text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22006A1208(02)
 Protokoll millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahelises kalandusalases partnerluslepingus sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus
 Euroopa Liidu Teataja L 343 , 08/12/2006 Lk 0009 - 0060
 Protokoll,millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahelises kalandusalases partnerluslepingus sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetusArtikkel 1Kohaldamisaeg ja kalapüügivõimalused1. Kaheks aastaks alates 1. augustist 2006 lepingu artiklite 5 ja 6 kohaselt antavad kalapüügivõimalused on sätestatud käesolevale protokollile lisatud tabelis. Need võimalused on osa III lisas esitatud üldisest püügikoormusest, mille Mauritaania ametiasutused on kindlaks määranud kättesaadavate teaduslike soovituste põhjal ja mida perioodiliselt ajakohastatakse.2. Lõiget 1 kohaldatakse käesoleva protokolli artiklite 4 ja 5 kohaselt.3. Vastavalt lepingu artiklile 6 võivad Euroopa Ühenduse liikmesriigi lipu all sõitvad laevad Mauritaania kalastusvööndis kala püüda vaid tingimusel, et neile on käesoleva protokolli alusel ja selle lisades esitatud tingimustel väljastatud kalalaevatunnistus.Artikkel 2Rahaline toetus – makseviisid1. Lepingu artiklis 7 ette nähtud rahaline toetus on 86 miljonit eurot aastas. [1] Sellest summast eraldab Mauritaania artiklis 1 osutatud ajavahemikul 11 miljonit eurot aastas lepingu artikli 7 lõikes 1b sätestatud rahaliseks toetuseks riigi kalanduspoliitika elluviimiseks, sealhulgas 1 miljon eurot aastas Arguin’i panga rahvuspargi toetuseks.2. Lõiget 1 kohaldatakse käesoleva protokolli artiklite 4, 5, 6, 7, 9, 10 ja 13 kohaselt.3. Ühenduse rahaline toetus tasutakse esimesel aastal hiljemalt 31. detsembril 2006 ja järgmistel aastatel hiljemalt 1. augustil.4. Rahaline toetus kantakse Mauritaania Keskpangas avatud Mauritaania Islamivabariigi riigikassa (Trésor de la République islamique de Mauritanie) arvele, mille andmed ministeerium teatab.5. Käesoleva protokolli artikli 6 kohaselt otsustatakse selle toetuse ja Arguin’i panga rahvuspargi toetuse kasutamine Mauritaania finantsseaduse raames ja on seega Mauritaania ametiasutuste ainupädevuses.Artikkel 3Teaduskoostöö1. Lepinguosalised kohustuvad edendama Mauritaania kalastusvööndites vastutustundlikku kalapüüki säästva majandamise põhimõtte alusel.2. Käesoleva protokolli kehtivusajal teevad ühenduse ja Mauritaania ametiasutused koostööd teatavate küsimuste uurimiseks, mis hõlmavad Mauritaania kalastusvööndite varude seisundi arengut; selleks tuleb vastavalt lepingu artikli 4 lõikele 1 korraldada vähemalt kord aastas ühise teaduskomitee nõupidamine. Kummagi lepinguosalise taotlusel ja käesoleva lepingu raames väljendatud vajaduste korral võib kokku kutsuda teisi kõnealuse teaduskomitee nõupidamisi.3. Ühise teaduskomitee järelduste ja parimate kättesaadavate teaduslike soovituste alusel peavad lepinguosalised lepingu artiklis 10 osutatud ühiskomitees nõu ning võtavad vajaduse korral ja vastastikusel kokkuleppel meetmeid kalavarude säästva majandamise tagamiseks.4. Ühise teaduskomitee volitused hõlmavad eelkõige järgmisi tegevusi:a) koostada iga-aastane teadusaruanne käesoleva lepingu esemeks oleva kalapüügi kohta;b) välja töötada iga-aastane programm, milles käsitletakse teaduslikke küsimusi kalavarude seisu ja ökosüsteemi arengu paremaks mõistmiseks, ja seda programmi ellu viia;c) uurida komitees ühehäälselt heaks kiidetud menetlust järgides käesoleva lepingu rakendamisel kerkivaid teaduslikke küsimusi;d) teha muu hulgas ja vajaduse korral katsepüüki, et määrata kindlaks kalapüügivõimalused ja kasutusvõimalused, mis tagavad kalavarude ja ökosüsteemi säilimise.Artikkel 4Kalapüügivõimaluste ülevaatamine1. Käesoleva protokolli artiklis 1 osutatud kalapüügivõimalusi võib vastastikusel kokkuleppel suurendada, tingimusel et lepingu artikli 4 lõikes 1 nimetatud ühise teaduskomitee järelduste kohaselt ei kahjustata sellega Mauritaania varude säästvat majandamist. Sellisel juhul suurendatakse artikli 2 lõikes 1 osutatud rahalist toetust proportsionaalselt ja põhimõttel pro rata temporis. Euroopa Ühenduse makstava rahalise toetuse kogusumma ei tohi siiski olla üle kahe korra suurem käesoleva protokolli artikli 2 lõikes 1 osutatud summast ning see peab jääma proportsionaalseks kalapüügivõimaluste suurendamisega.2. Kui lepinguosalised