type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 21.10.2010
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 277/44
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 91/2010
 van 2 juli 2010
 tot wijziging van bijlage XIV (Mededinging) bij de EER-overeenkomst
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, gewijzigd bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de Overeenkomst” genoemd, en met name artikel 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bijlage XIV bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 77/2010 van het Gemengd Comité van de EER van 11 juni 2010 (1).
 (2)
 Verordening (EU) nr. 461/2010 van de Commissie van 27 mei 2010 betreffende de toepassing van artikel 101, lid 3, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie op groepen verticale overeenkomsten en onderling afgestemde feitelijke gedragingen in de motorvoertuigensector (2) dient in de Overeenkomst te worden opgenomen.
 (3)
 De in de Overeenkomst opgenomen Verordening (EG) nr. 1400/2002 (3) van de Commissie is op 31 mei 2010 verstreken en moet daarom uit de Overeenkomst worden geschrapt,
 BESLUIT:
 Artikel 1
 In bijlage XIV bij de Overeenkomst wordt de tekst van punt 4b (Verordening (EG) nr. 1400/2002 van de Commissie) vervangen door:
 „32010 R 0461: Verordening (EU) nr. 461/2010 van de Commissie van 27 mei 2010 betreffende de toepassing van artikel 101, lid 3, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie op groepen verticale overeenkomsten en onderling afgestemde feitelijke gedragingen in de motorvoertuigensector (PB L 129 van 28.5.2010, blz. 52).
 De bepalingen van de verordening worden voor de toepassing van de Overeenkomst als volgt aangepast:
 Aan het slot van artikel 6 wordt het volgende toegevoegd:
 „Krachtens de Overeenkomst tussen de EVA-staten betreffende de oprichting van een Toezichthoudende Autoriteit en een Hof van Justitie, kan de Toezichthoudende Autoriteit in een aanbeveling verklaren dat, wanneer naast elkaar bestaande netwerken van gelijksoortige verticale beperkingen meer dan 50 % van een relevante markt in de EVA-staten bestrijken, deze verordening niet van toepassing is op verticale overeenkomsten die bepaalde beperkingen omvatten die op deze markt betrekking hebben.
 De hierboven bedoelde aanbeveling wordt gericht aan de EVA-staat of -staten die de desbetreffende markt omvat(ten). De Commissie wordt in kennis gesteld wanneer een dergelijke aanbeveling wordt gedaan.
 Nadat de hierboven bedoelde aanbeveling is gedaan, laten alle geadresseerde EVA-staten de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA binnen drie maanden weten of zij de aanbeveling aanvaarden. Wanneer niet binnen deze termijn wordt gereageerd, wordt de betrokken EVA-staat geacht de aanbeveling te hebben aanvaard.
 Als een EVA-staat de aanbeveling aanvaardt of niet op tijd reageert, is het land wettelijk verplicht de aanbeveling binnen drie maanden na de datum van bekendmaking ten uitvoer te leggen.
 Als een EVA-staat de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA binnen de termijn van drie maanden laat weten dat hij de aanbeveling niet aanvaardt, stelt de autoriteit de Commissie daarvan in kennis. Als de Commissie het standpunt van de betrokken EVA-staat niet deelt, is artikel 92, lid 2, van de Overeenkomst van toepassing.
 De Toezichthoudende Autoriteit van de EVA en de Commissie wisselen informatie uit en overleggen over de toepassing van deze bepaling.
 Wanneer naast elkaar bestaande netwerken van gelijksoortige verticale beperkingen meer dan 50 % bestrijken van een relevante markt op het grondgebied waarop de EER-overeenkomst van toepassing is, kunnen de twee toezichthoudende autoriteiten samenwerking initiëren om ieder maatregelen vast te stellen. Als de twee toezichthoudende autoriteiten het eens zijn over een relevante markt en de passendheid van maatregelen op grond van deze bepaling, stelt de Commissie een verordening vast die is gericht aan de lidstaten en stelt de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA een gelijkluidende aanbeveling vast die is gericht aan de EVA-staat of -staten die de desbetreffende markt omvat(ten).””.
 Artikel 2
 De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Verordening (EU) nr. 461/2010 zijn authentiek.
 Artikel 3
 Dit besluit treedt in werking op 3 juli 2010, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden (4). Het is van toepassing met ingang van 1 juni 2010.
 Artikel 4
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 2 juli 2010.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De voorzitter
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) PB L 244 van 16.9.2010, blz. 35.
 (2) PB L 129 van 28.5.2010, blz. 52.
 (3) PB L 203 van 1.8.2002, blz. 30.
 (4) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


type: wikipedia

text:
Nāḩiyat as Si‘in (arabiska: ناحية السعن) är ett subdistrikt i Syrien. Det ligger i provinsen Hamah, i den centrala delen av landet, km nordost om huvudstaden Damaskus.
 Trakten runt Nāḩiyat as Si‘in är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Runt Nāḩiyat as Si‘in är det tätbefolkat, med invånare per kvadratkilometer. Ett kallt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är °C, och den kallaste är januari, med °C. Genomsnittlig årsnederbörd är millimeter. Den regnigaste månaden är december, med i genomsnitt mm nederbörd, och den torraste är juli, med mm nederbörd.
 Källor
 Indelningar i Hamah (provins)


text:
Helikazė – fermentas, kurio pagrindinė funkcija yra DNR sintezės metu atskirti vieną nuo kitos dvigrandės DNR grandines. Susidaro dvi viengrandės DNR, kurias gali padauginti DNR polimerazė. Kadangi DNR grandinės susisukusios tarpusavyje, helikazė turi jas „išvynioti“. Šio proceso smulkmenos nėra žinomos. Procesas reikalauja energijos, kuri gaunama hidrolizuojant ATP.
 Atskiras helikazės fermentas reikalingas tik naujos DNR sintezei bei DNR pažaidų užtaisymui. RNR polimerazė grandines atskiria pati.
 Žmonių helikazės genas yra aštuntosios chromosomos trumpajame petyje. Šio geno defektai žmonėms sukelia sunkią paveldimą ligą – Vernerio sindromą.
 Fermentai
 Genetika


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 31995L0031
 Richtlinie 95/31/EG der Kommission vom 5. Juli 1995 zur Festlegung spezifischer Reinheitskriterien für Süßungsmittel, die in Lebensmitteln verwendet werden dürfen
 Amtsblatt Nr. L 178 vom 28/07/1995 S. 0001 - 0019
 RICHTLINIE 95/31/EG DER KOMMISSION vom 5. Juli 1995 zur Festlegung spezifischer Reinheitskriterien für Süßungsmittel, die in Lebensmitteln verwendet werden dürfen (Text von Bedeutung für den EWR) DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,gestützt auf die Richtlinie 89/107/EWG des Rates vom 21. Dezember 1988 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über Zusatzstoffe, die in Lebensmitteln verwendet werden dürfen (1), geändert durch die Richtlinie 94/34/EG (2), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 3 Buchstabe a),nach Anhörung des Wissenschaftlichen Lebensmittelausschusses,in Erwägung nachstehender Gründe:Für alle in der Richtlinie 94/35/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 30. Juni 1994 über Süßungsmittel, die in Lebensmitteln verwendet werden dürfen (3) aufgeführten Süßungsmittel sind Reinheitskriterien festzulegen.Die im Codex Alimentarius und durch den gemeinsamen FAO/WHO-Sachverständigenausschuß für Lebensmittelzusatzstoffe (JECFA) für Süßungsmittel festgelegten Spezifikationen und Analysemethoden sind zu berücksichtigen.Lebensmittelzusatzstoffe, die in Verfahren oder mit Ausgangsstoffen hergestellt wurden, die nicht Basis der Beurteilung des Wissenschaftlichen Lebensmittelausschusses oder Basis der Beschreibungen in dieser Richtlinie sind, werden dem Wissenschaftlichen Lebensmittelausschuß mit besonderem Hinweis auf die Reinheitskriterien zur vollständigen Beurteilung vorgelegt.Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Lebensmittelausschusses -HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:Artikel 1(1) Die in Artikel 3 Absatz 3 Buchstabe a) der Richtlinie 89/107/EWG angeführten Reinheitskriterien für die in der Richtlinie 94/35/EG erwähnten Süßungsmittel sind im Anhang aufgeführt.(2) Die im Anhang zu dieser Richtlinie genannten Reinheitskriterien für E 420 (i), E 420 (ii) und E 421 gehen den im Anhang der Richtlinie 78/663/EWG des Rates (4) genannten Reinheitskriterien vor.Artikel 2(1) Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie spätestens bis zum 1. Juli 1996 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis.Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in diesen Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.(2) Produkte, die vor diesem Datum in den Verkehr gebracht oder etikettiert wurden und die dieser Richtlinie nicht entsprechen, dürfen jedoch noch verkauft werden, bis die Lagerbestände erschöpft sind.Artikel 3Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.Artikel 4Diese Richtlinie ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.Brüssel, den 5. Juli 1995Für die KommissionMartin BANGEMANNMitglied der Kommission(1) ABl. Nr. L 40 vom 11. 2. 1989, S. 27.(2) ABl. Nr. L 237 vom 10. 9. 1994, S. 1.(3) ABl. Nr. L 237 vom 10. 9. 1994, S. 3.(4) ABl. Nr. L 223 vom 14. 8. 1978, S. 7.ANHANG >PLATZ FÜR EINE TABELLE>


