text:
 22.6.2018
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 159/17
 TERRORISMIN ENNALTAEHKÄISYÄ KOSKEVAN EUROOPAN NEUVOSTON YLEISSOPIMUKSEN LISÄPÖYTÄKIRJA
 Riika, 22 päivänä lokakuuta 2015
 EUROOPAN NEUVOSTON JÄSENVALTIOT JA MUUT TÄMÄN PÖYTÄKIRJAN ALLEKIRJOITTANEET TERRORISMIN ENNALTAEHKÄISYÄ KOSKEVAN EUROOPAN NEUVOSTON YLEISSOPIMUKSEN (CETS 196) SOPIMUSPUOLET, jotka
 KATSOVAT, että Euroopan neuvoston päämääränä on suuremman yhtenäisyyden saavuttaminen sen jäsenten kesken,
 TAHTOVAT tehostaa edelleen pyrkimyksiä ehkäistä ja torjua terrorismia kaikissa muodoissaan sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti, kunnioittaen samalla ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta,
 PALAUTTAVAT MIELIIN ne ihmisoikeudet ja perusvapaudet, joita suojaavat erityisesti yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi (ETS 5) ja sen pöytäkirjat sekä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus,
 ILMAISEVAT syvän huolensa siitä uhasta, joka aiheutuu henkilöiden matkustamisesta ulkomaille tarkoituksena tehdä terrorismirikoksia, myötävaikuttaa tai osallistua niihin tai antaa tai vastaanottaa koulutusta terrorismiin toisen valtion alueella,
 OTTAVAT TÄSSÄ YHTEYDESSÄ HUOMIOON päätöslauselman 2178 (2014), jonka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto antoi 7272. istunnossaan 24 päivänä syyskuuta 2014, ja erityisesti päätöslauselman 4–6 kohdan,
 PITÄVÄT suotavana täydentää terrorismin ennaltaehkäisyä koskevaa Euroopan neuvoston yleissopimusta tietyiltä osin,
 OVAT SOPINEET SEURAAVASTA:
 1 artikla
 Tarkoitus
 Tämän pöytäkirjan tarkoituksena on täydentää Varsovassa 16 päivänä toukokuuta 2005 allekirjoitettavaksi avatun terrorismin ennaltaehkäisyä koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen (jäljempänä ’yleissopimus’) määräyksiä siltä osin kuin on kyse pöytäkirjan 2–6 artiklassa kuvattujen tekojen säätämisestä rangaistavaksi, tehostaen siten sopimuspuolten pyrkimyksiä ehkäistä ennalta terrorismia ja sen kielteisiä vaikutuksia mahdollisuuksiin nauttia täysimittaisesti ihmisoikeuksia, erityisesti oikeutta elämään, sekä sopimusvaltioiden kansallisilla että kansainvälisessä yhteistyössä toteutettavilla toimilla, ottaen asianmukaisesti huomioon sopimuspuolten välillä sovellettavat voimassa olevat monenväliset ja kahdenväliset valtiosopimukset.
 2 artikla
 Osallistuminen yhteenliittymään tai ryhmään terrorismia varten
 1. Tässä pöytäkirjassa ”osallistuminen yhteenliittymään tai ryhmään terrorismia varten” tarkoittaa osallistumista yhteenliittymän tai ryhmän toimintaan tarkoituksena tehdä yksi tai useampi terrorismirikos kyseisessä yhteenliittymässä tai ryhmässä tai myötävaikuttaa tällaisten rikosten tekemiseen.
 2. Sopimuspuolet toteuttavat tarvittavat toimet säätääkseen oikeudenvastaisen ja tahallisen 1 kohdassa määritellyn ”osallistumisen yhteenliittymään tai ryhmään terrorismia varten” kansallisen lainsäädäntönsä nojalla rangaistavaksi teoksi.
 3 artikla
 Koulutuksen vastaanottaminen terrorismiin
 1. Tässä pöytäkirjassa ”koulutuksen vastaanottaminen terrorismiin” tarkoittaa ohjeiden, kuten tietojen tai käytännön taitojen, vastaanottamista toiselta henkilöltä räjähteiden, ampuma-aseiden tai muiden aseiden taikka myrkyllisten tai vaarallisten aineiden valmistukseen tai käyttöön taikka muiden erityisten menetelmien tai tekniikan käyttöön tarkoituksena tehdä terrorismirikos tai myötävaikuttaa terrorismirikoksen tekemiseen.
 2. Sopimuspuolet toteuttavat tarvittavat toimet säätääkseen oikeudenvastaisen ja tahallisen 1 kohdassa määritellyn ”koulutuksen vastaanottamisen terrorismiin” kansallisen lainsäädäntönsä nojalla rangaistavaksi teoksi.
 4 artikla
 Matkustaminen ulkomaille terrorismia varten
 1. Tässä pöytäkirjassa ”matkustaminen ulkomaille terrorismia varten” tarkoittaa matkustamista valtioon, joka ei ole matkustajan kansalaisuus- tai asuinvaltio, tarkoituksena tehdä terrorismirikos, myötävaikuttaa tai osallistua sen tekemiseen taikka antaa tai vastaanottaa koulutusta terrorismiin.
 2. Sopimuspuolet toteuttavat tarvittavat toimet säätääkseen oikeudenvastaisen ja tahallisen 1 kohdassa määritellyn ”matkustamisen ulkomaille terrorismia varten” kansallisen lainsäädäntönsä nojalla rangaistavaksi teoksi, kun matkustaminen tapahtuu sopimuspuolten alueelta tai matkustajana on niiden kansalainen. Tällöin kukin sopimuspuoli voi määrätä valtiosääntönsä periaatteiden edellyttämistä ja niiden mukaisista edellytyksistä.
 3. Sopimuspuolet toteuttavat myös tarvittavat toimet säätääkseen kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti tässä artiklassa tarkoitetun rikoksen yrityksen kansallisen lainsäädännön nojalla ja mukaisesti rangaistavaksi teoksi.
 5 artikla
 Terrorismia varten ulkomaille matkustamisen rahoittaminen
 1. Tässä pöytäkirjassa ”terrorismia varten ulkomaille matkustamisen rahoittaminen” tarkoittaa sitä, että annetaan tai kerätään millä tahansa keinoin välittömästi tai välillisesti varoja, jotka mahdollistavat kokonaan tai osittain henkilön tämän pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdassa määritellyn matkustamisen ulkomaille terrorismia varten, tekijän ollessa tietoinen siitä, että varat on kokonaan tai osittain tarkoitettu käytettäväksi tähän tarkoitukseen.
 2. Sopimuspuolet toteuttavat tarvittavat toimet säätääkseen oikeudenvastaisen ja tahallisen 1 kohdassa määritellyn ”terrorismia varten ulkomaille matkustamisen rahoittamisen” kansallisen lainsäädäntönsä nojalla rangaistavaksi teoksi.
 6 artikla
 Terrorismia varten ulkomaille matkustamisen järjestäminen tai muu edistäminen
 1. Tässä pöytäkirjassa ”terrorismia varten ulkomaille matkustamisen järjestäminen tai muu edistäminen” tarkoittaa mitä tahansa järjestämistä tai edistämistä, jolla autetaan henkilöä matkustamaan ulkomaille terrorismia varten tämän pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdassa määritellyllä tavalla, tekijän ollessa tietoinen siitä, että siten annettava apu on tarkoitettu terrorismia varten.
 2. Sopimuspuolet toteuttavat tarvittavat toimet säätääkseen oikeudenvastaisen ja tahallisen 1 kohdassa määritellyn ”terrorismia varten ulkomaille matkustamisen järjestämisen tai muun edistämisen” kansallisen lainsäädäntönsä nojalla rangaistavaksi teoksi.
 7 artikla
 Tietojenvaihto
 1. Sopimuspuolet toteuttavat kansallisen lainsäädäntönsä ja voimassa olevien kansainvälisten velvoitteidensa mukaisesti tarvittavat toimet tehostaakseen sopimuspuolten välillä oikea-aikaista saatavilla olevien merkittävien tietojen vaihtoa henkilöistä, jotka matkustavat ulkomaille terrorismia varten 4 artiklassa määritellyllä tavalla, sanotun vaikuttamatta yleissopimuksen 3 artiklan 2 kappaleen a kohdan soveltamiseen. Tätä tarkoitusta varten kukin sopimuspuoli nimeää yhteystahon, joka on käytettävissä ympärivuorokautisesti koko viikon.
 2. Sopimuspuoli voi päättää nimetä 1 kohdan mukaisesti jo olemassa olevan yhteystahon.
 3. Sopimuspuolen yhteystaholla on oltava valmiudet viestiä kiireellisesti toisen sopimuspuolen yhteystahon kanssa.
 8 artikla
 Ehdot ja takeet
 1. Sopimuspuolet varmistavat, että tätä pöytäkirjaa täytäntöön pantaessa, myös tekoja 2–6 artiklan mukaisesti rangaistavaksi säädettäessä sekä kyseisiä rangaistussäännöksiä täytäntöön pantaessa ja sovellettaessa, kunnioitetaan ihmisoikeusvelvoitteita, erityisesti liikkumisvapautta, sananvapautta, yhdistymisvapautta ja uskonnonvapautta, joista määrätään kyseisiin sopimuspuoliin sovellettavilla yleissopimuksella ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevalla kansainvälisellä yleissopimuksella ja muilla kansainväliseen oikeuteen perustuvilla velvoitteilla.
 2. Säädettäessä tekoja rangaistavaksi tämän pöytäkirjan 2–6 artiklan mukaisesti sekä pantaessa täytäntöön ja sovellettaessa kyseisiä rangaistussäännöksiä olisi lisäksi sovellettava suhteellisuusperiaatetta ottaen huomioon tavoiteltavat oikeutetut päämäärät ja niiden välttämättömyyden demokraattisessa yhteiskunnassa, ja tällöin olisi pidätyttävä kaikenlaisesta mielivallasta sekä syrjivästä ja rasistisesta kohtelusta.
 9 artikla
 Pöytäkirjan ja yleissopimuksen välinen suhde
 Tässä pöytäkirjassa käytettävät sanat ja ilmaukset tulkitaan yleissopimuksen merkityksen mukaisesti. Sopimuspuolten kesken kaikkia yleissopimuksen määräyksiä, lukuun ottamatta sen 9 artiklaa, sovelletaan tämän mukaisesti.
 10 artikla
 Allekirjoittaminen ja voimaantulo
 1. Tämä pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten yleissopimuksen allekirjoittajille. Pöytäkirja ratifioidaan tai hyväksytään. Allekirjoittaja ei voi ratifioida eikä hyväksyä tätä pöytäkirjaa, ellei se ole aiemmin ratifioinut tai hyväksynyt yleissopimusta tai ratifioi tai hyväksy sitä samanaikaisesti pöytäkirjan kanssa. Ratifioimis- tai hyväksymiskirjat talletetaan Euroopan neuvoston pääsihteerin huostaan.
 2. Tämä pöytäkirja tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta kuudennen ratifioimis- tai hyväksymiskirjan tallettamisesta ja kun vähintään neljä Euroopan neuvoston jäsenvaltiota on tallettanut ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa.
 3. Sellaisen allekirjoittajan osalta, joka tallettaa ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa myöhemmin, tämä pöytäkirja tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirja on talletettu.
 11 artikla
 Pöytäkirjaan liittyminen
 1. Tämän pöytäkirjan tultua voimaan valtio, joka on liittynyt yleissopimukseen, voi liittyä myös tähän pöytäkirjaan, tai valtio voi liittyä samanaikaisesti sekä yleissopimukseen että pöytäkirjaan.
 2. Sellaisen valtion osalta, joka liittyy pöytäkirjaan 1 kohdan mukaisesti, pöytäkirja tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona liittymiskirja on talletettu Euroopan neuvoston pääsihteerin huostaan.
 12 artikla
 Alueellinen soveltaminen
 1. Valtio tai Euroopan unioni voi tämän pöytäkirjan allekirjoittaessaan tai ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa tallettaessaan määrittää alueen tai alueet, johon tätä pöytäkirjaa sovelletaan.
