type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51997PC0089(13)
 Förslag till rådets förordning (EG) nr ... av den ... omfastställande av orienteringspriser för vinsektorn förproduktionsåret 1997/98 /* KOM/97/0089 slutlig - CNS 97/0099 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 101 , 27/03/1997 s. 0021
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr . . .av den . . .om fastställande av orienteringspriser för vinsektorn för produktionsåret 1997/98 (97/C 101/13) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr . . . (2), särskilt artikel 27.5 i denna,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Vid fastställande av orienteringspriser för olika bordsvinstyper bör hänsyn tas till den gemensamma jordbrukspolitikens mål. Den gemensamma jordbrukspolitiken har bland annat som mål att tillförsäkra en rimlig levnadsstandard för jordbruksbefolkningen, att säkerställa försörjningen och säkerställa rimliga priser vid leverans till konsumenterna.För att nå dessa mål är det av största vikt att gapet mellan produktionen och efterfrågan inte ökar. Därför bör orienteringspriserna för produktionsåret 1997/98 fastställas till samma nivåer som de som fastställdes för föregående produktionsår.Orienteringspriserna måste fastställas för varje bordsvinstyp som är representativ för produktionen i gemenskapen, enligt definitionen i bilaga 3 till förordning (EG) nr 822/87.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 För produktionsåret 1997/98 skall orienteringspriserna för bordsvin fastställas enligt följande:>Plats för tabell>Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Den skall tillämpas från och med den 1 september 1997.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i . . .På rådets vägnar. . .(1) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1.(2) Se s. 19 i detta nummer av EGT.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21990D0428(01)
 Decisione n. 2/89 del comitato congiunto CEE-EFTA «Transito comune» dell'8 dicembre 1989 recante emendamento alla convenzione del 20 maggio 1987 relativa a un regime di transito comune
 Gazzetta ufficiale n. L 108 del 28/04/1990 pag. 0004 - 0004
 DECISIONE N. 2/89 DEL COMITATO CONGIUNTO CEE-EFTA «TRANSITO COMUNE» dell'8 dicembre 1989 recante emendamento alla convenzione del 20 maggio 1987 relativa a un regime di transito comune IL COMITATO CONGIUNTO vista la convenzione del 20 maggio 1987 relativa ad un regime comune di transito, in particolare l'articolo 15, paragrafo 3, lettera b), considerando che per l'applicazione della convenzione l'ecu è definita secondo la regolamentazione della Comunità; considerando che detta regolamentazione è stata recentemente modificata in vista dell'applicazione, a partire dal 21 settembre 1989, di una nuova composizione dell'ecu ; che conviene quindi adattare la convenzione per tener conto di tale nuova composizione dell'ecu, DECIDE: Articolo 1 Il testo dell'articolo 10, paragrafo 3 della convenzione è sostituito dal testo seguente: «3. Ai fini della garanzia forfettaria di cui alle appendici I e II della presente convenzione, si intende per "ecu" la somma dei seguenti importi: >PIC FILE= "T0047830"> Il valore dell'ecu in una moneta qualsiasi è pari alla somma del controvalore in tale moneta degli importi in divise sopra elencati.» Articolo 2 La presente decisione entra in vigore il 1° maggio 1990. Fatto a Bruxelles, addì 8 dicembre 1989. Per il comitato congiunto Il Presidente O. GRATSCHMAYER


type: caselaw

text:
 23.2.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 65/9
 Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunal d'instance d'Orléans – Francuska) – CA Consumer Finance protiv Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, rođene Savary, Floriana Bonata
 (Predmet C-449/13) (1)
 ((Zahtjev za prethodnu odluku - Zaštita potrošača - Potrošačko kreditiranje - Direktiva 2008/48/EZ - Obveza pružanja informacija prije sklapanja ugovora - Obveza procjene kreditne sposobnosti korisnika kredita - Teret dokazivanja - Dokazna sredstva))
 (2015/C 065/13)
 Jezik postupka: francuski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Tribunal d'instance d'Orléans
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: CA Consumer Finance
 Tuženici: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, rođena Savary, Florian Bonato
 Izreka
 1.
 Odredbe Direktive 2008/48 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ treba tumačiti na sljedeći način:
 —
 s jedne strane tim je odredbama protivan nacionalni propis prema kojem je teret dokazivanja neispunjenja obveza predviđenih člancima 5. i 8. Direktive 2008/48 na potrošaču i,
 —
 s druge strane tim je odredbama protivno da sud mora zbog standardne klauzule utvrditi da je potrošač potvrdio potpuno i pravilno ispunjenje predugovornih obveza vjerovnika, čime bi ta klauzula rezultirala okretanjem tereta dokazivanja ispunjenja navedenih obveza koje bi mogle ugroziti djelotvornost prava priznatih Direktivom 2008/48.
 2.
 Članak 8. stavak 1. Direktive 2008/48 treba tumačiti na način da se on, s jedne strane, ne protivi tome da se procjena kreditne sposobnosti potrošača vrši isključivo na temelju informacija koje je potonji podnio, pod uvjetom da postoji dostatna količina tih informacija i da puke izjave potrošača budu popraćene dokaznom dokumentacijom te da, s druge strane, vjerovniku ne nalaže sustavno provjeravanje informacija koje je pružio potrošač.
 3.
 Članak 5. stavak 6. Direktive 2008/48 treba tumačiti na način da se, iako se ne protivi tome da vjerovnik potrošaču pruži odgovarajuća objašnjenja prije procjene njegove financijske situacije i potreba, može pokazati da procjena potrošačeve kreditne sposobnosti zahtijeva da odgovarajuća objašnjenja koja su pružena budu prilagođena i da budu pravodobno priopćena potrošaču prije potpisivanja ugovora o kreditu, ali ne zahtijevajući pritom sastavljanje posebnog dokumenta.
 (1) SL C 313, 26.10.2013.


text:
ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ
 Κ0Μ(94) 433 τελικό
 Βρυξέλλες, 12.10.1994
 Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για την κατάργηση της αναστολής
 ορισμένων χρηματοπιστωτικών και οικονομικών σχέσεων με την Αϊτή,
 (υποβληθείσα από την Επιτροπή)
 ---pagebreak--- ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ
 Το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών αποφάσισε να θέσει τέρμα στον
 οικονομικό αποκλεισμό της Αϊτής βάσει των σχετικών *ψηφισμάτων του Συμβουλίου
 Ασφαλείας, από την ημέρα που ακολουθεί την επιστροφή του Προέδρου Aristide
 στην Αϊτή.
 Η Ευρωπαϊκή Κοινότητα πρέπει, συνεπώς, να θέσει τέρμα στην ισχύ του
 κανονισμού του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 1263/94 ο οποίος αποτελεί την εφαρμογή,
 εκ μέρους της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, των σχετικών διατάξεων των εν λόγω
 •ψηφισμάτων.
 ' "L
 ---pagebreak--- « Μ * ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για την κατάργηση της αναστολής
 ορισμένων χρηματοπιστωτικών και οικονομικών σχέσεων με την Αϊτή,
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
 Έχοντας υπόψη,
 την συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και ιδίως το άρθρο 228Α
 και εξής,
 την απόφαση του Συμβουλίου 94/.../ΚΕΠΠΑ της .... 1994 σχετικά με την κοινή θέση
 όσον αφορά την εφαρμογή του ψηφίσματος 944(1994) του Συμβουλίου Ασφαλείας
 των Ηνωμένων Εθνών,
 την πρόταση της Επιτροπής,
 Εκτιμώντας ότι,
 το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών ενόψει των εξελίξεων στην Αϊτή
 αποφάσισε, βάσει του κεφαλαίου VII του Χάρτη των Ηνωμένων Εθνών, να παύσει
 την ισχύ των μέτρων που αφορούν την Αϊτή και εκθέτονται στα ψηφίσματα 841
 (1993), 873 (1993) και 917 (1994), στις 0001 π.μ. επίσημη ώρα ανατολικής ακτής, την
 ημέρα μετά την επιστροφή στην Αϊτή του Προέδρου Jean-Betrand Aristide,
 ότι, υπό τις συνθήκες αυτές, η Κοινότητα πρέπει επίσης να καταργήσει τον
 κανονισμό του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 1263/94, για την αναστολή ορισμένων
 χρηματοπιστωτικών και οικονομικών σχέσεων με την Αϊτή,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ,
 Άρθρο 1 '
 Καταργείται, δια της παρούσης, ο κανονισμός του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 1263/94
 της 30ης Μαΐου 1994.
 Άρθρο 2
 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα της δημοσίευσης του στην
 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.
 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να εφαρμόζεται στις 16 Οκτωβρίου 1994.
 Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα του τα μέρη και ισχύει άμεσα
 σε κάθε κράτος μέλος.
 1994
 Για το Συμβούλιο
 ι
 ---pagebreak--- B S N 0254-1483
 COM(94)433 τελικό
 ΕΓΓΡΑΦΑ
 GR H
 Αρι«. καταλόγου : CB-CO-94-459-GR-C
 ISBN 92-77-81128-5
 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 L-2985 Luxembourg


text:
 25.6.2005
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 155/22
 ORDONNANCE DU TRIBUNAL DE PREMIÈRE INSTANCE
 du 8 avril 2005
 dans l'affaire T-401/03, Deirdre McCabe contre Commission des Communautés européennes (1)
 (Fonctionnaires - Recrutement - Stage à Eurostat - Licenciement à l'issue du stage - Demande en annulation - Demande en indemnité - Réclamation administrative préalable - Irrecevabilité)
 (2005/C 155/43)
 Langue de procédure: le français
 Dans l'affaire T-401/03, Deirdre McCabe, ancienne fonctionnaire stagiaire de la Commission des Communautés européennes, demeurant à Mondorf-les-Bains (Luxembourg), représentée par Mes M. Spandre et B. Zammitto, avocats, contre Commission des Communautés européennes (agents: MM. J. Currall et H. Kraemer, assistés de Me B. Wägenbaur, avocat, ayant élu domicile à Luxembourg), ayant pour objet, d'une part, une demande d'annulation de la décision de la Commission, du 25 août 2003, portant licenciement de la requérante à l'issue de sa période de stage, et, d'autre part, une demande de dommages-intérêts, le Tribunal (quatrième chambre), composé de M. H. Legal, président, Mme P. Lindh et M. V. Vadapalas, juges; greffier: M. H. Jung, a rendu le 8 avril 2005 une ordonnance dont le dispositif est le suivant:
 1)
 Le recours est rejeté comme irrecevable.
 2)
 Chaque partie supportera ses propres dépens.
 (1) JO C 35 du 7.2.2004


type: other

text:
Kaitseväeteenistuse seaduse, kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seadus – Riigi Teataja
 Kaitseväeteenistuse seaduse, kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seadus
 RT I, 22.12.2014, 1
 11.12.2014 otsus nr 545
 1) paragrahvi 113 lõige 3 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „(3) Lähetusse, välja arvatud koolitusele või välisriiki kauemaks kui kuueks kuuks riiklike ülesannete täitmisega seotud lähetusse, saatmise ja sellega seotud kulu hüvitamise, sealhulgas päevaraha määra ning päevaraha maksmise tingimused ja korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.”;
 „(31) Tegevväelase koolitusele lähetamise korral kohaldatakse lähetamisele avaliku teenistuse seadust käesolevas seaduses sätestatud erisustega.”;
 3) paragrahvi 117 lõige 3 tunnistatakse kehtetuks;
 4) paragrahv 199 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „§ 199. Teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või püsiva tervisekahjustuse saanud kaitseväelase perekonnaliikmetele sotsiaalnõustamise, psühholoogilise abi ja taastusravi tagamine
 (1) Teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või püsiva tervisekahjustuse saanud kaitseväelase perekonnaliikmetele tagatakse piirmäära ulatuses sotsiaalnõustamine, psühholoogiline abi ja taastusravi, kui abivajadus tuleneb kaitseväelase hukkumisest või püsiva tervisekahjustuse saamisest.
