaa. Koulutustarjonnan määrän ja laadun kehittäminen ovat edellytyksiä alueen tulevaisuuden kasvulle. 2.5 Länsi-Suomi osana koko maata Länsi-Suomen suhteellinen asema on kaikilla edellä kuvatuilla tunnusluvuilla koko maata heikompi. Väestömäärä on vuosina lisääntynyt Keski-Suomessa ja Pirkanmaalla. Bruttokansantuotteen ja arvonlisäyksen osalta alueen kaikki maakunnat ovat jääneet kehityksessään muuta maata heikommiksi, vaikkakin Pirkanmaa on vuonna 2004 yltänyt tasoihin koko maan arvonlisäyksessä. Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan työttömyysaste vuoden 2005 vuosikeskiarvolla mitaten oli koko maata pienempi. Muissa maakunnissa työttömyys oli korkeampi kuin maassa keskimäärin. Vastaavasti työllisyysaste oli Pohjanmaalla ja Pirkanmaalla koko maata korkeampi ja muissa maakunnissa alhaisempi. Korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus yli 15-vuotiaista oli vuonna 2004 koko maata korkeampi Pirkanmaalla. Alhaisin prosenttiosuus oli Etelä-Pohjanmaalla. Kaikkien tutkinnon suorittaneiden osuus Länsi-Suomessa oli yhden prosenttiyksikön alhaisempi kuin koko maassa. Taulukko 10. KEHITTYNEISYYSVERTAILU LÄNSI-SUOMI vs. KOKO MAA LÄNSI-SUOMI Satakunta Pohjanmaa Pirkanmaa Keski-Suomi Etelä-Pohjanmaa Väestönlisäys BKT/asukas Arvonlisäys 2003, indeksi Työttömyysaste 2005 vuosikeskiarvo Työllisyysaste Korkeakoulututkinnon suorittaneet Korkea-asteen tutkinnon suorittaneet Taulukossa + kuvaa koko maata myönteisempää ja - puolestaan kielteisempää keskiarvolukua. 1921 2.6 Ympäristön erityispiirteitä Länsi-Suomen kokonaispinta-ala on neliökilometriä. Suomen maisemamaakuntajaon mukaan alueella on hyvin erityyppisiä osia. Suomenselkä halkaisee koko läntisen Suomen alueen. Lounaismaan alue ulottuu Satakuntaan ja Pirkanmaalle, jossa puolestaan on lisäksi Hämeen viljely- ja järvimaata sekä Suomenselän aluetta. Myös Keski-Suomi on runsasjärvinen, mutta samalla se on etelän keidassoiden ja pohjoisen aapasoiden vaihettumisaluetta. Pohjanmaalla on lakeutta ja rannikkoa, jossa tapahtuu maankohoamista. Etelä-Pohjanmaan alueeseen kuuluu lakeusvyöhykettä ja Suomenselän vedenjakaja-aluetta. Länsi-Suomen ympäristön nykytila on verrattain hyvä. Alue tarjoaa terveellisen ja viihtyisän elin- ja toimintaympäristön, jossa on omaleimaista lajirikasta luontoa ja kulttuurimaisemia, yleisesti ottaen hyvä ilmanlaatu sekä monipuolisia käyttömahdollisuuksia tarjoavat vesialueet. Pintavesien tila on viime vuosikymmeninä heikentynyt rannikkoseutujen järvissä ja joissa, mutta parantunut erityisesti Pirkanmaalla ja Keski-Suomessa. Ympäristöön ja luontoon liittyviä tunnuslukuja Etelä-Pohjanmaa Keski-Suomi Pirkanmaa Pohjanmaa Satakunta Pinta-ala (ilman meriä) km km km km km 2 Vesipinta-ala 555 km km km km km 2 Metsän ala 0,9 milj. ha 1,4 milj. ha 0,9 milj. ha 0,5 milj. ha 0,5 milj. ha Metsän osuus (maapinta-alasta) 66 % 82 % 73 % 66 % 66 % Suota ha ha ha ha ha Suon osuus (maa-pinta-alasta) 51 % 21 % 16 % 20 % 23 % Kasvukauden pituus vrk 179 vrk vrk 179 vrk 181 vrk Tulevaisuudessa ympäristön kannalta vaikeimmat ongelmat liittyvät vesistöjen rehevöitymiskehityksen jatkumiseen, ilmastonmuutokseen sekä rakennusperinnön tuhoutumiseen. Luonnon monimuotoisuuden väheneminen, ympäristön kemikalisoituminen sekä paikallinen maaperän ja pohjavesin pilaantuminen ovat esimerkkejä muista keskeisistä ympäristöongelmista. Ympäristöonnettomuudet ovat myös riski, johon on syytä varautua. Länsi-Suomen alueen menestyminen ja kilpailukyky edellyttävät myös hyvää ympäristöä. Valtioiden rajat ylittävät ympäristöriskit kohdistuvat myös ohjelma-alueelle. Niitä ei tässä ohjelmassa ja sen pohjalta laaditussa Ympäristöselostuksessa laajasti käsitellä, koska ohjelman sisältämillä resursseilla niihin voidaan vaikuttaa hyvin rajallisesti. Ympäristön tilaa ja tulevaisuutta sekä Länsi-Suomen ympäristöön liittyvää tutkimus- ja muita resursseja käsitellään tämän lisäksi ohjelmaan liittyvässä Ympäristöselostuksessa, Liite Liikenteellinen saavutettavuus Ohjelma-alue on liikenteellisesti hyvin saavutettavissa ja sen sisäiset pääliikenneyhteydet toimivat kohtalaisen hyvin. Sekä valtakunnallista että alueen sisäistä liikennettä palvelevat valtatiet 2, 3, 4, 8, 9, 11, 12, 13, 16, 18, 19 ja 23. Rataverkon yhteydet ovat Helsinki-Tampere-Seinäjoki-Oulu, Tampere-Pori/ Rauma, Tampere-Turku, Tampere-Jyväskylä-Pieksämäki ja Vaasa-Seinäjoki-Jyväskylä. 2022 Maantieliikenteellä on hyvät yhteydet alueen omiin satamiin, jotka ovat koko maan vientiteollisuudelle tärkeitä. Alueen merkittävimmät satamat ovat Raumalla, Porissa, Kaskisissa ja Vaasassa. Myös rataverkko palvelee alueen kehittämistä hyvin. Maan päärata kulkee Helsingistä Tampereen ja Seinäjoen kautta Ouluun ja edelleen Lappiin. Tältä radalta on yhteys myös Vaasaan. Tampereelta haarautuu ratayhteys sekä Jyväskylään että Poriin ja Raumalle. Vähemmän liikennöity poikittaisrata kulkee Jyväskylästä ja Tampereelta (Orivedeltä) Haapamäen kautta Seinäjoelle. Sekä päätiestössä että rataverkossa on merkittäviä peruskorjaustarpeita. Suuri uhkatekijä sekä elinkeinoelämän kehittymiselle että maaseutualueiden asutukselle on alemmanasteisen tiestön heikko kunto ja pelättävissä oleva rapautuminen. Päätieverkolle kohdistuu lisääntyvää liikennettä väestön keskittyessä kasvukeskuksiin. Teiden kunto nykyisellään lisää ongelmia mm. liikenteen sujuvuudessa ja liikenneturvallisuudessa. Päätiestö vaatii nopeaa parantamista voidakseen vastata kasvavan liikenteen tarpeita. Alueen lentoliikennettä palvelevat Tampere-Pirkkalan, Vaasan, Jyväskylän, Seinäjoen ja Porin lentokentät. Näistä Tampere-Pirkkalan lentoasema on viime vuosina kansainvälisten lentojen matkustajamäärässä kasvanut voimakkaasti ja toimii halpalentokenttänä. Matkustajia oli vuonna 2005 lähes Vaasan lentoasema on kokonaisrahdilla mitaten maamme neljänneksi suurin lentoasema. Myös Seinäjoen lentoaseman matkustajamäärät ovat kasvaneet. Tietoliikenteessä suppeasti määritelty laajakaistayhteys on periaatteessa saatavissa koko ohjelma-alueella varsin pieniä katvealueita lukuun ottamatta. Laajakaistan nopeuksien kasvattaminen sen sijaan on tarpeen varsinkin maaseutu- ja haja-asutusalueilla. 