text:
 10.1.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 5/27
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2018/28
 af 9. januar 2018
 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler, uanset om de er angivet med oprindelse i Sri Lanka, fremstillet af City Cycle Industries
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 13, og
 ud fra følgende betragtninger:
 A. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER OG DOMSTOLENES DOMME
 1. Gældende foranstaltninger
 (1)
 I 2011 indførte Rådet ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 (2) en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»de oprindelige foranstaltninger«) efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen.
 (2)
 I 2013 udvidede Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 (3) (»den anfægtede forordning«) de oprindelige foranstaltninger til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien (»antiomgåelsesforanstaltningerne« eller »de udvidede foranstaltninger«) efter en antiomgåelsesundersøgelse i henhold grundforordningens artikel 13.
 2. Domme afsagt af Den Europæiske Unions Ret og Den Europæiske Unions Domstol
 (3)
 Den 9. august 2013 anlagde en srilankansk producent, City Cycle Industries (»City Cycle«), sag ved Den Europæiske Unions Ret (»Retten«) om annullering af den anfægtede forordning, for så vidt som den finder anvendelse på denne producent (4). I sin dom af 19. marts 2015 (5) annullerede Retten den anfægtede forordning, for så vidt som den vedrører City Cycle.
 (4)
 I juli 2015 appellerede Rådet for Den Europæiske Union (6), Europa-Kommissionen (7) og Maxcom Ltd (8) (en EU-producent af cykler) Rettens dom. Ved sin dom af 26. januar 2017 (»dommen«) afviste Den Europæiske Unions Domstol (»Domstolen«) de appeller, der blev indsendt af EU-erhvervsgrenen, Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union.
 (5)
 Domstolen fandt navnlig, jf. dommens præmis 73, at den anfægtede forordnings betragtning (78) ikke indeholdt nogen individuel undersøgelse af, at City Cycle var involveret i en eventuel omgåelsespraksis. Domstolen fandt også, jf. præmis 75 og 76, at konklusionen vedrørende forekomsten af omladning i Sri Lanka ud fra et juridisk synspunkt ikke kunne baseres udelukkende på de to konstateringer, som Rådet udtrykkeligt havde foretaget, dvs. for det første, at der havde været en ændring i handelsmønstret, og for det andet, at nogle af producenterne/eksportørerne ikke havde været samarbejdsvillige (9).
 3. Dommens konsekvenser
 (6)
 I henhold til artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde træffer EU-institutionerne de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dommen af 26. januar 2017.
 (7)
 I tilfælde, hvor en procedure omfatter flere administrative faser, indebærer annullering af en af disse faser ikke nødvendigvis annullering af hele proceduren (10). Antidumpingproceduren er et eksempel på en sådan procedure, som omfatter flere faser. Følgelig indebærer annulleringen af den anfægtede forordning, for så vidt angår en af parterne, ikke annullering af hele den procedure, der gik forud for vedtagelsen af nævnte forordning. EU-institutionerne har mulighed for at afhjælpe de aspekter af den anfægtede forordning, som førte til annullationen heraf, og samtidig lade de ikke anfægtede dele, som ikke blev påvirket af dommen, forblive uændrede (11).
 B. SAGSFORLØB
 1. Procedure inden dommen
 (8)
 Kommissionen bekræfter betragtning (1)-(23) i den anfægtede forordning. De påvirkes ikke af dommen.
 2. Genoptagelse
 (9)
 Efter Domstolens dom offentliggjorde Kommissionen den 11. april 2017 en meddelelse (12) om en delvis genoptagelse af den antiomgåelsesundersøgelse vedrørende importen af cykler afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, der førte til vedtagelsen af den anfægtede forordning (»meddelelsen om genoptagelse«), og genoptager den ved det punkt, hvor uregelmæssigheden indtrådte. Genoptagelsen var begrænset til gennemførelsen af Rettens dom i forbindelse med City Cycle.
 (10)
 Kommissionen underrettede City Cycle, repræsentanterne for eksportlandet, EU-erhvervsgrenen og andre interesserede parter, som den vidste var berørt af den oprindelige undersøgelse, om den delvise genoptagelse af undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
 (11)
 Alle interesserede parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt af Kommissionens tjenestegrene og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer. Ingen af parterne anmodede om en høring med Kommissionens tjenestegrene eller med høringskonsulenten i handelsprocedurer.
 3. Registrering af import
 (12)
 Efter dommen anmodede European Bicycle Manufacturers Association og Maxcom Ltd om, at importen af cykler for så vidt angår City Cycle blev gjort til genstand for registrering i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for en sådan registrering.