 (2) Teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või püsiva tervisekahjustuse saanud kaitseväelase perekonnaliikmetele sotsiaalnõustamise ja psühholoogilise abi tagamise tingimused, ulatuse ja korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (3) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud teenuste tagamisel lähtutakse tervishoiu- ja sotsiaalteenuste osutamise plaanist, mille kehtestab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga.
 (4) Teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või püsiva tervisekahjustuse saanud kaitseväelase perekonnaliikmetele tagatakse taastusravi tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 52 lõike 22 alusel kehtestatud ulatuses ja korras.”;
 5) paragrahvi 200 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „(1) Isikule, kes on teenistusülesannete täitmise tõttu saanud püsiva tervisekahjustuse ja seetõttu tegevteenistusest vabastatud ning kes asub pärast tegevteenistusest vabastamist õppima Eestis asuvasse õppeasutusse, hüvitatakse õppekulu Kaitseministeeriumi valitsemisala eelarvest piirmäära ulatuses.”;
 6) paragrahvi 200 täiendatakse lõigetega 11 ja 12 järgmises sõnastuses:
 „(11) Teenistusülesannete täitmise tõttu püsiva tervisekahjustuse saanud tegevväelasele, kes asub tegevteenistuse ajal õppima Eestis asuvasse õppeasutusse, hüvitatakse vajaduse korral täiendus- või ümberõppekulu Kaitseministeeriumi valitsemisala eelarvest piirmäära ulatuses.
 (12) Tegevteenistusest lahkuda soovivale rahvusvahelises sõjalises operatsioonis osalenud tegevväelasele, kellel on tegevteenistusstaaži vähemalt kaks aastat ja kes asub tegevteenistuse ajal õppima Eestis asuvasse õppeasutusse, hüvitatakse vajaduse korral uue kutse- või eriala täiendus- või ümberõppekulu Kaitseministeeriumi valitsemisala eelarvest piirmäära ulatuses.”;
 7) paragrahvi 202 täiendatakse lõikega 6 järgmises sõnastuses:
 „(6) Käesoleva seaduse §-des 193–196, 198–201, 206, 207, 209 ja 210 ettenähtud teenistusalast tagatist taotlevate isikute üle peab arvestust Kaitsevägi.”;
 8) paragrahvi 209 täiendatakse lõigetega 6 ja 7 järgmises sõnastuses:
 „(6) Tegevteenistuses olnud isikule, kellel on töövõimetuks tunnistamise päevaks tegevteenistuspensioni määramiseks nõutav tegevteenistusstaaž, määratakse tema soovil töövõimetuspension tegevteenistuspensioni suuruses.
 (7) Kui töövõimetuspensioni saav isik jõuab riikliku pensionikindlustuse seaduse §-s 7 sätestatud vanaduspensioniikka, jätkatakse isikule tema soovil senise töövõimetuspensioni maksmist eluaeg. Määratud pensionile kohaldatakse käesoleva seaduse § 211 lõikeid 1 ja 5–7 ning § 212 lõikeid 1, 2 ja 4.”.
 § 2. Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse muutmine
 Kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seadust täiendatakse §-ga 221 järgmises sõnastuses:
 „§ 221. Õppekulu hüvitamine
 Isikul, kes on teenistusülesannete täitmise tõttu saanud tervisekahjustuse ja seetõttu ajavahemikul 2008. aasta 26. detsembrist kuni 2014. aasta 31. detsembrini tegevteenistusest vabastatud ning kes on asunud või asub pärast tegevteenistusest vabastamist õppima Eestis asuvasse õppeasutusse, välja arvatud sõjaväelise õppekava järgi, on õigus taotleda õppekulu hüvitamist kaitseväeteenistuse seaduse 2015. aasta 1. jaanuaril jõustunud redaktsiooni § 200 lõigetes 1 ja 2 sätestatud korras.”.
 § 3. Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmine
 Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 52 lõike 21 punkt 4 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „4) kaitseväelase, asendusteenistuja, teenistusülesannete täitmise tõttu tervisekahjustuse saanud isiku, teenistuskohustuse täitmise tõttu vigastada saanud Kaitseliidu tegevliikme, teenistusülesannete täitmise tõttu hukkunud või püsiva tervisekahjustuse saanud kaitseväelase perekonnaliikme ning okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seaduse § 2 lõigetes 1 ja 2 ning § 4 lõikes 1 nimetatud isiku taastusravi;”.


text:
 14.9.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 302/70
 Tužba podnesena 9. srpnja 2015. – ZZ protiv ESVD-a
 (Predmet F-101/15)
 (2015/C 302/86)
 Jezik postupka: francuski
 Stranke
 Tužitelj: ZZ (zastupnici: J.-N. Louis i N. de Montigny, odvjetnici)
 Tuženik: Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD)
 Predmet i opis spora
 Poništenje odluke ESVD-a da se tužitelja ne promakne u razred AD13 u sklopu promaknuća za 2014.
 Tužbeni zahtjev tužitelja
 —
 Poništiti odluku od 29. listopada 2014. kojom se utvrđuje popis dužnosnika promaknutih u sklopu promaknuća za 2014. u dijelu u kojem on ne sadrži njegovo ime;
 —
 naložiti ESVD-u snošenje troškova.


type: wikipedia

text:
Polavtomatske puške (tudi samopolnilne puške; kratica PAP) so puške, ki jih je treba repetirati samo takrat, ko vložimo nov nabojnik, zato da premaknemo prvi naboj v cev.
 Delovanje
 Polavtomatske puške uporabljajo del energije smodniških plinov za ponovno napenjanje udarnega mehanizma/igle in vstavitev novega naboja iz okvirja v cev. Razlika med avtomatskimi in polavtomatskimi puškami je v tem, da pri pritisku na sprožilec pri polavtomatski puški iz cevi izstrelimo samo po en naboj, pri avtomatski pa lahko s pritiskom na sprožilec izstrelimo poljubno število nabojev.
 Vrste polavtomatskih pušk
 seznam polavtomatskih pušk novega veka
 Zunanje povezave
 Puške


text:
 22.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/4
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 235/2015
 ze dne 30. října 2015,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2017/1024]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/919 ze dne 12. června 2015, kterým se mění rozhodnutí 2009/821/ES, pokud jde o seznamy stanovišť hraniční kontroly a veterinárních jednotek v TRACES (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 39 (rozhodnutí Komise 2009/821/ES) části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 D 0919: prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/919 ze dne 12. června 2015 (Úř. věst. L 149, 16.6.2015, s. 15).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2015/919 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. října 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda SLETNES
 (1) Úř. věst. L 149, 16.6.2015, s. 15.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.2.2008
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 51/4
 Arrest van het Hof (Grote kamer) van 18 december 2007 — Koninkrijk Zweden/IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, voorheen Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, Koninkrijk Denemarken, Koninkrijk der Nederlanden, Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland, Commissie van de Europese Gemeenschappen
 (Zaak C-64/05 P) (1)
 (Hogere voorziening - Verordening (EG) nr. 1049/2001 - Toegang van publiek tot documenten van instellingen - Van lidstaat afkomstige documenten - Verzet van deze lidstaat tegen openbaarmaking van die documenten - Draagwijdte van artikel 4, lid 5, van bedoelde verordening)
 (2008/C 51/07)
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Rekwirante: Koninkrijk Zweden (vertegenwoordiger: K. Wistrand, gemachtigde)
 Interveniënte aan de zijde van verzoekende partij: Republiek Finland (vertegenwoordigers: E. Bygglin en A. Guimaraes-Purokoski, gemachtigden)
 Andere partij(en) in de procedure: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, voorheen Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH (vertegenwoordigers: S. Crosby, solicitor, en R. Lang, avocat), Koninkrijk Denemarken (vertegenwoordiger: B. Weis Fogh, gemachtigde), Koninkrijk der Nederlanden (vertegenwoordigers: H. G. Sevenster, C. Wissels en M. de Grave, gemachtigden), Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland (vertegenwoordigers: S. Nwaokolo en V. Jackson, gemachtigden, bijgestaan door J. Stratford, barrister), Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: C. Docksey en P. Aalto, gemachtigden)
 Interveniënt aan de zijde van de andere partijen in de procedure: Koninkrijk Spanje (vertegenwoordigers: I. del Cuvillo Contreras en A. Sampol Pucurull, gemachtigden)
 Voorwerp
 Hogere voorziening tegen het arrest van het Gerecht van eerste aanleg (Vijfde kamer — uitgebreid) van 30 november 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH/Commissie (T-168/02), houdende afwijzing van een verzoek om nietigverklaring van de beschikking van de Commissie houdende afwijzing van van een verzoek van IFAW, ingediend overeenkomstig verordening (EG) nr. 1049/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 30 mei 2001 inzake de toegang van het publiek tot documenten van het Europees Parlement, de Raad en de Commissie (PB L 145, blz. 43), om toegang tot bepaalde documenten van de Duitse autoriteiten waarin deze zich beroepen op dwingende redenen van groot openbaar belang voor de statuswijziging van een beschermd gebied in de zin van richtlijn 92/43/EEG van de Raad van 21 mei 1992 inzake de instandhouding van de natuurlijke habitats en de wilde flora en fauna (PB L 206, blz. 7)
 Dictum
 1)
 Het arrest van het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen van 30 november 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Commissie (T-168/02), wordt vernietigd.
 2)
 De beschikking van de Commissie van de Europese Gemeenschappen van 26 maart 2002, waarbij IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH toegang is geweigerd tot bepaalde documenten die de Commissie had ontvangen in het kader van een procedure waarin deze instelling een gunstig advies heeft uitgebracht voor de verwezenlijking van een industrieel project in een zone die is beschermd uit hoofde van richtlijn 92/43/EEG van de Raad van 21 mei 1992 inzake de instandhouding van de natuurlijke habitats en de wilde flora en fauna, wordt nietig verklaard.
 3)
 De Commissie van de Europese Gemeenschappen wordt verwezen in de kosten van het Koninkrijk Zweden in het kader van de procedure in hogere voorziening, alsook in de kosten van IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH van voormelde procedure en van de procedure in eerste aanleg die heeft geleid tot het arrest van het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen van 30 november 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Commissie.
 4)
 Het Koninkrijk Denemarken, het Koninkrijk Spanje, het Koninkrijk der Nederlanden, de Republiek Finland, het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland en de Commissie van de Europese Gemeenschappen dragen hun eigen kosten van de procedure in hogere voorziening.
 5)
 Het Koninkrijk Denemarken, het Koninkrijk der Nederlanden, het Koninkrijk Zweden, het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland en de Commissie van de Europese Gemeenschappen dragen hun eigen kosten van de procedure in eerste aanleg.
 (1) PB C 115 van 14.5.2005.


text:
Norge (norska: Norge (bokmål) eller Noreg (nynorska); nordsamiska: Norga; lulesamiska: Vuodna; sydsamiska: Nöörje), formellt Konungariket Norge, är en konstitutionell monarki i norra Europa, väster om Sverige på Skandinaviska halvön. Förutom mot Sverige har Norge landgräns mot Ryssland och Finland i de nordligaste delarna. De närbelägna öarna Svalbard, Björnön och Jan Mayen står under norskt självstyre och är en del av kungadömet, medan Bouvetön i södra Atlanten och Peter I:s ö i södra Stilla havet är underordnade Norge men räknas inte som en del av riket. Norge har även gjort anspråk på Dronning Maud Land på Antarktis.