type: other

text:
Les rapports de Philippe Gosselin - NosDéputés.fr
 Rapports de Philippe Gosselin
 19 rapports signés
 14/02/2012 — Rapport d'information N° 4239 sur l'application des lois déposé en application de l'article 145-7 alinéa 1 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la mise en application de la loi n° 2007-1544 du 29 octobre 2007 de lutte contre la contrefaçon
 Rapporteur pour la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république
 14/02/2012 — Rapport d'information N° 4275 sur l'application des lois déposé en application de l'article 145-7 alinéa 1 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la mise en application de la loi n° 2011-392 du 14 avril 2011 relative à la garde à vue
 07/02/2012 — Rapport N° 4325 en application de l'article 151-5 du règlement sur la proposition de résolution européenne de M. Philippe Gosselin sur la proposition de règlement relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données
 01/02/2012 — Rapport d'information N° 4255 sur l'application des lois déposé en application de l'article 145-7 alinéa 1 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la mise en application de la loi n° 2008-1350 du 19 décembre 2008 relative à la législation funéraire
 01/02/2012 — Rapport d'information N° 4283 sur l'application des lois déposé en application de l'article 145-7 alinéa 1 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la mise en application de la loi organique n° 2011-883 du 27 juillet 2011 relative aux collectivités régies par l'article 73 de la Constitution
 01/02/2012 — Rapport d'information N° 4284 sur l'application des lois déposé en application de l'article 145-7 alinéa 1 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la mise en application de la loi n° 2011-884 du 27 juillet 2011 relative aux collectivités territoriales de Guyane et de Martinique
 08/07/2011 — Rapport N° 3619 sur les dispositions restant en discussion du projet de loi organique relatif aux collectivités régies par l'article 73 de la Constitution
 Rapporteur pour la Commission mixte paritaire chargée de proposer un texte sur les dispositions restant en discussion du projet de loi organique relatif aux collectivités régies par l'article 73 de la Constitution
 08/07/2011 — Rapport N° 3620 sur les dispositions restant en discussion du projet de loi relatif aux collectivités territoriales de Guyane et de Martinique
 Rapporteur pour la Commission mixte paritaire chargée de proposer un texte sur les dispositions restant en discussion du projet de loi relatif aux collectivités territoriales de Guyane et de Martinique
 27/06/2011 — Rapport N° 3554 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur le projet de loi organique, adopté par le Sénat après engagement de la procédure accélérée, relatif aux collectivités régies par l'article 73 de la Constitution
 27/06/2011 — Rapport N° 3555 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur le projet de loi, adopté par le Sénat après engagement de la procédure accélérée, relatif aux collectivités territoriales de Guyane et de Martinique
 12/04/2011 — Rapport d'information N° 3319 d'une mission d'information constituée au sein d'une commission permanente déposé en application de l'article 145 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République, en conclusion des travaux d'une mission d'information en vue d'améliorer l'accès au droit et à la justice
 04/04/2011 — Rapport N° 3284 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur le projet de loi, modifié par le Sénat, relatif à la garde à vue
 15/12/2010 — Rapport N° 3040 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur le projet de loi relatif à la garde à vue
 21/12/2009 — Rapport N° 2161 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur la proposition de loi organique, adoptée par le Sénat, tendant à permettre à Saint-Barthélemy d'imposer les revenus de source locale des personnes établies depuis moins de cinq ans
 21/12/2009 — Rapport N° 2162 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur la proposition de loi organique, adoptée par le Sénat, modifiant le livre III de la sixième partie du code général des collectivités territoriales relatif à Saint-Martin
 24/03/2009 — Rapport d'information N° 1485 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république déposé en application de l'article 145 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur les perspectives de départementalisation de Mayotte
 18/11/2008 — Rapport d'information N° 1246 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république déposé en application de l'article 145 du règlement, par la commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l'administration générale de la République sur la nouvelle méthode de recensement de la population
 08/02/2008 — Rapport N° 664 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur la proposition de loi, adoptée par le Sénat, relative à la législation funéraire
 01/10/2007 — Rapport N° 178 de la Commission des lois constitutionnelles, de la législation et de l’administration générale de la république sur le projet de loi, adopté par le Sénat, de lutte contre la contrefaçon