lepivad kokku käesoleva protokolli artikli 3 lõikes 3 esitatud meetmete võtmises, vähendades artiklis 1 osutatud kalapüügivõimalusi, vähendatakse rahalist toetust proportsionaalselt ja põhimõttel pro rata temporis. Ühendus võib, ilma et see piiraks käesoleva protokolli artikli 6 kohaldamist, peatada selle rahalise toetuse maksmise juhul, kui käesolevas protokollis sätestatud püügikoormust ei saa rakendada.3. Lepinguosalised võivad vastastikusel kokkuleppel vaadata üle ka kalapüügivõimaluste jaotuse eri laevakategooriate vahel, tingimusel et järgitakse teaduskomitee soovitusi nende kalavarude majandamise kohta, mida ümberjaotamine võib mõjutada. Kui see on kalapüügivõimaluste ümberjaotamiseks vajalik, lepivad lepinguosalised kokku rahalise toetuse kohandamises.4. Lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud kalapüügivõimaluste muutmise üle otsustatakse lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel lepingu artiklis 10 sätestatud ühiskomitees.Artikkel 5Katsepüük1. Lepinguosalised võivad tegeleda Mauritaania kalastusvööndis katsepüügiga, võttes arvesse lepingu artiklis 4 osutatud teaduskomitee arvamust. Sel eesmärgil ja ühe lepinguosalise taotlusel konsulteerivad nad teineteisega ning määravad iga juhtumi puhul eraldi kindlaks uued varud, tingimused ja muud asjakohased näitajad.2. Katsepüügi lubasid antakse uurimise eesmärgil kuni kuueks kuuks ja kooskõlas lepingu artikli 6 lõikega 2. Lubade suhtes kehtib tasu maksmise kohustus.3. Kui lepinguosalised leiavad, et katsepüük on andnud positiivseid tulemusi, võib ökosüsteemide ja mere elusressursside säilitamist silmas pidades anda ühenduse laevadele uusi kalapüügivõimalusi vastavalt käesoleva protokolli artiklis 4 sätestatud kokkuleppekorrale kuni käesoleva protokolli kehtivuse lõppemiseni ning sõltuvalt lubatavast püügikoormusest. Selle tulemusena suureneb rahaline toetus vastavalt artikli 4 sätetele.4. Katsepüüki tehakse tihedas koostöös Mauritaania okeanograafia- ja kalandusuuringute instituudiga (instituut). Selleks võtab instituut vastu otsuse pardale võetavate teadlaste ja vaatlejate meeskonna koosseisu kohta, kelle kulud kannab laevaomanik. Katsepüügi tulemusena saadud andmeid kasutatakse instituudi aruandes, mis edastatakse ministeeriumile.5. Katsepüügi ajal välja püütud saak kuulub laevaomanikule. Keelatud on püüda liike, mille suurus on reguleerimata või mille püüdmine, pardal hoidmine ja turustamine ei ole Mauritaania õiguse kohaselt lubatud.6. Kui lepinguosalised ei ole vastastikusel kokkuleppel otsustanud teisiti, lossitakse kogu katsepüügiga tegelevate laevade saak Mauritaanias.Artikkel 6Partnerluslepingu panus Mauritaania kalanduspoliitika rakendamisse1. Lepingu artikli 7 lõikes 1b osutatud rahaline toetus on käesoleva protokolli artikli 2 lõike 1 kohaselt 11 miljonit eurot aastas. Kõnealune rahaline toetus aitab kaasa Mauritaania meremajanduse ja kalandussektori säästva arengu riikliku strateegia väljaarendamisele ja elluviimisele vastutustundliku ja säästva kalapüügi rakendamiseks Mauritaania vetes, eelkõige lõikes 3 ja IV lisas osutatud sekkumisvaldkondadele ja Arguin’i panga rahvuspargile.2. Lõikes 1 osutatud rahalise toetuse kasutamise eest vastutab Mauritaania ning see põhineb lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel kindlaks määratud eesmärkidel ja nende saavutamiseks kavandatud ühe- ja mitmeaastastel programmidel.3. Ilma et see piiraks lepinguosaliste poolt nende eesmärkide kindlaksmääramist ja kooskõlas Mauritaania meremajanduse ja kalandussektori säästva arengu riikliku strateegia praeguste prioriteetidega, ning et kindlustada sektori säästev ja vastutustundlik majandamine, on lepinguosalised otsustanud keskenduda järgmistele sekkumisvaldkondadele.a) Juhtimise parandamine kalanduse valdkonnas:- toetus väikesemahulise ja rannikupüügi oskuslikuks arendamiseks, eelkõige kalandussektori majandamiskavade koostamise, jälgimise ja hindamise kaudu,- programmid kalandusalaste teadmiste parandamiseks,- püügikoormuse korralduse toetamine,- kohaste laboratooriumide loomine Mauritaania okeanograafia- ja kalandusuuringute instituudi raames, nende varustuse ajakohastamine ning teabe- ja statistilise analüüsi süsteemide arendamine.b) Kalandussektori kiirem integreerimine Mauritaania riiklikku majandusse:- infrastruktuuride, eriti sadamainfrastruktuuride arendamine investeerimisprogrammide kaudu, näiteks