 Landsnamnet skrivs Noreg på nynorska, till fornnordiska Norðrvegr, Norvegr, Noregr, "vägen mot norr" (jfr. engelskans "Norway", fornengelska "Norþweg"). Formen "Norge" kommer troligen från den gamla dativformen "Noregi".
 Norge är en av de nationer som grundade militäralliansen Nato 1949 och ingår där fortfarande och deltar i vissa gemensamma militärövningar årligen under gemensam Natoflagga.
 Historia
 Tidig historia
 Norge blev ett enat rike under 1000-talet och hade under storhetstiden på 1200-talet överhöghet över Färöarna, Shetlandsöarna, Orkneyöarna, Hebriderna, Man, Island och Grönland, det så kallade Norgesväldet. Enligt vissa historiker innebar Digerdöden år 1349 ett hårt slag, och landet hamnade i skuggan av sina grannländer. Genom Kalmarunionen (1397 till 1523) och giftermålet med det danska kungahuset kom Norge under danskt inflytande. Den ursprungliga norska högadeln gick starkt tillbaka och förlorade inflytande.
 Medeltid och tidigmodern tid
 Efter Frederiks I död 1533 började en tronstrid, den så kallade Grevefejden, som avslutades först 1536. Frederiks son, den protestantiske Christian, hertig till Schleswig stred mot den katolske Christian II och stora delar av det danska riksrådet. Först hösten 1536 utsågs hertig Christian III till kung över hela Danmark-Norge. Enligt dansk sed bekräftades hans trontillträde genom ett särskilt avtal med adeln, en så kallad håndfæstning, där kungen bland annat lovade den danska adeln att Norge inte längre skulle vara ett självständigt rike utan ett landskap under den danska kronan. Samtidigt infördes en luthersk statskyrka i Danmark, och därmed även i Norge.
 Under åren med Danmark förlorade Norge på 1600-talet några av sina gamla territorier, landskapen Bohuslän (Båhuslen), Jämtland (Jemtland), Härjedalen (Herjedalen), socknarna Idre (Idre) och Särna (Serna) till Sverige. Napoleonkrigen, med Danmark som förbundsförvant med Frankrike, betydde slutet för danskarnas tid i Norge. Vid fredskongressen i Kiel år 1814 tvingades Norge att gå med i en personalunion med Sverige, men utan öarna i Nordatlanten. Kraftiga nationella invändningar ledde emellertid till en norsk författning och valet av Kristian Fredrik till kung 17 maj 1814. Men den svenske kronprinsen, senare kungen Karl XIV Johan, vägrade erkänna Norges självständighet och Sverige gick till anfall. Efter några veckors krig blev ett fredsavtal mellan Sverige och Norge undertecknat i Moss den 14 augusti 1814. Genom konventionen i Moss gick Norge in i en personalunion med Sverige och Svensk-norska unionen bildades. Anmärkningsvärt var att Norge inte längre skulle vara en erövring tillhörande Sverige, utan vara en jämbördig part i en personalunion. Norge behöll sin nya grundlag med de förändringar som unionen krävde, och nationalförsamlingen Stortinget valde den svenske kungen Karl XIII till kung även i Norge den 4 november.
 År 1826 fastlades gränsen mellan Norge och Ryssland i trakten söder om Varangerfjorden.
 Unionsupplösning
 Norge blev fullt självständigt 1905 genom att ensidigt förklara sin självständighet från den Svensk-norska unionen. Därigenom avskaffades den gemensamma kungamakten och utrikespolitiken, som i princip var det enda gemensamma politikområdet. Tidigare hade riksståthållarämbetet avskaffats, men kronprinsen eller hans son som uppnått myndig ålder kunde dock vid unionsupplösningen fortfarande vara vicekung av Norge. Dessutom fattades vissa beslut av kungen i Stockholm med närvarande norska statsråd.
 På 1890-talet hade Norges olust med unionen ökat starkt. Att Sverige gång på gång nekat Norge att ha en egen utrikespolitik och ett eget konsulatväsen bidrog till detta. Det senare hade rent praktiskt en stor betydelse för den betydande norska handelsflottan. Det hela kulminerade med att Stortinget år 1905 beslutade att Oscar II inte längre kunde räknas eller fungera som norsk konung eftersom han motiverade sitt nekande till regeringens avskedsansökan med att han inte kunde utse en ny regering, sedan regeringen avgått i protest. Regeringen avgick i protest när kungen inte ville stadfästa Stortingets beslut om ett norskt konsulatväsen. Många fruktade att krisen kunde sluta som år 1814, att Sverige återigen skulle gå till krig mot Norge och som den starka parten diktera en bitter fred. Förhandlingar i Karlstad mellan de båda ländernas regeringar lyckades dock skapa ett fredligt slut på unionen. Den norska tronen erbjöds de svenska prinsarna, men alla tackade nej. Det blev istället Danmarks prins Carl som tackade ja, och valdes till kung – men endast på villkoret att det norska folket först fick säga sitt i en folkomröstning om monarki eller republik. 75 % röstade för kungadömet och prins Carl kröntes i Nidarosdomen som Håkon VII av Norge. Hans son Alexander, som han hade med sin drottning Maud, upphöjdes till kronprins och fick namnet Olav (Olav V av Norge).
 Andra världskriget
 Den 9 april 1940 började Tyskland sitt anfall mot Norge. Städerna Molde, Elverum, Kristiansand, Steinkjer, Voss och Namsos skadades svårt i tyska bombanfall. Narvik, utskeppningshamnen för malm från svenska Malmberget, Kiruna, blev skådeplats för den första segern för den brittiska flottan mot tyskarna. Den svenska malmen från Narvik var mycket viktig för tyskarnas vidare krigföring. Det tog 62 dagar för tyskarna att erövra Norge. Därefter upprättade de en marionettregering med Vidkun Quisling som regeringschef. Sänkningen av den tyska kryssaren Blücher i Oslofjorden gav kungafamiljen och den lagliga regeringen tid att fly till Storbritannien. Då Tyskland kapitulerade 1945 befann sig 350 000 tyska soldater i Norge. Stupade norrmän under de fem åren beräknas till drygt 10 000. Av dessa var 700 judar. 9 000 norrmän hade suttit i tyska koncentrationsläger. Finnmark fylke var den del av Norge som drabbats hårdast. De flyende tyska soldaterna brände byarna och förstörde 1944 och 1945 nästan all infrastruktur under sitt försök att fördröja Röda armén. Civilbefolkningen på nära 60 000 tvångsförflyttades söderut.
 Efterkrigstiden
 Efter andra världskriget kom de norska socialdemokraterna under Einar Gerhardsen att dominera politiken. Politiken följde keynesianismen med tyngdpunkt på statligt finansierad industri och samarbete mellan fackförbund och arbetsgivarorganisationer. Norge kom att fortsätta med den statliga kontroll som införts under kriget; priskontroll och ransonering kom att fortsätta ända fram till 1960.
 Erfarenheterna från andra världskriget och banden till Storbritannien och USA medverkade starkt till att Norge tidigt valde sida i kalla kriget och var med att grunda Nato 1949. Norge var även med och grundade Efta. Landet har i två folkomröstningar 1972 och 1994 sagt nej till medlemskap i Europeiska unionen.
 I slutet av 1960-talet hittades olja i Nordsjön (Ekofisk) och inkomsterna därifrån har spelat en betydande roll för skapandet av dagens Norge, som tillhör de rikaste staterna i världen. Landet var 2004 världens tredje största oljeexportör efter Saudiarabien och Ryssland. Inkomsterna från oljeutvinningen har staten samlat i Oljefonden. Under 1980-talet inleddes ekonomisk liberalisering av den konservativa regeringen med målet att bekämpa den höga inflationen. Detta kom att fortsätta även sedan socialdemokraterna kom tillbaka till makten under Gro Harlem Brundtland.
 Norge toppade FN:s "Human Development Index" år 2002-2006, 2015,, 2018 och 2020 och har en av världens högsta inkomstnivåer per capita.
 Fredagen den 22 juli 2011 drabbades Norge av ett terrorattentat. Kl. 15.26 detonerade en bomb i regeringskvarteren i Oslo med 8 döda och 15 skadade som följd. Strax efter angreps socialdemokraternas ungdomsläger på Utøya utanför Oslo med skjutvapen av en person förklädd till polis. 69 personer dödades och 12 sårades. Den då 32-årige Anders Behring Breivik kunde strax därefter gripas för dåden och massmordet har alltsedan dess satt en avgörande prägel på det norska samhället.
 År 2017 sponsrade UN Women i samarbete med Norge ett kvinnocenter i byn Burqa i närheten av Nablus på Västbanken. När centret stod klart döptes det till "Martyr Dalal Mughrabi Camp" efter den palestinska militanta kvinna som 1978 kapade två bussar i Israel tillsammans med åtta andra militanta då 38 israeler varav 13 barn dödades. Norges regering krävde pengarna tillbaka då de menade att namnet glorifierade terror och Palestinska myndigheten vägrade ändra namnet.
 Geografi, klimat och miljö
 Norge utgör den västra delen av Skandinavien i Nordeuropa. Den kuperade kustlinjen tillsammans med stora fjordar och tusentals öar sträcker ut sig över 2 500 km. Norge delar en 2 542 km lång landgräns med Sverige, Finland och Ryssland åt öster. I väster och söder gränsar Norge till Norska havet, Nordsjön och Skagerrak. I norr ligger Barents hav (se även Norges ytterpunkter).
 Med sina 385 252 km2 (inklusive Svalbard och Jan Mayen) är Norge något större än Tyskland, men det norska landskapet domineras huvudsakligen av berg och höglänt terräng med förhistoriska glaciärer och varierad topografi. Det mest iögonfallande inslaget är fjordarna; djupa havsvikar omgivna av branta sidor och med en grundare tröskel i mynningen. Den längsta är Sognefjorden. Ett annat landform typisk för den norska kusten är de flacka strandflateytorna.
 Marken består till största delen av granit och gnejs men skiffer, sandsten och kalksten är också vanligt. Stora delar av Norges inland utgörs av slätter och vågig terräng som bildar den Paleiska ytan. Norges högsta berg är Galdhöpiggen (omkring 2 469 m ö.h.). Ibland anges Glittertind som högre med en höjd på 2 472 m ö.h., men då är istäcket inräknat, vilket ju i tjocklek är föränderligt (själva berget når 2 452 m ö.h.).
 På grund av Golfströmmens rådande rörelse från väster har Norge ett varmare klimat och mer nederbörd än många andra platser på samma nordliga breddgrad, särskilt längs kusten. Fastlandet har fyra distinkta årstider med kallare vintrar och mindre nederbörd inåt land. Den nordligaste delen har ett subarktiskt kustklimat medan Svalbard har ett arktiskt tundraklimat. På grund av Norges höga latitud finns det många varierande säsonger av dagsljus. Från slutet av maj till slutet av juli går solen aldrig riktigt ned i delar av landet norr om polcirkeln, och resten av landet har upp till 20 timmars dagsljus om dygnet. Omvänt från slutet av november till slutet av januari går solen aldrig upp över horisonten i norr och solen är bara uppe en kortare stund i resten av landet. Genom hela landet finns dramatiskt vacker natur och vackra landskap. Södra Norges västra kust och Nordnorges kust anses vara bland de finaste kuststräckorna i världen.