 2. Sopimuspuoli voi milloin tahansa myöhemmin Euroopan neuvoston pääsihteerille osoitettavalla selityksellä laajentaa tämän pöytäkirjan soveltamisen koskemaan muuta selityksessä määritettyä aluetta. Tällaisen alueen osalta pöytäkirja tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona pääsihteeri on vastaanottanut selityksen.
 3. Edellisten kahden kappaleen mukaisesti annettu selitys voidaan kyseisessä selityksessä määritetyn alueen osalta peruuttaa Euroopan neuvoston pääsihteerille osoitettavalla ilmoituksella. Peruutus tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona pääsihteeri on vastaanottanut ilmoituksen.
 13 artikla
 Irtisanominen
 1. Sopimuspuoli voi milloin tahansa irtisanoa tämän pöytäkirjan ilmoittamalla siitä Euroopan neuvoston pääsihteerille.
 2. Irtisanominen tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona Euroopan neuvoston pääsihteeri on vastaanottanut ilmoituksen.
 3. Yleissopimuksen irtisanominen aiheuttaa ilman eri toimia tämän pöytäkirjan irtisanomisen.
 14 artikla
 Ilmoitukset
 Euroopan neuvoston pääsihteeri ilmoittaa Euroopan neuvoston jäsenvaltioille, Euroopan unionille, niille Euroopan neuvoston ulkopuolisille valtioille, jotka ovat osallistuneet tämän pöytäkirjan valmisteluun, sekä valtioille, jotka ovat liittyneet tai jotka on kutsuttu liittymään tähän pöytäkirjaan,
 a)
 allekirjoittamisista;
 b)
 ratifioimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjojen tallettamisista;
 c)
 10 ja 11 artiklan mukaisista pöytäkirjan voimaantulopäivistä;
 d)
 muista tähän pöytäkirjaan liittyvistä toimista, selityksistä, ilmoituksista ja tiedonannoista.
 TÄMÄN VAKUUDEKSI ALLEKIRJOITTANEET, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.
 Tehty Riiassa, 22 päivänä lokakuuta 2015, yhtenä englannin- ja ranskankielisenä kappaleena, jonka molemmat tekstit ovat yhtä todistusvoimaiset ja joka talletetaan Euroopan neuvoston arkistoon. Euroopan neuvoston pääsihteeri toimittaa oikeaksi todistetut jäljennökset kullekin Euroopan neuvoston jäsenvaltiolle, Euroopan unionille, niille Euroopan neuvoston ulkopuolisille valtioille, jotka ovat osallistuneet tämän pöytäkirjan valmisteluun, sekä valtioille, jotka on kutsuttu liittymään pöytäkirjaan.


type: wikipedia

text:
Francisca López Gómez es una actriz española nacida en Linares que ha trabajado en cine, televisión y teatro, además de ejercer de profesora y directora teatral.
 Ha estudiado solfeo y canto en el Conservatorio de Córdoba, así como danza contemporánea (con Frances Bravo), danza española (en el Centro de Danza de Córdoba) y flamenco (con Carmen Romero). En el mundo de la interpretación ha estudiado Teatro y Movimiento en la RESAD, Teatro Gestual en la Escuela Ana Vázquez de Castro, Movimiento Escénico con Jaques Lecoq en el Teatro de la Abadía en Madrid, Curso de Clown en la École de Teatre de Philipe Gaulier en Londres, curso El Teatro de Shakespeare con William Keen. Además es diplomada en Arte Dramático por la Escuela Superior de Arte Dramático y Danza de Córdoba.
 Teatro
 Como directora
 Eskimales, el viaje de la familia Iglulik, para la compañía teatral SinFín.
 Dos pillos y un bombero, para la compañía teatral SinFín.
 Lola Magazine Femenino, para la compañía teatral Daltónico Teatro.
 Como actriz
 Políticamente incorrecto, de Paco Mir.
 Inspiración, de Ana Vázquez.
 El sol de oriente, de Joan Font.
 La fuerza del destino, en el Teatro Real.
 La vida breve, en el Teatro Real.
 Cine
 Cortometrajes
 A qué esperas.
 El ángel de mármol. 1996.
 Nora. 1995.
 Largometrajes
 La luz prodigiosa, de Miguel Hermoso, 2003.
 La caja 507, de Enrique Urbizu, 2002.
 Televisión
 Papeles episódicos
 Homicidios, Capítulo La mano derecha ensangrentada. 2011.
 Tierra de lobos, Capítulo Pueblo tomado. 2011.
 Raphael: una historia de superación personal. Capítulos Una canción, un teatro y a ti y Qué sabe nadie. 2010.
 De repente, los Gómez. Capítulo Testigos protegidos. 2009.
 Hospital Central. Capítulos Nadar hasta la orilla y Las apariencias engañan. 2008 y 2006.
 El comisario. Capítulos Tormenta en el corazón y Mejor no saber. 2008 y 2006.
 Hermanos y detectives. Capítulos El profesional y El grupo de los cuatro. 2007.
 Cuéntame como pasó. Capítulo Los tiempos cambian. 2003
 Aquí no hay quien viva, Capítulo Érase el reciclaje. 2003.
 Periodistas, Capítulo: El cementerio de elefantes. 2002.
 Padre Coraje. 2002.
 Manos a la obra. Capítulo ¡Toma mochuelo!. 2001.
 Con pelos en la lengua, serie para internet.
 Papeles secundarios
 Valientes, como Mercedes. 2010.
 Lalola, como Irma. 2008.(3 episodios).
 El siguiente. 2007.
 Ana y los siete, como Catalina. 2004-2005.
 Docencia
 Clases de Clown y teatro gestual. En Scaena, Carmen Roche.
 Talleres de Clown. En escuela de teatro Bululú y Universidad Carlos III, entre otras.
 Talleres de Teatro de calle. En la Casa de la Juventud de Velilla de San Antonio.
 Enlaces externos
 Referencias
 Actrices de cine de España
 Actrices de teatro de España
 Actrices de televisión de España
 Nacidos en Linares (Jaén)


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 29.6.2018
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 164/5
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2018/920
 z 28. júna 2018,
 ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 180/2014, pokiaľ ide o určité ustanovenia týkajúce sa kontrol, oznámení, podávania výročných správ a zmien programov POSEI
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 228/2013 z 13. marca 2013 o osobitných opatreniach v oblasti poľnohospodárstva v prospech najvzdialenejších regiónov Únie a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 247/2006 (1), a najmä na jeho článok 6 ods. 2, článok 8 druhý pododsek, článok 12 ods. 3 a článok 14 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 Zo skúseností získaných v súvislosti s uplatňovaním vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 180/2014 (2) vyplynulo, že určité ustanovenia týkajúce sa kontrol, oznámení a podávania výročných správ sa musia objasniť a zjednodušiť.
 (2)
 V článkoch 2, 3 a 5 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú ustanovenia uplatniteľné na dovozné povolenia, osvedčenia o oslobodení od dovozného cla, osvedčenia o pomoci, ako aj na platbu, týkajúce sa výrobkov dovážaných z tretích krajín alebo dodávaných z Únie. Na základe článku 4 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1239 (3) je v súvislosti s dovoznými povoleniami povinné používanie čísla registrácie a identifikácie hospodárskych subjektov (ďalej len „číslo EORI“). Je potrebné stanoviť rovnakú požiadavku v súvislosti s dovoznými povoleniami, osvedčeniami o oslobodení od dovozného cla a osvedčeniami o pomoci, na ktoré sa vzťahujú v uvedenom poradí články 2, 3 a 5 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014.
 (3)
 Článok 8 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 obsahuje pravidlá týkajúce sa dokumentov, ktoré majú predložiť hospodárske subjekty, a platnosti povolení a osvedčení. Je vhodné zjednodušiť elektronické zasielanie sprievodných dokladov k povoleniam a osvedčeniam.
 (4)
 V článku 16 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú pravidlá pre administratívne a fyzické kontroly týkajúce sa dovozu, vstupu, vývozu a odosielania poľnohospodárskych výrobkov. Je vhodné oddeliť druh fyzických kontrol pri dovoze od druhu fyzických kontrol pri vývoze a odosielaní. V znení tohto článku by sa mala výslovne uvádzať povinnosť vykonávať kontroly operácií týkajúcich sa vývozu a odosielania, ustanovených v oddiele 5 uvedeného nariadenia, na reprezentatívnej vzorke.
 (5)
 V článku 22 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú všeobecné zásady kontrol v súvislosti so žiadosťami o pomoc v rámci opatrení na podporu miestnych poľnohospodárskych výrobkov. S prihliadnutím na rôznorodosť a rôzne úrovne zložitosti činností v rámci opatrení a v záujme ďalšieho uistenia, že vo vzorkách sú pokryté a zastúpené všetky oblasti výdavkov, je potrebné špecifikovať, že príslušné orgány majú vykonávať kontroly priamo na mieste na úrovni každej činnosti, pričom vzorka predstavuje minimálne 5 % žiadostí o poskytnutie pomoci. Vzorka by mala zároveň predstavovať minimálne 5 % súm, na ktoré sa pomoc na každú činnosť vzťahuje.
 (6)
 V článku 24 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú pravidlá výberu žiadateľov o poskytnutie pomoci, ktorí sa majú podrobiť kontrolám priamo na mieste. Keďže v najvzdialenejších regiónoch by mohol byť počet žiadateľov nízky, členské štáty by mali mať možnosť vybrať si len jedného žiadateľa.
 (7)
 V článku 38 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa vyžaduje, aby sa niektoré údaje týkajúce sa osobitného režimu zásobovania oznamovali na konci každého štvrťroka. Táto periodicita je zaťažujúca a oznámenie len raz ročne sa považuje za dostatočné.
 (8)
 V článku 39 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú prvky, ktoré sa majú zahrnúť do výročných správ o vykonávaní opatrení. Komisia vo svojej správe z 15. decembra 2016 (4) dospela k záveru, že podávanie správ o vykonávaní programov POSEI by sa malo zlepšiť s cieľom lepšie posudzovať súlad s cieľmi, a to aj pri osobitnom režime zásobovania, a lepšie opísať situáciu poľnohospodárskeho sektora a jeho vývoja vrátane sledovania cien a konkurenčného postavenia miestnej výroby so zreteľom na dovoz. Keďže je tiež vhodné objasniť ohlasovaciu povinnosť a stanoviť novú štruktúru výročných správ, príslušné informácie by sa mali uviesť v novej prílohe k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 180/2014.
 (9)
 V článku 40 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa stanovujú postupy na zmenu programov POSEI. Vzhľadom na skúsenosti získané pri jeho uplatňovaní je potrebné zjednodušiť uvedené postupy v záujme zabezpečenia pružnejšieho a hladšieho prispôsobovania skutočným podmienkam, pokiaľ ide o režim zásobovania a miestne odvetvia poľnohospodárskej výroby. Preto je vhodné vyžadovať, aby boli zároveň do 31. júla predložené aj zmeny, na ktoré sa vzťahuje článok 40 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia.
 (10)
 Vo všeobecnosti zmeny programov POSEI nemusia byť formálne schválené Komisiou. Je vhodné upraviť znenie článku 40 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 tak, aby v ňom bola táto zásada vyjadrená jasnejšie.
 (11)
 „Zásadné“ zmeny v programoch, na ktoré sa vzťahuje článok 40 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014, musia byť formálne schválené Komisiou. Na základe skúseností s týmto postupom je potrebné predĺžiť lehotu na schválenie na päť mesiacov od oznámenia zmeny. V záujme zjednodušenia postupu by sa okrem toho malo obmedziť formálne schválenie Komisiou na prvé dva prípady, na ktoré sa v súčasnosti vzťahuje uvedené ustanovenie.
 (12)
 Článok 40 ods. 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 sa týka „menej zásadných“ zmien. Aby sa uľahčil postup finančných úprav v jednotlivých členských štátoch, lehota na oznámenie úprav v rozsahu do 20 % finančného príspevku by sa mala predĺžiť do 31. mája.
 (13)
 Napokon vymedzenie pojmu „opatrenie“ v článku 40 ods. 5 písm. a) vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 180/2014 by sa malo zjednodušiť.