2.8 Ennakoidut muutokset toimintaympäristössä Elinkeino- ja yritystoiminta Länsi-Suomen elinkeinotoiminnan monialainen osaaminen on tulosta globaalisti toimivien yritysten ja alihankintaverkostojen sekä yliopistojen, ammattikorkeakoulujen, teknologia- ja osaamiskeskusten yhteistyöstä. Yritystoiminnan tukemiseen julkinen sektori on panostanut kehittämällä yrityspalveluja, yrityskummitoimintaa, teknologiakeskuksia, osaamiskeskusohjelmia ja rahoitusjärjestelmiä. Yritystoiminnan tukemiskonsepteja on vietävissä ja sovellettavissa myös ulkomaisiin kohteisiin. Vaikka ohjelma-alueella on koettu voimakas rakennemuutos perinteisestä teollisuudesta tietoteollisuuteen ja maataloudesta palveluelinkeinoihin, pääosa kansalaisista saa toimeentulonsa perinteisestä teollisuudesta, kaupan sektorilta ja palvelujen tarjonnasta. Rakennemuutos 1990-luvulla on kuitenkin aiheuttanut edelleen korkean työttömyyden. Päinvastainen uhka lähimpien vuosien aikana tulee olemaan työvoimapula väestön ikääntymisen seurauksena. Matkailullisesti alue tarjoaa kotimaisille ja kansainvälisille vieraille monipuolisia mahdollisuuksia niin kaupunki- kuin maatila- ja luontomatkailuunkin. Eräretkeily, vesillä liikkuminen ja kesämökkeily täydentävät alueen tarjontaa sekä matkailullisesti että asukkaiden virkistyksessä. Matkailuun on ohjelmakaudella panostettu merkittävästi niin ylimaakunnallisissa kuin paikallisissakin kehittämishankkeissa. Entistä selkeämmin matkailu on alettu nähdä nopeasti kehittyvänä elinkeinotoimintana. Vuonna 2000 alueen matkailutulo oli lähes miljardi euroa ja työllisyysvaikutus noin 9000 henkilötyövuotta. Työllistävyys oli ohjelma-alueella runsaat 17 prosenttia koko maan matkailualan henkilötyövuosista. Matkailua tukee alueella merkittävä käsityöläisyys ja laaja kulttuuritarjonta niin kansainvälisinä tapahtumina kuin paikallisten harrastajien toimintanakin. 21 Näytä lisää
 CCI 2007 FI 16 2 PO 002 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite Pohjois-Suomen EAKR-toimenpideohjelma 20072013 CCI 2007 FI 16 2 PO 002 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite Pohjois-Suomen Lisätiedot LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA
 1 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA CCI 2007 FI 16 2 PO 003 VUOSIRAPORTTI 2011 Hyväksytty Länsi-Suomen EAKR-ohjelman seurantakomitean kokouksessa 7.6.2012 Lisätiedot CCI 2007 FI 16 2 PO 002 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY JA TYÖLLISYYS TAVOITE POHJOIS-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013