 Styre och politik
 Norge är en konstitutionell monarki med en demokratiskt och parlamentariskt utsedd regering. Norges grundlag från 1814 och sedvanerätt utgör det konstitutionella ramverket. Monarken, som formellt styr riket, har i huvudsak ceremoniella uppgifter. Grundlagen ger monarken rätten att självständigt utnämna sina statsråd men sedan 1884, då parlamentarism infördes, har det blivit så att Norges statsminister måste ha stöd i Stortinget. Formellt sett kan monarken utnämna vem han vill som statsråd i Norges regering, men i praktiken utnämns statsråd på förslag av statsministern.
 Norges lagstiftande församling, Stortinget, består av 169 ledamöter från år 2005, valda från 19 regioner, fylken. Valsystemet är proportionellt med val vart fjärde år. Stortingets arbete indelas i sessioner, som sträcker sig från första vardagen (måndag-lördag) i oktober till sista vardagen i september nästföljande år. Stortinget är en enkammarförsamling som sammanträder i plenum. Stortinget stiftar lagar, antar statsbudget, kontrollerar regeringen och statsförvaltningen samt beslutar om de övergripande politiska riktlinjerna för statlig verksamhet.
 Fram till 2009 fanns det en uppdelning inom Stortinget i Odelsting och Lagting, vilka hade något olika uppgifter. Medan Odelstinget väckte åtal i riksrätt och behandlade lagförslag i en första läsning, utgjorde Lagtinget riksrättens domarnämnd och bekräftade Odelstingets lagförslag i en andra läsning. Grundlagsändringen som upphävde indelningen i Odelsting och Lagting beslutade Stortinget om 20 februari 2007.
 Politiken i landet har under efterkrigstiden dominerats av Arbeiderpartiet. 1972 och 1994 röstade landet emot att ingå i Europeiska unionen. Norge avskaffade dödsstraffet (i fredstid) 1902. Norge har 86 ambassader utomlands och 60 länder har ambassad i Norge.
 Norges säkerhetspolitik
 Den 4 april 1949 deltog Norge i bildandet av Nato. Valet stod mellan att vara neutral och lita till Sveriges rustningskapacitet, eller ingå förbund med Storbritannien och USA, och eftersom Norges industriella grund var mycket liten valde man valmöjligheten till förbund. Norge har idag cirka 23 000 man i sina väpnade styrkor. Landet ingår i ett flertal internationella fredsuppdrag, vanligtvis efter FN:s anvisningar. Norge, som har ringa förmåga att på egen hand försvara sig mot ett väpnat angrepp, förordar ofta kollektiv säkerhet.
 Försvar
 Den norska armén består av följande operativa förband:
 1 mekaniserad brigad (Brigade Nord)
 Hans Majestet Kongens Garde
 Gränsbevakningen
 Arméns jägarkommando
 Värnplikt
 Norge har allmän värnplikt för män och kvinnor. I praktiken inkallas ungefär 15 procent av de värnpliktiga till grundutbildning. Grundutbildningens längd är 12 månader, men försök har under 2013 påbörjats med 18 månaders värnplikt. 2013 infördes kvinnlig värnplikt i Norge. Den började gälla från 2015.
 Administrativ indelning
 Landsdelar
 Norge är traditionellt indelat i 5 landsdelar. Indelningen är hävdvunnen utifrån geografiska och dialektala skillnader, men ansluter oftast till fylkesindelningen. Landsdelarna har förändrats över tid, och landsdelar har tillkommit så sent som 1900-talet. Därför kan indelningen också variera mellan olika uppräkningar. Landsdelarna saknar administrativ funktion.
 Østlandet
 Vestlandet (ej att förväxla med Vestland fylke)
 Trøndelag (ej att förväxla med Trøndelag fylke)
 Sørlandet
 Nordnorge
 Fylken
 Sedan 1 januari 2020 är Norge indelat i 11 fylken, som i sin tur är indelade i 356 kommuner.
 Ett fylke har två funktioner:
 en indelning av den statliga förvaltningen, vars verksamhet leds av en statsforvalter, före 2020 kallad fylkesmann. Statsforvalteren syftar dels på en enskild ämbetsman, dels på den förvaltning som knyts till ämbetet, och kan jämföras med Sveriges landshövding och länsstyrelse.
 en regional kommunindelning med ansvar för sådana uppgifter som kommunerna inte enskilt kan hantera, till följd av uppdragets omfattning eller behovet av samverkan. Fylkeskommunen leds av ett folkvalt fylkesting.
 Efter regionreformen finns följande 11 fylken:
 Agder
 Innlandet
 Møre og Romsdal
 Nordland
 Oslo
 Rogaland
 Troms og Finnmark
 Trøndelag
 Vestfold og Telemark
 Vestland
 Viken
 Den regionreform som Regeringen Solberg genomförde 2016–2020 innehöll först frivilliga och därefter tvingande inslag. De senare har kritiserats på regional nivå, och sedan Regeringen Støre tillträdde i oktober 2021 har en ny process inletts, där tvingade fylkes- och kommunsammanslagningar kan ansöka om att brytas upp igen. I november 2021 hade Troms og Finnmark fylkeskommune fått klartecken till delning, enligt de tidigare fylkesgränserna. Delningen träder i kraft 1 januari 2024. Diskussion förs också om Viken fylke och Vestland fylke.
 Historiska landskap
 I Norge finns 26 historiska landskap:
 Agder
 Follo
 Gudbrandsdalen
 Hadeland
 Haugalandet
 Hedmarken
 Helgeland
 Hordaland
 Hålogaland
 Jæren
 Lofoten
 Namdalen
 Nordland
 Nordmøre
 Ofoten
 Romerike
 Romsdal
 Ryfylke
 Salten
 Solør
 Sunnmøre
 Toten
 Trøndelag
 Telemark
 Valdres
 Vesterålen
 Østerdalen
 Ekonomi
 Den ekonomiska tillväxten i Norge har varit mycket hög sedan 1970-talet. Med en icke köpkraftsordnad BNP/capita på drygt 83000 US-dollar (2008) är landet ett av världens allra rikaste. Som jämförelse var USA BNP/capita knappt 47 000 US-dollar år 2008. Norge har dessutom en av världens jämnaste inkomstfördelning, vilket avspeglas sig i FN:s Human Development Index. I november 2010 var arbetslösheten 2,7 procent, vilket är lågt jämfört med de flesta OECD-länder, och den lägsta siffra i Europa. Högst är arbetslösheten i Oslo med 3,5 procent och den lägsta arbetslösheten finns i Sogn og Fjordane med 1,9 procent. Medelbruttoinkomsten per invånare var i oktober år 2010, 36 700 norska kronor (42 040 svenska kronor) i månaden.
 Välståndet grundar sig i att landet är välförsett med naturtillgångar som skog, vattenkraft, olja, naturgas och fisk. I synnerhet har olje- och gastillgångarna bidragit starkt till den höga ekonomiska tillväxten. Överskottet av oljeintäkterna investeras i Statens Pensjonsfond-Utland, den så kallade oljefonden. Fonden investerar i utländska aktier och åtaganden. I juni 2022 var värdet 11 654 miljarder norska kronor.
 Ekonomisk utveckling de senaste två decennierna
 Under de senaste årtiondena har oljeindustrin dominerat norsk industri och Norges ekonomiska utveckling har varierat i linje med oljepriserna på världsmarknaden. Trots att Norges BNP per capita, 99 557 US dollar (2013), är bland de högsta i världen har de genomgått flera lågkonjunkturer de senaste åren. Detta har orsakat svängningar i Norges ekonomi. För att motverka detta inrättades 1990 särskild fond, ”Statens petroleumfond”, som idag bytt namn till ”Statens pensjonsfond – Utland”. Statsbudgeten ska finansieras av fastlandsekonomin och inte av de oljeinkomster som man sedan 1995 beslutat ska avsättas i fonden. Dock beslutade Stortinget 2001 att 4 % av den beräknade årliga avkastningen från oljefonden får användas i statsbudgeten. Under finanskrisen (2009–2010) beslöt man dessutom att öka användningen av oljeintäkter från fonden för att motverka krisen så mycket som möjligt. I oktober 2012 var fondens värde 3 723 miljarder NOK, den blev då världens största statliga investeringsfond. 2001 börsintroducerades oljebolaget Statoil, 2013 ägde staten Norge 67 % av aktierna i företaget. Idag är börsvärdet 563 miljarder NOK. Olja och gas stod 2010 för 21 % av norsk BNP, 26 % av statens intäkter, 47 % av hela exporten och 25 % av Norges investeringar. Norges största exportvara är olja och gas, men andra viktiga exportvaror är också metaller, fisk, maskiner, och kemiska produkter. Mellan åren 2000 och 2008 ökade BNP med cirka 3 procent varje år. 2009, när finanskrisen drabbade Norge minskade landets totala ekonomi med 1,7 procent, men 2010 och 2011 fortsatte ökningen igen med 0,7 procent respektive 1,7 procent. Norges ekonomi har hotats av överhettning, på grund av den starka norska kronan har detta förhindrats och stigande löne- och energikostnader likaså. 2008 nådde de dock 4 procent, men sjönk ned till 0 procent 2012. Arbetslösheten minskade från 3,6 till 3 procent mellan åren 2010 och 2012.
 Norge har en internationellt hög och dessutom stabil facklig organisationsgrad på omkring 50 procent. Till skillnad från Danmark, Finland och Sverige saknar Norge fackliga a-kassor.
 Kommunikationer
 Sjöfart
 Den långa kustlinjen med fjordar och särskilt svårigheter med landtransporter medförde att Norge utvecklade mycket goda sjöförbindelser såväl inom landet som internationellt. Sammanlagt finns flera tusen hamnar av vilka ett 60-tal drivs i offentlig regi. Längs kusten går privat fartygstrafik liksom den statssubventionerade Hurtigruten för gods och passagerare från Bergen till Kirkenes med många hamnanlöp däremellan. Över fjordar, mellan öar och mellan öar och fastland finns året runt ett välutvecklat färjenät. Färjeleder till större öar har efterhand ersatts med vägbroar eller vägtunnlar. Den internationella handelsflottan har minskat genom utflaggning och anges för fartyg över 100 dwt den 1 januari 2015 till 738 fartyg/18346x103dwt norskflaggade.
 Järnvägar
 Norges första järnväg öppnades 1854. Den var 68 km lång och sträckte sig mellan Eidsvoll och Kristiania och var till 50 procent finansierad av engelska privata intressenter, 25 procent av norska och resterande 25 procent av staten. År 1861 öppnades den första egentliga statsbanan, en smalspårig järnväg mellan Hamar och Grundset lite norr om Elverum. Under andra världskriget hade ockupationsmakten vidlyftiga planer på utbyggnad av järnvägsnätet, bland annat en förlängning från Fauske till Narvik, ett arbete som upphörde i och med freden. Delar av den då påbörjade järnvägen kom sedan att ingå i vägsystemet norrut. Etablering av landsvägstransporter för gods och passagerare samt att flyget blev billigare medförde att tåget haft svårt att konkurrera.
 Det norska järnvägsnätet är normalspårigt och har samma typ av elektrifiering som Sverige och t.ex. Tyskland. Administrativt är bansystemet indelat i 21 divisioner, där Ofotenbanan från svenska gränsen till Narvik utgör en egen separat del.
 Lok och vagnar på de elektrifierade huvudlinjerna är moderna, välskötta och har hög komfort.