 (14)
 Niekoľko nariadení Komisie bolo zrušených a nahradených delegovanými a vykonávacími nariadeniami. V záujme jasnosti a právnej istoty je vhodné aktualizovať odkazy na tieto nariadenia. Najmä pokiaľ ide o systém dovozných a vývozných povolení, odkazy na nariadenie Komisie (ES) č. 376/2008 (5) by sa mali nahradiť odkazmi na delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1237 (6) a vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1239.
 (15)
 Pokiaľ ide o oznámenia Komisii (ES), odkazy na nariadenie Komisie (ES) č. 792/2009 (7) by sa mali nahradiť odkazmi na delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1183 (8) a vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/1185 (9).
 (16)
 Pokiaľ ide o pravidlá na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (10), odkazy na nariadenie Komisie (ES) č. 1122/2009 (11) by sa mali nahradiť odkazmi na delegované nariadenie Komisie (EÚ) 640/2014 (12) a vykonávacie nariadenie (EÚ) 809/2014 (13).
 (17)
 Pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa Colného kódexu Únie, odkazy na nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 (14) by sa mali nahradiť odkazmi na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 (15), na delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2446 (16) alebo na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2447 (17).
 (18)
 Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 180/2014 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (19)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre priame platby,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 180/2014 sa mení takto:
 (1)
 Článok 2 sa mení takto:
 a)
 Odsek 2 sa nahrádza takto:
 „2. Dovozné povolenie sa vyhotovuje v súlade so vzorom uvedeným v prílohe I k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2016/1239 (*1).
 Bez toho, aby bolo dotknuté toto nariadenie, sa mutatis mutandis uplatňuje článok 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1237 (*2) a články 2, 3, článok 4 ods. 1, články 5, 7 a 13 až 16 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239.
 Negatívna tolerancia stanovená v článku 5 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a v článku 8 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239 sa uplatňuje mutatis mutandis.
 (*1) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1239 z 18. mája 2016, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o systém dovozných a vývozných licencií (Ú. v. EÚ L 206, 30.7.2016, s. 44)."
 (*2) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1237 z 18. mája 2016, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií, a ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa uvoľnenia a prepadnutia zábezpeky zloženej pre takéto licencie, ktorým sa menia nariadenia Komisie (ES) č. 2535/2001, (ES) č. 1342/2003, (ES) č. 2336/2003, (ES) č. 951/2006, (ES) č. 341/2007 a (ES) č. 382/2008 a zrušujú nariadenia Komisie (ES) č. 2390/98, (ES) č. 1345/2005, (ES) č. 376/2008 a (ES) č. 507/2008 (Ú. v. EÚ L 206, 30.7.2016, s. 1).“;"
 b)
 Odsek 6 sa nahrádza takto:
 „6. Dovozné clo sa vyberá za množstvá, ktoré presahujú množstvá uvedené v dovoznom povolení. Pozitívna tolerancia vo výške 5 % stanovená v článku 5 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a v článku 8 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239 sa uplatňuje za predpokladu, že bude vo vzťahu k nej zaplatené dovozné clo.“;
 (2)
 V článku 3 sa odsek 2 nahrádza takto:
 „2. Osvedčenie o oslobodení od dovozného cla sa vyhotovuje podľa vzoru dovozného povolenia uvedeného v prílohe I k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2016/1239.
 Bez toho, aby bolo dotknuté toto nariadenie, sa mutatis mutandis uplatňuje článok 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a články 2, 3, článok 4 ods. 1, články 5, 7 a 13 až 16 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239.
 Negatívna tolerancia stanovená v článku 5 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a v článku 8 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239 sa uplatňuje mutatis mutandis.“;
 (3)
 V článku 5 sa odsek 2 nahrádza takto:
 „2. Osvedčenie o pomoci sa vyhotovuje podľa vzoru dovozného povolenia uvedeného v prílohe I k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2016/1239.
 Bez toho, aby bolo dotknuté toto nariadenie, sa mutatis mutandis uplatňuje článok 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a články 2, 3, článok 4 ods. 1, články 5, 7 a 13 až 16 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239.
 Negatívna tolerancia stanovená v článku 5 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2016/1237 a v článku 8 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2016/1239 sa uplatňuje mutatis mutandis.“;
 (4)
 Článok 8 ods. 1 sa mení takto:
 a)
 Prvý pododsek sa mení takto:
 i)
 Úvodná veta sa nahrádza takto:
 „S prihliadnutím na článok 2 ods. 5, článok 3 ods. 6, článok 5 ods. 7 a články 11 a 12 príslušné orgány prijímajú žiadosti o dovozné povolenie, žiadosti o osvedčenie o oslobodení od dovozného cla alebo žiadosti o osvedčenie o pomoci, ktoré predkladajú hospodárske subjekty v súvislosti s každou zásielkou. K týmto žiadostiam sa musí priložiť originál alebo overená kópia nákupnej faktúry, ako aj originál alebo overená kópia alebo úradne osvedčený elektronický ekvivalent týchto dokladov:“;
 ii)
 Písmeno b) sa nahrádza takto:
 „b)
 Pokiaľ ide o osvedčenie o pomoci:
 i)
 dôkazné prostriedky colného statusu tovaru Únie uvedené v článku 199 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447 (*3) alebo
 ii)
 vyhlásenie typu CO podľa hlavy VIII kapitol 2 a 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2446 (*4) v súlade s údajovými prvkami č. 1/1, 1/2 a 1/3 uvedenými v tabuľke s požiadavkami na údaje uvedenej v hlave I kapitole 3 oddiele 1 prílohy B k uvedenému nariadeniu.
 (*3) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 343, 29.12.2015, s. 558)."
 (*4) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2446 z 28. júla 2015, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, pokiaľ ide o podrobné pravidlá, ktorými sa bližšie určujú niektoré ustanovenia Colného kódexu Únie (Ú. v. EÚ L 343, 29.12.2015, s. 1).“;"
 b)
 Druhý pododsek sa nahrádza takto:
 „Tieto sprievodné doklady môžu mať formu elektronickej správy. V prípade, že príslušný overujúci orgán nemá k dispozícii informačný systém slúžiaci na spravovanie a vytváranie takéhoto elektronického dokumentu, nahradí sa jeho vytlačenou kópiou, ktorá je riadne overená ako skutočná kópia, alebo jeho vytlačeným úradne osvedčeným elektronickým ekvivalentom.“
 (5)
 V článku 12 sa tretí odsek nahrádza takto:
 „Oznámenie uvedené v tomto článku sa vykoná v súlade s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2017/1183 (*5) a vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2017/1185 (*6).
 (*5) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1183 z 20. apríla 2017 o doplnení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 s ohľadom na poskytovanie informácií a predkladanie dokumentov Komisii (Ú. v. EÚ L 171, 4.7.2017, s. 100)."
 (*6) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1185 z 20. apríla 2017, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 a (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o poskytovanie informácií a predkladanie dokumentov Komisii, a ktorým sa menia a zrušujú viaceré nariadenia Komisie (Ú. v. EÚ L 171, 4.7.2017, s. 113).“;"
 (6)
 V článku 16 sa odsek 2 nahrádza takto:
 „2. Fyzické kontroly pri dovoze alebo vstupe poľnohospodárskych výrobkov, ktoré sa vykonávajú v dotknutom najvzdialenejšom regióne, musia zahŕňať reprezentatívnu vzorku v rozsahu najmenej 5 % povolení a osvedčení predložených v súlade s článkom 9.
 Fyzické kontroly pri vývoze alebo odosielaní, ktoré sa vykonávajú v dotknutom najvzdialenejšom regióne, stanovené v oddiele 5, musia zahŕňať reprezentatívnu vzorku najmenej 5 % operácií na základe rizikových profilov stanovených členskými štátmi.
 Na tieto fyzické kontroly sa mutatis mutandis uplatňuje nariadenie Komisie (ES) č. 1276/2008 (*7).
 Okrem toho v osobitných prípadoch môže Komisia požadovať, aby sa fyzické kontroly vykonali na inej percentuálnej vzorke.
 (*7) Nariadenie Komisie (ES) č. 1276/2008 zo 17. decembra 2008 o monitorovaní vývozu poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré sa poskytujú náhrady alebo iné sumy, prostredníctvom fyzických kontrol (Ú. v. EÚ L 339, 18.12.2008, s. 53).“;"
 (7)
 V článku 22 sa tretí odsek nahrádza takto:
 „Na základe analýzy rizík v súlade s článkom 24 ods. 1 tohto nariadenia príslušné orgány vykonávajú pri každej činnosti kontroly priamo na mieste na vzorke minimálne 5 % žiadostí o poskytnutie pomoci. Vzorka musí zároveň predstavovať minimálne 5 % súm, na ktoré sa pomoc na každú činnosť vzťahuje.“;
 (8)
 V článku 24 ods. 1 druhý pododsek sa pridáva nasledujúca veta:
 „Ak je minimálny počet žiadateľov o poskytnutie pomoci, ktorí sa musia podrobiť kontrole priamo na mieste, nižší ako 12, členské štáty náhodne vyberú aspoň jedného žiadateľa.“;
 (9)
 Články 28 a 29 sa nahrádzajú takto:
 „Článok 28
 Vrátenie neoprávnených platieb a sankcie
 1. V prípade neoprávnenej platby sa uplatňuje mutatis mutandis článok 7 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 809/2014 (*8).
 2. Ak sa vykonala neoprávnená platba na základe nepravdivého vyhlásenia, falošných dokumentov alebo z dôvodu závažnej nedbanlivosti žiadateľa o poskytnutie pomoci, uloží sa sankcia vo výške neoprávnenej platby zvýšená o úrok vypočítaný podľa článku 7 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014.
 Článok 29
 Vyššia moc a výnimočné okolnosti
 V prípadoch vyššej moci alebo výnimočných okolností v zmysle článku 2 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa uplatňuje mutatis mutandis článok 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 640/2014 (*9).
 (*8) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 31.7.2014, s. 69)."
 (*9) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 20.6.2014, s. 48).“;"
 (10)
 V článku 32 ods. 3 sa druhý pododsek nahrádza takto:
 „Oznámenie uvedené v tomto odseku sa vykoná v súlade s delegovaným nariadením (EÚ) 2017/1183 a vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1185.“;
 (11)
 V článku 35 sa odsek 2 nahrádza takto:
 „2. Príslušné orgány sa ubezpečia o tom, že výrobky uvedené v prílohe VII sa používajú v súlade s príslušnými predpismi Únie, najmä v súlade s článkami 211, 214, 215, 218, 219 a 254 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 (*10), články 161 až 164, 171 až 175, 178, 179 a 239 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/2446 a článkami 260 až 269 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2015/2447.
 (*10) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 10.10.2013, s. 1).“;"
 (12)
 Článok 38 sa mení takto:
 a)
 odsek 1 sa mení takto:
 i)
 V prvom pododseku sa úvodná veta nahrádza takto:
 „Pokiaľ ide o osobitný režim zásobovania, najneskôr 31. mája každého roka príslušné orgány oznamujú Komisii tieto údaje týkajúce sa úkonov uskutočnených v predchádzajúcom roku v súvislosti s odhadom zásobovania v rámci referenčného kalendárneho roka, členené podľa jednotlivých výrobkov a číselných znakov KN a prípadne aj podľa jednotlivých miest určenia:“;
 ii)
 Druhá veta v druhom pododseku sa vypúšťa.
 b)
 Odseky 3 a 4 sa nahrádzajú takto:
 „3. Oznámenia uvedené v tomto článku sa vykonávajú v súlade s delegovaným nariadením (EÚ) 2017/1183 a vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1185.
 4. Oznámenia uvedené v článku 23 ods. 3 a v článku 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 228/2013 sa takisto vykonajú v súlade s delegovaným nariadením (EÚ) 2017/1183 a vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1185.“;
 (13)
 Článok 39 sa nahrádza takto:
 „Článok 39
 Výročná správa
 1. Štruktúra a obsah výročnej správy podľa článku 32 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 228/2013 sú stanovené v prílohe IX k tomuto nariadeniu.