 (13)
 Den 11. april 2017 gjorde Kommissionen importen af cykler afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, for så vidt som det vedrører den srilankanske virksomhed City Cycle Industries, til genstand for registrering (»registreringsforordningen«) (13).
 4. Den undersøgte vare
 (14)
 Den undersøgte vare er den samme som i den anfægtede forordning, nemlig cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler), afsendt fra Folkerepublikken Kina (»Kina«), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70. Kommissionen bekræfter betragtning (25)-(27) i den anfægtede forordning.
 C. BEHANDLING EFTER DOMMEN
 1. Indledende bemærkninger
 (15)
 For det første fandt EU-Domstolen, at den anfægtede forordning ikke indeholdt nogen individuel undersøgelse af, om City Cycle var involveret i en eventuel omgåelsespraksis. Domstolen fandt, at de to konstateringer, som Rådet udtrykkeligt havde foretaget, dvs. for det første, at der havde været en ændring i handelsmønstret, og for det andet, at nogle af producenterne/eksportørerne ikke havde været samarbejdsvillige, ikke var tilstrækkeligt grundlag til at Rådet kunne konkludere, at City Cycle var involveret i omladning eller at der fandt omladning sted i Sri Lanka.
 (16)
 For det andet blev det i dommens præmis 29 og 31 anerkendt, at de beviser, som City Cycle havde fremlagt i løbet af undersøgelsen ikke viste, at der var tale om en egentlig producent, eller at dens samleprocesser ikke udgjorde omgåelse i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2. Betragtning (124)-(127) den anfægtede forordning bekræftes derfor.
 (17)
 For det tredje fremgår det af dommen, sammenholdt med Rettens dom, at Rådet havde ret i at betragte City Cycle som en ikke samarbejdsvillig part i forbindelse med undersøgelsen, og havde ret i konklusionen om, at der var en vis grad af manglende samarbejdsvilje i Sri Lanka. Betragtning (35)-(42) i den anfægtede forordning bekræftes derfor.
 2. Undergravning af antidumpingtoldens afhjælpende virkninger
 (18)
 Kommissionen konstaterede i betragtning (93)-(96) i den anfægtede forordning en undergravning af de afhjælpende virkninger af antidumpingtolden. Disse undersøgelsesresultater bekræftes derfor.
 3. Bevis for dumping
 (19)
 I betragtning (97) og (98) samt (107)-(110) i den anfægtede forordning havde Kommissionen fundet bevis for dumping. Disse undersøgelsesresultater bekræftes derfor.
 4. Forekomst af omgåelsespraksis
 (20)
 Den anfægtede forordning er blevet annulleret, idet Rådet i den anfægtede forordning ikke fremlagde tilstrækkelig dokumentation for, at der forekom omgåelsespraksis i forbindelse med City Cycle Industries. Det skal erindres, at forekomsten af omgåelse bl.a. kan konstateres på grundlag af omladning eller samleprocesser.
 (21)
 Den genoptagede undersøgelse viste, at der ikke var yderligere beviser på virksomhedsniveau, som kunne understøtte en konstatering af omladning. Der kunne således ikke fremsættes yderligere argumenter om omladning under betragtning (78) i den anfægtede forordning.
 (22)
 Det fremgår dog af de foreliggende beviser, at omgåelse fandt sted ved hjælp af samleprocesser. Beviserne var baseret på data indsendt af City Cycle selv i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Rådet har ikke gennemgået disse data nærmere, da man fandt, at det ikke var nødvendigt for i tilstrækkelig grad at godtgøre forekomsten af omgåelsespraksis. Da Domstolen nu har præciseret den gældende retlige standard, finder Kommissionen det hensigtsmæssigt på ny at vurdere alle de foreliggende oplysninger i de administrative sagsakter i lyset af den gældende retlige standard.
 (23)
 I forbindelse med antiomgåelsesundersøgelsen gav City Cycle sig til kende og anmodede om fritagelse for de mulige antiomgåelsesforanstaltninger Som det fremgår af betragtning (37), (38) og (144) i den anfægtede forordning, var City Cycle ikke i stand til at bevise, at virksomheden burde indrømmes en fritagelse. Virksomheden udviste ikke tilstrækkelig samarbejdsvilje, hvorfor grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt. Manglen på pålidelige oplysninger om værdien og mængden af dele med oprindelse i Kina, som virksomheden indkøbte, gjorde det umuligt med sikkerhed at fastslå, at City Cycle var en egentlig producent, der ikke var involveret i omgåelse, eller at virksomhedens samleprocesser ikke udgjorde en form for omgåelse. Som forklaret i betragtning (16) og (17) blev disse undersøgelsesresultater ikke berørt af dommen.