text:
ARCHIVES HISTORIQUES
 DE LA COMMISSION
 COLLECTION RELIEE DES
 DOCUMENTS "COM"
 COM (88) 70
 Vol. 1988/0015
 ---pagebreak--- Disclaimer
 Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 concernant
 l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique européenne et de
 la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, p. 1) modifié en dernier
 lieu par le règlement (UE) 2015/496 du Conseil du 17 mars 2015 (JO L79 du 25. 3.2015, p. 1), ce
 dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents classifiés présents dans ce dossier
 ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit règlement ou sont considérés déclassifiés
 conformément aux articles 26(3) et 59(2) de la décision (UE, Euratom) 2015/444 de la
 Commission du 13 mars 2015 concernant les règles de sécurité aux fins de la protection des
 informations classifiées de l'Union européenne.
 In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning
 the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the
 European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as last amended by Council
 Regulation (EU) 2015/496 of 17 March 2015 (OJ L 79, 27.3.2015, p. 1), this file is open to the
 public. Where necessary, classified documents in this file have been declassified in conformity
 with Article 5 of the aforementioned regulation or are considered declassified in conformity with
 Articles (26.3) and 59(2) of the Commission Decision (EU, Euratom) 2015/444 of 13 March 2015
 on the security rules for protecting EU classified information.
 In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. Februar
 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und
 der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983, S. 1), zuletzt geändert durch die
 Verordnung (EU) Nr. 2015/496 vom 17. März 2015 (ABI. L 79 vom 25.3.2015, S. 1), ist dieser Akt
 der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit erforderlich, wurden die Verschlusssachen in diesem Akt in
 Übereinstimmung mit Artikel 5 der genannten Verordnung freigegeben; beziehungsweise werden
 sie auf Grundlage von Artikel 26(3) und 59(2) der Entscheidung der Kommission (EU, Euratom)
 2015/444 vom 13. März 2015 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-
 Verschlusssachen als herabgestuft angesehen.
 ---pagebreak--- COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS
 COM(88 ) 70 final
 Bruxelas , 1 de Março de 1988
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 que autoriza a recondução tácita ou a manutenção em vigor das disposições
 cujo objecto integre a política comercial comum contidas nos tratados
 de amizade , de comércio e de navegação e em acordos similares
 celebrados pelos Estados-membros com países terceiros
 ( Apresentada pela Comissão )
 ---pagebreak--- EXPOSE DES MOTIFS
 1. La Commission , en application de l artic fLeormi3 de la décision du Conseil
 sati on progresiive des
 du 16 décembre 1969 ( 1 ) concernant l ' uni les des Etats membres avec les
 accords relatifs aux relations comrr.ercTa
 communautaires , propose au
 pays tiers et la négociation des accords proroger ou reconduire tacite*
 Conseil d' autoriser les Etats membres à
 ment Les dispositions dont Les matières relèvent de l'a politique commerciale
 commune contenues dans Les traités d' amit ié , de commerce et de navigation
 et accords simiLaires annexés à la propos ition de décision du Conseil ci-jointe
 et pour autant qu' elles ne soient pas en contradiction 'avec les politiques
 communes existantes .
 La consuitation préalable prévue par l' article 2 de cette décision
 a eu lieu par procédure écrite . A l'issue de celle-ci , le 17 décembre
 1987 , il a été constaté que les conditions pour envisager cette
 prorogation pour La période d' une année sont remplies .
 2. 'Il faut noter qu' il n' est plus repris dans la liste le trai
 té que le Danemark avait conclu avec la Finlande le 3.8.1923 , qui a été
 modifié avec effet à partir du 1er Janvier 1988 . La dénonciation de cet
 accord s' inscrit dans la procédure de révision de tous les accords conclus
 entre les Etats membres et les pays de l' AELE .
 La Commission rappelle qu' elle ne propose la prorogation des traités des
 pays membres avec les pays AELEqu'à titre exceptionnel .
 Suite aux conclusions auxquelles sont arrivés ses services avec Les ser ¬
 vices nationaux , la procédure de dénonciation ou de révision de ces accords
 devrait être déjà achevée . Par conséquent la Commission ne proposera pas
 dans l' avenir la . prorogation de ces traités .
 3- La Commission considere d'ailleurs que certains traites d'amiti6 de com¬
 merce et de navigation en vigueur avec les pays AELE , qui ne contiennent
 pas de dispositions de nature commerciale , ne necessitent pas d'autorisa -
 tion de prorogation . Par consequent les traites suivants ne sont plus
 repris dans la liste ; *
 - France - Finlande du 24.4.1931
 - France-Norvège du 30.12.1881
 - Royaume - Uni -Norvège du 18.3.1926 et du 16.5.1913
 - Royaume-Uni - Suède du 11.4.1654 , 17.7.1656,21.10.1661 , 5.2.1766 et 18.7.1812
 (1 ) J.O. L 326 du 29.12.1969 , p. 39
 ---pagebreak--- DECISÃO DO CONSELHO
 que autoriza a recondução . tácitíLOU a manutenção em viítor d as
 disposições cujo objecto integre a política comercial comum contidas
 nos tratados de amizade , de comércio e de navegação e em acordos
 similares celebrados pelos Estados-membros com paises terceiros
 O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPELAS, ciais dos acordos bilaterais existentes nos acordos comuni-,
 tirios ;
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade
 Económica Europeia e , nomeadamente, o seu artigo 113 ?, Considerando que, na sequência das consultas previstas '
 Tendo em conta a Decisão 69/494/ CEE do Conselho, de
 no artigo 2? da Decisão 69/494/ CEE, se constatou,' confir¬
 mando as declarações já referidas dos Estados-membros
 16 de Dezembro de 1969, respeitante à uniformização
 interessados, que as disposições dos tratados e . acordos
 progressiva dos acordos relativos às relações comerciais bilaterais em questão não constituem, durante o período '
 dos Estados-membros com países terceiros e à negociação considerado , um entrave á aplicação da política comercial
 dos acordos comunitários (') e, nomeadamente , o seu comum ;
 artigo 3 ?,
 Considerando ainda que os Estados-membros interessados
 Tendo em conta a proposta da Comissão, declaram estar dispostos a proceder à adaptação ou,, se
 Considerando que , em relação aos tratados de amizade , de . necessário , à denúncia destes acordos e tratados na medida
 comércio e de navegação e acordos similares celebrados em que a prorrogação tácita ou a manutenção em vigor
 pelos Estados-membros, a prorrogação tácita ou a manu ¬ das disposições relativas a matérias abrangidas pelo artigo
 tenção em vigor para além do período de transição foi 113 ? do Tratado venha a constituir, durante o período
 autorizada pela última vez pela Decisão 87 / ?37 / CEE (?), considerado, um entrave à aplicação da política comercial
 comum ; • ■
 Qonsiderando que os Estados-membros interessados
 pediram autorização para prorrogarem tacitamente ou Considerando que os tratados e acordos em causa contêm
 manterem em vigor as disposições cujas matérias são cláusulas de denúncia mediante um prazo de pré-aviso de
 abrangidas pela politica comercial comum, na acepção do três a doze meses ;
 artigo 113 ? do Tratado e contidas nos tratados de amizade, Considerando que, nestas condições, nada se opõe à pror¬
 de comércio e de navegação e em acordos similares rogação tácita ou à manutenção em vigor das disposições
 enumerados no anexo , a fim de evitar uma descontinui - em questão até 31 de Dezembro de 198 9
 dade nas suas relações comerciais convencionais com os
 países terceiros em causa ; ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO :
 f
 Considerando, todavia, que a maior parte dos domínos
 abrangidos pelas citadas disposições dos tratados e dos Artigo /.*
 acordos nacionais são já objecto de acordos comunitários ; As disposições cujo objecto integre a politica comercial
 que, nestas condições , se trata de autorizar a manutenção comum , na acepção do artigo 113 ? do Tratado, contidas
 destas disposições unicamente nos domínios não abran ¬ nos tratados de amizade, de comércio e de navegação e
 gidos por acordos comunitários ; que, além disso, esta em acordos similares enumerados no anexo, podem, nos
 autorização não pode prejudicar a obrigação dos Estados- dominios não abrangidos por acordos entre a Comuni¬
 - membros de evitarem e , se necessário , eliminarem todas dade e os países terceiros em questão, ser prorrogadas ou
 as incompatibilidades entre estes tratados e acordos e as mantidas em vigor até 31 de Dezembro de 1989 ,. desde
 disposições do direito comunitário ; ' que não sejam contrárias às políticas comuns existentes. •
 Considerando, por outro lado, que as disposições dos Artigo 2.*
 tratados e dos acordos a prorrogar tacitamente ou a
 manter em vigor não devem constituir, durante o período Os Estados-membros são destinatários da presente ded- •
 são .
 considerado, um entrave à aplicação da política comercial
 comum ;
 Feito em Bruxelas , em .
 Considerando que os Estados-membros interessados
 declaram não ser a prorrogação tácita ou a manutenção Pelo Conselho
 em vigor destes tratados e acordos de natureza a impedir a '
 0 Presidente
 abertura de negociações comunitárias com os paises
 terceiros em causa e a transferência das matérias comer
 (') JO n ? L 326, de 29. 12 1969, p. 39.
 (OJOn? L-| n ,%de?8.4.1987 , p. . 3 ?
 ---pagebreak--- ANEXO – BIIAG – ANHANG – HAPAPTHMA – ANNEX – ANNEXE – ALLEGATO – BtJLAGE – ANEXO
 Fecha del Acuerdo
 Naturaleza del Acuerdo Aftalens dato
 Estado miembro Pais tercero
 Medlemsstat Tredjeland Aftalens art Zeitpunkt des
 Abkommens
 Miiglicdstaat Drittland Art des Abkommens
 Τρίτη χώρο Φύση της συμφωνίας Ημερομηνία της
 Κράτος μέλος συμφωνίας
 Member State Third country Type of Agreement
 État membre Nature de l'accord
 Date of the Agreement
 Pays tien Date de l'accord
 Stato membro Paese terzo Natura dell'accordo
 Data dell'accordo
 Lid-Staat Derde land Aard van de overeenkomst *
 Datum van de
 Estado-membro Pais terceiro Natureza do acordo overeenkomst
 Data do acordo
 O) (2) (3) w
 BELGIQUE/ BELGIÊ El Salvador Convention commerciale / Handelsovereenkomst 21 , 3. 1906
 États-Unis / Verenigde Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 21 . Z 1961 '
 »
 Staten schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Éthiopie / Ethiopie Traité / Verdrag 6. 9. 1906