Nouâdhibou sadama ja Nouakchott’i kalaturu taastamine väikesemahulise kalapüügi saagi lossimiseks,- rahaline toetus Mauritaania tööstusliku kalalaevastiku restruktureerimiseks,- väikesemahulise kalapüügi laevastiku moderniseerimise programmi loomine, et tagada hügieeni- ja turvanõuete täitmine, sealhulgas puust piroogide asendamine sobivamast materjalidest ning koos säilitusvahenditega piroogidega,- toetus- ja investeerimisprogrammide loomine merejärelevalve parandamiseks, näiteks ankurdamispontoonide ehitamine sadamatesse järelevalveasutuse ja Mauritaania okeanograafia- ja kalandusuuringute instituudi tarbeks ning järelevalvetehnikate ja -tehnoloogiatele (eelkõige VMS) kohandatud koolitusprogrammi loomine,- programmide ja algatuste rakendamine kalandustoodete müügi edendamise tagamiseks, eelkõige lossitud ja töödeldud toodete sanitaar- ja fütosanitaartingimuste parandamiseks ette nähtud meetmete abil.c) Sektori suutlikkuse tugevdamine ja juhtimise parandamine:- koolitus- ja toetusprogrammide loomine mereohutuse ja päästetööde parandamiseks, eelkõige väikesemahulise laevastiku puhul,- toetusprogrammide loomine sektori juhtimisega tegelevatele kalandus- ja mereministeeriumi tehnilistele talitustele,- tegevuskava loomine sektori juhtimisega tegelevate talituste tõhususe suurendamiseks,- kalalaevatunnistuste haldamise süsteemi ja laevaseiresüsteemi loomine ja tõhustamine.Artikkel 7Mauritaania kalanduspoliitika toetuse rakendamise tingimused1. Ilma et see piiraks käesoleva protokolli artikli 6 lõike 3 sätete kohaldamist, lepivad ühendus ja Mauritaania lepingu artiklis 10 osutatud ühiskomitees IV lisas määratletud suuniste põhjal ja kohe pärast protokolli jõustumist kokku järgmises:a) ühe- ja mitmeaastased suunised, millest juhindutakse säästva ja vastutustundliku kalapüügi juurutamisele suunatud Mauritaania kalanduspoliitika prioriteetide, eelkõige käesoleva protokolli artikli 6 lõikes 3 sätestatud prioriteetide rakendamisel;b) ühe- ja mitmeaastased eesmärgid ning igal aastal saavutatud tulemuste hindamist võimaldavad kriteeriumid ja näitajad.2. Kõik muudatused neis suunistes, eesmärkides ning hindamiskriteeriumides ja -näitajates kiidavad lepinguosalised heaks ühiskomitees.3. Esimesel protokolli kohaldamise aastal teatab Mauritaania ühendusele käesoleva protokolli artikli 6 lõikes 1 sätestatud rahalise toetuse kasutamisest suuniste, eesmärkide ning hindamiskriteeriumide ja -näitajate heakskiitmise ajal ühiskomitees. Igal järgmisel aastal teavitab ministeerium Euroopa Ühendust toetuse kasutamisest enne eelmise aasta 30. septembrit.4. Mauritaania ministeerium edastab komisjoni delegatsioonile hiljemalt kolm kuud pärast aasta möödumist käesolevale protokollile allakirjutamise kuupäevast aastaaruande saadud tulemuste rakendamise ning kõigi esinenud raskuste kohta.Komisjon jätab endale õiguse taotleda Mauritaania ametiasutustelt nimetatud tulemustega seotud lisateavet, et pidada lepingu artiklis 10 sätestatud ühiskomitee raames nõu Mauritaania ametiasutustega kavandatud eesmärkide saavutamist võimaldavate meetmete vastuvõtmiseks.Artikkel 8Ühenduse ettevõtjate majanduslik integratsioon Mauritaania kalandussektoriga1. Lepinguosalised kohustuvad edendama ühenduse ettevõtjate integreerimist kogu Mauritaania kalandusvaldkonda.2. Et arendada värske kala sektorit, vähendab Mauritaania nendelt ühenduse ettevõtjatelt, kes lossivad Mauritaania sadamates (eelkõige kohalikule tööstusele müümiseks, nende toodete väärtuse suurendamiseks Mauritaanias või Mauritaania kalastusvööndis püütud saagi vedamiseks mööda maismaateid) nõutavate tasude suurust vastavalt käesoleva protokolli lisa 1 sätetele ja asjakohastele Mauritaania õigusnormidele.3. Lepinguosalised otsustavad luua töörühma, mille ülesanne on teha kindaks ühenduse otseinvesteeringute takistused ja toetamise võimalused Mauritaania kalandusvaldkonnas ning selliste investeeringute suhtes kehtivate tingimuste pehmendamist võimaldavad meetmed.Artikkel 9Vaidlused – protokolli kohaldamise peatamine1. Käesoleva protokolli ja selle lisade sätete tõlgendamisel ja nende kohaldamisel tekkivate mis tahes erimeelsuste korral peavad lepinguosalised nõu lepingu artiklis 10 sätestatud ühiskomitees, mis kutsutakse vajaduse korral kokku erakorraliselt.2. Protokolli kohaldamise võib ühe lepinguosalise algatusel peatada, kui lepinguosaliste erimeelsus on tõsine ja lõike 1 kohaselt