 (24)
 Under alle omstændigheder viser de oplysninger, der er indgivet af virksomheden, at:
 1)
 råvarer (dele til cykler) med oprindelse i Kina udgjorde mere end 60 % af den samlede værdi af delene i den samlede vare (60/40-reglen), mens
 2)
 værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen udgjorde under 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger (reglen om 25 % merværditilvækst).
 (25)
 I henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra a) og b), betyder dette, at sådanne samleprocesser bør anses for at udgøre en omgåelsespraksis, idet de øvrige kriterier er opfyldt, jf. betragtning (18) og (19) ovenfor.
 (26)
 Forekomsten af omgåelsespraksis via samleprocesser bør således fastslås for hele Sri Lanka på grundlag af ovennævnte virksomhedsspecifikke beviser, der peger i retning af omgåelsespraksis, og i betragtning af den høje grad af manglende samarbejdsvilje i Sri Lanka.
 (27)
 Det kunne således bekræftes, at der i Sri Lanka forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
 (28)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede City Cycle Kommissionens beføjelser til at vedtage konklusioner om forekomsten af samleprocesser, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 2. Det blev fremført, at Kommissionen ikke kunne foretage en ny vurdering af konklusionen vedrørende samleprocessen, eftersom den ikke var blevet anfægtet under retssagerne, og at Kommissionen derfor var forpligtet til at give afkald på at indføre foranstaltninger overfor City Cycle.
 (29)
 Dette argument bør afvises. For det første fremgår det af Domstolens domme, jf. betragtning (4) og (5), at betingelsen for at indføre antiomgåelsesforanstaltninger vedrører forekomsten af omgåelsespraksis som defineret i grundforordningens artikel 13, stk. 1, og ikke en særlig underform af denne praksis. For det andet misfortolker City Cycle den forpligtelse, der er pålagt Kommissionen i henhold til artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) i den foreliggende sag. Som det fremgår af betragtning (6) i meddelelsen om genoptagelse, er det manglen på fyldestgørende begrundelser i den anfægtede forordning vedrørende de foreliggende oplysninger om omgåelsespraksis i Sri Lanka, der skal udbedres i den nuværende procedure. Kommissionen har derfor beføjelser til på ny at vedtage en foranstaltning med en bedre begrundelse, der gør det klart, at City Cycle er involveret i omgåelsespraksis i Sri Lanka, hvilket er i fuld overensstemmelse med Domstolens retspraksis. Under alle omstændigheder blev den anfægtede forordning annulleret i sin helhed. Således er ingen af betragtningerne blevet endelige. Kommissionen er derimod nødt til at på ny vurdere alle aspekter af den foreliggende dokumentation. Hvis der ikke er sket ny udvikling i sagen, kan Kommissionen begrænse sig til at bekræfte resultaterne af den første undersøgelse. For den anfægtede del skal der det foreliggende tilfælde med omgåelsespraksis finde en fornyet vurdering sted.
 (30)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede City Cycle også Kommissionens beføjelser til at anvende beviser, som virksomheden havde indsendt i løbet af den undersøgelse, der førte til indførelsen af antiomgåelsesforanstaltninger, jf. betragtning (2), og nå frem til en anden konklusion.
 (31)
 Dette argument må også afvises. Kommissionen er berettiget til at foretage en anderledes vurdering af allerede fremlagte beviser, i det omfang en sådan ny vurdering er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13 som fortolket af Unionens retsinstanser, og City Cycle havde fuld lejlighed til at fremsætte bemærkninger til denne nye vurdering. Som forklaret i de følgende betragtninger, fik City Cycle fuldt ud ret til at fremsætte bemærkninger til Kommissionens vurdering. De bemærkninger, der blev fremsat af City Cycle, ændrede dog ikke Kommissionens konklusion om, at virksomheden var involveret i omgåelsespraksis.
 (32)
 Efter den supplerende fremlæggelse af oplysninger var City Cycle stadig uenig i Kommissionens metode til på ny at vurdere de foreliggende oplysninger i de administrative sagsakter. Virksomheden påstod, at Kommissionen som følge af Domstolens dom kun kunne foretage konstateringer vedrørende omladning og ikke vedrørende samleprocesser.