 Honduras Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend - 25. 3. 1909
 schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Déclaration complémentaire / Aanvullende verklaring 30. 8 . 1909
 Libéria / Liberia Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend - 1. 5. 1885
 schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Maroc / Marokko Traité d'amitié, de commerce et de' navigation / Vriend- 4. 1 . 1862
 schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Norvège / Noorwegen Traité de commerce et de navigation / Handels- en 27. 6. 1910
 scheepvaartverdrag
 République Dominicaine / Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend- 21 . 8 . 1884
 Dominicaanse Republiek schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Suède / Zweden Traité de commerce et de navigation / Handels- en 11 . 6.1895
 scheepvaartverdrag
 Venezuela Traité d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend-
 schaps-, handels- en scheepvaartverdrag 1. 3. 1884
 BENELUX Paraguay Accord de commerce et de navigation / Handels- en 13. 8 . 1963
 scheepvaartakkoord
 Union soviétique / USSR Traité de commerce / Handelsverdrag 14. 7. 1971
 DANMARK Bolivia Handelstraktat 9 . 11 . 1931
 Brasilien Midlertidig aftale om mestbegunstigelsesklausul 30. 7. 1936
 Bulgarien Ordning vedrørende den gensidige anvendelse af mestbe¬ 27. 7./ 5. 8 . 1921
 gunstigelsesklausul (brevveksling)
 Burma Noteveksling vedrørende mestbegunstigelsesklausul 29.4. 1948 og
 17. 4. 1950
 Chile Handels- og søfartstraktat 4. Z 1899
 Columbia Handels- og søfartstraktat 21 . 6. 1923
 Costa Rica Handels- og søfartstraktat 26. . 9. 1956
 Den arabiske republik Midlertidig handelsaftale 7. 5. 1930
 Egypten
 Den dominikanske Venskabs-, handels- og søfartstraktat 26. 7. 1852
 Republik
 De forenede Stater Handels- og søfartstraktat 1 . 10. 1951
 El Salvador Handels- og søfartstraktat 9. 7. 1958
 Guatemala Handels- og søfartstraktat 4. 3. 1948
 Haiti Handelstraktat 21 . 10. 1937
 Iran Venskabs-, etablerings- og handelstraktat 20. Z 1934
 ---pagebreak--- 0) (2) (3) («>
 DANMARK Israel Foreløbig aftale (modus vivendi) om mestbegunstigelses- 14. 11 . 1952
 (fortsat) klausul i alle sager om søfart og i alt vedrørende told, osv.
 Japan Handels- og søfartstraktat 12. 2. 1912
 Jugoslavien Handelsdeklaration 17V30.3 . 1909
 Liberia Venskabs -, handels - og sefartstraktat 21 . 5.1860
 Norge Handels- og sefartstraktat 2. 11 . 1926
 Paraguay Handels- og sefartstraktat 3. 5 . 1967
 Peru Handels- og sefartstraktat 10 . 6 . 1957
 Polen Handels- og sefartstraktat 22. 3 . 1924
 Rumænien Noteveksling om handel og sefart 28 . 8 . 1930
 Schweiz Venskabs-, handels- og etableringstraktat 10 . 2. 1875
 Sovjetunionen Handels- og sefartstraktat 17. 8 . 1946
 Sverige Handels- og sefartstraktat 2. 11 . 1826
 Thailand Venskabs-, handels- og søfartstraktat 5. 11 . 1937
 Noteveksling 9. 3 . 1972
 Tjekkoslovakiet Noteveksling om handel og sefart 18 . 4. 1925
 Noteveksling om varebehandling * 26. 8 . 1929
 Tyrkiet Etablerings-, handels- og sefartstraktat 31 . 5 . 1930
 Ungarn Handels- og sefartskonvention 14 . 3 . 1887
 '
 Uruguay Handels- og sefartstraktat . 4. 3 . 1953
 Zaire Handelskonvention 23 . 2. 1885
 Østrig Handelstraktat 6. 4 . 1928
 DEUTSCHLAND Arabische Republik Handelsabkommen (ratifiziert ) 21 . 4 . 1951
 Ägypten
 Argentinien Handelsvertrag 19 . 9 . 1857
 Chile Handelsvertrag 2. 2. 1951
 Dominikanische Freundschafts-, Handels- und Schiffahrtsvertrag 23 . 12 . 1957
 Republik
 Ecuador Handelsvertrag 1. 8 . 1953
 HI Salvador Abkommen über die Meistbegünstigung (ratifiziert) 31 . 10 . 1952
 Indien Handelsabkommen 19.3 . 1952 und
 31 . 3 . 1955
 Iran Handels-, Zoll - und Schiffahrtsvertrag 17 . 2 . 1929
 Island Vorläufiger Handels- und Schiffahrtsvertrag 19 . 12 . 1950
 Japan Handels- und Schiffahrtsvertrag 20 . 7 . 1927
 Pakistan Handelsabkommen (ratifiziert) 4. 3 . 1950
 Paraguay Abkommen über die Meistbegünstigung 30. 7.1955 ,
 (ratifiziert)
 Peru Handelsabkommen (ratifiziert) 20. 7 . 1951
 Saudi-Arabien Freundschaftsvertrag, bestätigt und abgeändert durch 26. 4. 1929
 Briefwechsel 31 . 3710 . 7 . 1952
 Türkei Handelsvertrag 27 . 5 . 1930
 UdSSR Abkommen über allgemeine Fragen des Handels und der 25. 4 . 1958
 Schiffahrt ( ratifiziert)
 Uruguay Abkommen über die Meistbegünstigung 18 . 4 . 1953
 (ratifiziert)
 Vereinigte Staaten Freundschafts· . Handels- und Schiffahrtsvertrag 29 . 10 . 1954
 Ι'ΛΛΛΛΛ HouXyapui Συνθήκη εμπορίου 9. 7 . 1964
 Καμερούν Εμπορική συμφωνία 29 . 10 . 1962
 Κύπρος Εμπορική συμφωνία 23 . 8 . 1962
 Αίγυπτος Προσωρινή εμπορική συμφωνία 10 . 4. 1926
 Ηνωμένες Πολιτείες Συνθήκη φιλίας, εμπορίου και ναυτιλίας 3. 8 . 1951
 Αμερικής
 Φινλανδία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 18 . 12. 1926
 Ινδία Συμφωνία εμπορίου 14. 2 . 1958
 Ιράν Σύμβαση εγκαταστάσεως, εμπορίου και ναυτιλίας 9. 1 . 1931
 Ισλανδία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 28 . 1 . 1930
 Ισραήλ Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 22. 7. 1952
 Ιαπωνία Συνθήκη φιλίας, εμπορίου και ναυτιλίας 20 . 5. 1899
 ---pagebreak--- (1) (2) (3) («>
 ΕΛΛΑΔΑ Λίβανος Προξενική σύμβαση ναυτιλίας, εμπορικών και αστι- • 6.10. 1948
 (συνέχεια) κών δικαιωμάτων
 Λιβύη Εμπορική συμφωνία 16. 3. 1957
 Νορβηγία Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 28 . 6. 1927
 Πακιστάν Εμπορική συμφωνία 17. 1 . 1963
 Σουηδία Εμπορική σύμβαση 10. 9. 1926
 Γιουγκοσλαβία Οικονομική συνεργασία και εμπορικές συναλλαγές 1 . 10. 1960
 Εμπορική συμφωνία 17. 12. 1974
 Συμφωνία εμπορίου και ναυτιλίας 2. 11 . 1927
 Γκάνα Ανταλλαγή επιστολών 13 . 11 . 1926
 Νιγηρία Ανταλλαγή επιστολών 13. 11 . 1926
 Σιέρα Λεόνε Ανταλλαγή επιστολών 13 . 11 . 1926
 Νέα Ζηλανδία Ανταλλαγή επιστολών 13 . 11 . 1926
 Τζαμάικα Ανταλλαγή επιστολών 17. 11 . 1926
 Τρινιτάντ και Ανταλλαγή επιστολών 17. 11 . 1926 .
 Τομπάγκο
 . Σρι Λάνκα Ανταλλαγή επιστολών 26. 11 . 1926
 ΕΣΣΔ Σύμβαση εμπορίου και ναυτιλίας 11 . 6.1929
 ESPAÑA Andorra Canje de Notas 13 . 7. 1867
 Brasil Canje de Notas que regula el intercambio comercial 16. 5. 1962
 Costa Rica Convenio de cooperación económica 29. 8 . 1972
 Ecuador Convenio de cooperación económica 9. 5. 1974
 Guatemala Convenio de cooperación económica 31 . 10. 1972
 Honduras Convenio de cooperación económica 17. 10. 1972
 Hungría Acuerdo a largo plazo sobre intercambios comerciales, 8. 4. 1976
 navegación, transporte y desarrollo de la cooperación
 económica, industrial y técnica
 Mexico Acuerdo de cooperación económica y comercial 14. 10 . 1977
 Panama Protocolo de cooperación económica 15. 6. 1964
 Perú Acuerdo comercial 23 . 5. 1953
 Uruguay Tratado comercial sobre la concesión de la cláusula de 24. 2. 1954
 nación más favorecida
 FRANCE Albanie Traité de commerce et de navigation 14. 12. 1963
 Canada .Convention d'établissement et de navigation 12. 5. 1933 ,
 Colombie Convention relative à l'établissement des nationaux, au 30. 5. 1892
 commerce et à la navigation
 Costa Rica Traité de commerce 30 . 4. 1953
 Cuba -Convention commerciale et protocole 6. 11 . 1929
 Équateur Accord commercial 20. 3. 1959
 El Salvador Traité de commerce 23 . 3. 1953
 États-Unis Convention de navigation et de commerce modifiée par 17. 7. 1919
 accord
 ÌO-JUW1
 Hongrie Convention commerciale 13. 10. 1925
 Iran Convention d'établissement et de navigation 24. 6. 1964
 Islande Traité de commerce 23. 8 . 1742
 V
 Convention additionnelle de commerce et de navigation 9. 2. 1842
 Articles additionnels à la convention 9. 2. 1910
 Échanges de lettres modifiant les trois actes précédents 28. Z 1930
 Libéria Traité de commerce et de navigation 17. 4. 1852
 Libye Convention de coopération économique 10 . 8 . 1955
 Norvège Traité de commerce modifié par convention et échange de 30. 12. 1881
 lettres 13. 1 . 1892
 4. 3.1933
 Paraguay Accord commercial 11 . 9.1956
 Pologne Traité de commerce et de navigation 22. 5. 1937
 République Dominicaine Accord commercial (') 20: Il 1954
 (') Reconduction autorisée sous réserve d'une déclaration du gouvernement français concernant les articles 1 1 et 12 relatifs 1 l'obligation d'achat de tabac.
 ---pagebreak--- r
 0) (Ά (3) <«>
 I H M li 1 ! Μ 1 ( III Ι·»41 1 1 »- 1 HH * »- lllil'll « Il ixItlIKHM· |· | « 1·· III«» ||j«tlll«H 1 · o i " iti
 (ill Ilt) Tchí-LO?.li)Vut|UIC CoMVCtillon t ommen mie 2. /' . 112H
 Turquie Convention de commerce et de navigation 29 . 8 . 1929
 Uruguay Convention de commerce et de navigation 4. 6. 1892
 Protocole additionnel 30 . 12. 1953
 Venezuela Accord de commerce et de navigation 26. 7. 1950
 Yougoslavie Convention de commerce et de navigation 30 . 1 . 1929
 IRELAND Arab Republic of Egypt Exchange of notes in regard to commercial relations 25/28 . 7. 1930
 Exchange of notes prolonging the provisional Commercial 27. 2. 1951
 Agreement of 25/28. 7. 1930
 Brazil Exchange of notes in regard to commercial relations 16. 10. 1931
 Costa Rica Exchange of notes in regard to commercial relations 2. 8 . 1933 and
 2. 4 1934
 Guatemala Exchange of notes in regard to commercial relations 8 2. and
 10 . 4. 1930
 • United States Treaty of friendship, commerce and navigation 21 . 10 . 1950
 Vietnam Exchange of notes in regard to commercial relations 1 . 12. 1964
 ITALIA Africa del Sud Estensione del trattato con il Regno Unito alle province
 di :
 Natal 10 . 3 . 1884
 Transval 28 . 5 . 1906
 Orange 13 . 7 . 1907
 Nota verbale 1. 5. 1948
 Argentina Convenzione commerciale 1. 6. 1894
 Protocollo 31 . 1 . 1895
 Protocollo addizionale 4. 3 . 1937
 Convenzione sui pagamenti 4. 3 . 1937
 Bulgaria Protocollo sostitutivo del trattato di commercio e di navi¬ 19. 12. 1950
 gazione (' )
 Cile Trattato di commercio e di nayigazionc 12. 7 . 1898
 Cuba Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione
 Protocollo addizionale 29 . 12 . 1903
 Ecuador Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 12. 8 . 1900
 Convenzione addizionale 26 . 2. 1911
 Finlandia Trattato di commercio c di navigazione e protocollo finale 22. 10 . 1924
 Haiti Convenzione di commercio e di navigazione e scambi di 14. 6 . 1954
 note
 Iran Trattato di commercio, di stabilimento e di navigazione 26. 1 . 1955
 Scambio di note 9. 2. 1955
 Iugoslavia Convenzione di commercio e di navigazione 31 . 3 . 1955
 Libano Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 15. 2. 1949
 Liberia Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 23 . 10 . 1862
 Dichiarazione comune 24. 11 . 1951
 Nicaragua Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 25. 1 . 1906
 Norvegia Trattato di commercio e di navigazione 14. 6 . 1862
 Scambio di note 15. 12. 1967
 Nuova Zelanda Scambio di n.ote 24. 11 . 1967