 Södra och mellersta Norge upp till Bodø har ett sammanhållet järnvägsnät. År 2013 uppvisade den för järnvägsnätet centrala sträckan Eidsvoll-Dombås mer än 450 helt eller delvis inställda tåg och därtill två urspårningar mellan Dovre och Dombås och en vid Kvam på grund av ras, skred, översvämningar och solkurvor. Förbättringsarbete har påbörjats men störningar kvarstår; utredningar pågår och projekt planeras inklusive sträckor med höghastighetståg. Järnvägsnätet når ut till de större och viktigare städerna i Norge. I nätet ingår ett antal långa tunnlar som är nödvändiga för att järnvägslinjerna ska ta sig fram i den bergiga naturen. Men eftersom banorna slingrar sig genom berg och dalar blir hastigheten på flera ställen förhållandevis låg i jämförelse med andra länder.
 En summering av järnvägsnätet är: det har en total längd av 4 219 km inklusive dubbelspår på 245 km; 2 557 broar och 733 tunnlar. Det finns 3 566 vägkorsningar i samma plan och 337 stationer passeras.
 Vägar
 Även vägnätet i Norge är glest utbyggt. Vad som brukar ses som typiskt för norska vägar är att de är relativt smala. Men från Oslo går det motorvägar som når ut en bit ut i landet. Motorvägsnätet byggs för närvarande ut också för att nå längre ut i landet. Längre ut i landet övergår motorvägarna till motortrafikleder som också dessa är i gott skick. Typiskt för de större vägarna i Norge är att de går genom ett större antal långa tunnlar. Den komplicerade naturen gör det dyrt att bygga vägar i Norge.
 E6:an är Norges huvudväg som går genom hela landet från Svinesund vid gränsen till Sverige och upp till Kirkenes i norr. E6:an är motorväg från den svenska gränsen via Oslo och vidare en bit norrut innan den övergår till att bli motortrafikled ytterligare en bit. E6:an är Norges huvudsakliga förbindelse med övriga Europa genom fortsättningen genom Sverige mot Danmark och Tyskland. För biltrafik är även färjelederna till Danmark och Tyskland (Kiel) viktiga.
 Flygplatser
 Norge har ett stort antal flygplatser varav Gardermoen utanför Oslo är den största. Från Gardermoen går det flygförbindelser över hela Europa och även till ett antal länder utanför Europa. Gardermoen har också bra förbindelser till främst Oslo via både motorväg och järnväg. Norge har ett unikt system med så kallade kortbanor på endast 800 meters banlängd på många av sina flygplatser. Detta på grund av Norges natur med mycket bergig terräng där det oftast är omöjligt att anlägga längre landningsbanor. För att operera på dessa banor krävs särskild pilotutbildning och särskild teknisk utrustning i flygplanen. Dessutom är bara ett litet antal flygplanstyper kapabla till att kunna starta och landa på så korta landningsbanor. Det gör Norge till ett mycket speciellt land att bedriva civil luftfart i. Normalstora internationella flygplan kan bara landa på de flygplatser i Norge som har rullbanor enligt internationell standard. Det får till följd att internationella passagerare måste byta till inrikesflyg för att nå många flygplatser i Norge. Systemet med kortbanorna blev lagstadgat för ett antal decennier sedan då meningen är att norrmän skall kunna bo och arbeta i norra Norge och ändå kunna besöka Oslo över dagen för arbete, sjukvård, nöjen och så vidare.
 Demografi
 Norge passerade 5 000 000 invånare den 19 mars 2012, varav lite över 600 000 bor i Oslo kommun. Omkring Oslo och det som definieras som Østlandsområdet bor ungefär 1,9 miljon människor. Den största delen av Skandinaviens samisktalande befolkning bor i Norge. Folkmängden i Norge ökade med 1,3 % 2012. Av invånarna är 50,01 procent män och 49,99 procent kvinnor. Uppdelat i åldrarna (1.1.2013): 0–15 år – 19,6 procent, 16–66 år – 67,0 procent, och 67 år och äldre – 13,3 procent.
 När det gäller etniskt ursprung är den största delen av befolkningen nordisk eller nordgermansk, medan en mindre del i norra delen av landet är samisk eller finsk. Under de senaste åren har invandring utgjort mer än hälften av befolkningstillväxten och en ökande andel av befolkningen är invandrare, 7,3 procent per 1 januari 2003 och cirka 10 procent i januari 2008. De största invandrargrupperna var januari 2008 från Polen (32 100), Pakistan (29 100), Sverige (26 200) och Irak (22 900). Irakierna, somalierna och många av östeuropéerna är nyanlända. De utgör grupper som den norska staten försöker integrera. Många av de pakistanska invandrarna har varit i landet längre (de allra första ankom i slutet av 1960-talet) och de första av tredje generationens "norsk-pakistanier" har fötts.
 Språk
 Norska är officiellt språk i Norge. Skriftspråket består av de två varianterna bokmål och nynorska varav två tredjedelar av tidningarna i Norge och majoriteten av befolkningen använder sig av bokmål. Ungefär 95 procent av Norges befolkning talar norska som modersmål. I Norge talas många dialekter och det råder stora skillnader, även mycket lokala sådana. De olika målen uppmuntras och har också en stark ställning i det offentliga livet. I Norge finns det också sex officiella minoritetsspråk: samiska (sydsamiska, lulesamiska och nordsamiska), kvänska, romanes (i Sverige kallat romani) och romani (i Sverige kallat svensk romani).
 Religion
 Omkring 71,5 procent av befolkningen tillhör Norska kyrkan, den evangelisk-lutherska statskyrkan. Det finns också andra kristna trossamfund som tillsammans omfattar cirka 5 procent av befolkningen. Dit hör bland annat Pingströrelsen i Norge och Romersk-katolska kyrkan (med över 45 000 medlemmar vardera), Den evangelisk lutherske frikirken, Det Norske Baptistsamfunn, Frälsningsarmén, Förenade Metodistkyrkan och sjundedagsadventister.
 Bland de icke-kristna religionerna är islam störst med cirka 2 procent av befolkningen (eller 75 761 medlemmar). Övriga religioner omfattar totalt knappt en procent av befolkningen. Runt fem procent av invånarna tillhör inget statsbidragsberättigat trossamfund eller livssynsorganisation.
 Historia
 Norge omdanades 1536/1537. 1569 bestämdes att endast protestanter fick vistas i landet. Fram till 1845 fick norrmän inte gå ur statskyrkan, då Dissenterloven infördes. Denna lag avskaffades 1969 då religionsfrihet infördes i landet. 1891 fick icke-kristna rätt att organisera sig.
 År 2010 hindrade Norge Saudiarabien ifrån att finansiera en moské i Tromsö eftersom det enligt Saudiarabiens lagar är ett brott att bygga en kyrka där och därmed saknar landet religionsfrihet.
 Kultur
 Musik
 Norge har en lång och stark tradition av folkmusik. Musikaliska förelöpare som Ole Bull och Ludvig Mathias Lindeman jämte klassiska tonsättare som Edvard Grieg och Johan Svendsen har besjälats av denna tradition. Mer moderna musiker A-ha och Röyksopp är även i andra hand arvtagare.
 Litteratur
 Den skriftliga traditionen är gammal, med Konungs skuggsjá, Knut Hamsuns verk, Petter Dass, Bjørnstjerne Bjørnson och Henrik Ibsen som exempel. Landet har väldigt många mindre litteraturpriser. Isländska Heimskringla från 1100-talet beskriver Norge.
 Konst, skulptur
 Norges mest kända målare är tveklöst Edvard Munch, men även Adolph Tidemand, Hans Gude och J.C. Dahl är internationellt kända. Några kända skulptörer är Gustav Vigeland, Arnold Haukeland och Nils Aas.
 Sport
 Norsk sport är präglat av landets europeiska arv, där fotbollen spelar en stor roll. Landets läge har gjort att man har många framstående utövare av vintersport, som Sonja Henie, Bjørn Dæhlie, Petter Northug, Kjetil André Aamodt och Ragnhild Myklebust för att nämna några.
 Helgdagar
 Se också Flaggdagar i Norge
 Nyårsdagen
 Palmsöndagen
 Skärtorsdag
 Långfredagen
 Påskdagen
 Annandag påsk
 Grunnlovsdagen 17 maj
 Kristi himmelsfärdsdag
 Pingstdagen
 Annandag pingst
 Juldagen
 Annandag jul
 Nationalsymboler
 Norge har två nationalblommor, ljung och fjällbrud. De båda utsågs under en internationell botanisk kongress i Amsterdam 1935.
 Världsarv
 I Norge belägna platser upptagna på Unescos världsarvslista:
 Kriminalitet
 Under 2018 anmäldes 318 000 brott. Från 2003 var det en minskning med 24% (35% justerat för befolkningstillväxt). Av de anmälda brotten var 29% stöld, 10% våld och misshandel, 14% var relaterade till droger och 14% var trafikförseelser. I Norge sker årligen cirka 0,4 mord per 100 000 invånare. Antalet mord i förhållande till befolkningens storlek har varit i stort sett stabilt från 1850 till år 2000. Antalet mord var lågt under 1950- och 1960-talen. Efter år 2000 har antalet mord minskat.
 Från 2007 till 2017 minskade antalet brottsdömda personer från 80 till 57 per 100 000 invånare.
 I levnadsvillkorsundersökningen för 2007 rapporterade cirka 5,5 procent av befolkningen över 16 år att ha varit utsatta för våld eller hot det senaste året och drygt 10 procent för stöld eller skadegörelse. År 2018 var andelen av befolkningen som rapporterade sig ha blivit utsatta för stöld eller skadegörelse 5%.
 Knappt 4 000 personer satt i fängelse genomsnittligt i Norge 2017 och det var nära 9 000 fällande domar under året. Av dessa var 3 600 relaterade till narkotika, 2 000 gällde våld och misshandel, knappt 2 000 förmögenhetsbrott och 450 gällde trafikbrott. Mindre än 10% av straffen var på mer än 1 år. Hälften av straffen var straff på mindre än 6 månader Av ett genomsnitt på cirka 3 400 personer som fängslades i Norge 2009 hade nästan 30 procent ett narkotikabrott som det allvarligaste, följt av förmögenhetsbrott och våld som den näst största gruppen, båda på över 20 procent.
 Internationella rankningar
 Se även
 Lista över Norges regenter
 Norges statsminister
 Sveriges ambassad i Oslo
 Norges ambassad i Stockholm
 Referenser
 Externa länkar
 Information från norska staten
 Servicetorget.no
 Statistisk Sentralbyrå
 Video for turister til Norge
 Anders Kjellberg (1999) Fagorganisering i Norge og Sverige i et internasjonalt perspektiv Arbeiderhistorie 1999, s. 57-83
 Norden
 Europas länder
 Monarkier


text:
29 . 9 . 73 Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen Nr . L 273 / 29
 VERORDENING ( EEG ) Nr. 2644/ 73 VAN DE COMMISSIE
 van 28 september 1973
 houdende vaststelling van de heffingen bij invoer voor witte suiker en ruwe suiker
 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE van de contante wisselkoersen voor elke van deze
 GEMEENSCHAPPEN , munteenheden , geconstateerd gedurende een be
 paalde periode ten opzichte van de munteenheden
 Gelet op het Verdrag tot - oprichting van de Europese van de Gemeenschap bedoeld in het vorige streep
 Economische Gemeenschap, je'
 Gelet op Verordening nr. 1009/67/ EEG van de Raad aan te houden ;
 van 18 december 1967 houdende een gemeenschap
 pelijke ordening der markten in de sector suiker ('), Overwegende dat de toepassing van de in Verordening
 laatstelijk gewijzigd door Verordening (EEG) nr. 1928 / ( EEG) nr. 1738 /73 uiteengezette regelen en bepalin
 73 (2), inzonderheid op artikel 14, lid 7, gen op de gegevens waarover de Commissie thans be
 schikt, leidt tot het wijzigen van de thans van kracht
 Gelet op het advies van het Monetair Comité,
 zijnde heffingen , zoals aangegeven in de bijlage van
 Overwegende dat de heffingen welke van toepassing de onderhavige verordening,
 zijn bij de invoer van witte suiker en van ruwe suiker,
 vastgesteld zijn bij Verordening (EEG) nr. 1 738 /73 (3) HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING
 en alle latere verordeningen die deze hebben gewij VASTGESTELD :
 zigd ;
 A rtikel 1
 Overwegende dat, ten einde de normale werking van
 het stelsel van heffingen te verzekeren , het nodig is De in artikel 14, lid 1 , van Verordening nr. 1009/
 voor de berekening van deze laatsten : 67/ EEG bedoelde heffingen worden voor ruwe suiker
 van de standaardkwaliteit en voor witte suiker vastge
 — een omrekeningskoers gebaseerd op de effectieve steld, zoals aangegeven in de bijlage van deze verorde
 pariteit voor de munteenheden welke onderling ning.
 worden gehandhaafd binnen een contante maxi
 Artikel 2
 mummarge op een bepaald moment van 2,25 % ;
 — een omrekeningskoers voor de andere munteen Deze verordening treedt in werking op 29 september
 heden gebaseerd op het rekenkundig gemiddelde 1973 .