 2. Správa uvedená v prvom odseku sa Komisii predkladá v súlade s delegovaným nariadením (EÚ) 2017/1183 a vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1185.“;
 (14)
 Článok 40 sa mení takto:
 a)
 Odseky 1 a 2 sa nahrádzajú takto:
 „1. Zmeny každého programu POSEI predkladajú členské štáty Komisii raz za kalendárny rok na každý program, s výnimkou prípadov zásahu vyššej moci alebo výnimočných okolností. Zmeny sa zasielajú Komisii najneskôr 31. júla roku, ktorý predchádza roku ich uplatnenia. Zmeny sú riadne odôvodnené, pričom sa uvedú najmä tieto informácie:
 a)
 príčiny prípadných problémov v súvislosti s vykonávaním, ktoré odôvodňujú zmenu programu;
 b)
 očakávané účinky zmeny;
 c)
 dôsledky, pokiaľ ide o financovanie a podmienky účasti.
 Komisia včas informuje členský štát, ak sa domnieva, že zmeny nie sú v súlade s právnymi predpismi Únie, najmä s článkom 4 nariadenia (EÚ) č. 228/2013, bez toho, aby boli dotknuté články 51 a 52 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.
 Zmeny sa uplatňujú od 1. januára roka nasledujúceho po roku, v ktorom boli oznámené. V prípade, že sa považuje za potrebnú skoršia žiadosť, tieto zmeny sa môžu uplatniť skôr, ak Komisia nevznesie námietku.
 2. Odchylne od odseku 1 Komisia oddelene posúdi ďalej uvedené zmeny navrhnuté členskými štátmi a rozhodne o ich schválení najneskôr do piatich mesiacov odo dňa ich predloženia v súlade s postupom uvedeným v článku 34 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 228/2013:
 a)
 pristúpenie nového najvzdialenejšieho regiónu;
 b)
 zavedenie nových skupín výrobkov do všeobecného programu s cieľom podporovať ich v rámci osobitného režimu zásobovania alebo v rámci nových opatrení na pomoc miestnej poľnohospodárskej výrobe.
 Takto schválené zmeny sa uplatňujú od 1. januára roka nasledujúceho po roku, v ktorom bol podaný návrh na zmenu, alebo odo dňa výslovne uvedeného v rozhodnutí o schválení.“;
 b)
 V odseku 3 sa písmeno b) nahrádza takto:
 „b)
 pokiaľ ide o všetky opatrenia, úpravy finančného príspevku do výšky 20 % na každé jednotlivé opatrenie, bez toho, aby boli dotknuté finančné stropy stanovené v článku 30 nariadenia (EÚ) č. 228/2013, pod podmienkou, že sa takéto úpravy oznámia najneskôr do 31. mája roka nasledujúceho po kalendárnom roku, na ktorý sa vzťahuje zmenený finančný príspevok;“;
 c)
 V odseku 5 sa písmeno a) nahrádza takto:
 „a)
 „opatrenie“ je zoskupenie činností nevyhnutných na dosiahnutie jedného alebo viacerých cieľov programu, pričom toto zoskupenie predstavuje rozpočtový riadok, v súvislosti s ktorým sa pridelené finančné prostriedky vymedzujú vo finančnej tabuľke uvedenej v článku 5 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 228/2013;“;
 d)
 Odsek 6 sa nahrádza takto:
 „6. Oznámenia uvedené v tomto článku sa vykonávajú v súlade s delegovaným nariadením (EÚ) 2017/1183 a vykonávacím nariadením (EÚ) 2017/1185.“;
 (15)
 Dopĺňa sa príloha IX, ktorej text je uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 28. júna 2018
 Za Komisiu
 predseda
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) Ú. v. EÚ L 78, 20.3.2013, s. 23.
 (2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 180/2014 z 20. februára 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 228/2013 o osobitných opatreniach v oblasti poľnohospodárstva v prospech najvzdialenejších regiónov Únie (Ú. v. EÚ L 63, 4.3.2014, s. 13).
 (3) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1239 z 18. mája 2016, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o systém dovozných a vývozných licencií (Ú. v. EÚ L 206, 30.7.2016, s. 44).
 (4) Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o vykonávaní systému osobitných opatrení v oblasti poľnohospodárstva v prospech najvzdialenejších regiónov Únie (POSEI) [COM(2016) 797 final].
 (5) Nariadenie Komisie (ES) č. 376/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (Ú. v. EÚ L 114, 26.4.2008, s. 3).
 (6) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1237 z 18. mája 2016, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií, a ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013, pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa uvoľnenia a prepadnutia zábezpeky zloženej pre takéto licencie, ktorým sa menia nariadenia Komisie (ES) č. 2535/2001, (ES) č. 1342/2003, (ES) č. 2336/2003, (ES) č. 951/2006, (ES) č. 341/2007 a (ES) č. 382/2008 a zrušujú nariadenia Komisie (ES) č. 2390/98, (ES) č. 1345/2005, (ES) č. 376/2008 a (ES) č. 507/2008 (Ú. v. EÚ L 206, 30.7.2016, s. 1).
 (7) Nariadenie Komisie (ES) č. 792/2009 z 31. augusta 2009, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá poskytovania informácií a predkladania dokumentov členskými štátmi Komisii v rámci spoločnej organizácie trhov, režimu priamych platieb, podpory poľnohospodárskych výrobkov a režimov uplatniteľných na najvzdialenejšie regióny a menšie ostrovy v Egejskom mori (Ú. v. EÚ L 228, 1.9.2009, s. 3).
 (8) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1183 z 20. apríla 2017 o doplnení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 s ohľadom na poskytovanie informácií a predkladanie dokumentov Komisii (Ú. v. EÚ L 171, 4.7.2017, s. 100).
 (9) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1185 z 20. apríla 2017, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 a (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o poskytovanie informácií a predkladanie dokumentov Komisii, a ktorým sa menia a zrušujú viaceré nariadenia Komisie (Ú. v. EÚ L 171, 4.7.2017, s. 113).
 (10) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 549).
 (11) Nariadenie Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 316, 2.12.2009, s. 65).
 (12) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 20.6.2014, s. 48).
 (13) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 31.7.2014, s. 69).
 (14) Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 11.10.1993, s. 1).
 (15) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 10.10.2013, s. 1).
 (16) Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2446 z 28. júla 2015, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, pokiaľ ide o podrobné pravidlá, ktorými sa bližšie určujú niektoré ustanovenia Colného kódexu Únie (Ú. v. EÚ L 343, 29.12.2015, s. 1).
 (17) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 343, 29.12.2015, s. 558).
 PRÍLOHA
 „
 PRÍLOHA IX
 Štruktúra a obsah výročnej správy podľa článku 39
 Štruktúra a obsah správy za predchádzajúci rok sa stanovujú takto:
 1. VŠEOBECNÝ KONTEXT V PREDCHÁDZAJÚCOM ROKU
 1.1.
 Sociálno-ekonomický kontext.
 1.2.
 Situácia v poľnohospodárstve a jeho rozvoj.
 2. FYZICKÉ A FINANČNÉ VYKONÁVANIE OPATRENÍ A AKCIÍ
 2.1.
 Celková tabuľka s finančnými údajmi o podpore miestnej výroby a osobitnom režime zásobovania vrátane pôvodne pridelených rozpočtových prostriedkov na jednotlivé opatrenia a akcie, ako aj skutočných výdavkov, a v prípade potreby aj každej štátnej pomoci poskytnutej v súlade s článkom 23 nariadenia (EÚ) č. 228/2013.
 2.2.
 Komplexný opis fyzického a finančného vykonávania všetkých opatrení a akcií zahrnutých v programe, a to vrátane technickej pomoci:
 a)
 pokiaľ ide o osobitný režim zásobovania: údaje o ročnej bilancii dodávok príslušného regiónu a jej analýza;
 b)
 pokiaľ ide o miestnu výrobu: údaje o fyzickom a finančnom vykonávaní každého opatrenia a akcie, ktoré sa uvádzajú v programe, a ich analýza vrátane údajov o počte prijímateľov, počte zvierat, na ktoré sa vzťahuje platba, oprávnenej rozlohe a/alebo počte dotknutých poľnohospodárskych podnikov. Podľa potreby sa k údajom pripojí prezentácia a analýza sektora, na ktorý sa dané opatrenie vzťahuje.
 3. VÝKONNOSŤ PROGRAMU V PREDCHÁDZAJÚCOM ROKU
 3.1.
 Pokrok v opatreniach a akciách vo vzťahu k špecifickým cieľom a prioritám programu a všeobecným cieľom stanoveným v článku 2 nariadenia (EÚ) č. 228/2013:
 a)
 vývoj a analýza vnútroštátnych ukazovateľov na kvantifikáciu špecifických cieľov programu a posúdenie stupňa dosiahnutia špecifických cieľov každého opatrenia v rámci programu;
 b)
 pokiaľ ide o osobitný režim zásobovania, informácie o spôsobe, akým sa prejavuje poskytnuté zvýhodnenie, ako aj opatrenia a kontroly vykonané s cieľom zabezpečiť realizáciu daného zvýhodnenia v súlade s článkom 6 tohto nariadenia;
 c)
 pokiaľ ide o osobitný režim zásobovania, analýza proporcionality pomoci vo vzťahu k dodatočným nákladom na prepravu do najvzdialenejších regiónov a v prípade výrobkov určených na spracovanie a ako poľnohospodárske vstupy aj dodatočné náklady spojené s ostrovným charakterom a vzdialenou zemepisnou polohou;
 d)
 ročné údaje o spoločných ukazovateľoch výkonnosti uvedených v článku 37 tohto nariadenia a ich analýza, a to najmä s ohľadom na dosiahnutie všeobecných cieľov stanovených v článku 2 nariadenia (EÚ) č. 228/2013.
 V uvedených analýzach sa musí venovať osobitná pozornosť monitorovaniu cien, rozvoju miestneho poľnohospodárstva a konkurenčnému postaveniu miestnych výrobkov, pokiaľ ide o dovoz z tretích krajín a zásobovanie z Únie.
 3.2.
 Závery analýz o vhodnosti stratégie týkajúcej sa opatrení a jej možnom zlepšení v záujme dosiahnutia cieľov programu.
 4. RIADENIE PROGRAMU
 4.1.
 Stručný prehľad všetkých hlavných problémov, ktoré sa vyskytli pri riadení a vykonávaní opatrení počas predmetného roka.
 4.2.
 Štatistické údaje o kontrolách, ktoré vykonali príslušné orgány, a všetkých uplatnených sankciách. Akékoľvek ďalšie informácie, ktoré by mohli slúžiť na lepšie pochopenie predložených údajov.
 5. ZMENY
 Stručné zhrnutie všetkých zmien programu, ktoré sa predložili počas predmetného roka a ich opodstatnenie.
 “


text:
Lainausmerkki on välimerkki, jota käytetään yleensä pareittain erottamaan tekstistä suora lainaus. Tällöin yksi lainausmerkki kirjoitetaan erotettavan tekstin alkuun ja toinen sen loppuun, joten yleensä puhutaankin monikollisesti lainausmerkeistä eikä vain yhdestä lainausmerkistä. Lainausmerkkejä voidaan käyttää myös ironisesti tai loitontaen ilmaisemaan, että kirjoittaja ei itse välttämättä ole täysin valmis allekirjoittamaan väitettä.
 Tavalliset lainausmerkit ovat niin sanottuja kokolainausmerkkejä eli kaksinkertaisia lainausmerkkejä, joiden ohella voidaan joskus käyttää puolilainausmerkkejä eli yksinkertaisia lainausmerkkejä. Suomen kielessä puolilainausmerkki on aina samannäköinen kuin heittomerkki, ja teknisestä näkökulmasta ne ovatkin sama merkki, mutta kieliopillisesti heittomerkki on osa jonkin yksittäisen sanan kirjoitusasua, kun taas puolilainausmerkit (samoin kuin kokolainausmerkit) liittyvät laajempaan lause- tai tekstiyhteyteen. Monien muiden kielten kirjoituksessa tämä ero näkyy osittain typografisellakin tasolla.