 Panama Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione, proto¬ 7. 10 . 1965
 collo e scambio di note
 Perù Trattato di commercio e di navigazione e dichiarazione 23 . 12 . 1874
 Polonia Trattato di commercio 12. 5. 1922
 Romania Protocollo doganale (') 25. 11 . 1950
 Stati Uniti Trattato d'amicizia, di commercio e di navigazione 2. 2 . 1948
 Accordo supplementare al trattato 26 . 9 . 1951
 Svezia Trattato di commercio e di navigazione . 14 . 6 . 1862
 Scambio di note 15 . 1 2. 1966 e
 15. 12. 1967
 (') Protocol lo richiamato e riesaminato in occasione dcll'accordo commerciale quadro fra i due paesî.
 ---pagebreak--- 0) W (3) <«)
 ITALIA Svizzera Trattato di commercio 27. 1 . 1923
 (legue) Protocolli 28 . 11 . 1925 e
 30. 12. 1933
 Turchi· Trattato di commercio e di navigazione e scambio di note 29. 12. 1936
 Ungheria Trattato di commercio e di navigazione 4. 7. 1928
 Protocollo doganale (') 28 . 3. 1950
 URSS Trattato di commercio e di navigazione 11 . 12. 1948
 Uruguay Trattato di commercio 26. 2. 1947
 Venezuela Trattato d'amicizia, di navigazione e di commercio 19. 6. 1861
 Modus vivendi 29. 6. 1939
 Yemen Trattato d'amicizia e di relazioni economiche 4. 9 . 1937
 LUXEMBOURG États-Unis Traité d'amitié, d' etablissement et de navigation 23 . 2. 1962
 NEDERLAND Afghanistan Vriendschaps- en handelsverdrag 26. 7. 193?
 Arabische Republiek Voorlopige handelsovereenkomst 17. 3. 1930
 <
 Egypte
 Bolivia Handelsverdrag' 30 . 5. 1929
 Brazilië Voorlopig handelsakkoord 15. 3 . 1937
 Bulgarije Notawisseling 1 /9 . 3 . 1922
 Canada Handelsovereenkomst - 11 . 7. 1924
 Colombia Vriendschaps-, handels- en scheepvaartverdrag 1. 5. 1829
 Costa Rica Handels- en scheepvaartovereenkomst 3. 6. 1957
 El Salvador Handelsverdrag en briefwisseling 13 . 3 . 1956
 Ethiopie Overeenkomst nopens de meestbegunstigingsclausule 30. 9 . 1926
 Guatemala Handelsverdrag 12. 5. 1926
 Haïti Handelsverdrag en notawisseling 7. 9 . 1926
 Hongarije Handelsovereenkomst 9. 12. 1924
 Iran Voorlopig handelsverdrag en briefwisseling 20 . 6. 1928
 Japan Handels- en scheepvaartverdrag 6. 7. 1912
 Jemen Vriendschapsverdrag 12. 4. 1939
 Joegoslavië Handels- en scheepvaartverdrag 28 . 5. 1930
 Liberia Vriendschaps·, handels- en scheepvaartverdrag 20 . 12. 1862
 Marokko Handels- en scheepvaartverdrag 18 . 5. 1858
 Maskate Handelsverdrag 27. 8 . 1877
 Mexico Handelsverdrag 27. 1 . 1950
 Noorwegen Handels- en scheepvaartverdrag 20. 5. 1912
 Oostenrijk Handels- en scheepvaartverdrag 28 . 3. 1929
 Polen Handels- en scheepvaartverdrag 30. 5. 1924
 Roemenië Handelsschikking 29. 8 . 1930
 Tsjechoslowakijc Overeenkomst 20 . 1 . 1923
 Turkije Notawisseling 21 . 11 . 1929
 Uruguay Handels- en scheepvaartverdrag 29. 1 . 1934
 Protocol 12. 6. 1953
 Venezuela Verdrag betreffende de diplomatieke betrekkingen 11 . 5. 1920
 Verenigde Staten Vriendschaps-, handels- en scheepvaartverdrag 27. 3 . 1956
 Zaire Overeenkomst met de internationale Vereniging van de 27. 12. 1884
 Kongo
 Zuid-Afrika Voorlopig akkoord nopens de handelsbetrekkingen en de 20. 2. 1935
 scheepvaart
 Zweden Handels- en scheepvaartverdrag 25. 9 . 1847
 Zwitserland Vriendschaps- en handelsverdrag 19. 8 . 1875
 Aanvullend protocol 24. 4. 1877
 PORTUGAL Bulgaria Acordo de comércio a longo prazo 11 . 1 1975
 Checoslovaquia Acordo dq comércio a longo prazo 1. 3. 1975
 Cuba Acordo de comércio a longo prazo 13 . 9 . 1976
 Uniio das Repúblicas Acordo de comércio 19. 12. 1974
 Socialistas Soviéticas
 (') Protocollo richiamato c nesaminaio in occasione dell'accordo commerciale quadro Ira i due pacsi.
 ---pagebreak--- 9
 (1 ) W (3) <“)
 UEBL/ BLEU Afrique du Sud / Zuid- Accord commercial provisoire / Voorlopig handelsakkoord 13 . 7. 1937
 Afrika
 Albanie / Albanie Échange de lettres / Briefwisseling 19 . 2. 1929
 Argentine / Argentinië Accord provisoire / Voorlopig akkoord 16. 1 . 1934
 Bolivie / Bolivia Traité d'amitié et de commerce / Vriendschaps- en 18 . 4 . 1912
 handelsvcrdrag
 Avenant au traité / Aanvullend protocol 10 . 12. 1963
 Brésil / Brazilië Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 14. 1 . 1932
 Bulgarie / Bulgarije Échange de lettres / Briefwisseling 8. 2. 1926
 Canada Convention de commerce / Handelsovereenkomst 3. 7 . 1924
 Chili Accord commercial provisoire / Voorlopig handelsakkoord 27. 8 . 1936
 Colombie / Colombia Échange de lettres portant application à l'UEBL du traité 19 et/en
 conclu entre les Pays-Bas et la Colombie le 1 " mai 1829 / 22. 8 . 1936
 Briefwisseling van toepassing in de BLEU voor het Verdrag
 afgesloten tussen Nederland en Colombia van 1 mei 1 829
 •
 Équateur / Ecuador Traite d'amitié, de commerce et de navigation / Vriend¬ 5. 3 . 1887
 schaps-, handels- en scheepvaartverdrag
 Avenant au traité / Aanvullend protocol 19. 10 . 1937
 Guatemala Traité de commerce .et de navigation / Handels- en 7. 11 . 1924
 scheepvaartverdrag
 Haïti Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 9. 7 . 1936
 Hongrie / Hongarije Échange de lettres / Briefwisseling 30 . 9 . 1924
 Iran Convention de commerce et de navigation / Handels- en 9. 5. 1929
 scheepvaartovercenkomst
 Nouvelle-Zélande / Accord commercial proyisoire par échange de lettres / 5. 12. 1933
 Nieuw-Zeeland Voorlopig handelsakkoord bij briefwisseling
 Pologne / Polen Traité de commerce / Handelsverdrag 30 . 12. 1922
 Roumanie / Roemenië Accord commercial provisoire / Voorlopig handelsakkoord 28 . 8 . 1 930
 Suisse / Zwitserland Traité de commerce / Handelsverdrag 26 . 8 . 1929
 Tchécoslovaquie / Traité de commerce / Handelsverdrag 28 . 12. 1925
 Tsjechoslowakije
 Union soviétique / USSR Convention commerciale provisoire / Voorlopige handels- 5. 9 . 1935
 overeenkomst
 Uruguay Accord commercial provisoire / Voorlopig handclsakkoord 22. 2. 1937
 Viêt-nam / Vietnam Échange de lettres portant sur le traitement de la nation la 16 et/en
 plus favorisée dans le domaine tarifaire / Briefwisseling 20 . 1 . 1956
 betreffende de toepassing van de meestbegunstigingsclau-
 sule op tarifair gebied
 Yémen / Jemen Convention commerciale / Handclsovereenkomst 7. 12. 1936
 Yougoslavie / Joegoslavië Traité de commerce et de navigation / Handels- en 16. 12. 1926
 scheepvaartverdrag
 UNITED KINGDOM Afghanistan Treaty of friendship and commerce 22. 11 . 1921
 Trade convention 5. 6 . 1923
 Exchange of notes 6. 5. 1930
 Argentina Treaty of amity, commerce and navigation 2. 2. 1825
 Bolivia Treaty of commerce 1. 8 . 1911
 Burma Treaty regarding the recognition of Burmese indepen ¬ 17. 10 . 1947
 dence, and related matters, with exchange of notes
 Exchange of notes regulating commercial relations 24. 12. 1949
 pending the conclusion of a new Treaty of commerce and
 navigation
 Colombia Treaty of friendship, commerce and navigation 16. 2. 1866
 Protocol applying the Treaty of certain parts of the Domi- 20 . 8 . 1912
 nions
 Exchange of notes 30. 12. 1938
 Costa Rica Treaty of friendship, commerce and navigation 27. 11 . 1849
 Protocol respecting the application of the Treaty to certain 18 . 8 . 1913
 parts of the Dominions
 Czechoslovakia Treaty of commerce with declaration 14. 7. 1923
 9
 ---pagebreak--- t (· ) (2) 0) (4)
 UNITED KINGDOM Finland Treaty of commerce and navigation 14. 12. 1923
 (cont'd) Hungary Treaty of commerce and navigation 23. 7. 1926
 Iran Treaty of peace and commerce 4. 3. 1857
 Commercial convention 9. 2. 1903
 Agreement modifying the commercial convention 21 . 3. 1920
 Japan Treaty of commerce, establishment and navigation, with 14. 11 . 1962
 Protocols and exchanges of notes
 Exchange of notes on voluntary export control 14. 11 . 1962
 Liberia Treaty of friendship and commerce 21 . 11 . 1848 ■
 Agreement modifying the Treaty of 21 . 11 . 1848 23. 7.1908
 Morocco General treaty 9. 12. 1856
 Convention of commerce and navigation 9. 12. 1856
 Exchange of notes, concerning the convention of 9. 12. 1. 3. 1957
 1856
 *
 Muscat and Oman Treaty of friendship, commerce and navigation with 20 . 12. 1951
 exchange of letters
 Nepal Treaty- of peace and friendship 30. 10. 1950
 Treaty of friendship, commerce and navigation
 Nicaragua
 ssg
 Peru Treaty of friendship, commerce and navigation 10. 4. 1850
 Agreement relating to commerce and navigation (with 6. 10. 1936
 Protocols and exchanges of notes)
 Exchange of notes regarding the continuance in force of 28. 1 . 1950
 Articles 4 and 5 of the Commercial Agreement of 6. 10.
 1936
 Poland Treaty of commerce and navigation 26. 11 . 1923
 Romania Treaty of commerce and navigation with Protocols and 6. 8. 1930
 exchange of notes
 Soviet Union Temporary Commercial Agreement 16. 2. 1934
 Switzerland Treaty of friendship, commerce and reciprocal establish¬ 6. 9 . 1855
 ment
 Convention applying the Treaty of 1855 to the Dominions 30. 3. 1914
 Exchange of notes applying to Liechtenstein Commercial 26. 4. 1924
 Agreements in force
 Turkey Treaty of commerce and navigation 1. 3 . 1930
 Exchange of notes relating to certain commercial matters 28. 2. 1957
 United States Convention of commerce 3. 7. 1815
 Convention 20. 10 . 1818
 Convention of commerce 6. 8. 1827
 Venezuela Treaty of amity, commerce and navigation 18 . 4. 1825
 Convention 29. 10. 1834
 Exchange of notes 3. 2.1903
 Yugoslavia Treaty of commerce and navigation with exchanges of 1Z 5. 1927
 notes
 Agreement on trade and payments 27. 11 . 1936
 ---pagebreak--- FICHE D' IMPACT SUR LA COMPETITIVITE ET L' EMPLOI
 I. Quelle est la justification principale de la mesure ? L' autorisation
 aux Etats membres de proroger leurs anciens accords commerci aux conc lus
 avec des pays tiers , pour des domaines non couverts par des politiques
 o in ni u & 3 •
 I - Caractéri st iques des entreprises concernées
 En particulier :
 T a - t - il un grand nombre de PME ? NO
 - note t' on des concentrations dans des régions
 - éligibles aux aides régionales des E.M. ?
 - éligibles au Feder ?
 III . Quelles sont les obligations imposées directement aur entreprises 1
 AUCUNE , puisqu' il s' agit d' accords régissant les échanges commerciaux
 et les relations économiques entre Etats membres .
 IV . Quelles sont les obligations susceptibles détre imposées indirectes
 aux entreprises via les autorités locales ?
 AUCUNE
 V. Y a - t - il des mesures spéciales pour les PME ?
 NO
 - Lesquelles ?
 VI . uue l est l' effet prévisible ?
 ~ sur la compétitivité des entreprises ? Les entreprises peuvent bénéfi ¬
 cier des avantages découlant
 - suri' emp loi ?
 des relations économiques entre
 les pays concernés couverts par
 les accords en question .
 Les partenaires sociaux ont - ils été consultés ?
 avls des partenaires sociaux