ühiskomitees peetud nõupidamisel kokkulepet ei saavutatud.3. Protokolli kohaldamise peatamiseks peab huvitatud lepinguosaline teatama oma kavatsusest kirjalikult vähemalt kolm kuud enne peatamise jõustumiskuupäeva.4. Erandina lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud peatamise menetlusest on ühendusel õigus protokolli kohaldamine viivitamata peatada, kui Mauritaania ei täida endale kalanduspoliitika rakendamise osas võetud kohustusi. Sellest peatamisest teatatakse viivitamata Mauritaania ametiasutustele.5. Peatamise korral jätkavad lepinguosalised konsultatsioone vaidluse lahendamiseks vastastikusel kokkuleppel. Lahenduseni jõudmisel jätkatakse käesoleva protokolli kohaldamist ning rahalist toetust vähendatakse proportsionaalselt ja põhimõttel pro rata temporis vastavalt ajavahemikule, mil käesoleva protokolli kohaldamine oli peatatud.Artikkel 10Protokolli kohaldamise peatamine maksete tasumata jätmise tõttuKui ühendus ei tasu käesoleva protokolli artikliga 2 ette nähtud makseid, võib käesoleva protokolli artikli 4 sätteid arvestades käesoleva protokolli kohaldamise peatada järgmistel tingimustel:a) ministeerium saadab Euroopa Komisjonile teate makse mittelaekumise kohta. Euroopa Komisjon viib läbi vajalikud kontrollimenetlused ja sooritab vajaduse korral makse hiljemalt 30 tööpäeva jooksul alates teate kättesaamise kuupäevast;b) kui Mauritaania pädevad asutused ei ole lõikes a sätestatud ajavahemiku jooksul makset või asjakohast selgitust makse puudumise kohta saanud, on neil õigus peatada protokolli kohaldamine. Sellest teavitavad nad viivitamata Euroopa Komisjoni;c) protokolli kohaldamine jätkub niipea, kui kõnealune makse on sooritatud.Artikkel 11Siseriiklike õigusnormide kohaldamineIlma et see piiraks lepingu sätete kohaldamist, kohaldatakse käesoleva protokolli ja selle lisa alusel kala püüdvate laevade tegevuse, eelkõige lossimise, ümberlaadimise, sadamateenuste kasutamise, varude hankimise ja muu suhtes Mauritaanias kehtivaid õigus- ja haldusnorme.Artikkel 12KestusKäesolevat protokolli ja selle lisasid kohaldatakse kahe aasta jooksul alates 1. augustist 2006; seejärel võib seda pikendada lepinguosaliste vaikival kokkuleppel kaks korda samuti kahe aasta kaupa, kui lepingut ei denonsseerita kooskõlas artikliga 13.Artikkel 13Denonsseerimine1. Protokolli denonsseerimise korral teatab huvitatud lepinguosaline teisele lepinguosalisele kirjalikult oma kavatsusest protokoll denonsseerida vähemalt kuus kuud enne esialgse ajavahemiku või iga täiendava ajavahemiku möödumist.2. Eelmises lõikes osutatud teatise üleandmisega alustatakse lepinguosaliste vahelisi konsultatsioone.Artikkel 14JõustumineKäesolev protokoll ja selle lisad jõustuvad lepingu jõustumiskuupäeval.[1] Sellele summale lisanduvad otse Mauritaaniale I lisa IV peatükis nimetatud kontole kantavad I lisa III peatükis toodud laevaomanike tasud, mille suurus on hinnanguliselt 22 miljonit eurot aastas.--------------------------------------------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 31.8.2010
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 230/253
 Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Pravilnik št. 105 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologiranju vozil, namenjenih za prevoz nevarnega blaga, glede na njihove posebne konstrukcijske značilnosti
 Vključuje vsa veljavna besedila do:
 Dodatka 1 k spremembam 04 – začetek veljavnosti: 22. julij 2009
 VSEBINA
 PRAVILNIK
 1.
 Področje uporabe
 2.
 Opredelitev pojmov
 3.
 Vloga za homologacijo
 4.
 Homologacija
 5.
 Tehnične določbe
 6.
 Sprememba tipa vozila in razširitev homologacije
 7.
 Skladnost proizvodnje
 8.
 Kazni za neskladnost proizvodnje
 9.
 Popolno prenehanje proizvodnje
 10.
 Prehodne določbe
 11.
 Imena in naslovi tehničnih služb, pristojnih za izvajanje homologacijskih preskusov, ter upravnih organov
 PRILOGE
 Priloga 1 –
 Sporočilo o podeljeni, zavrnjeni, razširjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje tipa vozila glede na konstrukcijske značilnosti za prevoz nevarnega blaga
 Priloga 2 –
 Namestitev homologacijskih oznak
 1. PODROČJE UPORABE
 Določbe tega pravilnika veljajo za konstrukcijo osnovnih motornih vozil kategorije N in njihovih priklopnikov kategorije O (1), namenjenih za prevoz nevarnega blaga iz odstavka 9.1.2 Priloge B k Evropskemu sporazumu o mednarodnem cestnem prevozu nevarnega blaga (ADR).