 (33)
 Denne påstand må afvises. I nærværende forordning korrigerer Kommissionen konklusionerne om omgåelsespraksis, som, jf. betragtning (20), kan konstateres på grundlag af bl.a. omladning eller samleprocesser. I den anfægtede forordning har Kommissionen ikke vurderet, om City Cycle var involveret i samleprocesser, da det blev konkluderet, at virksomheden var involveret i omladning. Efter Domstolens præciseringer, jf. betragtning (22), har Kommissionen foretaget en ny vurdering af, om City Cycle var involveret i omgåelsespraksis. Kommissionen konkluderede følgende: For det første var der, jf. betragtning (21), ingen yderligere beviser på virksomhedsniveau, som kunne understøtte en konstatering af omladning. For det andet blev det i betragtning (23) og (24) konstateret, at City Cycle udelukkende var involveret i omgåelse gennem samleprocesser baseret på en gennemgang af virksomhedens egne data, som blev fremlagt i forbindelse med undersøgelsen.
 (34)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger fremsatte City Cycle endvidere bemærkninger til Kommissionens beregningsmetode, som anvendte 60/40-reglen og reglen om 25 % merværditilvækst, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b). For det første påstod City Cycle, at Kommissionen baserede sin beregning på utilstrækkelige data, dvs. kun på halvfabrikata indkøbt i rapporteringsperioden for antiomgåelsesundersøgelsen. For det andet påstod virksomheden, at Kommissionen så bort fra visse data og fejlagtigt forkastede fordelingsnøglen baseret på salg, som blev foreslået af City Cycle. Endelig anførte City Cycle, at der i forbindelse med beregningerne burde ses bort fra visse fakturaer, der var dateret uden for rapporteringsperioden, og/eller fakturaer, der blev indrapporteret uden dato eller i et forkert format. Disse påstande blev gentaget efter den supplerende fremlæggelse af oplysninger, uden at der blev fremlagt yderligere elementer i denne henseende.
 (35)
 Hvad angår metoden, blev det præciseret, at 60/40-reglen ikke kun blev anvendt på data vedrørende halvfabrikata i tabel F.2 i fritagelsesformularen, men også på rapporterede omkostninger til dele til cykler, som angiveligt blev fremstillet af City Cycle. Derudover blev reglen om 25 % merværditilvækst anvendt på omkostninger til forarbejdning af halvfabrikata, dvs. samleomkostninger for cykler i tabel F.4.2 i fritagelsesformularen. Da City Cycle desuden ikke fremlagde den opdeling af dele til cykler indkøbt fra Kina og fra andre kilder i tabel F.4.2, som der blev anmodet om, tog Kommissionen disse data fra tabel F.2.
 (36)
 Hvad angår påstanden vedrørende brugen af fordelingsmetoden, bemærker Kommissionen, at data, der blev indhentet på grundlag af denne metode, ikke stemte overens med det reviderede regnskab. Under kontrolbesøget blev denne uoverensstemmelse påpeget over for City Cycle. City Cycle anvendte ikke regnskabssoftware, og bogføringen blev foretaget på papir og i Excel-regneark Virksomheden havde ikke et system til at overvåge oprindelsen af de importerede dele, og det kunne kun undersøges, om bestemte dele blev købt lokalt eller importeret. Desuden erkendte virksomheden, at regnskaberne ikke indeholdt oplysninger om oprindelsen af de indkøbte dele. For at indberette oplysninger efter oprindelse, som der blev anmodet om i fritagelsesformularen, anvendte City Cycle derfor en fordelingsnøgle baseret på salget af cykler. City Cycles fordelingsmetode stemte dog ikke overens med det reviderede regnskab, og virksomheden erkendte selv, at de indberettede tal i denne forbindelse var forkerte. Argumenterne med hensyn til brugen af fordelingsmetode blev derfor afvist og således også de data, der bygger på denne metode, da de blev anset for at være i modstrid med de reviderede regnskaber, og Kommissionen anvendte i stedet de nødvendige data fra andre tabeller i fritagelsesformularen.
 (37)
 Endelig fandt Kommissionen vedrørende de fakturaer, der er nævnt i betragtning (34), at anmodningen var rimelig, og så derfor bort fra dem i forbindelse med beregningen af 60/40-reglen og reglen om 25 % merværditilvækst. Det blev fastslået, at dette ikke havde nogen indflydelse på resultatet, dvs. råvarer (dele til cykler) fra Kina udgjorde stadig mere end 60 % af den samlede værdi af dele i den samlede vare, og værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen var stadig lavere end 25 % af produktionsomkostningerne.
 (38)
 Efter den supplerende fremlæggelse gjorde City Cycle gældende, at Kommissionen ikke tog hensyn til, at City Cycle længe har produceret cykler på hjemmemarkedet i Sri Lanka og fungerer under kontrol af Sri Lankas toldadministration. Denne påstand blev afvist, da den er uden betydning for denne vurdering, da analysen udføres i henhold til grundforordningens artikel 13.
 (39)
 Alle påstande vedrørende Kommissionens beregningsmetode, som anvendte 60/40-reglen og reglen om 25 % merværditilvækst, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b), blev derfor afvist.