 CCI 2007 FI 16 2 PO 002 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY JA TYÖLLISYYS TAVOITE POHJOIS-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013 30.7.2007 Sisältö sivu 2 1. JOHDANTO... 3 1.1 Ohjelman valmisteluprosessin kuvaus... Lisätiedot CCI 2007 FI 16 2 PO 004 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite. Etelä-Suomen EAKR-toimenpideohjelma 2007 2013
 CCI 2007 FI 16 2 PO 004 Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite Etelä-Suomen EAKR-toimenpideohjelma 2007 2013 CCI 2007 FI 16 2 PO 004 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE ETELÄ-SUOMEN Lisätiedot LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA VUOSIRAPORTTI 2012
 1 LS 17. 18.6.2013 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA CCI 2007 FI 16 2 PO 003 VUOSIRAPORTTI 2012 Tampere 17.6.2013 Täydennetty 9/2013 1 Sisältö YHTEENVETO... Lisätiedot LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA
 1 LS 17. 18.6.2013 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE LÄNSI-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA CCI 2007 FI 16 2 PO 003 VUOSIRAPORTTI 2012 Tampere 17.6.2013 1 Sisältö YHTEENVETO... 3 1. JOHDANTO... Lisätiedot CCI 2007 FI 16 2 PO 004 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE ETELÄ-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013
 CCI 007 FI 6 PO 004 ALUEELLINEN KILPAILUKYKY- JA TYÖLLISYYSTAVOITE ETELÄ-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 007-03 Pori Tampere Mikkeli Rauma Toijala Hämeenlinna Heinola Lahti Kouvola Lappeenranta Imatra Uusikaupunki Lisätiedot Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite POHJOIS-SUOMEN EAKR TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013 (CCI 2007 FI 16 2 PO 002) VUOSIKERTOMUS 2007
 Euroopan unioni Euroopan aluekehitysrahasto Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite POHJOIS-SUOMEN EAKR TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013 (CCI 2007 FI 16 2 PO 002) VUOSIKERTOMUS 2007 Hyväksytty P-S seurantakomiteassa Lisätiedot Etelä-Savon maakuntaliitto Kainuun maakunta kuntayhtymä Pohjois-Karjalan maakuntaliitto Pohjois-Savon liitto
 EUROOPAN ALUEKEHITYSRAHASTON (EAKR) ITÄ-SUOMEN TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013 Luonnos 29.8.2006. Etelä-Savon maakuntaliitto Kainuun maakunta kuntayhtymä Pohjois-Karjalan maakuntaliitto Pohjois-Savon liitto Lisätiedot Länsi-Suomen alueen (WFA) maakuntaohjelmien 2007 2010 arviointi
 Länsi-Suomen alueen (WFA) maakuntaohjelmien 2007 2010 arviointi 15.12.2009 Net Effect Oy Petri Uusikylä Sampo Ruoppila Kaisa Lähteenmäki-Smith Eeva Terävä Anna Kantola Sisällysluettelo 1. Johdanto... - Lisätiedot ITÄ-SUOMEN TAVOITE 1-OHJELMA 2000-2006
 YHTENÄINEN OHJELMA-ASIAKIRJA ITÄ-SUOMEN TAVOITE 1-OHJELMA 2000-2006 CCI 1999 FI 16 1 DO 002 SM/AO/MH/1.10.1999 1 ITÄ-SUOMEN TAVOITE 1 -OHJELMA SISÄLTÖ 1. JOHDANTO 4 2. ITÄ-SUOMEN TILA JA KEHITYSNÄKYMÄT Lisätiedot Itä- ja Pohjois-Suomen alueellisen suunnitelman 3. päivitetty luonnos EU:n rakennerahasto-ohjelmaan 2014 2020