 Ulkomuoto ja typografiset muunnelmat
 Typografisesti kokolainausmerkki on syntynyt kahdesta peräkkäisestä heittomerkistä ja muodostuu suorasta, kaarevasta tai kulmikkaasta kaksoiskuviosta. Tarkkaan katsoen suora lainausmerkki eli pystylainausmerkki tavallisesti näyttää kahdelta pystyviivalta tai ylösalaiselta pisarakuviolta rivin yläosassa, kun taas kaareva lainausmerkki näyttää kahdelta rivin yläosaan asemoituvalta pilkulta. Tyypillisesti kaareva lainausmerkki muistuttaa pientä numeroparia 99 (paitsi että numeroiden lenkit ovat umpinaiset), mutta joissain fonteissa muoto on pikemminkin kahden viiston viivan tai kiilan kaltainen. Kulmalainausmerkki puolestaan on kuin kaksi peräkkäistä nuolenkärkeä, jotka osoittavat oikealle. Se on kehittynyt kaarevasta lainausmerkistä, joka vanhassa ranskalaisessa typografiassa tapasi asemoitua rivin perusviivalle pikemmin kuin rivin yläpuolelle ja on lähes kaikissa nykyfonteissa muuttunut muodoltaan kulmikkaaksi. Valinta näiden muunnelmien välillä on pitkälti tyylikysymys, mutta teknisessä mielessä ne ovat eri merkkejä.
 Puolilainausmerkki on nimensä mukaisesti kuin lainausmerkin puolikas, joka muodostuu yksiosaisesta suorasta tai kaarevasta kuviosta ja on siis suomessa samannäköinen kuin heittomerkki. Joissain kielissä on vastaavasti käytössä kulmapuolilainausmerkki, mutta suomessa sitä ei käytetä.
 Muissa kielissä kaareva koko- tai puolilainausmerkki voi esiintyä myös ylösalaisin (metallikirjakkeisiin perustuneella painotekniikalla se voitiin tuottaa yksinkertaisesti latomalla pilkku tai kaksi peräkkäistä pilkkua ylösalaisin) tai joissain fonteissa peilikuvana. Toisinaan kaareva lainausmerkki voi asemoitua rivin alaosaan, jolloin erityisesti puolilainausmerkki on aivan samannäköinen kuin pilkku. Kulmalainausmerkki puolestaan voi osoittaa vasemmallekin. Mikään näistä muunnelmista ei ole suomalaisten nykykäytäntöjen mukainen, mutta etenkin ylösalaisia lainausmerkkejä saattaa näkyä suomenkielisissäkin teksteissä, koska jotkin tekstinkäsittelyohjelmat voivat pyrkiä automaattisesti muuntamaan lainausmerkit vieraskielisten mallien mukaisiksi.
 Lainausmerkkimuunnelmien nimitykset voivat vaihdella eri yhteyksissä. Kielenoppaissa kokolainausmerkeistä puhutaan lähinnä erotukseksi puolilainausmerkeistä, ja kaikkia muunnelmia voidaan yleisesti kutsua lainausmerkeiksi. Etenkin typografiassa lainausmerkeistä puhuttaessa tarkoitetaan kuitenkin ensisijaisesti kaarevia kokolainausmerkkejä, kun taas kulmalainausmerkkejä voidaan kutsua hanhenjaloiksi. Arkikielessä etenkin puolilainausmerkkejä mutta myös kokolainausmerkkejä voidaan kutsua hipsuiksi. Sekä yleiskielisestä että typografisesta käytännöstä poiketen puolivirallinen Unicode-merkkien suomalainen sanasto kutsuu lainausmerkiksi erityisesti suoraa kokolainausmerkkiä ja kokolainausmerkiksi kaarevaa kokolainausmerkkiä. Vastaavasti puolilainausmerkiksi Unicode-sanasto kutsuu erityisesti kaarevaa puolilainausmerkkiä ja sen suoraa vastinetta puolestaan heittomerkiksi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että puolilainausmerkkinä pitäisi aina käyttää nimenomaan kaarevaa merkkiä ja heittomerkkinä suoraa, vaan yleensä yhdessä tekstissä käytetään vain jompaakumpaa muunnelmaa, joka voi esiintyä sekä puolilainausmerkkinä että heittomerkkinä.
 Suoraa kokolainausmerkkiä voidaan kutsua myös ASCII- tai konelainausmerkiksi, sillä se sisältyy ASCII-perusmerkistöön ja on yleensä tietokoneen tai kirjoituskoneen lainausmerkkinäppäimen lähtökohtaisesti tuottama muunnelma. Sama koskee suoraa puolilainausmerkkiä. Niinpä suorat merkit ovat tyypillisiä arkisille teksteille, kuten sähköposteille ja nettisivuille, joita kirjoitettaessa tai julkaistaessa ei useinkaan kiinnitetä huomiota typografisiin yksityiskohtiin. Sitä paitsi suorat merkit ovat teknisesti turvallinen vaihtoehto sähköpostissa ja etenkin tietokoneen käsiteltäväksi tarkoitetussa koodissa, jossa kaarevat merkit eivät välttämättä toimi odotetulla tavalla. Luonnollisten kielten kirjoitusjärjestelmiin suorat lainausmerkit eivät tiukimpien näkemysten mukaan kuitenkaan varsinaisesti kuulu, sillä typografisesti huolitelluissa painatteissa on tapana käyttää joko kaarevia lainausmerkkejä tai – suomessa etenkin kaunokirjallisissa teoksissa – kulmalainausmerkkejä.
 Lainausmerkkien käyttö suomen kielessä
 Lainausmerkit esiintyvät tyypillisesti pareittain, niin että ensimmäinen lainausmerkki aloittaa lainauksen ja toinen lopettaa sen. Jos lainaus jatkuu katkeamatta tekstikappaleesta toiseen, aloittava lainausmerkki voi kuitenkin selvyyden vuoksi kertautua jokaisen uuden kappaleen alussa, vaikka lopettava lainausmerkki kirjoitetaan vasta koko lainauksen loppuun. Tämä ei tosin ole virallisten suomalaisten suositusten mukaista, vaan sen sijaan voidaan katsoa, että vastaavasti lopettavankin lainausmerkin pitäisi toistua jokaisen lainaukseen kuuluvan kappaleen lopussa. Tällöin kukin kappale kuitenkin helposti vaikuttaa erilliseltä lainaukselta, mikä saattaa aiheuttaa hämmennystä.
 Toisin kuin useissa muissa kielissä, suomessa aloittava lainausmerkki on täsmälleen samannäköinen kuin lopettava lainausmerkki (aina ei tosin ole ollut näin, vaan käytäntö on vaihdellut). Aloittava lainausmerkki kirjoitetaan välittömästi lainauksen ensimmäisen merkin eteen ja lopettava lainausmerkki viimeisen lainaukseen kuuluvan merkin perään niin ikään välittömästi.
 Kokolainausmerkit
 Suoraa lainausta osoittamassa
 Lainausmerkeillä voidaan osoittaa ilmaus tai tekstin osa suoraksi lainaukseksi jonkun tekstistä, puheesta tai ajatuksista.
 Perustuslaissa lukee näin: ”Suomi on täysivaltainen tasavalta.”
 Matti sanoi: ”Iltapäivällä on palaveri.”
 ”Tänään en jaksaisi keskittyä moiseen”, Maija ajatteli.
 Suora lainaus tarkoittaa periaatteessa, että teksti toistetaan täsmällisesti alkuperäisessä muodossaan. Puhetta lainattaessa pidetään yleensä hyväksyttävänä, että lainaaja hieman tiivistää ja muokkaa ilmaisua kirjakielisemmäksi, mutta joka tapauksessa lainausmerkkien käyttöön sisältyy lupaus, että lainaus pyrkii olennaisin osin seuraamaan alkuperäisen viestin muotoa ja tarkoitusta. Etenkin lehtiotsikoissa tiivistäminen on kuitenkin usein niin voimakasta, että kyseessä ei oikeastaan ole lainaus vaan pikemminkin lausunnon kiteytys (toisaalta tiiviyteen pyrittäessä lainausmerkitkin voivat usein jäädä otsikoista pois). Ajatusten lainaaminen rajoittuu käytännössä kaunokirjalliseen tyylilajiin, ja siinä on kyse lainauksesta vain kuvaannollisesti.
 Puhetta tai ajatuksia lainattaessa voidaan lainausmerkkien sijasta käyttää repliikkiviivaa. Pitkät tekstilainaukset puolestaan usein erotetaan typografisesti sisentäen erillisiksi lohkoiksi, joiden ympärille ei ole tapana lisätä lainausmerkkejä. Hieman samaan tapaan lyhyet lainaukset voidaan joskus merkitä pelkällä kursivoinnilla, mutta tällöin niitä ei välttämättä mielletä aivan sanatarkoiksi lainauksiksi.
 Epäsuorissa lainauksissa lainausmerkkejä ei käytetä.
 Matti sanoi, että iltapäivällä on palaveri.
 Matin mukaan iltapäivällä on palaveri.
 Poikkeavaa merkitystä tai tyyliä osoittamassa
 Joskus lainausmerkeillä voidaan osoittaa, että ilmauksen merkitys tai tyyli poikkeaa tavanomaisesta. Kyseessä ei tällöin ole suoranainen lainaus mistään tietystä lähteestä, mutta väljästi voidaan ajatella, että lainaus on otettu toisesta tyylilajista. Lainausmerkkien tyylittelevän käytön sääntöjä voi olla vaikea hahmottaa, ja usein lainausmerkkejä näkeekin käytettävän virheellisesti tai liiallisesti.
 Lainausmerkeillä voidaan osoittaa, että jotain ilmausta käytetään tavanomaisesta poikkeavassa merkityksessä. Tällöin siihen usein tulee ivallinen sävy (ikään kuin ilmaukseen liitettäisiin muka-sana).
 Hän ”lainasi” kaupan kassasta rahaa.
 Muutoinkin lainausmerkit voivat viestiä, että kirjoittaja haluaa ottaa etäisyyttä käyttämäänsä sanaan. Tällöin voi syntyä epäselvyyttä siitä, haluaako kirjoittaja kyseenalaistaa ilmauksen sopivuuden vai vain osoittaa, että se on lainattu jonkun muun puheesta tai tekstistä.
 Kertomukset maaseudun lapsia vaanivista ”ihmissyöjäsusista” ovat vahvasti värittyneitä.
 Erityisesti on varottava käyttämästä lainausmerkkejä korostuskeinona, sillä tämä luultavasti synnyttää lukijassa aivan toisenlaisen mielikuvan, kuin on tarkoitettu.
 Myytävänä ”tuoretta” kalaa.
 (Tässä esimerkissä vaikutelma on lähinnä ivallinen: kala taitaa olla kaikkea muuta kuin tuoretta.)
 Kuvaannollisen ilmauksen yhteydessä lainausmerkit voivat olla tarpeen lähinnä, jos ilmaus olisi mahdollista tulkita myös kirjaimellisesti. Aivan arkisessakin kielessä esiintyy kuitenkin jatkuvasti kuvailmauksia, joissa todellista sekaantumisen vaaraa ei ole, ja etenkään vakiintuneissa kuvailmauksissa lainausmerkkejä ei ole syytä käyttää.
 Tietokone ”kaatui”, ja se piti käynnistää uudelleen.
 Isoisä kaatui Kannaksen taisteluissa.
 Lainausmerkkejä ei myöskään ole syytä käyttää ikään kuin pyydellen anteeksi ilmauksen arkisuutta. Jos sana ei tyylillisesti sovi tekstiyhteyteen, sen kirjoittaminen lainausmerkkeihin on omiaan vain korostamaan ongelmaa.
 Teatteriesityksen väliajalla neiti Virtasella ja herra Korhosella näytti olevan jotain ”sutinaa” keskenään.
 Toisaalta samasta syystä lainausmerkit voivat joskus olla paikallaan, jos nimenomaan halutaan korostaa, että ilmaus on jotenkin epätavallinen tai outo. Neutraalimpi vaihtoehto on lisätä ilmauksen eteen määrite niin sanottu (tai lyhenne ns.). Harkinnan mukaan voi arkityylistäkin sanaa kuitenkin käyttää sellaisenaan.