 5. Anmodning om fritagelse
 (40)
 På grund af virksomhedens manglende samarbejde og manglende evne til at påvise, at den ikke omgik foranstaltningerne på grundlag af dennes egne oplysninger, kunne City Cycles anmodning om fritagelse i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4 ikke anses for at være berettiget.
 6. Bemærkninger fra interesserede parter
 (41)
 Kommissionen modtog bemærkninger fra City Cycle og fra EU-erhvervsgrenen.
 (42)
 City Cycle påstod, at Kommissionen ikke kunne ændre sine konklusioner vedrørende samleprocesser, da det i den anfægtede forordning konkluderedes, at der ikke forekom samleprocesser i Sri Lanka, og da dette punkt ikke blev anfægtet. Påstanden blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Af de årsager, der er forklaret ovenfor, bør påstanden afvises.
 (43)
 Det skal bemærkes, at virksomhedens egne data, som virksomheden selv indberettede, og især dataenes mangelfuldhed, gjorde det umuligt nøjagtigt at konkludere, at City Cycle var en egentlig producent, eller at dens samleprocesser ikke udgjorde omgåelse. Dette resulterede i, at virksomheden ikke kunne fritages for antiomgåelsestold. Virksomhedens egne data viste derimod, at råvarer (dele til cykler) fra Kina udgjorde mere end 60 % af den samlede værdi af dele i den samlede vare, og at værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen var lavere end 25 % af produktionsomkostningerne. I en situation med en høj grad af manglende samarbejdsvilje kan disse beviser antyde forekomsten af omgåelsespraksis i landet.
 (44)
 City Cycle hævdede desuden, at Kommissionen ikke kunne genoptage undersøgelsen med en meddelelse med henblik på en ny vedtagelse af en endelig forordning eller en ændring af den anfægtede forordning, da det af grundforordningens artikel 13, stk. 3, fremgår, at Kommissionen kun kan indlede en antiomgåelsesundersøgelse gennem en kommissionsforordning. City Cycle påstod endvidere, at selv om Kommissionen er af den opfattelse, at proceduren som helhed ikke er blevet annulleret ad rettens vej, bør Kommissionen stadig vedtage en formel forordning.
 (45)
 Denne påstand blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. City Cycle fremførte navnlig, at en genoptagelse af antiomgåelsesundersøgelsen i form af en meddelelse ville begrænse virksomhedens ret til en effektiv retsbeskyttelse. Denne påstand blev afvist, da meddelelsen kun er en forberedende retsakt, og City Cycle kan udøve sin ret til en effektiv retsbeskyttelse over for denne forordning.
 (46)
 Det skal også bemærkes, at Kommissionen ikke indledte en ny undersøgelse, men blot genoptog den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af antiomgåelsesforanstaltningerne, for at afhjælpe de uregelmæssigheder, der blev kortlagt i Domstolens dom i forbindelse med nævnte undersøgelse.
 (47)
 City Cycle fremførte desuden, at registreringen af importen af virksomhedens cykler hviler på en faktisk vildfarelse og et fejlagtigt ræsonnement, da det ikke blev bekræftet i den anfægtede forordning, at City Cycle foretog samling. Virksomheden påstod derfor, at betingelserne for at vedtage registreringsforordningen ikke var opfyldt.
 (48)
 Som forklaret i betragtning (24) bekræftede genoptagelsen af undersøgelsen, at der på virksomhedsplan var beviser vedrørende perioden i den undersøgelse, der førte til udvidelsen af foranstaltningerne i 2013, som viste, at der allerede forekom omgåelse. I betragtning af den særlige karakter af antiomgåelsesretsakten, som har til formål at beskytte antidumpingretsaktens effektivitet, er registrering af importen desuden en standardmetode, som skal styrke denne effektivitet. City Cycles påstand om, at betingelserne for at vedtage registreringsforordningen ikke var opfyldt, blev derfor afvist.
 (49)
 Derudover anmodede City Cycle Kommissionen om at ophæve den indførte antiomgåelsestold på importen af cykler fra Sri Lanka, herunder importen fra City Cycle.
 (50)
 Det skal i den forbindelse bemærkes, at City Cycle ikke præciserede, på hvilket retsgrundlag Kommissionen skulle ophæve antiomgåelsesforanstaltninger over for importen af cykler fra Sri Lanka. Som anført i betragtning (3) og (4) annullerede dommen ikke den anfægtede forordning som helhed, men kun for så vidt angår City Cycle. Denne anmodning blev derfor afvist.