 2. OPREDELITEV POJMOV
 V tem pravilniku:
 2.1
 „osnovno vozilo“ (v nadaljevanju: vozilo) pomeni podvozje s kabino, vlečno vozilo za polpriklopnik, podvozje priklopnika ali priklopnik s samonosno karoserijo za prevoz nevarnega blaga;
 2.2
 „tip vozila“ pomeni vozila, ki se bistveno ne razlikujejo glede konstrukcijskih značilnosti, navedenih v tem pravilniku.
 3. VLOGA ZA HOMOLOGACIJO
 3.1
 Vlogo za homologacijo tipa vozila glede na njegove posebne konstrukcijske značilnosti vloži proizvajalec vozila ali njegov pooblaščeni zastopnik.
 3.2
 Vlogi za homologacijo se v treh izvodih priložijo dokumenti, navedeni v nadaljevanju, z naslednjimi podatki:
 3.2.1
 podroben opis tipa vozila glede na njegovo nadgradnjo, motor (kompresijski vžig, prisilni vžig), mere, konfiguracijo in uporabljene materiale;
 3.2.2
 oznaka vozila v skladu z odstavkom 9.1.1.2 ADR (EX/II, EX/III, AT, FL, OX, MEMU);
 3.2.3
 risbe vozila;
 3.2.4
 največja tehnično dovoljena masa (v kg) celotnega vozila.
 3.3
 Tehnični službi, pristojni za izvajanje homologacijskih preskusov, se predloži vzorčno vozilo tipa, ki ga je treba homologirati.
 4. HOMOLOGACIJA
 4.1
 Če tip vozila, predloženega v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 5 spodaj, se homologacija za navedeni tip vozila podeli.
 4.2
 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip. Prvi dve števki (zdaj 04 za Pravilnik, kakor je bil spremenjen s spremembami 04) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika v času izdaje homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu vozila iz odstavka 2.2.
 4.3
 Obvestilo o podelitvi ali razširitvi homologacije tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se pošlje Pogodbenicam s sporočilom na obrazcu, skladnem z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 4.4
 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim v skladu s tem pravilnikom, se na vidno in zlahka dostopno mesto, navedeno na homologacijskem certifikatu, namesti mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:
 4.4.1
 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2);
 4.4.2
 številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije na desni strani kroga iz odstavka 4.4.1, in
 4.4.3
 dodatnega simbola, ločenega od številke homologacije, ki predstavlja oznako vozila v skladu z odstavkom 9.1.1.2 ADR. Pri vozilih MEMU se lahko uporabi oznaka „EX/III“.
 4.5
 Če je vozilo skladno s tipom vozila, homologiranim v skladu z enim ali več drugimi pravilniki, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 4.4.1. ni treba ponoviti; v tem primeru se na desni strani simbola iz odstavka 4.4.1 v navpičnih stolpcih navedejo številke pravilnikov in homologacij ter dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.
 4.6
 Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.
 4.7
 Homologacijska oznaka se namesti blizu napisne ploščice vozila, ki jo je namestil proizvajalec, ali nanjo.
 4.8
 Priloga 2 k temu pravilniku prikazuje primere homologacijskih oznak.
 5. TEHNIČNE DOLOČBE
 5.1 Vozila morajo izpolnjevati določbe za posamezno oznako, kot so navedene v spodnji preglednici (3).
 Za namene tega pravilnika morajo vozila MEMU izpolnjevati zahteve za vozila EX/III.
 Za vozila, homologirana glede na izpolnjevanje zahtev za EX/III v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen s spremembami 04, velja, da so skladna z zahtevami za vozila MEMU.
 5.1.1 ELEKTRIČNA OPREMA
 5.1.1.1 Splošne določbe
 Celotna električna napeljava mora v skladu s preglednico iz odstavka 5.1. izpolnjevati naslednje določbe.
 5.1.1.2 Ožičenje
 5.1.1.2.1
 Vodniki morajo biti dovolj zmogljivi, da ne pride do pregrevanja. Vodniki morajo biti ustrezno izolirani. Tokokrogi morajo biti zaščiteni z varovalkami ali avtomatskimi odklopniki, razen v naslednjih tokokrogih:
 —
 od akumulatorja do sistema za hladni zagon in zaustavitev motorja,
 —
 od akumulatorja do alternatorja,
 —
 od alternatorja do ohišja z varovalkami ali odklopniki,
 —
 od akumulatorja do zaganjalnika,
 —
 od akumulatorja do ohišja za regulacijo moči trajnostnega zavornega sistema, če je ta električen ali elektromagneten,
 —
 od akumulatorja do mehanizma za električni dvig osi podvozja.
 Našteti nezavarovani tokokrogi morajo biti kar se da kratki.