 Ihmisten ”ninkutus” radiossa kuulostaa rasittavalta.
 Ihmisten ns. ninkutus radiossa kuulostaa rasittavalta.
 Ihmisten ninkutus radiossa kuulostaa rasittavalta.
 Lainausmerkeillä on tapana erottaa lempi- tai liikanimi, kun se mainitaan varsinaisen nimen ohessa.
 Jääkiekkoilija Raimo ”Raipe” Helminen osallistui pelaajana ennätyksellisesti kuuteen olympiaturnaukseen.
 Kielenainesta tai teoksen nimeä osoittamassa
 Lainausmerkeillä voidaan merkitä jokin sana tai ilmaus kielen ainekseksi, kun ei viitata sen tarkoitteeseen vaan tarkastellaan nimenomaan kielellistä yksikköä. Kielitieteellisissä teksteissä lainausmerkkien sijasta käytetään tällöin usein kursivointia.
 ”Hevonen” on substantiivi eli nimisana.
 Lainausmerkeillä voidaan myös osoittaa teoksen nimi muusta tekstistä erottuvaksi kokonaisuudeksi. Laajojen, itsenäisiksi kokonaisuuksiksi katsottavien teosten nimet tosin korostetaan usein mieluummin kursivoimalla (tai ne voidaan jättää korostamattakin, jos ne ovat yleisesti tunnettuja), mutta lainausmerkein tavataan merkitä esimerkiksi runojen tai novellien nimet.
 Näin maalauksen ”Kahden mestarin välisessä tilassa”.
 Aleksis Kiven ”Keinu” sisältyy Kanervala-kokoelmaan.
 Puolilainausmerkit
 Puolilainausmerkkejä käytetään kokolainausmerkkien sijasta eräissä erikoistilanteissa – etenkin silloin, kun samassa yhteydessä esiintyy myös kokolainausmerkkejä.
 Toisten lainausmerkkien sisällä
 Puolilainausmerkeillä korvataan kokolainausmerkit silloin, kun ne esiintyvät toisten lainausmerkkien sisällä.
 Mika sanoi: ”Kaupasta ’lainasin’ karkkipussin.”
 Kokolainausmerkki ja puolilainausmerkki voivat esiintyä myös peräkkäin, vaikka kahden samantyylisen merkin yhdistelmä voi näyttää hämmentävältä (typografisesti huolitelluissa julkaisuissa voidaankin pitää tarpeellisena hieman lisätä niiden välistystä).
 Liisa sanoi: ”’Keinu’ on lempirunoni.”
 Terho Itkonen on huomauttanut, että puolilainausmerkkien sijasta on mahdollista käyttää kaarevia kokolainausmerkkejä kulmalainausmerkkien sisällä tai päinvastoin.
 Liisa sanoi: »”Keinu” on lempirunoni.»
 Liisa sanoi: ”»Keinu» on lempirunoni.”
 Mikäli sisäkkäisiä lainauksia on useita (esimerkiksi kolme lainaustasoa), lainausmerkit joissain kielissä annettujen ohjeiden mukaan vuorottelevat siten, että kokolainausmerkkien sisällä on puolilainausmerkit ja näiden sisällä jälleen kokolainausmerkit.
 Liisan kirjeessä luki näin: ”Tullessani kotiin kuulin Mikan sanovan: ’Kaupasta ”lainasin” karkkipussin.’”
 Tällainen tilanne on melko harvinainen, eikä siihen ole suomalaisissa ohjeissa yleensä kiinnitetty huomiota. Jukka Korpela on tulkinnut, että perussääntöä seuraten olisi sisemmissä lainauksissa aina käytettävä puolilainausmerkkejä riippumatta siitä, kuinka monta tasoa sisäkkäisiä lainauksia on.
 Liisan kirjeessä luki näin: ”Tullessani kotiin kuulin Mikan sanovan: ’Kaupasta ’lainasin’ karkkipussin.’”
 Toisaalta Korpela huomauttaa, että usein ongelma on väistettävissä muuttamalla uloin lainaustaso lohkolainaukseksi, jolloin sen ympärillä ei tarvita lainausmerkkejä lainkaan.
 Liisan kirjeessä luki näin:
 Tullessani kotiin kuulin Mikan sanovan: ”Kaupasta ’lainasin’ karkkipussin.”
 Ilmauksen merkitystä osoittamassa
 Erityisesti kielitieteellisissä teksteissä puolilainausmerkeillä osoitetaan edellä yleensä kursivoituna tai kokolainausmerkeissä annetun sanan merkitys ikään kuin irrallisena täsmennyksenä (jota ei silti tavata erottaa lauserakenteesta pilkuilla tai sulkumerkeillä).
 ”Lesen” ’lukea’ kuuluu saksan vahvoihin verbeihin.
 Tähän tarkoitukseen puolilainausmerkkejä ei ole syytä käyttää, jos lauseessa sanotaan erikseen, että puhutaan ilmauksen merkityksestä.
 Englannin ”spelling” tarkoittaa kirjoitusasua.
 Johtolause ja välimerkit lainausmerkkien yhteydessä
 Suoraan lainaukseen liittyy usein johtolause, joka kertoo lainauksen alkuperästä ja asiayhteydestä. Jos johtolause on lainauksen edessä, se päättyy tavallisesti kaksoispisteeseen, ja lainaus seuraa sitä ikään kuin erillisenä virkkeenä, joka alkaa suuraakkosella. Lainaukseen sisältyvät välimerkit (erityisesti virkkeen lopettava piste, kysymysmerkki tai huutomerkki) kirjoitetaan lainausmerkkien sisäpuolelle. Lopettavan lainausmerkin perään ei tällöin lisätä muita välimerkkejä.
 Matti kysyi: ”Paljonko kello on?”
 Jos johtolause tulee vasta lainauksen jälkeen, lainauksen loppuun ei kirjoiteta pistettä vaan lainaus erotetaan johtolauseesta pilkulla. Koska pilkku ei ole osa lainausta, se tulee vasta lopettavan lainausmerkin perään. Johtolause ei hahmotu erilliseksi virkkeeksi vaan alkaa pienaakkosella (paitsi jos sen ensimmäinen sana on erisnimi).
 ”Vastahan sinä kysyit sitä”, sisko protestoi.
 Jos lainaus loppuu huutomerkkiin tai kysymysmerkkiin, se kirjoitetaan lainauksen loppuun ennen lopettavaa lainausmerkkiä; tällöin lainauksen ja johtolauseen väliin ei lisätä pilkkua, mutta johtolause alkaa silti pienaakkosella.
 ”Ostaisit oman kellon, poika rukka!” huusi mummo porstuasta.
 Johtolause voi esiintyä myös lainauksen keskellä, jolloin lainauksen kumpikin osa kirjoitetaan erikseen lainausmerkkeihin. Jos lainaus silti hahmottuu yhdeksi virkkeeksi, pilkku kirjoitetaan sekä johtolauseen eteen että sen perään ja lainauksen jälkimmäinen osa alkaa pienaakkosella.
 ”Mikäs mies se semmoinen on”, mutisi vaari, ”jolla ei kelloa ole?”
 Jos lainaukset hahmottuvat erillisiksi virkkeiksi, johtolause päättyy pisteeseen ja sen jälkeinen lainaus alkaa suuraakkosella.
 ”On Matilla kello”, äiti sanoi. ”Hän sai kummeiltaan ylioppilaslahjaksi oikein hienon rannekellon, mutta ei ikinä käytä sitä.”
 Jos lainataan irrallisia sanoja tai lausekkeita eikä kokonaisia virkkeitä, virkkeen päättävä piste tai muu välimerkki tulee jälkimmäisen lainausmerkin perään, koska se ei ole osa lainausta.
 Matti ei käyttänyt kelloa, koska omien sanojensa mukaan kärsi ”kroonisesta kronofobiasta”.
 Lainausmerkit muissa kielissä
 Lainausmerkkien peruskäyttötapa on yleensä samankaltainen kielestä riippumatta (jopa aasialaisissa kielissä, joiden kirjoitusjärjestelmät ovat aivan erilaisia kuin eurooppalaisten kielten), mutta typografisissa yksityiskohdissa on eroja. Tekstin käyttötarkoitus ja julkaisutapakin voivat vaikuttaa siihen, miten ja millaisia lainausmerkkejä käytetään. Painettua tekstiä julkaisevat kustantamot käyttävät yleensä johdonmukaisesti vain yhtä tapaa.
 Suomen kielessä on yleisesti päädytty ratkaisuun, että aloittava ja lopettava lainausmerkki (tai puolilainausmerkki) ovat samanlaiset, mutta useimmissa muissa kielissä aloittava lainausmerkki on erinäköinen kuin lopettava lainausmerkki – tällöin merkit ovat sinänsä samanmuotoisia, mutta eri asennoissa. (Suora lainausmerkki on eräänlainen kansainvälinen kompromissi, joka kielikohtaisista perinteistä riippumatta voi toimia sekä aloittavana että lopettavana merkkinä.)
 Englannin kielessä käytetään kaarevia lainausmerkkejä siten, että aloittava merkki muistuttaa muodoltaan numeroparia 66 ja lopettava numeroparia 99. Brittienglannissa on tosin yleistä käyttää ensisijaisesti puolilainausmerkkejä (jolloin aloittava merkki muistuttaa numeroa 6 ja lopettava numeroa 9) ja tarvittaessa niiden sisällä kokolainausmerkkejä. Etenkin amerikanenglannissa pilkku ja piste on tapana kirjoittaa lopettavan lainausmerkin eteen silloinkin, kun ne eivät ole osa itse lainausta, mutta brittiläisessä tyylissä lainaukseen kuulumattomat välimerkit usein jätetään lainausmerkkien ulkopuolelle.
 Saksan kielessä kaarevia lainausmerkkejä käytetään siten, että aloittava merkki muistuttaa rivin alaosaan asemoituvaa numeroparia 99 ja lopettava rivin yläosaan asemoituvaa numeroparia 66. Kulmalainausmerkkejä käytettäessä merkkien kärjet osoittavat sisäänpäin.
 Ranskan kielessä käytetään tavallisesti kulmalainausmerkkejä siten, että merkkien kärjet osoittavat ulospäin. Lisäksi kulmalainausmerkit erotetaan lainauksen sisällöstä ohukkeella tai arkisissa teksteissä jopa kokonaisella välilyönnillä (jonka mieluiten pitäisi olla sitova). Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää englantilaistyylisiä kaarevia lainausmerkkejä etenkin sisempinä lainausmerkkeinä (« voici un “exemple” »), mutta toisaalta tavallisia kulmalainausmerkkejä on mahdollista käyttää toisten kulmalainausmerkkien sisälläkin (« voici un « exemple » »).
 Muissa romaanisissa kielissä ja Sveitsissä kielestä riippumatta käytetään kulmalainausmerkkejä siten, että merkkien kärjet osoittavat ulospäin samaan tapaan kuin ranskalaisessa perinteessä, mutta lainausmerkki kirjoitetaan kiinni lainauksen sisältöön.
 Kiinassa, japanissa ja koreassa käytetään omanlaisiaan lainausmerkkejä, joita Unicode-termistössä tosin kutsutaan nurkkasulkeiksi (). Kiinassa voidaan käyttää myös länsimaisten tyylisiä kaarevia lainausmerkkejä silloin, kun kirjoitus on vaakasuuntaista. Kiinassa on lisäksi erityiset kulmalainausmerkkejä muistuttavat kaksinkertaiset ja yksinkertaiset merkit (viralliselta nimeltään kulmasulkeet), joilla merkitään kirjan tai muun teoksen nimi.
 Lainausmerkin kirjoittaminen tietokoneella
 Tyypillisellä suomalaisella tietokoneen näppäimistöllä suora kokolainausmerkki kirjoitetaan näppäinyhdistelmällä eli pitämällä alhaalla vaihtonäppäintä ja painamalla kirjainosion yläpuolisessa numerorivissä olevaa numeronäppäintä . Näppäimeen on numeron lisäksi kaiverrettu myös suoran lainausmerkin kuvio, joten se on helppo tunnistaa.