 (51)
 Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede City Cycle, at den nye udvidelse af de oprindelige foranstaltninger til at omfatte City Cycle fra datoen for registreringen var uberettiget, og at Kommissionen ikke kan indføre told ud over de oprindelige foranstaltningers varighed, som udløber fem år efter vedtagelsen af den anfægtede forordning, dvs. den 28. maj 2018. Denne påstand blev gentaget efter den supplerende endelige fremlæggelse af oplysninger.
 (52)
 I henhold til Domstolens faste retspraksis er det eneste formål med en forordning om udvidelse af en antidumpingtold at sikre dennes effektivitet og at forhindre dens omgåelse. Som følge heraf har en foranstaltning om udvidelse af en endelig antidumpingtold kun accessorisk karakter i forhold til den første retsakt, som indfører denne told, der beskytter de endelige foranstaltningers effektive anvendelse.
 (53)
 Antidumpingforanstaltningerne blev udvidet til bl.a. at omfatte City Cycles eksport fra Sri Lanka til Unionen efter en antiomgåelsesundersøgelse af de foranstaltninger, der blev indført over for importen af cykler med oprindelse i Kina i henhold til grundforordningens artikel 13, jf. betragtning (2) ovenfor. De antiomgåelsesforanstaltninger, der blev indført ved den anfægtede forordning, vil således gælde, så længe de oprindelige foranstaltninger vedrørende importen af cykler fra Kina er i kraft. Derfor afvises påstanden om, at Kommissionen ikke kan indføre foranstaltninger vedrørende City Cycles eksport fra Sri Lanka til Unionen efter den 28. maj 2018, da den er baseret på en fejlagtig fortolkning af grundforordningens artikel 13.
 (54)
 Efter den supplerende fremlæggelse påstod City Cycle, at Kommissionen ikke i det uendelige kan forlænge omgåelsestolden uden en fornyet undersøgelse af eksportørernes omgåelsespraksis, når de kinesiske eksportørers dumpingpraksis vurderes hvert femte år.
 (55)
 Denne påstand må afvises, da den er baseret på en fejlfortolkning af grundforordningens artikel 11 og 13. Kommissionen foretager en vurdering af de gældende antidumpingforanstaltninger som følge af en anmodning, der indgives af EU-erhvervsgrenen. I mangel af en sådan anmodning udløber de gældende antidumpingforanstaltninger ved udgangen af femårsperioden. Som forklaret i betragtning (53) vil antiomgåelsesforanstaltningerne gælde, så længe de oprindelige foranstaltninger er i kraft. De gældende omgåelsesforanstaltninger kan dog også tages op til ny vurdering efter en anmodning fra de virksomheder, der er omfattet af antiomgåelsesforanstaltningerne.
 D. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
 (56)
 Parterne blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at genindføre en endelig antidumpingtold på importen af cykler, uanset om de er angivet med oprindelse i Sri Lanka, fremstillet af City Cycle. De fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger.
 (57)
 Der blev i det omfang, det var relevant, taget hensyn til parternes mundtlige og skriftlige argumenter
 E. INDFØRELSE AF FORANSTALTNINGER
 (58)
 Ud fra ovenstående er det hensigtsmæssigt på ny at udvide de oprindelige foranstaltninger til også at omfatte importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler), afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, fremstillet af City Cycle, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (Taric-kode 8712003010 og 8712007091).
 (59)
 I betragtning af den særlige karakter af antiomgåelsesretsakten, som har til formål at beskytte antidumpingretsaktens effektivitet, og idet undersøgelsen har afsløret beviser for forekomsten af omgåelse baseret på virksomhedens egne data, finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at genindføre foranstaltningerne fra datoen for registreringen.
 (60)
 Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 1. Den endelige antidumpingtold på importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, udvides til også at omfatte importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler), afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, fremstillet af City Cycle Industries (Taric-tillægskode B131) i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (Taric-kode 8712003010 og 8712007091).
 2. Den ved stk. 1 i denne artikel indførte told opkræves ved import fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, der er registreret i overensstemmelse artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/678.
 Artikel 2
 Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med den registrering af importen, der blev indført ved artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) 2017/678.
 Artikel 3
 Denne forordning træder på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 9. januar 2018.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.
 (2) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 af 3. oktober 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 261 af 6.10.2011, s. 2).
 (3) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 af 29. maj 2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien (EUT L 153 af 5.6.2013, s. 1).
 (4) Sag T-413/13, City Cycle Industries mod Rådet.
 (5) EUT C 146 af 4.5.2015, s. 38.
 (6) Sag C-260/15 P, Rådet mod City Cycle Industries.
 (7) Sag C-254/15 P, Kommissionen mod City Cycle Industries.