 Itä- ja Pohjois-Suomen alueellisen suunnitelman 3. päivitetty luonnos EU:n rakennerahasto-ohjelmaan 2014 2020 17.1.2013 Sisällysluettelo: 1. Johdanto... 3 1.1 Itä- ja Pohjois-Suomen maantieteellinen asema, Lisätiedot Etelä- ja Länsi-Suomi ETELÄ- JA LÄNSI-SUOMEN ALUEELLINEN SUUNNITELMA RAKENNERAHASTOKAUDELLE 2014 2020
 Etelä- ja Länsi-Suomi ETELÄ- JA LÄNSI-SUOMEN ALUEELLINEN SUUNNITELMA RAKENNERAHASTOKAUDELLE 2014 2020 Luonnos 29.11.2012 Sisällys 1 Johdanto... 3 1.1 Suunnitelma-alue... 3 1.2 Suunnitelman valmisteluprosessi... Lisätiedot SATAKUNNAN MAAKUNTAOHJELMA 2007-2010
 SATAKUNNAN MAAKUNTAOHJELMA 2007-2010 SATAKUNTALIITTO 2006 Sarja A: 277 1 Kansikuva: Teollisuuden Voima Oy; Kuva-arkisto 2 SATAKUNTALIITTO Postiosoite: PL 260, 28101 PORI Puhelin (02) 620 4300 Käyntiosoite: Lisätiedot Keski Pohjanmaan maakuntasuunnitelma 2030 ja maakuntaohjelma 2011 2014 LUONNOS 22.2.2010 ELINVOIMAINEN KESTÄVÄN KASVUN MAAKUNTA
 ELINVOIMAINEN KESTÄVÄN KASVUN MAAKUNTA Keski Pohjanmaan maakuntasuunnitelma 2030 ja maakuntaohjelma 2011 2014 Sisällys 1. JOHDANTO 1.1. Maakuntasuunnitelma ja ohjelma Keski Pohjanmaan kehittämisen yhteinen Lisätiedot MAAKUNTASUUNNITELMA 2040 & MAAKUNTAOHJELMA 2014 2017
 MAAKUNTASUUNNITELMA 2040 & MAAKUNTAOHJELMA 2014 2017 ETELÄ-POHJANMAAN TULEVAISUUDEN EVÄÄT. Maakuntasuunnitelma 2040, Maakuntaohjelma 2014 2017 Hyväksytty Etelä-Pohjanmaan liiton maakuntavaltuustossa 17.3.2014 Lisätiedot 19.12.2012 KANSALLINEN STRATEGINEN RAPORTTI NATIONELL STRATEGISK UPPFÖLJNING SUOMI-FINLAND
 Ref. Ares(2012)1533582-20/12/2012 19.12.2012 KANSALLINEN STRATEGINEN RAPORTTI NATIONELL STRATEGISK UPPFÖLJNING 2012 SUOMI-FINLAND SISÄLLYSLUETTELO I MANNER-SUOMI... 3 TIIVISTELMÄ... 4 ENGLISH SUMMARY... Lisätiedot Pohjanmaan maakuntaohjelma 2007 2010
 Pohjanmaan maakuntaohjelma 2007 2010 Maakuntavaltuuston hyväksymä 4.12.2006 2 Sisällysluettelo Esipuhe Sivu 1. Johdanto 3 1.1 Pohjanmaan vuosien 2007 2010 kehittämisen lähtökohdat 3 1.1.1 Maakuntaohjelma Lisätiedot KESKI-SUOMEN MAAKUNTASUUNNITELMA
 KESKI-SUOMEN MAAKUNTASUUNNITELMA Sisällysluettelo Lukijalle... 5 1. Johdanto... 6 2. Keski-Suomen viimeaikainen kehitys... 8 3. Keski-Suomen visio... 12 4. Kansainvälisen ja kansallisen kehityksen pääsuunnat Lisätiedot ETELÄ-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 2007 2013
 CCI 2007 FI 16 2 PO 004 Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoite ETELÄ-SUOMEN EAKR-TOIMENPIDEOHJELMA 2007 2013 Täytäntöönpanoa koskeva vuosikertomus 2010 Sisällysluettelo 1. JOHDANTO... 5 1.1 Ohjelma-alueen Lisätiedot Pirkanmaan maakuntaohjelman. seurantaraportti
 Pirkanmaan maakuntaohjelman 2007-2010 seurantaraportti 2 Pirkanmaan maakuntaohjelman 2007-2010 seurantaraportti Pirkanmaan liitto Julkaisu B 113 Pirkanmaan liitto Tampere 2010 Sarja B julkaisu nro 113 Lisätiedot KAINUU OHJELMA Hyvinvoiva ja elinvoimainen Kainuu Maakuntasuunnitelma 2035 / Maakuntaohjelma 2014 2017