 OZNAKA VOZILA (v skladu z odstavkom 9.1 Adr)
 TEHNIČNE DOLOČBE
 EX/II
 EX/III
 AT
 FL
 OX
 Električna oprema
 5.1.1.2
 Ožičenje
 X
 X
 X
 X
 5.1.1.3
 Glavno stikalo akumulatorja
 X
 X
 5.1.1.3.1
 X
 X
 5.1.1.3.2
 X
 X
 5.1.1.3.3
 X
 5.1.1.3.4
 X
 X
 5.1.1.4
 Akumulatorji
 X
 X
 X
 5.1.1.5
 Tokokrogi pod stalno napetostjo
 X
 X
 5.1.1.5.1
 X
 5.1.1.5.2
 X
 5.1.1.6
 Električna napeljava za kabino
 X
 X
 5.1.2.
 Preprečevanje požara
 5.1.2.2
 Kabina vozila
 X
 5.1.2.3
 Posode za gorivo
 X
 X
 X
 X
 5.1.2.4
 Motor
 X
 X
 X
 X
 5.1.2.5
 Izpušni sistem
 X
 X
 X
 5.1.2.6
 Trajnostni zavorni sistem
 X
 X
 X
 X
 5.1.2.7
 Grelniki na zgorevanje
 5.1.2.7.1
 X
 X
 X
 X
 X
 5.1.3
 Zavorni sistem
 5.1.3.1
 Zavorni sistem
 X
 X
 X
 X
 5.1.3.2
 Zavorni sistem
 X
 5.1.4
 Omejevalnik hitrosti
 X
 X
 X
 X
 X
 5.1.5
 Naprava za priklop priklopnika
 X
 X
 5.1.1.2.2
 Kabli se varno pritrdijo in namestijo tako, da so vodniki zaščiteni pred mehanskimi in temperaturnimi obremenitvami.
 5.1.1.3 Glavno stikalo akumulatorja
 5.1.1.3.1
 Prekinitveno stikalo se namesti čim bližje akumulatorju. Če se uporablja enopolno stikalo, se namesti v napajalni vod in ne v ozemljitveni vod.
 5.1.1.3.2
 Naprava za vklop in izklop stikala se vgradi v voznikovo kabino. Biti mora v neposrednem dosegu s sedeža voznika in jasno označena. Pred nehotenim vklopom se zaščiti z zaščitnim pokrovom ali upravljalno napravo na dvojni premik ali na drug primeren način. Dodatne upravljalne naprave se lahko namestijo pod pogojem, da so jasno označene in zaščitene pred nehotenim vklopom. Če je za upravljalne naprave potrebno električno napajanje, za tokokroge upravljalnih naprav veljajo zahteve iz odstavka 5.1.1.5.
 5.1.1.3.3
 Stikalo mora biti nameščeno v ohišju s stopnjo zaščite IP65 po standardu IEC 529.
 5.1.1.3.4
 Električne povezave do stikala morajo imeti stopnjo zaščite IP54. To ni potrebno, če so povezave v ohišju, npr. v omarici z akumulatorjem, ker so tako že zaščitene pred kratkim stikom, na primer s prevleko iz kavčuka.
 5.1.1.4 Akumulatorji
 Sponke akumulatorja morajo biti električno izolirane ali pokrite z izolirnim pokrovom akumulatorja. Če akumulatorji niso nameščeni pod pokrovom motorja, morajo biti nameščeni v ohišje s prezračevanjem.
 5.1.1.5 Tokokrogi pod stalno napetostjo
 5.1.1.5.1
 Deli električne napeljave, vključno z vodniki, ki morajo ostati pod napetostjo, ko je glavno stikalo akumulatorja izklopljeno, morajo biti primerni za uporabo v nevarnem območju. Ta oprema morata biti skladna z zahtevami iz delov 0 in 14 standarda IEC 60079 (4) in ustreznimi dodatnimi zahtevami iz delov 1, 2, 5, 6, 7, 11, 15 ali 18 standarda IEC (5).
 Pri uporabi dela 14 standarda IEC 60079, se uporablja naslednja razvrstitev:
 Električna oprema pod stalno napetostjo, vključno z vodniki, za katere ne veljajo določbe iz odstavkov 5.1.1.3 in 5.1.1.4, mora ustrezati zahtevam, ki veljajo za območje 1, za električno opremo na splošno ali zahtevam, ki veljajo za območje 2, za električno opremo, nameščeno v voznikovi kabini. Električna oprema mora ustrezati predpisom, ki veljajo za eksplozijsko zaščitno skupino IIC, temperaturni razred T6.
 Napajalni vodniki za električno opremo pod stalno napetostjo morajo biti skladni z določbami dela 7 standarda IEC 60079 („Povečana varnost“) in biti zaščiteni z varovalko ali samodejnim odklopnikom čim bliže viru električne energije ali biti v primeru „opreme, varne same po sebi“ zaščiteni z varnostno napravo, nameščeno čim bliže viru energije.
 Zato mora električna oprema pod stalno napetostjo, nameščena v okolju, kjer temperatura, ki jo ustvarja neelektrični material, nameščen v istem okolju, presega omejitev temperaturnega razreda T6, soditi najmanj v temperaturni razred T4.