 (8) Sag C-248/15 P, Maxcom mod City Cycle Industries.
 (9) I sin dom af samme dato i de forenede sager C-247/15 P, C-253/15 P og C-259/15 P annullerede EU-Domstolen Den Europæiske Unions Rets dom af 19. marts 2015 i sag T-412/13, Chin Haur Indonesia PT mod Rådet for Den Europæiske Union, og afviste det annullationssøgsmål, som Chin Haur havde anlagt mod forordning (EU) nr. 501/2013. I den sag fandt Domstolen, jf. dommens præmis 98, at Rådet i tilstrækkelig grad havde gjort rede for beviserne for, at der forekom omgåelsespraksis i Indonesien.
 (10) Sag T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) mod Rådet, Sml. 1998 II, s. 3939.
 (11) Sag C-458/98 P, Industrie des poudres sphériques (IPS) mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147.
 (12) Meddelelse om Den Europæiske Unions Rets dom af 19. marts 2015 i sag T-413/13 vedrørende City Cycle Industries mod Rådet for Den Europæiske Union og EU-Domstolens dom af 26. januar 2017 i sag C-248/15 P, C-254/15 P og C-260/15 P vedrørende Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien (2017/C 113/05) (EUT C 113 af 11.4.2017, s. 4).
 (13) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/678 af 10. april 2017 om at gøre importen af cykler afsendt fra Sri Lanka, uanset om varen er angivet med oprindelse i Sri Lanka, for så vidt som det vedrører den srilankanske virksomhed City Cycle Industries, til genstand for registrering (EUT L 98 af 11.4.2017, s. 7).


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
8.1.2000 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 6/5
 Francia a los sectores textil, de la confección, del cuero y del EE 09/01, p. 54), el Tribunal de Justicia (Sala Sexta), integrado
 calzado (DO L 334, p. 25), el Tribunal de Justicia, integrado por los Sres. G. Hirsch (Ponente), Presidente de la Sala Segunda,
 por los Sres.: G.C. Rodrı́guez Iglesias, Presidente; P.J.G. Kapteyn en funciones de Presidentes de la Sala Sexta, J.L. Murray y
 y G. Hirsch (Ponente), Presidentes de Sala, J.C. Moitinho de R. Schintgen, Jueces; Abogado General: Sr. P. Léger; Secretario:
 Almeida, C. Gulmann, J.L. Murray, L. Sevón, M. Wathelet y Sr. H. von Holstein, Secretario adjunto, ha dictado el 5 de
 R. Schintgen, Jueces; Abogado General: Sr. N. Fennelly; Secreta- octubre de 1999 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 rio: Sr R. Grass; ha dictado el 5 de octubre de 1999 una
 1) El artı́culo 11, apartado 4, de la Directiva 67/228/CEE del
 sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 Consejo, de 11 de abril de 1967, Segunda Directiva en materia
 1. Se desestima el recurso. de armonización de las legislaciones de los Estados miembros
 relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios —
 2. Se condena en costas a la República Francesa. Estructura y modalidades de aplicación del sistema común del
 Impuesto sobre el Valor Añadido, autorizaba a los Estados
 miembros a introducir o a mantener, y el artı́culo 17, apartado 6,
 (1) DO C 295 de 27.9.1997.
 de la Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de
 1977, Sexta Directiva en materia de armonización de las
 legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos
 sobre el volumen de negocios — Sistema común del Impuesto
 sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme, autoriza a
 éstos a mantener unas exclusiones generales del derecho a
 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA deducción del Impuesto sobre el Valor Añadido devengado por la
 compra de vehı́culos de motor utilizados por el sujeto pasivo para
 (Sala Sexta) la satisfacción de las necesidades de sus operaciones gravadas,
 incluso
 de 5 de octubre de 1999
 — cuando los citados vehı́culos fueren un instrumento indispen-
 en el asunto C-305/97 [petición de decisión prejudicial sable para el ejercicio de la actividad desempeñada por el
 planteada por la Court of Appeal (England & Wales)]: sujeto pasivo de que se trata o
 Royscot Leasing Ltd y Royscot Industrial Leasing Ltd, — cuando los referidos vehı́culos no pudieren ser utilizados, en
 Allied Domecq plc, T.C. Harrison Group Ltd contra un supuesto concreto, para satisfacer las necesidades privadas
 Commissioners of Customs & Excise (1) del sujeto pasivo de que se trata.