 Suora puolilainausmerkki kirjoitetaan painamalla -näppäimen oikealla puolella olevaa puolilainausmerkin näppäintä, johon on puolilainausmerkin lisäksi kaiverrettu myös asteriski . Puolilainausmerkin näppäintä ei pidä sekoittaa näppäimistön ylärivillä sijaitsevaan aksenttinäppäimeen , johon kaiverrettu akuuttiaksentti näyttää hieman samanlaiselta kuin kaareva puolilainausmerkki.
 Koska etenkin painatteissa kuitenkin suositaan tyyliteltyjä merkkejä, nykyaikaiset tekstinkäsittelyohjelmat usein automaattisesti muuntavat suoran koko- tai puolilainausmerkin kaarevaksi (vaikka ohjelman kieliasetuksista riippuu, osaako se muuntaa merkin juuri oikean tyyppiseksi). Toisaalta käyttäjä voi erikseen kieltää merkkien muuntumisen, jos haluaa mieluummin pitää näppäilyjen vaikutukset omassa hallinnassaan.
 Laajennettu suomalainen näppäimistö
 Tieteen tietotekniikan keskuksen kotoistushankkeessa kehitetyllä ja vuonna 2008 standardoidulla suomalaisella monikielisellä näppäimistöllä on varsin helppoa kirjoittaa kaareva koko- ja puolilainausmerkki sekä kulmalainausmerkki – ja myös tavallisimmat muissa kielissä käytetyistä muunnelmista – juuri silloin, kun niitä halutaan.
 Kaareva puolilainausmerkki voidaan monikielisellä näppäimistöllä kirjoittaa käyttäen näppäinyhdistelmää eli pitämällä alhaalla välilyöntinäppäimen oikealla puolella sijaitsevaa näppäintä ja painamalla samaan aikaan pilkkunäppäintä. Yhdistelmä on suhteellisen helposti muistettavissa, koska kaareva heittomerkki näyttää pilkulta, joka on nostettu rivin yläreunaan. Ylösalainen puolilainausmerkki puolestaan voidaan kirjoittaa, kun samaan näppäinyhdistelmään lisätään vielä vaihtonäppäin: .
 Kaareva lainausmerkki voidaan kirjoittaa näppäinyhdistelmällä eli samalla numeronäppäimellä kuin suora lainausmerkki, mutta pitämällä vaihtonäppäimen lisäksi alhaalla myös -näppäintä. Kulmalainausmerkin saa aikaiseksi vastaavanlaisella yhdistelmällä mutta käyttämällä numeronäppäintä , ja muissa kielissä käytettyjä lainausmerkkejä voidaan kirjoittaa numeronäppäinten , ja avulla.
 Merkkien tuottaminen numerokoodien avulla
 Windows-käyttöjärjestelmässä voidaan mitä tahansa järjestelmän tuntemia merkkejä tuottaa yhdistämällä -näppäimeen (joka sijaitsee näppäimistön alimmassa rivissä välilyöntinäppäimen vasemmalla puolella) numerokoodi, joka on kirjoitettava näppäimistön oikeaan laitaan sijoitetulla erityisellä numerosormiolla (tämä menetelmä ei siis ole käytettävissä sellaisissa kannettavissa tietokoneissa, joista numerosormio puuttuu). Esimerkiksi kaareva lainausmerkki voidaan kirjoittaa näppäinyhdistelmällä · eli pitämällä -näppäintä alhaalla samaan aikaan kun kirjoitetaan numerosarja 0148. Lainausmerkki tulee näkyviin, kun -näppäin vapautetaan.
 GNOME-työpöytäympäristöä käyttävissä Linux-järjestelmissä voidaan samaan tapaan hyödyntää Unicode-tunnuksia näppäilemällä ensin yhdistelmä . Kun näppäimet vapautetaan, järjestelmä jää odottamaan Unicoden mukaista heksadesimaalilukua, joka voi muodostua numeroista 0–9 ja kirjaimista A–F. Näin esimerkiksi kaarevan lainausmerkin voi tuottaa koodilla .
 Numerokoodien varjopuoli on, että käyttäjän on tiedettävä haluamansa merkin koodi.
 Unicoden lainausmerkit
 Samankaltaisia merkkejä
 Koska lainausmerkki ja heittomerkki näyttävät melkein samanlaisilta kuin eräiden mittayksiköiden tunnuksina käytettävät yläpuoliset indeksointipilkut, niitä saatetaan käyttää indeksointipilkkujen korvikkeina. Tämä on sikäli ymmärrettävää, että indeksointipilkkuja on hankalaa kirjoittaa tavanomaisella näppäimistöllä, josta puuttuu niille omistettu näppäin. Sitä paitsi aidot indeksointipilkut eivät sisälly kaikkiin merkistöihin, joten vaikka ne saataisiinkin kirjoitettua yhdellä tietokoneella, ne eivät välttämättä näy oikein toisessa. Periaatteessa lainausmerkin tai heittomerkin käyttö mittayksikön tunnuksena on kuitenkin virheellistä.
 Myöskään akuuttia ́ tai gravista ` ei tule sekoittaa edellä lueteltuihin merkkeihin. Ne ovat hieman samannäköisiä kuin puolilainausmerkki mutta ovat tarkkeita (kirjaimeen lisättäviä merkkejä) eli aivan eri merkkejä, joten niiden käyttö puolilainausmerkkinä tai heittomerkkinä on virheellistä.
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Jukka Korpela: Merkkien kirjoittaminen tietokoneella (Nykyajan kielenopas: luku 11.6)
 Välimerkit
 Seulonnan keskeiset artikkelit


text:
 16.2.2021
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 53/99
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2021/181 VAN DE COMMISSIE
 van 15 februari 2021
 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 889/2008 tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 834/2007 van de Raad inzake de biologische productie en de etikettering van biologische producten, wat de biologische productie, de etikettering en de controle betreft
 (Voor de EER relevante tekst)
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 834/2007 van de Raad van 28 juni 2007 inzake de biologische productie en de etikettering van biologische producten en tot intrekking van Verordening (EEG) nr. 2092/91 (1), en met name artikel 16, lid 1, en lid 3, onder a), artikel 21, lid 2, en artikel 22, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Krachtens artikel 42, onder b), van Verordening (EG) nr. 889/2008 van de Commissie (2) mogen niet-biologisch gehouden, voor de eierproductie bestemde jonge kippen die niet ouder zijn dan 18 weken, tot en met 31 december 2020 op een biologische dierhouderijeenheid worden binnengebracht wanneer geen biologisch gehouden jonge kippen beschikbaar zijn en mits bepaalde voorwaarden in acht worden genomen.
 (2)
 Op de Uniemarkt zijn onvoldoende biologisch gehouden, voor de eierproductie bestemde jonge kippen van toereikende kwaliteit beschikbaar om te voldoen aan de behoeften van de leghenbedrijven. Intussen is, vanwege de uitbraak van de COVID-19-pandemie en de daarmee verband houdende volksgezondheidscrisis, bij Verordening (EU) 2020/1693 van het Europees Parlement en de Raad (3) de datum van toepassing van Verordening (EU) 2018/848 van het Europees Parlement en de Raad (4) met één jaar uitgesteld, samen met andere daarmee verband houdende datums als bedoeld in Verordening (EU) 2018/848. Bijgevolg zal ook het van toepassing worden van Uitvoeringsverordening (EU) 2020/464 van de Commissie (5) tot vaststelling van onder andere meer gedetailleerde bepalingen voor de biologische productie van jonge kippen worden uitgesteld tot 1 januari 2022. Om meer tijd te geven voor de ontwikkeling van de productie van biologische jonge kippen voor de eierproductie en om de continuïteit van de biologische eierproductie te waarborgen tot de nieuwe datums van toepassing van Verordening (EU) 2018/848 en Uitvoeringsverordening (EU) 2020/464, moet de periode voor de toepassing van de uitzonderingsregel op grond waarvan niet-biologisch gehouden jonge kippen die niet ouder zijn dan 18 weken voor de eierproductie mogen worden gebruikt, worden verlengd tot en met 31 december 2021.
 (3)
 Op grond van artikel 43 van Verordening (EG) nr. 889/2008 mag, wanneer de landbouwer niet aan uitsluitend biologisch geproduceerd eiwitvoer kan komen, voor het voederen van varkens en pluimvee maximaal 5 % niet-biologisch eiwitvoer worden gebruikt per periode van twaalf maanden voor de kalenderjaren 2018, 2019 en 2020.
 (4)
 Op de Uniemarkt is onvoldoende biologisch eiwitvoer van toereikende kwaliteit beschikbaar om te voldoen aan de nutritionele behoeften van op biologische landbouwbedrijven gehouden varkens en pluimvee. De productie van biologische eiwithoudende gewassen voor diervoeder blijft nog steeds achter bij de vraag. Daarom moet de mogelijkheid om een beperkt aandeel niet-biologisch eiwitvoer te gebruiken met nog eens een kalenderjaar worden verlengd tot de nieuwe datum van toepassing van Verordening (EU) 2018/848, met name ten behoeve van de bepalingen inzake de voeding van varkens en pluimvee in bijlage II, deel II, punt 1.9.3.1, onder c), en punt 1.9.4.2, onder c), bij die verordening.
 (5)
 Overeenkomstig artikel 16, lid 3, onder b), van Verordening (EG) nr. 834/2007 hebben verschillende lidstaten aan de Commissie en aan de andere lidstaten dossiers over bepaalde stoffen toegezonden met het oog op de vergunning en opneming ervan in de bijlagen V en VIII bij Verordening (EG) nr. 889/2008. Die dossiers zijn onderzocht door de deskundigengroep voor technisch advies inzake de biologische productie (Egtop) en door de Commissie.
 (6)
 In haar aanbevelingen met betrekking tot voedermiddelen en toevoegingsmiddelen voor diervoeding (6) heeft Egtop geconcludeerd dat “monoammoniumfosfaat (ammoniumdiwaterstoforthofosfaat)” dat als mineraal diervoeder wordt gebruikt, in overeenstemming is met de doelstellingen en beginselen van de biologische aquacultuur. Daarom moet die stof worden opgenomen in bijlage V, deel 1, bij Verordening (EG) nr. 889/2008, maar alleen voor aquacultuur. Duidelijkheidshalve moet de tabel in dat deel in haar geheel worden vervangen.
 (7)
 In haar aanbevelingen met betrekking tot levensmiddelenadditieven en voedseltechnische hulpstoffen (7) heeft Egtop geconcludeerd dat “natriumalginaat” dat wordt gebruikt als additief voor de velvorming van worst op basis van vlees, “calciumchloride” dat wordt gebruikt als technische hulpstof voor de velvorming van worst op basis van vlees, en “actieve kool” die als technische hulpstof voor levensmiddelen van dierlijke oorsprong worden gebruikt, in overeenstemming zijn met de doelstellingen en beginselen van de biologische productie. Die stoffen dienen derhalve te worden opgenomen in bijlage VIII bij Verordening (EG) nr. 889/2008.
 (8)
 Verordening (EG) nr. 889/2008 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
 (9)
 Ter wille van de duidelijkheid en de rechtszekerheid moet deze verordening in werking treden op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie en van toepassing zijn van 1 januari 2021 tot en met 31 december 2021.
 (10)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor biologische productie,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Verordening (EG) nr. 889/2008 wordt als volgt gewijzigd:
 1)
 In artikel 42, onder b), wordt de datum “31 december 2020” vervangen door “31 december 2021”.
 2)
 In artikel 43 wordt de tweede alinea vervangen door:
 “Het maximumpercentage niet-biologisch eiwitvoer dat per periode van twaalf maanden voor het voederen van deze diersoorten wordt toegestaan, bedraagt 5 % voor de kalenderjaren 2018, 2019, 2020 en 2021.”.
 3)
 De bijlagen V en VIII worden gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Zij is van toepassing van 1 januari 2021 tot en met 31 december 2021.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 15 februari 2021.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) PB L 189 van 20.7.2007, blz. 1.
 (2) Verordening (EG) nr. 889/2008 van de Commissie van 5 september 2008 tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 834/2007 van de Raad inzake de biologische productie en de etikettering van biologische producten, wat de biologische productie, de etikettering en de controle betreft (PB L 250 van 18.9.2008, blz. 1).