 5.1.1.5.2
 Vodniki, ki so speljani mimo glavnega stikala akumulatorja in morajo biti pod stalno napetostjo, kadar je glavno stikalo akumulatorja izklopljeno, morajo biti zaščiteni pred pregrevanjem z ustrezno napravo, npr. talilno varovalko, zaščitnim odklopnikom ali varnostno napravo (tokovni omejevalnik).
 5.1.1.6 Določbe za električno napeljavo v zadnjem delu voznikove kabine
 Napeljava mora biti zasnovana, nameščena in zaščitena tako, da v normalnih pogojih uporabe vozila ne more zanetiti ognja ali povzročiti kratkega stika in da je v primeru udarca ali poškodbe možnost teh tveganj čim manjša. Še zlasti:
 5.1.1.6.1 Ožičenje
 Vodniki, ki potekajo za voznikovo kabino, morajo biti zaščiteni pred udarci, odrgninami in trenjem, ki nastajajo v normalnih pogojih uporabe vozila. Možnosti ustrezne zaščite so prikazane na slikah 1, 2, 3 in 4. Vseeno vodniki naprave za preprečevanje blokiranja koles ne potrebujejo dodatne zaščite.
 Slika 1
 Slika 2
 Slika 3
 Slika 4
 5.1.1.6.2 Osvetlitev
 Uporaba žarnic z navojem ni dovoljena.
 5.1.1.6.3 Električni dvižni mehanizem
 Električna oprema dvižnega mehanizma za dvig osi mora biti nameščena v zatesnjenem ohišju na zunanji strani podvozja z vzdolžnimi nosilci.
 5.1.2 Preprečevanje požara
 5.1.2.1 Splošne določbe
 Tehnični predpisi, navedeni v nadaljevanju, se uporabljajo v skladu s preglednico iz odstavka 5.1.
 5.1.2.2 Kabina vozila
 Če kabina ni sestavljena iz težko gorljivih materialov, se v zadnjem delu kabine namesti kovinska zaščitna plošča ali plošča iz drugega primernega materiala enake širine, kot je cisterna. Vsa okna v zadnjem delu kabine ali zaščitne plošče morajo biti hermetično zaprta z ognjevarnim steklom in ognjevarnimi okvirji. Med cisterno in kabino ali zaščitno ploščo mora biti najmanj 15 cm prostora.
 5.1.2.3 Posode za gorivo
 Posode za gorivo z dovodom do motorja vozila morajo ustrezati naslednjim predpisom:
 5.1.2.3.1
 v primeru iztekanja iz posode mora gorivo iztekati na tla, ne da pride v stik z razgretimi deli vozila ali tovorom;
 5.1.2.3.2
 posode za gorivo, ki so napolnjene z bencinom, morajo biti opremljene z učinkovito ognjevarno zaščito, ki se prilagodi nalivnemu grlu, ali s pokrovom, ki omogoča, da nalivno grlo posode za gorivo ostane nepredušno zaprto.
 5.1.2.4 Motor
 Motor vozila mora biti nameščen in opremljen tako, da ne obstaja nevarnost za tovor zaradi pregrevanja ali vžiga. Motor pri vozilih tipa EX/II in EX/III in MEMU mora biti motor na kompresijski vžig.
 5.1.2.5 Izpušni sistem
 Izpušni sistem in izpušne cevi morajo biti nameščene ali zaščitene tako, da ne obstaja nevarnost pregrevanja ali vžiga tovora. Deli izpuha, ki so nameščeni neposredno pod posodo za gorivo (dizelsko), morajo biti odmaknjeni najmanj 100 mm ali zaščiteni s toplotno izolacijo.
 Izpušni sistem vozil tipa EX/II, EX/III in MEMU mora biti izdelan in nameščen tako, da odvečna toplota ne pomeni tveganja za tovor, do katerega bi prišlo pri dvigu temperature nad 80 °C na notranji površini prostora za tovor (6).
 5.1.2.6 Trajnostna zavora
 Vozila, opremljena s sistemom trajnostne zavore, ki povzroča višjo temperaturo in je nameščen za zadnjo steno kabine, morajo biti opremljena s toplotno izolacijo, nameščeno med to napravo in cisterno ali tovorom, in taka, da preprečujejo kakršno koli pregrevanje cisterne ali tovora.
 Poleg tega mora izolacija ščititi zavorni sistem tudi pri nenamernem iztekanju snovi med prevozom. Zadovoljiva je zaščita z dvojno steno.
 5.1.2.7 Grelniki na zgorevanje
 5.1.2.7.1
 Grelniki na zgorevanje morajo izpolnjevati ustrezne tehnične zahteve iz Pravilnika ECE št. 122 (vključno z zahtevami iz Priloge 9), kakor je bil spremenjen v skladu z datumi uporabe iz navedenega pravilnika.
 5.1.3 Zavorni sistem
 Vozila, ki izpolnjujejo predpise z robno številko 10 221 ADR, morajo upoštevati ustrezne predpise Pravilnika št. 13, vključno s predpisi iz spremenjene Priloge 5.
 5.1.3.1
 Vozila z oznakami EX/III, AT, FL, OX in MEMU morajo ustrezati vsem določbam iz Pravilnika št. 13, vključno z določbami iz Priloge 5.