type: caselaw

text:
 24.11.2007
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 283/24
 Prasība, kas celta 2007. gada 3. oktobrī — Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika
 (Lieta C-449/07)
 (2007/C 283/43)
 Tiesvedības valoda — itāļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — E. Montaguti un R. Vidal Puig)
 Atbildētāja: Itālijas Republika
 Prasītājas prasījumi:
 —
 atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvu 2004/36/EK (1) par Kopienas lidostas izmantojošo trešo valstu gaisa kuģu drošību, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 11. pants;
 —
 piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Termiņš Direktīvas 2004/36/EK transponēšanai beidzās 2006. gada 30. aprīlī.
 (1) OV L 143, 76. lpp.


text:
 25.11.2016
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 319/9
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/2055 AL COMISIEI
 din 23 noiembrie 2016
 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1484/95 în ceea ce privește stabilirea prețurilor reprezentative în sectorul cărnii de pasăre și în cel al ouălor, precum și pentru ovalbumină
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1), în special articolul 183 litera (b),
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 510/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 de stabilire a regimului comercial aplicabil anumitor mărfuri rezultate din transformarea produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1216/2009 și (CE) nr. 614/2009 ale Consiliului (2), în special articolul 5 alineatul (6) litera (a),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (CE) nr. 1484/95 al Comisiei (3) a stabilit normele de aplicare a sistemului de taxe de import suplimentare și a fixat prețurile reprezentative în sectorul cărnii de pasăre și în cel al ouălor, precum și pentru ovalbumină.
 (2)
 Din controlul regulat al datelor pe baza cărora se stabilesc prețurile reprezentative pentru produsele din sectorul cărnii de pasăre și din cel al ouălor, precum și pentru ovalbumină, rezultă că este necesară modificarea prețurilor reprezentative pentru importurile de anumite produse, ținând cont de variațiile prețurilor în funcție de origine.
 (3)
 Este necesar ca Regulamentul (CE) nr. 1484/95 să fie modificat în consecință.
 (4)
 Deoarece este necesar să se asigure aplicarea măsurii respective cât mai rapid posibil după ce devin disponibile datele actualizate, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1484/95 se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 23 noiembrie 2016.
 Pentru Comisie
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general
 Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală
 (1) JO L 347, 20.12.2013, p. 671.
 (2) JO L 150, 20.5.2014, p. 1.
 (3) Regulamentul (CE) nr. 1484/95 al Comisiei din 28 iunie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului de drepturi de import suplimentare și de fixare a prețurilor reprezentative în sectoarele cărnii de pasăre și ouălor și pentru albumina din ouă, și de abrogare a Regulamentului nr. 163/67/CEE (JO L 145, 29.6.1995, p. 47).
 ANEXĂ
 „ANEXA I
 Codul NC
 Denumirea mărfurilor
 Prețul reprezentativ
 (în EUR/100 kg)
 Garanția menționată la articolul 3
 (în EUR/100 kg)
 Originea (1)
 0207 12 10
 Carcase de pui congelate, denumite «pui 70 %»
 115,1
 0
 AR
 0207 12 90
 Carcase de pui congelate, denumite «pui 65 %»
 119,8
 0
 AR
 148,4
 0
 BR
 0207 14 10
 Bucăți dezosate, congelate, de cocoși sau de găini
 265,3
 10
 AR
 174,7
 43
 BR
 280,7
 6
 CL
 224,0
 23
 TH
 0207 27 10
 Bucăți dezosate, congelate, de curcani și de curci
 347,0
 0
 BR
 354,9
 0
 CL
 0408 91 80
 Ouă fără coajă, uscate
 350,2
 0
 AR
 1602 32 11
 Preparate nefierte din cocoși sau din găini
 179,1
 35
 BR
 (1) Nomenclatorul țărilor stabilit prin Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7). Codul «ZZ» reprezintă «alte origini».”