 (3) Verordening (EU) 2020/1693 van het Europees Parlement en de Raad van 11 november 2020 tot wijziging van Verordening (EU) 2018/848 inzake de biologische productie en de etikettering van biologische producten, wat betreft de datum van toepassing en bepaalde andere in die verordening genoemde datums (PB L 381 van 13.11.2020, blz. 1).
 (4) Verordening (EU) 2018/848 van het Europees Parlement en de Raad van 30 mei 2018 inzake de biologische productie en de etikettering van biologische producten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 834/2007 van de Raad (PB L 150 van 14.6.2018, blz. 1).
 (5) Uitvoeringsverordening (EU) 2020/464 van de Commissie van 26 maart 2020 tot vaststelling van een aantal uitvoeringsbepalingen voor Verordening (EU) 2018/848 van het Europees Parlement en de Raad wat betreft de documenten die nodig zijn voor de erkenning met terugwerkende kracht van perioden in het kader van de omschakeling, de productie van biologische producten en de door de lidstaten te verstrekken informatie (PB L 98 van 31.3.2020, blz. 2).
 (6) Eindverslag over levensmiddelen VI en diervoeders IV:
 https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/farming/organic-farming/co-operation-and-expert-advice/egtop-reports_en
 (7) Eindverslag over levensmiddelen VI en diervoeders IV:
 https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/farming/organic-farming/co-operation-and-expert-advice/egtop-reports_en
 BIJLAGE
 De bijlagen V en VIII bij Verordening (EG) nr. 889/2008 worden als volgt gewijzigd:
 1)
 De tabel van deel 1 van bijlage V wordt vervangen door:
 “Vergunning
 Stof
 Gebruiksvoorwaarden
 A
 Kalkhoudende zeeschelpen
 A
 Maerl (kalkwieren)
 A
 Lithothamnion (kalkwieren)
 A
 Calciumgluconaat
 A
 Calciumcarbonaat
 A
 Gedefluoreerd monocalciumfosfaat
 A
 Gedefluoreerd bicalciumfosfaat
 A
 Magnesiumoxide (watervrije magnesia)
 A
 Magnesiumsulfaat
 A
 Magnesiumchloride
 A
 Magnesiumcarbonaat
 A
 Calciummagnesiumfosfaat
 A
 Magnesiumfosfaat
 A
 Mononatriumfosfaat
 A
 Calciumnatriumfosfaat
 A
 Monoammoniumfosfaat (ammoniumdiwaterstoforthofosfaat)
 Alleen voor aquacultuur”
 A
 Natriumchloride
 A
 Natriumbicarbonaat
 A
 Natriumcarbonaat
 A
 Natriumsulfaat
 A
 Kaliumchloride
 2)
 Bijlage VIII wordt als volgt gewijzigd:
 a)
 in de tabel in deel A worden in de vermelding met betrekking tot “E 401 natriumalginaat” de volgende woorden toegevoegd in de laatste kolom: “en worst op basis van vlees”;
 b)
 de tabel in deel B wordt als volgt gewijzigd:
 i)
 in de vermelding met betrekking tot “calciumchloride” wordt een X ingevoegd in de derde kolom en worden de volgende woorden toegevoegd in de laatste kolom: “Met betrekking tot levensmiddelen van dierlijke oorsprong: worst op basis van vlees”;
 ii)
 in de vermelding met betrekking tot “actieve kool” wordt een X ingevoegd in de derde kolom.


text:
 7.10.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 355/3
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2021/1763 НА КОМИСИЯТА
 от 6 октомври 2021 година
 за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 по отношение на дерогациите от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150 с цел преодоляване на кризата, предизвикана от пандемията от COVID-19 в лозаро-винарския сектор
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1), и по-специално член 54, букви а), б) и д) от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 С Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 на Комисията (2) бяха въведени някои дерогации от съществуващите правила — inter alia, от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150 на Комисията (3) — в лозаро-винарския сектор, с цел да се облекчи положението на операторите в този сектор и да им се помогне да се справят с последиците от пандемията от COVID-19. Въпреки ползата от тези мерки обаче не беше постигнато възстановяване на равновесието между предлагането и търсенето на пазара на вино.
 (2)
 Пандемията от COVID-19 не е под контрол. Кампаниите за ваксинация в някои региони на Съюза и по света са недостатъчни, а в повечето държави все още се прилагат ограничения на движението и мерки за социално дистанциране. Тези мерки продължават да включват ограничения, свързани с пътуването, броя лица, които могат да се събират на едно място, частните празненства, обществените мероприятия, както и с възможностите за консумиране на храни и напитки извън дома. В резултат на тези ограничения потреблението на вино в Съюза допълнително се свива, а запасите нарастват, което в по-общ план води до пазарни смущения. Една трета от консумацията на вино в някои държави членки е свързана с туризма. Затова потреблението му продължава да намалява, а запасите да се увеличават. Тези последици от пандемията, заедно с наложените от Съединените щати мита и сланите в Европа през април 2021 г., оказаха сериозно отрицателно въздействие върху доходите на винопроизводителите в Съюза. Изчисленията показват, че сумарният ефект от всички тези фактори е равносилен на спад в оборота на лозаро-винарския сектор в Съюза средно с 15—20 %, като някои дружества са отчели загуби до 40 %.
 (3)
 Неяснотата за това докога ще продължи кризата, което продължава да бъде труднопредвидимо поради бързото мутиране на вируса, допълнително задълбочава съществуващите значителни смущения на пазара на вино в Съюза. Това означава, че възстановяването на сектора ще отнеме по-дълго, отколкото би могло да се предвиди в началото на 2021 г. Затова е целесъобразно временната и извънредна подкрепа за лозаро-винарския сектор в Съюза да продължи да се прилага, за да се избегне увеличаване на вече регистрираните случаи на несъстоятелност.
 (4)
 За да се осигури необходимата гъвкавост на държавите членки и операторите при изпълнението на програмите за подпомагане в лозаро-винарския сектор на Съюза, се счита, че е от съществено значение мерки за справяне с кризата, въведени с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 и впоследствие изменени с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/78 на Комисията (4), да продължат да се прилагат в този сектор в Съюза. В частност възможността, предоставена на държавите членки при необходимост да въвеждат промени в съответните си национални програми във всеки един момент в рамките на дадена година, им позволи да реагират своевременно на извънредните обстоятелства през последните месеци и да поискат промени в програмите за подпомагане още с установяването на необходимостта за това. Тази гъвкавост помогна на държавите членки да въведат нови мерки, да оптимизират вече въведените мерки, както и по-често и при необходимост да ги адаптират, като вземат предвид динамичната пазарна ситуация. Гъвкавостта, въведена за прилагането на мярката за събиране на реколтата на зелено, предостави на операторите и нужното време, за да планират тази мярка и да осигурят необходимата работната сила за функционирането в трудните условия на пандемията от COVID-19.
 (5)
 Тъй като се очаква последиците от пандемията от COVID-19 да обхванат и периода след края на 2021 г., засягайки значителна част от финансовата 2022 година, е необходимо срокът на прилагане на мерките, определени в член 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600, да бъде удължен за цялата финансова 2022 г. Тъй като обаче мерките, определени в членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2020/592 на Комисията (5), могат да бъдат финансирани само по програми за подпомагане в лозаро-винарския сектор през финансовите 2020 и 2021 години, удължаването на срока не следва да се прилага за тези мерки.
 (6)
 Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 следва да бъде съответно изменен.
 (7)
 За да се осигури приемственост между финансовите години 2021 и 2022, настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз и да се прилага от 16 октомври 2021 г.
 (8)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Изменения на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600
 Член 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 се изменя, както следва:
 (1)
 параграф 1 се заменя със следното:
 „1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150 държавите членки могат при необходимост да въвеждат във всеки един момент в рамките на финансовите 2020 и 2021 години, но не по-късно от 15 октомври 2021 г., промени в своите национални програми за подпомагане на лозаро-винарския сектор, както е посочено в член 41, параграф 5 от Регламент (ЕС) No 1308/2013, във връзка с мерките по член 45, параграф 1, буква а), членове 46—52 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 и членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2020/592 на Комисията (*1).“;
 Държавите членки могат при необходимост също така да въвеждат през финансовата 2022 година, но не по-късно от 15 октомври 2022 г., такива промени в своите национални програми за подпомагане, но само във връзка с мерките по член 45, параграф 1, буква а) и членове 46—52 от Регламент (ЕС) No 1308/2013.
 (*1) Делегиран регламент (ЕС) 2020/592 на Комисията от 30 април 2020 г. относно временни извънредни мерки за дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета с цел преодоляване на смущенията на пазара в сектора на плодовете и зеленчуците и лозаро-винарския сектор, породени от пандемията от COVID-19 и свързаните с нея мерки (ОВ L 140, 4.5.2020 г., стр. 6).“;"
 (2)
 в параграф 2 уводното изречение се заменя със следното:
 „2. Чрез дерогация от член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150 през финансовите 2020, 2021 и 2022 г. държавите членки могат:“.
 Член 2
 Влизане в сила и прилагане
 Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Той се прилага от 16 октомври 2021 година.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 6 октомври 2021 година.
 За Комисията
 Председател
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671.
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 на Комисията от 30 април 2020 г. за въвеждане на дерогация от Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/892, Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150, Регламент за изпълнение (ЕС) No 615/2014, Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1368 и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/39 по отношение на някои мерки за справяне с кризата, предизвикана от пандемията от COVID-19 (ОВ L 140, 4.5.2020 г., стр. 40).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150 на Комисията от 15 април 2016 г. за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на националните програми за подпомагане в лозаро-винарския сектор (ОВ L 190, 15.7.2016 г., стр. 23).
 (4) Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/78 на Комисията от 27 януари 2021 г. за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/600 за въвеждане на дерогация от Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/892, Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1150, Регламент за изпълнение (ЕС) No 615/2014, Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1368 и Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/39 по отношение на някои мерки за справяне с кризата, предизвикана от пандемията от COVID-19 (ОВ L 29, 28.1.2021 г., стр. 5).
 (5) Делегиран регламент (ЕС) 2020/592 на Комисията от 30 април 2020 г. относно временни извънредни мерки за дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета с цел преодоляване на смущенията на пазара в сектора на плодовете и зеленчуците и лозаро-винарския сектор, породени от пандемията от COVID-19 и свързаните с нея мерки (ОВ L 140, 4.5.2020 г., стр. 6).


text:
Nikaragwa, uffiċjalment ir-Repubblika ta' Nikaragwa (Spanjol:República de Nicaragua), hija l-akbar pajjiż fl-istmu tal-Amerika Ċentrali, hi tmiss mal-Ħonduras fit-tramuntana u l-Kosta Rika fin-nofsinhar. Il-pajjiż jinsab bejn 11 u 14 gradi fit-tramuntana tal-Ekwatur fil-emisferu tat-Tramuntana, li tpoġġiha kompletament fit-tropiċi. L-Oċean Paċifiku jinsab fil-punent, u l-Baħar Karibew lejn il-lvant. Il-ġeografija fiżika tal-pajjiż tiddividiha fi tliet żoni prinċipali: pjanuri Paċifiku; imxarrab, Għoljiet Ċentrali kisħin; u l-pjanuri tal-Karibew. Min-naħa Paċifiku tal-pajjiż huma l-akbar żewġ lagi tal-ilma ħelu fl-Amerika Ċentrali—Lag Managua u Lag Nikaragwa. Dawn il-lagi jestendu għall-majjistral tagħhom fit-tul lejn qasma tal-wied tal-Golf ta' Fonseca li huma pjanuri fertili ta' altitudni baxxa, bil-ħamrija sinjurija għolja minn rmied minn vulkani qrib tal-għoljiet ċentrali. L-abbundanza ta' Nikaragwa tal-bijoloġikament sinifikanti u ekosistemi uniċi li jikkontribwixxu għan-nomina tal-Mesoamerika.
 Referenzi
 Nikaragwa
 Pajjiżi tal-Karibew
 Pajjiżi tal-Amerika Ċentrali