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk
 in elke Lid-Staat .
 Gedaan te Brussel, 28 september 1973 .
 Voor de Commissie
 P.J. LARDINOIS
 Lid van de Commissie
 (') PB nr. 308 van 18 . 12. 1967, blz . 1 .
 (2) PB nr. L 199 van 19 . 7. 1973, blz . 7.
 (*) PB nr. L 176 van 30. 6. 1973, blz. 30. BIJLAGE
 (R.E. / 100 kg)
 Nr. van het
 gemeen Bedrag
 schappelijk Omschrijving der hefnng
 dounetarief
 17.01 Beetwortelsuiker en rietsuiker, in vaste vorm :
 A. gedenatureerd :
 I. witte suiker 7,97
 II. ruwe suiker 6,01 (i)
 B. niet gedenatureerd :
 I. witte suiker 7,97
 II. ruwe suiker 6,01 (*)
 (') Dit bedrag geldt voor ruwe suiker met een rendement van 92 % . Indien het rendement van de geïmporteerde
 ruwe suiker van 92% , wordt het bedrag van de toe te passen heffing berekend overeenkomstig het
 bepaalde in artikel 2 van Verordening (EEG) nr. 937169.


text:
 4.12.2004
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 300/13
 YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,
 (kuudes jaosto)
 7 päivänä lokakuuta 2004,
 asiassa C-379/02 (Østre Landsretin esittämä ennakkoratkaisupyyntö): Skatteministeriet vastaan Imexpo Trading A/S (1)
 (Yhteinen tullitariffi - Tariffinimikkeet - Luokittelu yhdistettyyn nimikkeistöön - Toimistotuolien alustat)
 (2004/C 300/25)
 Oikeudenkäyntikieli: tanska
 Asiassa C-379/02, jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 15.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.10.2002, asiassa Skatteministeriet vastaan Imexpo Trading A/S, yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto), toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg Barthet sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr, julkisasiamies: L. A. Geelhoed, kirjaaja: R. Grass, on antanut 7.10.2004 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:
 Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1734/96, 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 ja 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/99, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa, jossa asianosaiset ovat eri mieltä siitä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset toimistotuolien muovialustat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3918 10 90 vai sen alanimikkeeseen 9403 70 90, luokittelua edelliseen alanimikkeeseen on pidettävä ensisijaisena.
 (1) EUVL C 7, 11.1.2003.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52009PC0430
 Ettepanek : Nõukogu määrus, millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks /* KOM/2009/0430 lõplik */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 19.8.2009KOM(2009) 430 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005) (edaspidi „algmäärus”), kohaldamist teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade importi käsitlevas menetluses. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis tehti kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu määrus (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks. Määrusega (EÜ) nr 954/2008 muudeti määrust (EÜ) No 682/2007 seoses ühe äriühingu ja kõikide teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksuga. Komisjoni otsus 2007/424/EÜ, millega kiidetakse heaks kahe Tai tootja pakutud kohustus. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte 16. septembril 2008 algatas komisjon teatava Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise. Läbivaatamine hõlmas ainult meetmete vormi uurimist ja selle hindamist, kas teatavate Tai eksportivate tootjate poolt pakutav hinnakohustus on reaalne ja kas seda on võimalik vastu võtta. Lisatud ettepanek määruse (EÜ) nr 682/2007 muutmiseks põhineb lõplikel järeldustel, millest tuleneb, et hinnakohustused ei ole sobiv meede. Sellepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud ettepaneku määruse kohta, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 15. detsembriks 2009. |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed; viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Märkust selle kohta, et ühendusel, liikmesriikide valitsustel, piirkondlikel ja kohalikel omavalitsustel, ettevõtjatel ja kodanikel lasuv finants- ja halduskoormus peab olema minimaalne ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei kohaldata. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 8 ja artikli 11 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1. Kehtivad meetmed(1) Pärast uurimist (edaspidi „esialgne uurimine”) kehtestas nõukogu määrusega (EÜ) nr 682/2007[2] (edaspidi „esialgne määrus”) lõplikud dumpinguvastased tollimaksud CN-koodide ex 2001 90 30 ja ex 2005 80 00 alla kuuluvate teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes. Meetmed kehtestati väärtuselise tollimaksu kujul. Määrusega (EÜ) nr 954/2008[3] muudeti määrust (EÜ) No 682/2007 seoses ühe äriühingu ja kõikide teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksumääraga. Tollimaksumäärad jäid vahemikku 3,1–14,3 %. Tollimaksust oli vabastatud nende kahe Tai eksportiva tootja (nimelt Malee Sampran Public Co Ltd (edaspidi „Malee”) ja Sun Sweet Co Ltd (edaspidi „Sun Sweet”)) import, kelle hinnakohustused olid heaks kiidetud komisjoni otsusega 2007/424/EÜ[4] ja kes vastasid määruse (EÜ) nr 682/2007 artiklis 2 sätestatud tingimustele.2. Läbivaatamise põhjused(2) Lõplike meetmete kohaldamise ajal andis nõukogu erandkorras loa koostööd teinud eksportivatele tootjatele, kes ei jõudnud esitada piisavalt põhjendatud hinnakohustust algmääruse artikli 8 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul, lõpetada oma pakkumine 10 kalendripäeva jooksul alates lõpliku määruse (EÜ) nr 682/2007 jõustumisest. Selle aja jooksul esitati veel kümme hinnakohustuse võtmise ettepanekut. Nii kaks heakskiidetud kui ka lisandunud kümme uut pakkumist hõlmasid kindlaksmääratud minimaalseid impordihindu.(3) Enne kümne uue pakkumise avalikustamist vaidlustas ühenduse tootmisharu hinnakohustuste asjakohasuse, väites, et kindlaksmääratud minimaalsed impordihinnad ei ole vaatlusaluse toote (nagu määratletud põhjenduses 16) ja selle peamise tooraine ja sisendite hindade tõusu tõttu enam sobiv meede.(4) Selleks et hinnata, kas hinnakohustused on sobiv dumpinguvastaste meetmete vorm, pidas komisjon vajalikuks hinnata uuesti, kas pakutud ja heakskiidetud hinnakohustused on reaalsed ja kas neid on võimalik vastu võtta.3. Uurimine(5) Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et on piisavalt tõendeid osalise vahepealse läbivaatamise algatamiseks, ja teatas 16. septembril 2008. aastal Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates[5] osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.(6) Läbivaatamisel piirduti meetmete vormi uurimisega kahe Tai eksportiva tootja puhul, kelle pakutud hinnakohustus oli heaks kiidetud, ja kümne Tai eksportiva tootja puhul, kelle hinnakohustuse võtmise ettepaneku kohta ei olnud veel otsust tehtud.(7) Komisjon teavitas ametlikult eksportivaid tootjaid, eksportiva riigi esindajaid ning ühenduse tootjaid ja nende ühendust ning importijaid osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.(8) Selleks et saada uurimise jaoks vajalikku teavet, saatis komisjon küsimustikud kaheteistkümnele asjaga seotud eksportivale tootjale ja ühenduse tootjatele. Ühenduse tootjad ja seitse kaheteistkümnest Tai äriühingust vastasid küsimustikule.(9) Viis Tai äriühingut, kelle hinnakohustuse pakkumise kohta ei olnud veel otsust tehtud, ei vastanud küsimustikule, mida peeti koostööks hoidumiseks algmääruse artikli 18 tähenduses. Ühe Tai äriühingu teavet ei saadud arvesse võtta, kuna ta ei täitnud täielikult konfidentsiaalset küsimustikku. Lisaks sellele ei esitanud äriühing korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni. Äriühing väitis, et äriühingus aset leidnud suure struktuurimuutuse, sealhulgas ka nime muutuse, tõttu oli raske küsimustikule nõuetekohaselt vastata. Lisaks sellele ei esitanud veel üks Tai äriühing korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni. Kõigile asjaomastele äriühingutele teatati algmääruse artikli 18 kavandatavast kohaldamisest ja neile anti võimalus märkuste esitamiseks. Viimati nimetatud äriühing väitis, et neil ei olnud võimalik esitada korralikku edastatud andmete mittekonfidentsiaalset versiooni andmete konfidentsiaalsuse tõttu. Tuleb märkida, et kuigi see argument on vastuvõetav küsimustiku selle osa puhul, mis käsitleb äriühingu kulusid ja hindu, ei saa seda küsimustiku muude osade puhul (tegevusstatistika, üldteave jne) vastuvõetavaks pidada. Esimesena nimetatud äriühing esitas täiendavat konfidentsiaalset teavet. Kuigi võetakse arvesse, et äriühingus toimuvad ümberkorraldused, on siiski vaja esitada põhiteavet, et äriühingu olukorda oleks võimalik hinnata. Kuigi lisateave esitati hiljem, ei olnud kõnealune miinimumnõue täidetud, kuna üksikasju teatavate kuluartiklite kohta ei esitatud. Lisaks sellele ei esitatud korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni.(10) Seega jõuti järeldusele, et ei esitatud mõjuvaid argumente, mis muudaksid otsust kohaldada algmääruse artiklit 18.(11) Kõik teised tootmisettevõtted tegid koostööd ja vastasid küsimustikule.(12) Mitmed muud huvitatud isikud esitasid märkusi. Üks importija väitis, et meetmete kehtestamine ei olnud õigustatud, kuna esialgsel uurimisperioodil (nagu määratletud põhjenduses 17) dumpingut ei esinenud ja seega tuleks need tühistada. Sellega seoses tuleks meelde tuletada, et esialgses uurimises tuvastati kahjustava dumpingu esinemine. Lisaks sellele keskendutakse käesolevas läbivaatamises hinnakohustuste sobivusele dumpinguvastaste meetmete tõhusa vormina ning arvesse saab võtta vaid neid esialgse uurimise järelduste kohta tehtavaid märkusi, mis on seotud meetmete vormiga. Seepärast tuli kõnealune märkus tagasi lükata. Veel üks importija esitas ametliku taotluse meetmete peatamiseks. Seda taotlust hinnatakse väljaspool käesolevat läbivaatamise uurimist.(13) Kontrollkäigud tehti järgmiste äriühingute valdustesse.(14) a) Tai eksportivad tootjad:- Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,- Malee Sampran Public Co., Ltd., Bangkok,- River Kwai International Food Industry Co., Ltd., Bangkok, ja- Sun Sweet Co., Ltd., Chingmai;b) ühenduse tootjad:- Bonduelle Conserve International, Lille-Villeneuve d'Ascq, Prantsusmaa,- Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itaalia.