text:
 21.7.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 217/31
 Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 24. mája 2012 — Alionescu/Komisia
 (Vec F-91/11)
 (Verejná služba - Prijímanie do zamestnania - Všeobecné výberové konanie - Rozhodnutie o predĺžení lehoty na zápis - Nepodanie sťažnosti - Zjavná neprípustnosť)
 2012/C 217/66
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobca: Ciprian-Calin Alionescu (Etterbeek, Belgicko) (v zastúpení: M. Stănculescu, advokát)
 Žalovaná: Európska komisia
 Predmet veci
 Návrh na zrušenie rozhodnutia EPSO o predĺžení lehoty na podanie prihlášok na všeobecné výberové konanie EPSO/AD/206-207/11 o šesť hodín
 Výrok
 1.
 Žaloba sa odmieta ako zjavne neprípustná.
 2.
 Pán Alionescu znáša svoje vlastné trovy konania.


text:
 13.7.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 228/7
 Tužba podnesena 12. svibnja 2015. – Europska komisija protiv Savezne Republike Njemačke
 (Predmet C-220/15)
 (2015/C 228/09)
 Jezik postupka: njemački
 Stranke
 Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: D. Kukovec, A. C. Becker, agenti)
 Tuženik: Savezna Republika Njemačka
 Tužbeni zahtjev
 Europska komisija od Suda zahtijeva da:
 —
 utvrdi da je Savezna Republika Njemačka povrijedila svoje obveze iz članka 6. stavka 1. Direktive 2007/23/EZ (1) time što je u Prvoj uredbi o zakonu o pirotehnici (1. SprengV) iznad zahtjeva direktive propisala da se unatoč prethodno izvršenom ocjenjivanju sukladnosti pirotehničkih sredstava, prije njihovog stavljanja na tržište mora provesti postupak u skladu s člankom 6. stavkom 4. točkom 1. SprengV-a i da je Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Savezni institut za istraživanje i ispitivanje materijala) u skladu s člankom 6. stavkom 4. petom rečenicom 1. SprengV-a ovlašten ispitati upute za sva pirotehnička sredstva te ih po potrebi izmijeniti.
 —
 naloži Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova postupka.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Ova tužba se odnosi na pitanje u kojem opsegu države članice proizvođačima i uvoznicima pirotehničkih sredstava u smislu Direktive 2007/23/EZ mogu nametnuti dodatne zahtjeve za stavljanje pirotehničkih sredstava na tržište i za one proizvode koji prema CE oznaci sukladnosti ispunjavaju bitne zahtjeve direktive. Pritom odredbe kojima Komisija prigovara ne postavljaju nikakve sadržajne zahtjeve za te proizvode, nego samo propisuju dopunski postupak koje prethodi pristupu tržištu na državnom području tuženika.
 Naime, bez obzira na dokaz sukladnosti, tužitelj zahtijeva da sva pirotehnička sredstva u smislu Direktive 2007/23/EZ moraju biti prijavljena saveznom institutu određenom zakonom, a koji u svrhe dokazivanja prijave izdaje identifikacijski broj. Osim nezanemarivog trajanja postupka, ovaj postupak može, među ostalim, sadržavati i plaćanje naknade za obradu te predaju uzoraka za ispitivanje. Zahtjev za provođenje takvog postupka Komisija smatra povredom slobodnog kretanja zajamčenog člankom 6. Direktive 2007/23/EZ za sva pirotehnička sredstva koja udovoljavaju zahtjevima direktive.
 Ta situacija ne bi se nikako promijenila ni prijenosom Direktive 2013/29/EU (2) kojom je Direktiva 2007/23/EZ ukinuta s učinkom od 1. srpnja 2015. Naime, s jedne strane je za ocjenu postojanja povrede ugovora mjerodavno razdoblje isteka roka navedenog u obrazloženom očitovanju (u ovom slučaju 27. ožujka 2014.). S druge strane Direktiva 2013/29/EU u svom članku 4. stavku 1. sadrži odredbu istovjetnu onoj članka 6. stavka 1. Direktive 2007/23/EZ o jamstvu slobodnog kretanja za sva pirotehnička sredstva koja udovoljavaju zahtjevima direktive.
 Dakle, povreda koju je navodno počinio tuženik, a kojoj se ovdje prigovara u bitnome se sastoji u postupovnoj pretpostavci za stavljanje na tržište pirotehničkih sredstava koja je prema mišljenju Komisije nedopuštena i ide iznad usklađenih zahtjeva prava Unije. Kao postupovni zahtjev, prigovorena odredba na prvi pogled može izazvati dojam da za posljedicu ima samo razumno kašnjenje stavljanja na tržište tih proizvoda. Međutim, ne treba podcijeniti stvarne posljedice te odredbe. Pritom prije svega treba voditi računa o tome da je tuženik jedno od najvećih, ako ne i najveće tržište za pirotehnička sredstva na unutarnjem tržištu. Nadalje, treba uzeti u obzir da određena pirotehnička sredstva na državnom području tuženika smiju biti prodavana potrošačima samo jednom godišnje i samo u kratkom razdoblju, čime vremenska dimenzija toga pristupa tržištu dobiva tim veće značenje. U tom pogledu valja razmisliti i o tome da odredbu kojoj se ovdje prigovara prema nacionalnom pravu provodi isto tijelo koje je kao prijavljeno tijelo u smislu Direktive 2007/23/EZ ovlašteno za provedbu ocjenjivanja sukladnosti. Dakle, zahtjev provedbe dodatnog postupka u nacionalnom pravu tuženika tome tijelu daje konkurentsku prednost u odnosu na prijavljena tijela drugih država članica. S obzirom na te praktične posljedice prigovorene odredbe u ovom postupku ni u kojem slučaju nije riječ o načelnoj pravnoj ocjeni prepreke gospodarskim subjektima da na tržište stave proizvode koje je drugo tijelo, a ne njemačko prijavljeno tijelo ocijenilo sukladnim zahtjevima prava Unije.
 (1) Direktiva 2007/23/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o stavljanju na tržište pirotehničkih sredstava, SL L 154, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 143.).
 (2) Direktiva 2013/29/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013 o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stavljanje na raspolaganje pirotehničkih sredstava na tržište (preinaka), SL L 178, str. 27. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 143.).


text:
 21.7.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 235/14
 Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Sina Bank/Rada
 (Vec T-67/12) (1)
 ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Akty, ktoré nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť - Právo na obhajobu“))
 2014/C 235/18
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Sina Bank (Teherán, Irán) (v zastúpení: B. Mettetal a C. Wucher-North, advokáti)
 Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a D. Gicheva, splnomocnení zástupcovia)
 Predmet veci
 Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71) v rozsahu, v akom toto ponechalo po preskúmaní zápis mena žalobkyne do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39) zmeneného a doplneného rozhodnutím rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11) v rozsahu, v akom toto ponechalo po preskúmaní zápis mena žalobkyne do prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1) a po druhé článku 16 ods. 2 nariadenia č. 961/2010 ako aj článku 19 ods. 1, písm. b) a článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia 2010/413 v rozsahu, v akom sa tieto ustanovenia týkajú žalobkyne
 Výrok rozsudku
 1.
 Žaloba sa zamieta ako podaná na súde nepríslušnom pre rozhodovanie o nej, pokiaľ ide o zrušenie článku 19 ods. 1 písm. b) a článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP a ako neprípustná, pokiaľ ide o zrušenie článku 16 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007.
 2.
 Zrušujú sa rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu v rozsahu v akom tieto akty ponechali po preskúmaní zápis mena Sina Bank v uvedenom poradí v prílohe II rozhodnutia 2010/413 zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP a v prílohe VIII nariadenia č. 961/2010.
 3.
 Rada Európskej únie znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania a trov konania, ktoré vznikli Sina Bank.
 4.
 Sina Bank znáša pätinu svojich vlastných trov konania a trov konania Rady.
 (1) Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


text:
Freccero, faccio causa all’azienda e sono pronto a querelare Berlusconi – ACfans
 di molleggiato · 27 Gennaio 2006
 ”Aspettavo quest’ultima sentenza su ‘Satyricon’ per dare mandato ai miei legali e adesso faccio causa alla Rai dove da circa quattro anni sono ormai un clandestino, un uomo invisibile. E dico di piu’: d’ora in poi se Silvio Berlusconi o qualcun’altro dira’ che io ho fatto un ‘uso criminoso della tv’ lo citero’ in giudizio per calunnia”. Carlo Freccero ha deciso di adire le vie legali contro Viale Mazzini, dopo aver appreso l’esito positivo dell’ultima sentenza che riguarda il programma di Daniele Luttazzi andato in onda nel 2001.
 La sentenza emessa dalla prima sezione del Tribunale Civile di Roma ha infatti stabilito che Marco Travaglio e Daniele Luttazzi non diffamarono Mediaset che dovra’ pagare al giornalista e all’attore satirico le spese processuali. La causa opponeva Mediaset alla Rai, a Marco Travaglio, a Daniele Luttazzi, alla Ballandi Entertainment e a allo stesso Carlo Freccero, all’epoca direttore di Raidue.
 Freccero sottolinea di essere ”completamente ignorato dalla Rai, inutilizzato da anni, seppure insegno la materia televisiva all’universita’ e le mie competenze sono rincosciute al livello internazionale”. L’ex direttore di Raidue sottolinea anche di ”non aver ricevuto compensi dall’azienda -spiega- per la mia prestazione da autore del programma di Adriano Celentano, contrariamente a quanto previsto da precise disposizioni aziendali per la prestazioni straordinarie di questo tipo. E anche questo capitolo entrera’ nella causa, visto che ci sono dirigenti che si divertono a proseguire la loro persecuzione nei miei confronti”, aggiunge.
 La puntata di ‘Satyricon’ cui si riferisce la sentenza del Tribunale di Roma, ando’ in onda il 14 marzo 2001 su Raidue: durante il programma Luttazzi intervisto’ Travaglio sul libro ‘L’odore dei soldi’. Ma secondo la sentenza non ci fu diffamazione ma esercizio corretto di critica.
 ”Aspettavo quest’ultimo passaggio prima di fare causa alla Rai per quella che e’ una vera e propria persecuzione -conclude Freccero- e questa sentenza mi da’ una forza importante anche se ero gia’ sicurodi avere ragione e di essere oggetto di una grave ingiustizia”.
 ”Freccero e’ costretto a fare causa. E nelle sue stesse condizioni ci sono molti altri dirigenti. Il vertice Rai non puo’ piu’ procrastinare queste situazioni. Chiedo a Petruccioli di cominciare un esame attento situazione per situazione.
 Noi abbiamo gente di altissimo valore ignorata. Non si puo’ andare avanti cosi”’. Lo afferma il consigliere d’amministrazione della Rai Sandro Curzi a proposito della decisione di Carlo Freccero di fare causa all’azienda.
 27/01/2006 – Articolo 21
 Tag: adriano celentanoclan celentano