 KAINUU OHJELMA Hyvinvoiva ja elinvoimainen Kainuu Maakuntasuunnitelma 2035 / Maakuntaohjelma 2014 2017 KAINUUN LIITTO 2014 A:3 Sisällys Esipuhe... 3 Tiivistelmä... 4 1 KAINUU OHJELMAN LÄHTÖKOHDAT... 6 Lisätiedot POKAT 2017 Työtä, elinvoimaa ja hyvinvointia kestävästi Pohjois-Karjalaan. Pohjois-Karjalan maakuntaohjelma 2014 2017
 POKAT 2017 Työtä, elinvoimaa ja hyvinvointia kestävästi Pohjois-Karjalaan Pohjois-Karjalan maakuntaohjelma 2014 2017 Julkaisu xxx 2014 Julkaisu xxx 2014 POKAT 2017 Työtä, elinvoimaa ja hyvinvointia kestävästi Lisätiedot KAINUU-OHJELMA Hyvinvoiva ja elinvoimainen Kainuu
 s.33 Maakuntahallitus 26.5.2014, Erillisliite 1, asia 8 KAINUU-OHJELMA Hyvinvoiva ja elinvoimainen Kainuu Maakuntasuunnitelma 2035 / Maakuntaohjelma 2014 2017 Luonnos 9.6.2014 1 Sisällys 1 Kainuu-ohjelman Lisätiedot Euroopan unioni Euroopan aluekehitysrahasto
 Euroopan unioni Euroopan aluekehitysrahasto Alueellinen kilpailukyky- ja työllisyystavoite POHJOIS-SUOMEN EAKR TOIMENPIDEOHJELMA 2007-2013 (CCI 2007 FI 16 2 PO 002) VUOSIKERTOMUS 2012 Hyväksytty Pohjois-Suomen Lisätiedot Järviseudun kehittämisohjelma 2007-2013
 Järviseudun kehittämisohjelma 2007-2013 2 Sisällysluettelo 1. Järviseudun nykytilan kuvaus...3 1.1. Alue...3 1.2. Väestö...3 1.3. Yritys- ja elinkeinorakenne sekä talous...7 1.4. Työllisyys...10 1.5. Koulutus Lisätiedot Kestävää kasvua ja työtä 2014-2020 Suomen rakennerahasto-ohjelma
 Kestävää kasvua ja työtä 2014-2020 Suomen rakennerahasto-ohjelma Luonnos 5 23.9.2013 1 KESTÄVÄÄ KASVUA JA TYÖTÄ 2014 2020 SUOMEN RAKENNERAHASTO-OHJELMA LUONNOS 5 23.9.2013 Sisältö 1 Rakennerahastot Eurooppa Lisätiedot CCI 2007 FI 162 PO 001. Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys tavoite. Itä-Suomen EAKR-toimenpideohjelman 2007 2013 vuosikertomus 2008
 Liite 4 IS SKOM 9.6.2009 CCI 2007 FI 162 PO 001 Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys tavoite Itä-Suomen EAKR-toimenpideohjelman 2007 2013 vuosikertomus 2008 SISÄLLYSLUETTELO YHTEENVETO...4 1. JOHDANTO...6 Lisätiedot CCI 2007 FI 162 PO 001. Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys tavoite. Itä-Suomen EAKR-toimenpideohjelman 2007 2013 vuosikertomus 2011
 CCI 2007 FI 162 PO 001 Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys tavoite Itä-Suomen EAKR-toimenpideohjelman 2007 2013 vuosikertomus 2011 SISÄLLYSLUETTELO YHTEENVETO 4 1. JOHDANTO 6 1.1. Ohjelma-alueen kuvaus Lisätiedot 2016 © DocPlayer.fi Yksityisyyskäytäntö | Palveluehdot | Palaute


type: wikipedia

text:
Předseda vlády (nebo také ministerský předseda, premiér či první ministr) je v parlamentním systému hlavou nejvyššího exekutivního orgánu ve státě. Podléhá pouze vládě. V Německu a Rakousku nese úřad jméno kancléř, v Irsku pak taoiseach. Funkce zástupce předsedy vlády je označována jako místopředseda vlády (náměstek předsedy vlády nebo vicepremiér).