(15) Uurimine kestis ajavahemikul 1. juulist 2007 kuni 30. juunini 2008 (edaspidi „läbivaatamise uurimisperiood”).4. Vaatlusalune toode(16) Vaatlusalune toode on Taist pärit, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud külmutamata suhkrumais ( Zea mays var. saccharata ) terade kujul, mis praegu kuulub CN-koodi ex 2001 90 30 alla, ja ilma äädika või äädikhappeta toiduks valmistatud või konserveeritud külmutamata suhkrumais ( Zea mays var. saccharata ) terade kujul (v.a rubriiki 2006 kuuluvad tooted), mis praegu kuulub CN-koodi ex 2005 80 00 alla.C. TULEMUSED1. Vaatlusaluse toote müügihindade areng(17) Esimese sammuna uuriti vaatlusaluse toote hinna arengut esialgse uurimisperioodi algusest, st 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2005 (edaspidi „esialgne uurimisperiood”), kuni läbivaatamise uurimisperioodi lõpuni. Ülejäänud 2008. aasta andmeid vaadati lõppjärelduste kontrollimiseks.(18) Analüüs näitas Taist pärit vaatlusaluse toote impordihindade selget tõusutrendi alates esialgse uurimisperioodi algusest, eelkõige alates 2006. aasta lõpust. Hoolimata hinnalangusest läbivaatamise uurimisperioodil, olid hinnad märkimisväärselt kõrgemad kui esialgsel uurimisperioodil. 2008. aasta andmed viitavad uuele hinnatõusule.Tabel 1: ELi suunatud Taist pärit impordi hinnad kvartalite kaupaIndeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood Indeks | 656 100 | 669 102 | 723 110 | 699 107 |2006 Indeks | 719 110 | 705 107 | 715 109 | 747 114 |2007 Indeks | 830 127 | 798 122 | 814 124 | 773 118 |Läbivaatamise uurimisperiood Indeks | 814 124 | 773 118 | 763 116 | 740 113 |2008 Indeks | 763 116 | 740 113 | 768 117 | 811 124 |Allikas : Eurostat(19) Eurostati andmete kohast vaatlusaluse toote keskmiste impordihindade üldist arengut kinnitas Tai äriühingute poolt ELi müüdud standardsuurusega konservide (12 oz) kontrollitud müügihindade analüüs. Nagu näidatud allpool esitatud tabelis võib kõnealuse suurusega konservide puhul täheldada samasugust trendi, kui nähtub Eurostati andmetest.(20) Lisaks sellele näitasid standardsuurusega konservide Tai hinnad isegi suuremat hinnakõikumist alates esialgse uurimisperioodi algusest. Müügihinnad kõikusid 2005. aasta esimese kvartali ja läbivaatamise uurimisperioodi viimase kvartali vahelisel ajal üle 30 %. 2008. aasta teise poole andmed kinnitavad seda arengut.Tabel 2: Tai müügihinnad impordil ELi (Euro/t – konserv suurusega 12 oz – indekseeritud)Indeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood | 100 | 105 | 106 | 115 |2006 | 118 | 119 | 118 | 123 |2007 | 129 | 133 | 123 | 116 |Läbivaatamise uurimisperiood | 123 | 116 | 109 | 112 |2008 | 109 | 112 | 121 | 122 |Allikas : uurimine(21) Võttes arvesse vaatlusaluse toote hindade märkimisväärset kõikumist alates esialgsest uurimisperioodist, tuleb järeldada, et kindlaksmääratud minimaalse impordihinnaga hinnakohustused ei ole enam asjakohased.2. Minimaalsete impordihindade võimalik indekseerimine(22) Kuigi kontrollitavad hinnakohustused ja heakskiidetud hinnakohustused sisaldavad ainult kindlaksmääratud minimaalseid hindu, uuriti siiski, kas kahte kehtivat hinnakohustust ja kümmet kontrollitavat hinnakohustust saaks erandkorras vastavalt säilitada või heaks kiita minimaalsete impordihindade indekseerimise kaudu.(23) Seega tuli kindlaks teha, kas vaatlusaluse toote müügihindade ja tootmisprotsessis kasutatava peamise tooraine/sisendi ostuhindade arengu vahel on seos ja kui seos esineb, siis kas need ostuhinnad moodustavad olulise osa tootmise kogukuludest ja kas teave nende komponentide hinna kohta on avalikult kättesaadav.(24) Kaks peamist komponenti on suhkrumais ja konservipurgid, mis moodustavad mõlemad 30–40 % vaatlusaluse toote tootmiskuludest.a) Indekseerimine suhkrumaisi ostuhinna arengu alusel(25) Allpool esitatud tabelist on näha, et suhkrumaisi keskmine ostuhind Tais ja ELis on võrreldes esialgse uurimisperioodiga märkimisväärselt tõusnud. Läbivaatamise uurimisperioodi lõpus olid hinnad oluliselt kõrgemad kui esialgsel uurimisperioodil. 2008. aasta teise poole andmed kinnitavad hinnatõusu.(26) Samuti ilmneb, et erinevalt EList näitavad Tai ostuhinnad üha suuremat kõikumist aasta jooksul, eelkõige alates 2006. aasta lõpust. Erinevus madalaima ja kõrgeima hinna vahel oli Tais ligi 40 % esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal. 2008. aasta lõpu andmed osutavad veelgi suuremale hinnakõikumisele.Tabel 3: Suhkrumaisi ostuhinnad kvartalite kaupa eurodes (indekseeritud)Indeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood (2005) | Tai | 100 | 100 | 101 | 117 |EL | 100 | 100 | 100 | 100 |2006 | Tai | 121 | 116 | 118 | 132 |EL | 99 | 99 | 99 | 99 |2007 | Tai | 138 | 124 | 125 | 132 |EL | 114 | 114 | 114 | 114 |Läbivaatamise uurimisperiood | Tai | 125 | 132 | 130 | 117 |EL | 114 | 114 | 160 | 160 |2008 | Tai | 130 | 117 | 127 | 161 |EL | 160 | 160 | 160 | 160 |Allikas: uurimine(27) Vaatamata sellele, et nii vaatlusaluse toote müügihind kui ka suhkrumaisi ostuhind kõikus esialgsest uurimisperioodist alates üha rohkem, ei tuvastatud järjepidevat ja stabiilset seost mõlemate hindade vahel. Kuigi 2005. aasta alguse ja 2006. aasta lõpu vahelise aja kohta võib väita, et suhkrumaisi hinnaareng peegeldub teataval määral vaatlusaluse toote hinnaarengus, ei kehti see enam 2007. aasta kohta. Suhkrumaisi ostuhind hoopis langeb, samal ajal kui vaatlusaluse toote müügihind tõuseb ja vastupidi.Tabel 4: Vaatlusaluse toote müügihinna ja suhkrumaisi ostuhinna vaheline seos [pic](28) Lisaks sellele näitas analüüs, et suhkrumaisi hinnaareng ei ole maailmas ühtlane. Tabelist 3 nähtub, et Tai ja ühenduse hindade areng on erinev.(29) Kuna puudub seos vaatlusaluse toote müügihindade ja suhkrumaisi ostuhindade vahel ning võttes arvesse suhkruhinna erinevat arengut Tais ja ühenduses, on selge, et minimaalse impordihinna indekseerimine suhkrumaisi hinna alusel ei ole võimalik.(30) Sama oluline on ka asjaolu, et teave suhkrumaisi hindade kohta ei ole avalikult kättesaadav. Eespool esitatud andmeid oli võimalik hankida vaid läbivaatamise raames. Miinimumhinna indekseerimine on seega võimatu, isegi kui seos oleks tuvastatud.a) Indekseerimine konservipurkide ostuhinna arengu alusel(31) Teise peamise sisendi – konservipurkide – hind moodustab osa tootmise kogukuludest, mis ei ole aga piisavalt märkimisväärne osa, et võimaldada indekseerimist ainult konservipurkide hinna alusel. Lisaks sellele on uurimine näidanud, et konservipurkide hinnad olid esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal stabiilsed, s.t et seost vaatlusaluse toote hinnaga ei olnud võimalik leida. Seega märgitakse, et põhjenduses 23 esitatud indekseerimise eeltingimused ei ole täidetud. Seepärast ei kaalutud rohkem minimaalse impordihinna indekseerimist konservipurkide hinna alusel.(32) Eespool nimetatud elementide põhjal kinnitati uurimises, et ei ole võimalik indekseerida minimaalseid impordihindu vaatlusaluse toote kõikuvate hindade arvesse võtmiseks.3. Põhjused, miks kontrollitavaid hinnakohustusi ei saa heaks kiita(33) Kümnest äriühingust, kelle hinnakohustuse kohta ei olnud veel otsust tehtud, ei vastanud viis küsimustikule ning seega peetakse neid koostööst hoiduvateks vastavalt algmääruse artiklile 18. Põhimõttelistel kaalutlustel ei saa koostööst hoidumist premeerida ning seega ei saa nende äriühingute pakutud hinnakohustusi heaks kiita.(34) Veel leiti, et üks teine äriühing võttis üle dumpinguvastased tollimaksud, vähemalt teatavate tehingute puhul. Selline käitumine nõrgendab usaldust, mis on hinnakohustuste heakskiitmise eeldus. Seetõttu ei kiidetud selle äriühingu pakutud hinnakohustust heaks.(35) Üks äriühing asutas vaatlusalust toodet tootva seotud äriühingu väljaspool Taid. Äriühing tegi ettepaneku kaasata kõnealune tütarettevõtte hinnakohustuse pakkumisse. Taolise tütarettevõtte olemasolu kätkeb endas aga suurt ristkompenseerimise ohtu. Seetõttu tuli ka selle äriühingu pakutud hinnakohustus tagasi lükata.(36) Üks äriühing lõpetas vaatlusaluse toote tootmise ja liisis tootmisseadmed äsja asutatud seotud äriühingule. Seetõttu tuli ka selle äriühingu pakutud hinnakohustus tagasi lükata.4. Hinnakohustuse tühistamise põhjused(37) Ühe hinnakohustuse võtnud äriühingu valdustesse tehtud kontrollkäigu raames tuvastati mitmeid rikkumisi, mida on üksikasjalikud kirjeldatud komisjoni otsuses [INSERT].D. JÄRELDUSED(38) Eespool esitatud faktidest ja kaalutlustest lähtudes jõutakse järeldusele, et kindlaksmääratud minimaalse impordihinnaga hinnakohustused ei ole enam dumpingu kahjuliku mõju tasakaalustamiseks sobiv meede ning probleemi lahendamiseks ei ole võimalik kasutada minimaalsete impordihindade indekseerimist. Seepärast tuleks hinnakohustuse võtmise ettepanekud tagasi lükata ning heakskiidetud hinnakohustused tühistada.(39) Kümnest hinnapakkumisest, mille kohta ei ole veel otsust tehtud, tuleks kaheksa tagasi lükata eespool nimetatud põhjustel.(40) Samuti tuleks tühistada üks kahest juba heakskiidetud hinnapakkumisest, kuna hinnakohustus ei vasta nõuetele.(41) Seega järeldati, et meetme vormi käsitlev läbivaatamise uurimine tuleks lõpetada, asjaomased hinnakohustuse võtmise ettepanekud tagasi lükata ja juba heakskiidetud hinnakohustused tühistada.(42) Kõiki asjaomaseid isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal tehti otsus lükata tagasi hinnakohustuse võtmise ettepanekud ja tühistada juba heakskiidetud hinnakohustused, ning neile anti võimalus esitada märkusi.(43) Mõned isikud väitsid, et hinnakohustust ei saa tühistada, kui kõikidest hinnakohustuse tingimustest on kinni peetud. Äriühingule tuleks hoopis anda võimalus vaadata üle oma minimaalsed impordihinnad turuarengust lähtudes.(44) Vastusena sellel väitele tuleb rõhutada, et heakskiidetud kohustused tuli tühistada nagu ka hinnakohustuse võtmise pakkumised tagasi lükata eelkõige praktilistel kaalutlustel. Nagu eespool selgitatud, on läbivaatamine näidanud, et suhkrumaisi puhul ei ole hinnakohustused sobivad, olenemata sellest, kas äriühingud täidavad hinnakohustuse võtmise tingimusi või kas nad on valmis minimaalseid impordihindu läbi vaatama. Võttes arvesse läbivaatamisel tuvastatud hinnakõikumist, oleks minimaalsete impordihindade läbivaatamisel mõtet vaid siis, kui määrataks kindlaks indekseerimise valem. Kuid läbivaatamine on näidanud, et puudub alus, mille põhjal seda teha.