 5.1.3.2
 Vozila z oznakami EX/II morajo ustrezati vsem določbam iz Pravilnika št. 13. Določbe iz Priloge 5 ne veljajo.
 5.1.4 Omejevanje hitrosti
 Motorna vozila kategorij N2 in N3 morajo biti opremljena z omejevalnikom hitrosti v skladu s tehničnimi zahtevami iz Pravilnika št. 89, kakor je bil spremenjen. Naprava mora biti nastavljena tako, da hitrost ne preseže 90 km/h, ob upoštevanju tehnične tolerance naprave.
 5.1.5 Naprava za priklop priklopnika
 Naprava za priklop priklopnika mora biti v skladu s tehničnimi predpisi trenutno veljavnega Pravilnika št. 55, ob upoštevanju navedenih datumov začetka veljavnosti.
 6. SPREMEMBA TIPA VOZILA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE
 6.1
 Upravni organ, ki je podelil homologacijo tipa vozila, se obvesti o kakršni koli spremembi tipa vozila. Ta organ lahko:
 6.1.1
 meni, da ni verjetno, da bodo spremembe imele znaten škodljiv učinek in da je v vsakem primeru vozilo še vedno izpolnjuje zahteve; ali
 6.1.2
 zahteva nadaljnje poročilo od tehnične službe, ki opravlja preskuse.
 6.2
 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z opisom sprememb sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, po postopku, določenem v zgornjem odstavku 4.3.
 6.3
 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice s sporočilom o podeljeni homologaciji po vzorcu iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 7. SKLADNOST PROIZVODNJE
 Presoja skladnosti proizvodnje se izvede v skladu s postopki iz Priloge 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) z naslednjimi zahtevami:
 7.1
 Vozilo, homologirano po tem pravilniku, se izdela tako, da izpolnjuje zahteve iz zgornjega odstavka 5, da bi bilo v skladu s homologiranim tipom.
 7.2
 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost uporabljenih metod preverjanja skladnosti v vsaki proizvodni enoti. Običajna pogostnost preverjanja je enkrat na dve leti.
 8. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE
 8.1
 Homologacija, ki se podeli za tip vozila v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če ne izpolnjuje zahtev, določenih v zgornjem odstavku 7.
 8.2
 Če pogodbenica Sporazuma iz leta 1958, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, skladnem z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 9. POPOLNEM PRENEHANJU PROIZVODNJE
 Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip vozila, homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 10. PREHODNE DOLOČBE
 10.1
 Od uradnega začetka veljavnosti sprememb 04 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve ECE homologacije v skladu s tem pravilnikom, kakor je bil spremenjen s spremembami 04.
 10.2
 Od 1. januarja 2008 smejo pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, dodeljevati ECE homologacij le za tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s spremembami 04.
 10.3
 Do 31. decembra 2007 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej podeljujejo homologacije in razširitve teh homologacij za tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s predhodnimi spremembami.
 10.4
 Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve nacionalne ali regionalne homologacije za tip vozila, homologiran v skladu s spremembami 04 tega pravilnika.
 10.5
 Od 1. januarja 2008 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme podeliti nacionalne ali regionalne homologacije za tip vozila, homologiran v skladu s predhodnimi spremembami tega pravilnika.
 11. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV
 Pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, Sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki opravljajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo obrazci, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, zavrnitev ali preklic homologacije.
 (1) Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2).
 (2) 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južnoafriško republiko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) ter 58 za Tunizijo. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.
 (3) Sklicevanja v tem pravilniku na druge pravilnike ECE se štejejo tudi za sklicevanja na druge mednarodne predpise, ki vsebujejo enake tehnične predpise kot posamezni pravilnik ECE. V tem smislu je treba razlagati tudi sklicevanja na določene dele posameznih pravilnikov ECE.
 (4) Zahteve dela 14 standarda IEC 60079 nimajo večje veljave od določb tega pravilnika.
 (5) Uporabljajo se lahko tudi splošne zahteve standarda EN 50014 in dodatne zahteve standardov EN 50015, 50016, 50017, 50018, 50019, 50020 ali 50028.
 (6) Skladnost s temi zahtevami se preveri na gotovem vozilu.
 PRILOGA 1
 SPOROČILO
 (največji format: A4 (210 × 297 mm))
 PRILOGA 2
 NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKIH OZNAK
 VZOREC A
 (Glej odstavek 4.4 tega pravilnika)
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila za prevoz nevarnega blaga homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 105, pod številko homologacije 0424 92 in z oznako EX/II (v skladu z odstavkom 9.1.1.2 Priloge B k ADR). Prvi dve števki številke homologacije pomenita, da je v času podelitve Pravilnik št. 105 vključeval spremembe 04.
 VZOREC B
 (Glej odstavek 4.5 tega pravilnika)
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikoma št. 105 in 13 (1) . Prvi dve števki homologacijske številke pomenita, da je v času podelitve posameznih homologacij Pravilnik št. 105 vključeval spremembe 04, Pravilnik št. 13 pa je vključeval že spremembe 09.
 (1) Druga številka pravilnika je navedena le kot primer.