 Postavení předsedy vlády
 V parlamentních systémech, kde převažuje moc vlády nad parlamentem, se hovoří o tzv. premiérském parlamentarismu. Ten lze dále rozdělit na silný britský typ a slabý německý typ, který se někdy nazývá také jako kancléřský typ parlamentarismu. V opačném případě, kdy má rozhodující pravomoci parlament a nikoli vláda, se hovoří o tzv. parlamentarismu s převahou zákonodárného sboru.
 Parlamentní režim lze také klasifikovat podle vazeb mezi premiérem a zbytkem vlády. Politolog Giovanni Sartori tak definuje předsedu vlády jako:
 prvního nad nerovnými – premiér je nejdůležitějším představitelem výkonné moci, vůdcem strany a téměř není možnost jej sesadit parlamentním hlasováním, protože dostatečná většina poslanců je jeho stranickými podřízenými, navíc jmenuje a odvolává ministry na základě vlastní vůle;
 prvního mezi nerovnými – premiér nemusí být výlučně šéfem strany, přesto je parlamentem stěží sesaditelný, může provádět změny členů vlády a sám zůstávat v úřadu;
 prvního mezi rovnými – premiérova existence je spojena s jeho ministry, pokud rezignují oni, tak končí i on, má nad nimi malou moc a přijímá složení vlády, které je mu vnuceno.
 V premiérském parlamentarismu hraje předseda vlády hlavní roli a ovlivňuje systém tím, že dominuje vládě a vláda následně parlamentu.
 Práci ministrů řídí vláda. Předseda vlády však může ministra odvolat buď sám, nebo jeho odvolání navrhnout hlavě státu. Hlava státu v některých systémech musí takové žádosti vyhovět, v jiných nemusí. V takových případech pak předseda vlády obvykle sám rezignuje.
 V systémech s čistou dělbou moci předseda vlády neexistuje a hlavou exekutivy je hlava státu, například v USA, kde je prezidentský systém. Hybridními modely jsou poloprezidentské systémy, kde prezident není jen formální hlavou státu, ale má silné ústavní pravomoci, o něž se dělí s premiérem, např. ve Francii, Rusku či do roku 1997 v Polsku. Pokud vládne ve Francii prezident z jedné strany politického spektra (např. pravicový) a premiér z druhé (levicový) hovoří se o kohabitaci.
 Předseda vlády může být zároveň předsedou rad či úřadů, ve kterém je jeho předsednictví spíše formální z titulu jeho funkce. V České republice jde například o předsednictví Rady pro vědu výzkum a inovace.
 Literatura
 Sartori, G. (2001): Srovnávací ústavní inženýrství. Zkoumání struktur, podnětů a výsledků. Praha. Sociologické nakladatelství.
 Související články
 Seznam premiérů Česka
 Seznam premiérů Československa
 Externí odkazy
 Vláda
 Veřejné funkce
 Funkce na základě jmenování
 Hlavy vlád
 Tituly
 Ministři