(45) Üks äriühing väitis, et nende suhkrumaisi ostuhinnad ja vaatlusaluse toote müügihinnad olid esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal väga kõikuvad ja tõusid ning ta väitis, et nende vaatlusaluse toote müügihinna tõus oli põhjustatud minimaalsest impordihinnast. Seega väitis äriühing, et ei ole põhjust tühistada nende hinnakohustusele antud heakskiitu.(46) Äriühingu esitatud teave aga väidet ei kinnita. Suhkrumaisi hind tõepoolest tõusis, kuigi keskmisest mõnevõrra vähem. Äriühingu vaatlusaluse toote hind oli läbivaatamise uurimisperioodil asjaomasest minimaalsest impordihinnast aga märkimisväärselt kõrgem ja näitas edasist tõusutrendi ka 2008. aasta teises pooles.(47) Mõned isikud väitsid, et hinnakohustuse võtmise ettepanekute tagasilükkamine ja heakskiidetud hinnakohustuste tühistamine ei ole kooskõlas WTO dumpinguvastase lepingu artikliga 15, milles kohustatakse WTO liikmeid võtma arvesse arengumaade eriolukorda. Vastusena sellele seisukohale tuleb rõhutada, et komisjon kaalus eelarvamusteta kõiki võimalusi, kaasa arvatud kindlaksmääratud minimaalse impordihinna indekseerimist, et lahendada hinnakohustuse teostatavuse probleemi. Seega on konstruktiivsete abinõude rakendamise võimalust käesoleval juhul uuritud. Põhjendustes 22–32 esitatud uurimise järeldused ei jätnud aga siinkohal mänguruumi.(48) Teised isikud taotlesid läbivaatamise järelduste põhjal meetmete ametlikku peatamist. Nagu märgitud põhjenduses 12, hinnatakse seda taotlust väljaspool käesolevat läbivaatamise uurimist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikli 1 lõige 3 jäetakse välja.2. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikli 1 lõige 4 nummerdatakse ümber artikli 1 lõikeks 3.3. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikkel 2 jäetakse välja.4. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artiklid 3 ja 4 nummerdatakse vastavalt ümber artikliteks 2 ja 3.5. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) II lisa jäetakse välja.Artikkel 2Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) osaline vahepealne läbivaatamine lõpetatakse ilma hinnakohustuste pakkumistele heakskiitu andmata.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[...] [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1.[2] ELT L 159, 20.6.2007, lk 14.[3] ELT L 260, 30.9.2008, lk 1.[4] ELT L 159, 20.6.2007, lk 42.[5] ELT C 237, 16.9.2008, lk 18.


text:
 Avis juridique important
 |
 22003A0925(12)
 Aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets deltagelse i Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina
 EU-Tidende nr. L 239 af 25/09/2003 s. 0035 - 0037
 Aftalemellem Den Europæiske Union og Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets deltagelse i Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-HercegovinaDEN EUROPÆISKE UNION,på den ene side, ogREPUBLIKKEN TYRKIET,på den anden side,i det følgende tilsammen benævnt "deltagerparter",ER UNDER HENSYN TIL,- at De Forenede Nationers internationale politistyrke (IPTF) har været til stede i Bosnien-Hercegovina siden 1996, og at Den Europæiske Union har tilbudt at varetage opfølgningen af IPTF i Bosnien-Hercegovina fra den 1. januar 2003,- at Bosnien-Hercegovina har accepteret dette tilbud ved skrivelse af 2. og 4. marts 2002, hvoraf det bl.a. fremgår, at EUPM's planlægningsgruppe skal have samme status som medlemmerne af Den Europæiske Unions Observatørmission (EUMM) for øjeblikket har i Bosnien-Hercegovina,- at Rådet for Den Europæiske Union den 11. marts 2002 vedtog fælles aktion 2002/210/FUSP om Den Europæiske Unions politimission(1) (EUPM) i Bosnien-Hercegovina og erklærede, at de europæiske NATO-medlemmer uden for Den Europæiske Union og andre lande, der ansøger om EU-medlemskab, samt andre OSCE-medlemsstater uden for Den Europæiske Union, der i øjeblikket stiller personale til rådighed for IPTF, opfordres til at bidrage til EUPM, og- at aftalen af 4. oktober 2002 mellem Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina om Den Europæiske Unions politimissions (EUPM's) aktiviteter i Bosnien-Hercegovina(2) indeholder bestemmelser om EUPM-personalets status,BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:Artikel 1RammerRepublikken Tyrkiet tilslutter sig fælles aktion 2002/210/FUSP om Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina, herunder bilaget hertil med opgavebeskrivelsen for EUPM, vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union den 11. marts 2002, i overensstemmelse med bestemmelserne i følgende artikler.Artikel 2Personale, der udstationeres til EUPM1. Republikken Tyrkiet deltager i EUPM med seks udstationerede polititjenestemænd. Personalet udstationeres i mindst et år, idet der sikres en passende turnus blandt det udstationerede personale.2. Republikken Tyrkiet sikrer, at personale, der udstationeres ved EUPM, varetager sine opgaver i overensstemmelse med bestemmelserne i fælles aktion 2002/210/FUSP.3. Republikken Tyrkiet underretter rettidigt EUPM og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union om enhver ændring af bidraget til EUPM.4. Personale, der udstationeres ved EUPM, skal gennemgå en omfattende lægeundersøgelse, vaccineres og erklæres lægeligt arbejdsdygtige af en kompetent myndighed i Republikken Tyrkiet. Personale, der udstationeres ved EUPM, forsynes med en kopi af denne erklæring.5. Republikken Tyrkiet dækker udgifterne til udsendelse af de politifolk og/eller det internationale civile personale, den udstationerer, inklusive lønninger, tillæg, lægeudgifter, forsikring og rejseudgifter til og fra Bosnien-Hercegovina.Artikel 3Det udstationerede EUPM-personales status1. Personale, der udstationeres ved EUPM af Republikken Tyrkiet, er indtil den 31. december 2002 omfattet af aftalen om EUPM's planlægningsgruppe, og fra den 1. januar 2003 omfattet af aftalen af 4. oktober 2002 mellem Den Europæiske Union og Bosnien-Hercegovina om Den Europæiske Unions politimissions aktiviteter i Bosnien-Hercegovina.2. Republikken Tyrkiet har ansvaret for behandlingen af klager fra eller vedrørende EUPM-medarbejdere i forbindelse med udstationeringen. Republikken Tyrkiet har ansvaret for, at der om nødvendigt anlægges sag mod den udstationerede.3. EUPM er en ubevæbnet mission og har derfor ingen regler for operationer.4. Udstationerede politifolk bærer deres nationale politiuniform. Baretter og emblemer udleveres af EUPM.Artikel 4Kommandovej1. Bidraget fra Republikken Tyrkiet til EUPM anfægter ikke EU's selvstændige beslutningstagning. Personale udstationeret af Republikken Tyrkiet udfører sine opgaver i overensstemmelse med EUPM's interesser og varetager udelukkende disse.2. Alt EUPM-personale er fuldt underlagt deres nationale myndigheders kommando.3. De nationale myndigheder overdrager den operative kommando (OPCOM) til EUPM's missionschef/politichef, der udøver kommandoen gennem en hierarkisk kommando- og kontrolstruktur.4. Missionschefen/politichefen leder EUPM og varetager den daglige styring.5. Republikken Tyrkiet har samme rettigheder og forpligtelser i den daglige styring af operationen som de af Den Europæiske Unions medlemsstater, der deltager i operationen, jf. artikel 8, stk. 2, i fælles aktion 2002/210/FUSP. Styringen foregår på stedet under operationens normale forløb, herunder i politimissionens hovedkvarter.6. EUPM's missionschef/politichef har ansvaret for den disciplinære kontrol med missionspersonalet. Eventuelle disciplinære sanktioner træffes af den berørte nationale myndighed.7. Republikken Tyrkiet udpeger et nationalt kontaktpunkt til at repræsentere sit nationale kontingent i missionen. Det nationale kontaktpunkt refererer til EUPM's missionschef/politichef for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.8. Den Europæiske Unions beslutning om at afslutte operationen træffes efter høring af Republikken Tyrkiet, forudsat at denne stat stadig bidrager til EUPM på datoen for missionens afslutning.Artikel 5Klassificerede oplysningerRepublikken Tyrkiet træffer passende foranstaltninger til at sikre, at personale, der er udstationeret ved EUPM, ved behandlingen af EU-klassificerede oplysninger overholder Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF(3).Artikel 6Bidrag til driftsudgifterne1. Republikken Tyrkiet bidrager til EUPM's driftsudgifter med et årligt beløb på 25000 EUR. Republikken Tyrkiet skal overveje at yde frivillige supplerende bidrag til disse driftsudgifter under hensyntagen til landets midler og omfanget af deltagelse.2. Der undertegnes en aftale mellem EUPM's missionschef/politichef og de relevante administrative myndigheder i Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets bidrag til EUPM's driftsudgifter. Denne aftale skal indeholde bestemmelser om følgende:a) det pågældende beløb, herunder eventuelle frivillige supplerende bidragb) ordning for betaling og forvaltning af det pågældende beløbc) verifikationsordning, der omfatter eventuel kontrol med og revision af det pågældende beløb.3. Republikken Tyrkiet underretter den 15. november 2002 skriftligt EUPM og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union om det samlede bidrag til driftsudgifterne og derefter den 1. november hvert år, og landet indgår finansieringsaftalen den 15. december hvert år.4. Bidragene fra Republikken Tyrkiet til EUPM's driftsudgifter deponeres den 31. marts hvert år på en bankkonto, som den pågældende stat vil få anvist.Artikel 7Manglende overholdelseOverholder den ene af deltagerparterne ikke sine forpligtelser i henhold til denne aftale, har den anden deltagerpart ret til med to måneders varsel at opsige aftalen.Artikel 8IkrafttrædelseDenne aftale træder i kraft ved undertegnelsen. Aftalen er gældende, så længe Republikken Tyrkiet bidrager til EUPM.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2002, på engelsk i fire eksemplarer.For Den Europæiske UnionFor Republikken Tyrkiet(1) EFT L 70 af 13.3.2002, s. 1.(2) EFT L 293 af 29.10.2002, s. 2.(3) EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1.