text:
Алгоритъм (от името на учения ал–Хорезми) е термин от математиката, информатиката, лингвистиката и други области, с който се описва сложно действие чрез редица от елементарни (достатъчно прости) действия, които изпълняващият може да извърши в последователни стъпки без допълнителни обяснения. Обикновено изпълнението на алгоритъма включва изчисление или обработка на данни.
 По-строго дефинирано, алгоритъмът е ефективен метод за изчисляване на функция, който може да бъде изразен в рамките на крайно време и пространство и чрез добре дефиниран формален език. Започвайки от начално състояние и входни данни (понякога празни), инструкциите описват пресмятания, чието изпълнение преминава през краен брой добре дефинирани последователни състояния и завършва с крайно състояние, като в процеса се получават крайни резултати. Не е задължително преходът между състоянията да е детерминиран (еднозначно определен): някои алгоритми, известни като вероятностни алгоритми, съдържат елемент на случайност.
 Концепцията за алгоритмите съществува от векове, но частичното формулиране на понятието започва с опитите да се реши 10-ия проблем на Хилберт – „Задача за разрешимост на диофантово уравнение“, поставен от Давид Хилберт през 1900 година на Втория световен конгрес по математика в Париж. Последващите формулировки, при които се цели дефинирането на „ефективна изчислимост“ или „ефективен метод“, включват рекурсивните функции на Ербран-Гьодел-Клини от 1930, 1934 и 1935 година, ламбда смятането на Алонсо Чърч от 1936 година, „Формулировка 1“ на Емил Пост от 1936 година и машината на Тюринг от 1936 – 1937 и 1939 година. Създаването на формална дефиниция на алгоритъм, съответстваща на интуитивното понятие, остава отворен въпрос и в наши дни.
 Неформална дефиниция
 При все че няма общоприета формална дефиниция на алгоритъм, неформално понятието може да се определи като „набор от правила, които точно дефинират някаква поредица от операции“. Това определение обхваща всички компютърни програми, включително тези, които не извършват числени изчисления, стига те да прекратяват работа след краен брой операции.
 Класически пример за „алгоритъм“ е алгоритъмът на Евклид чрез изваждане за намиране на най-големия общ делител (НОД) на две цели числа, по-големи от 1. При него се изпълнява следната поредица от стъпки: На стъпка i, се дели X на Y и остатъкът се означава с R. Ако R = 0, резултатът на задачата е Y. В противен случай, резултатът съвпада с НОД на числата R и Y. Такъв алгоритъм, при който за намирането на решение е необходимо да бъде решена аналогична, но „по-малка“ задача, се нарича рекурсивен.
 Американските учени Джордж Булос и Ричард Джефри дават следното неформално определение за алгоритъм в своя класически учебник по математическа логика:
 Никое човешко същество не може да пише достатъчно бързо или достатъчно дълго, или достатъчно дребно, за да изброи всички елементи на дадено изброимо безкрайно множество, изписвайки техните имена, едно след друго, с една и съща нотация. Но хората могат да направят нещо също толкова полезно в случая с някои изброими безкрайни множества – те могат да дадат експлицитни указания за определяне на n-тия елемент на множеството за произволно крайно n. Такива указания могат да бъдат дадени съвсем експлицитно, във форма, в която могат да бъдат изпълнени от изчислителна машина или от човек, който може да извършва само съвсем елементарни операции със символи.
 Изброимо безкрайно множество е такова множество, за чиито елементи може да се дефинира биективно съответствие с множеството на естествените числа. Така според Булос и Джефри алгоритъмът съдържа инструкции за процес, който „създава“ резултатни цели числа от произволно входно цяло число (или входни числа), което на теория може да бъде произволно голямо. По този начин алгоритъмът може да бъде алгебрично уравнение, като y = m + n – две произволни „входни променливи“ m и n, които създават резултат y. В същото време опитите на различни автори да дефинират понятието показват, че под „алгоритъм“ се разбира много повече от това:
 Точни указания (на език, разбираем за „компютъра“) за бърз, ефективен, „добър“ процес, който специфицира „движенията“ на „компютъра“ (машина или човек, оборудван с необходимата вътрешна информация и способности), за да намери, декодира и обработи произволни входни числа/символи m е n, символи + и = ... и „ефективно“ да произведе, за „разумно“ време, краен резултат y на определено място и в определен формат.
 Концепцията за „алгоритъм“ се използва и за дефиниране на понятието решимост, което играе централна роля за обяснението как формалните системи възникват от малък набор аксиоми и правила. В логиката времето, необходимо за изпълнение на даден алгоритъм, не може да се измери, тъй като то не е свързано с обичайното физично измерение. Подобни несигурности, които характеризират текущите изследвания в тази област, водят до липсата на дефиниция за „алгоритъм“, която да съответства както на конкретната, така и на абстрактната употреба на термина.
 Формализации
 Алгоритмите са от съществено значение за начините, по които компютрите обработват информацията. Много компютърни програми съдържат алгоритми, които определят специфични инструкции, които компютърът трябва да изпълни в строго определен ред, за да се реши дадена задача. В този смисъл, алгоритъмът може да се разглежда като произволна поредица от операции, които могат да се симулират от пълна по Тюринг система. Към този възглед се придържат автори като Мински, Савидж и Гуревич:
 Но ние също така ще твърдим, като Тюринг..., че всяка процедура, която може „естествено“ да бъде наречена ефективна, всъщност може да бъде реализирана от (проста) машина. Макар че това може да изглежда крайно, аргументите... в полза на това е трудно да се отхвърлят.
 Неформалният аргумент на Тюринг в полза на неговата теза доказва и по-силно твърдение: всеки алгоритъм може да бъде симулиран от машина на Тюринг... според Савидж [1987], алгоритъм е изчислителен процес, дефиниран от машина на Тюринг.
 Обичайно, когато един алгоритъм е свързан с обработка на информация, данните се четат от входа, изпращат се на изхода и/или се съхраняват за по-нататъшна обработка. Съхранените данни се разглеждат като част от вътрешното състояние на обекта, изпълняващ алгоритъма. На практика, състоянието се пази в една или повече структури от данни.
 За всеки подобен изчислителен процес трябва строго да се дефинира един алгоритъм, като се определи така, че да е приложим при всички възможни обстоятелства, които могат да възникнат. Това ще рече, че систематично трябва да се разгледат всички условни разклонения, случай по случай, като критериите за всеки от случаите трябва да са ясно дефинирани и изчислими.
 Тъй като алгоритъмът е точно определен списък от точно определени стъпки, редът на изчислението им винаги е от критично значение за работата на алгоритъма. Обикновено се предполага, че инструкциите са изрично изброени и са описани отначало-докрай, така както се изобразява една блок-схема. Това разбиране за формализацията на алгоритъма е основано на принципите на императивното програмиране. Други алтернативни концепции за алгоритмите предоставят функционалното и логическото програмиране.
 Представяне
 Алгоритмите могат да се представят с много различни видове нотация, в това число естествени езици, псевдокод, блок-схеми или програмни езици. Описанието на алгоритми на естествен език страда от обичайната склонност на езика към многословие и многосмисленост и поради това рядко се използва за формулирането на сложни алгоритми. Псевдокодът и блок-схемите представляват структурирани начини за изразяване на алгоритми, които избягват двусмислиците на естествения език и са независими от конкретния програмен език, на който алгоритмите се реализират. Програмните езици са главно насочени към изразяването на алгоритми в изпълним от компютър вид, но често се ползват и за да онагледяват, дефинират или документират алгоритмите.
 Има голямо разнообразие от начини за представяне на алгоритмите – дадена програма за машина на Тюринг може да се опише като поредица от машинни таблици, като блок-схема, като рудиментарен машинен код или асемблерен код.
 Представянията на алгоритмите могат да се класифицират в три нива на описание на машината на Тюринг:
 1 Описание от високо ниво
 „...текст за описване на алгоритъм, игнориращ подробностите на реализацията му. На това ниво няма нужда да се отбелязва как машината управлява своята памет или глава.“
 2 Описание на реализацията
 „...текст, използван за дефиниране на начина, по който машината на Тюринг използва своята глава, и начина, по който съхранява данните в паметта си. На това ниво не се дават подробности за състоянията или преходните функции.“
 3 Формално описание
 Най-подробното, „на най-ниско ниво“, задава „таблица на състоянията“ на машината на Тюринг.
 Компютърни алгоритми
 При компютърните системи алгоритмите са по същество група логически инструкции, формулирани като софтуер, така че да бъдат ефективни за дадения компютър, който трябва да произведе краен резултат от зададени (потенциално празни) входни данни. Оптимален алгоритъм, дори изпълняван на стар хардуер, би дал по-бърз резултат от неоптимален (с по-висока времева сложност) алгоритъм със същото предназначение, изпълняван на по-ефективен хардуер. По тази причина алгоритмите, както и компютърния хардуер, се смятат за част от компютърната техника.
 Някои автори говорят за „елегантни“ (компактни) и „добри“ (бързи) компютърни програми:
 ... стремим се към добри алгоритми в някакъв общо дефиниран естетически смисъл. Един критерий за това... е продължителността на времето за изпълнение на алгоритъма... Друг критерий е адаптивността на алгоритъма към различни компютри, неговата простота и елегантност.
 ... една програма е елегантна, под което разбирам, че тя е най-малката възможна програма, за получаване на нейния краен резултат.
 Последната дефиниция е съпътствана с коментар, че елегантността на програмите не може да бъде доказана, тъй като такова доказателство би било решение на проблема за спирането.
 За изчисляването на дадена функция могат да съществуват множество алгоритми. Това е вярно дори без да се разширява наборът от инструкции, достъпни за програмиста. Както отбелязват някои изследователи, „Важно е да се разграничини понятието „алгоритъм“, т.е. процедура, и понятието „функция, изчислима чрез алгоритъм“, т.е. съответствие, получено чрез процедура. Една и също функция може да има няколко различни алгоритъма.“ В много случаи изискванията за скорост и компактност са противоположни – компактна програма може да изисква повече стъпки за изпълнението си от друга, по-малко компактна.
 Друг дискусионен проблем при компютърните алгоритми е моделът на самия компютър. Компютърът (или човек-„изчислител“) може да се разглежда като ограничен тип машина, „дискретно детерминистично механично устройство“, което сляпо следва своите инструкции. Примитивните модели на Мелзак и Ламбек редуцират това определение до четири елемента:
 дискретни, различими локации
 дискретни, неразличими броячи
 агент
 списък от инструкции, ефективни спрямо възможностите на агента
 Мински описва реалистичен вариант на модела на Ламбек – машината на Мински изпълнява последователно своите пет инструкции, освен ако условна (IF–THEN GOTO) или безусловна (GOTO) инструкция за преход не промени последователността на изпълнение. Наред с инструкцията за прекратяване (HALT), машината на Мински включва три операции за присвояване – нулиране (ZERO), увеличение (SUCCESSOR) и намаление с единица (DECREMENT). На практика програмистите много рядко пишат реален код с толкова ограничен набор от инструкции, но Мински демонстрира, че неговата машина е цялостна по Тюринг със само четири общи типа инструкции.
 Класификация на алгоритмите
 Съществуват различни начини да се класифицират алгоритмите.
 Според имплементацията
 Рекурсивни или итеративни
 Рекурсивният алгоритъм е алгоритъм, който прави поредица от обръщения към себе си дотогава, докато не се изпълни определено условие. Този метод на имплементация е характерен за функционалното програмиране. За да решат същите задачи, итеративните алгоритми използват повтарящи се конструкции (цикли), а понякога и допълнителни структури от данни като стекове. Някои проблеми са формулирани така, че е естествен изборът на едната или другата имплементация. Всяка рекурсивна версия на алгоритъм има еквивалентна (повече или по-малко сложна) итеративна версия, и обратно.
 Логически
 Алгоритъмът може да се разглежда като контролирана логическа дедукция. Понятието алгоритъм е дефинирано през 1979 от Роберт Ковалски като
 Логическият компонент изразява изходните аксиоми, а контролният компонент изразява правилата за извод, които се прилагат над аксиомите. Това лежи в основата на логическото програмиране. В чистите езици за логическо програмиране, управляващият компонент е фиксиран и алгоритмите се различават само по своите логически компоненти.
 Серийни, паралелни или разпределени
 При дискутирането на алгоритмите обикновено се прави допускането, че компютрите изпълняват една команда на един такт. Проектираните по този начин алгоритми се наричат серийни, за сравнение с паралелните и разпределените алгоритми. Паралелни алгоритми се реализират тогава, когато компютърната архитектура се състои от няколко микропроцесора, които могат едновременно да работят над изпълнението на алгоритъма, докато разпределените алгоритми използват ресурсите на множество машини, свързани в мрежа. Паралелните и разпределените алгоритми разделят изпълнението на задача на повече на брой подзадачи и след това събират резултатите от тях. При такива имплементации намаленото натоварване на отделните процесори се заплаща с комуникацията и синхронизацията между тях. Някои задачи могат да се реализират само със серийни алгоритми.
 Детерминирани и недетерминирани
 Детерминираните алгоритми решават даден проблем, като винаги преминават през точно определена последователност от стъпки и при даден вход винаги извеждат един и същ резултат. Недетерминираните алгоритми използват различни техники, базирани на евристики и случайност.
 Точни и приблизителни
 При все че много алгоритми достигат до точно решение на даден проблем, по различни причини в практиката се използват и приблизителни алгоритми, които (по горната класификация) могат да бъдат както недетерминирани, така и детерминирани.
 Според дизайна
 Някои често срещани принципи в дизайна на алгоритми са следните:
 „Груба сила“
 Това е опростен метод, при който се опитва всяко възможно решение и се определя най-доброто.
 „Разделяй и владей“
 Алгоритмите, основани на парадигмата „разделяй и владей“, последователно (обикновено чрез рекурсия) раздробяват даден проблем на два и повече подпроблеми дотогава, докато те станат достатъчно малки, за да бъдат лесно решени. Пример за алгоритъм от този вид е алгоритъмът за сортиране чрез сливане. Сортирането се извършва, като целия масив от числа се раздели на сегменти и се сортират първо отделните сегменти, и след това (във фазата на „завладяването“) се слеят отделните сегменти.
 Динамично програмиране
 Когато за дадена задача е известно, че оптималното решение може да бъде конструирано на база оптималните решения на поредица подзадачи, и то такива припокриващи се подзадачи, които също се свеждат до решаването на подзадачи, то се прилага подход, наречен динамично програмиране, при който се избягва необходимостта да се извършват повторно вече направени изчисления. Например, най-краткият път между начален и целеви връх в граф с тегла по дъгите може да се намери като се използва най-краткия път до целевия граф от всичките върхове, с които той е свързан.
 Основната разлика между динамичното програмиране и „разделяй и владей“ е, че подзадачите са малко или много независими при „разделяй и владей“, докато подзадачите при динамичното програмиране се припокриват. Разлика между динамичното програмиране и обикновената рекурсия е в кеширането или мемоизацията на рекурсивните заявки. Когато подзадачите са независими, мемоизацията не е от полза, и следователно динамичното програмиране не е ефективно. С използването на мемоизация или с поддържането на таблица на вече решените подзадачи, динамичното програмиране свежда изчислението на много задачи, решавани с експоненциална сложност до задачи, решавани с полиномиална сложност.
 Линейно програмиране
 Когато се решава дадена задача със средствата на линейното програмиране, проблемът се свежда до откриването на специфични неравенства, които определят дефиниционното множество на входните данни, и след това се прави опит да се намери максимума (или минимума) на някоя линейна функция над тях. Много задачи (като изчисляване на максимален трансфер по дъга на ориентиран граф) могат да се зададат в термините на линейното програмиране и да се решат с общ (стандартен) алгоритъм, какъвто е симплекс методът. Една по-сложна разновидност на линейното програмиране се нарича целочислено програмиране, при което пространството на решенията е ограничено от множеството на целите числа.
 Вероятностни / евристични алгоритми
 Алгоритмите в тази група се вписват по-нестрого в дефиницията на алгоритъм.
 Вероятностните алгоритми са тези, които съдържат елемент на случайност (или псевдослучайност), за решаването на някои проблеми. За някои труднорешими задачи (напр. NP-пълни) съществуват бързи решения, използващи случайност, но негарантиращи оптималност, коректност или дори намиране на решение.
 Генетичните алгоритми се опитват да намерят решения на задачите, като наподобяват поведението на биологични еволюционни процеси, включващи случайни мутации и кросоверинг (кръстосване), и генериращи поколения от възможни индивиди. Задължителна част от всеки генетичен алгоритъм е дефинирането на възможните индивиди (множеството на коректни решения на поставената задача), схемите на мутация и кросоверинг, както и функция на приспособеност (използвана за оценка на всеки от индивидите). Възпроизводството на поколенията се извършва на цикли, на всяка стъпка от които се извършват мутация и кросоверинг между текущите индивиди, в резултат на което към популацията се добавят и потомствени индивиди, чиято приспособеност също бива оценена. Оцеляването на най-приспособените индивиди от популацията осигурява както регулиране на размера ѝ, така и отсяване на решенията, които не се очаква да допринесат за бъдещите еволюционни стъпки. Класически пример за задача, която бива решавана от генетически алгоритъм е, намиране на минимален хамилтонов път в претеглен граф – за индивиди могат да служат пермутации на върховете, задаващи последователността на обхода, мутацията може да бъде промяна на реда на обхождане на два върха, а кросовера може да съвмещава част от един хамилтонов път, допълнен от оставащите върхове в реда, в който се срещат в друг хамилтонов път. Генетическите алгоритми могат да бъдат приложени към голям клас задачи, но основен недостатък на подхода е липсата на теоретически оценки, гарантиращи намирането на добри решения.
 Евристичните алгоритми са алгоритми, чиято основна задача е намирането не на оптимално, а на приблизително решение в условия на ограничени памет или време. Примери за такива алгоритми са локално търсене, табу търсене или класа на евристичните вероятностни алгоритмите за симулирано закаляване, при които решението на задача варира в случайни граници. (Терминът „симулирано закаляване“ идва от металургичния термин закаляване на металите и сплавите, при която вследствие от нагряване до определена температура, задържане и последващо бавно охлаждане се постига намаляване структурните дефекти в метала.)
 Според приложението
 Всяка научна област си има своите специфични задачи за решаване и се нуждае от ефективни алгоритми. Свързани проблеми от една или повече области често се изследват заедно и се решават със сходни средства. Примери за цели класове алгоритми, с приложение в разнообразни области, са: алгоритми за търсене, алгоритми за сортиране, алгоритми за сливане, алгоритми за работа с числа, низове, графи, алгоритми за изчислителна геометрия, комбинаторни алгоритми, алгоритми за машинно обучение, криптографски алгоритми, алгоритми за компресиране на данни, алгоритми за синтактичен анализ (parsing) и други.
 Според сложността
 Алгоритмите могат да бъдат класифицирани по отношение на времето, което им е необходимо, за да решат проблем спрямо размера (дължината) на подадения вход. Някои алгоритми завършват за линейно време, други за полиномиално, трети за експоненциално време, а някои алгоритми никога не завършват работа. За някои задачи съществуват множество алгоритми с различна степен на сложност, докато за други задачи няма алгоритми за решаване или не са известни ефективни такива. Съществуват и изображения, задаващи съответствия между различни типове задачи. Благодарение на това е станало ясно, че е по-удачно класификацията да се прилага над типовете задачи, вместо над алгоритмите, като те се групират в класове на еквивалентност по отношение сложността на най-ефективните сред алгоритмите за решаването им.
 Бележки
 Цитирани източници
 Източници
 Kleene C., Stephen (1943). „Recursive Predicates and Quantifiers“. Американско математическо общество, том 54, No. 1: 41 – 73. doi:10.2307/1990131. Публикувана отново в The Undecidable, p. 255ff. Kleene изчиства своята дефиниция за „обща рекурсия“ и продължава в своята глава „12. Алгоритмични теории“ да постулира „Thesis I“ (стр. 274); той по-късно ще повтори своята теза (в Kleene 1952:300) и ще я нарече „Church's Thesis“ (Kleene 1952:317) (the Church thesis).
 Rosser, J.B. (1939). „An Informal Exposition of Proofs of Godel's Theorem and Church's Theorem“. Journal of Symbolic Logic 4. Reprinted in The Undecidable, p. 223ff. Тук е известната дефиниция на Rosser за „ефективен метод“: „...метод, на който всяка стъпка е прецизно определена и който е сигурен в осигуряванета на въпрос на краен брой от стъпки... механизъм, който така ще реши всеки проблем от множеството без човешка интервенция извън въвеждането на въпроса и (по-късно) четенето на отговора“ (стр. 225 – 226, The Undecidable)
 Допълнителна литература
 M. H. Alsuwaiyel, Algorithms: Design Techniques and Analysis, World Scientific, 1999