 2) El artı́culo 17, apartado 6, de la Sexta Directiva 77/388 debe
 («IVA — Artı́culo 11, apartado 1 y 4, de la Segunda ser interpretado en el sentido de que los Estados miembros pueden
 Directiva — Artı́culo 17, apartados 2 y 6, de la Sexta mantener las exclusiones del derecho a deducción del Impuesto
 Directiva — Derecho a deducción — Exclusiones previstas sobre el Valor Añadido contempladas en su párrafo segundo,
 por normas nacionales anteriores a la Sexta Directiva») aunque el Consejo no haya determinado, antes de expirar el plazo
 previsto en el párrafo primero, los gastos que no conllevan
 (2000/C 6/09) derecho a deducción del Impuesto sobre el Valor Añadido.
 (1) DO C 318 de 18.10.1997.
 (Lengua de procedimiento: inglés)
 (Traducción provisional; la traducción definitiva se publicará en la
 «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal de Justicia»)
 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA
 En el asunto C-305/97, que tiene por objeto una petición
 (Sala Sexta)
 dirigida al Tribunal de Justicia, con arreglo al artı́culo 177 del
 Tratado CE (actualmente, artı́culo 234 CE), por la Court of de 5 de octubre de 1999
 Appeal (England & Wales) (Reino Unido), destinada a obtener,
 en el litigio pendiente ante dicho órgano jurisdiccional entre en el asunto C-327/97 P: Christos Apostolidis y otros
 Royscot Leasing Ltd y Royscot Industrial Leasing Ltd, Allied contra Comisión de las Comunidades Europeas (1)
 Domecq plc, T.C. Harrison Group Ltd y Commissioners of
 Customs & Excise, una decisión prejudicial sobre la interpreta- («Recurso de casación — Retribuciones — Coeficiente correc-
 ción del artı́culo 11, apartado 4, de la Directiva 67/228/CEE tor — Ejecución de una sentencia del Tribunal de Primera
 del Consejo, de 11 de abril de 1967, Segunda Directiva en Instancia»)
 materia de armonización de las legislaciones de los Estados
 miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de (2000/C 6/10)
 negocios — Estructura y modalidades de aplicación del sistema
 común del Impuesto sobre el Valor Añadido (DO 1967, 71, (Lengua de procedimiento: francés)
 p. 1303; EE 09/01, p. 6), y del artı́culo 17, apartado 6, de la
 Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, (Traducción provisional; la traducción definitiva se publicará en la
 Sexta Directiva en materia de armonización de las legislaciones «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal de Justicia»)
 de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el
 volumen de negocios — Sistema común del Impuesto sobre el En el asunto C-327/97 P, Christos Apostolidis y otros,
 Valor Añadido: base imponible uniforme (DO L 145, p. 1; funcionarios y agentes temporales de la Comisión de las
 ---pagebreak--- C 6/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 8.1.2000
 Comunidades Europeas, destinados en el Instituto Europea de jurisdiccional entre Leathertex Divisione Sintetici SpA y Bode-
 Elementos Transuránidos de Karlsruhe (Alemania), representa- tex BVBA, una decisión prejudicial sobre la interpretación de
 dos por Mes J.-N. Louis, T. Demaseure y A. Tornel, Abogados los artı́culos 2 y 5, número 1, del Convenio de 27 de septiem-
 de Bruselas, que designan como domicilio en Luxemburgo el bre de 1968, antes citado (DO 1972, L 299, p. 32; texto en
 despacho de Fiduciaire Myson Sàrl, 30, rue de Cessange, que español en DO 1990, C 189, p. 2), en su versión modificada
 tiene por objeto un recurso de casación interpuesto contra la por el Convenio de 9 de octubre de 1978 relativo a la adhesión
 sentencia del Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades del Reino de Dinamarca, de Irlanda y del Reino Unido de Gran
 Europeas (Sala Tercera) el 10 de julio de 1997, Apostolidis y Bretaña e Irlanda del Norte (DO L 304, p. 1, y —texto
 otros/Comisión (T-81/96, RecFP p. I-A-207 y II-607), por el modificado— p. 77; EE 01/02, p. 131), el Tribunal de Justicia,
 que se solicita que se anule dicha sentencia, y en el que integrado por los Sres.: G.C. Rodrı́guez Iglesias, Presidente;
 las otras partes en el procedimiento son: Comisión de las P.J.G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch y P. Jann, Presidentes
 Comunidades Europeas (Agentes: Sres. G. Valsesia y J. Currall), de Sala; J.C. Moitinho de Almeida (Ponente), C. Gulmann,
 apoyada por Consejo de la Unión Europea (Agentes: Sres. J.L. Murray, D.A.O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón, M. Wat-
 M. Bishop y D. Canga Fano), el Tribunal de Justicia (Sala Sexta), helet y R. Schintgen, Jueces; Abogado General: Sr. P. Léger;
 integrado por los Sres. P.J.G. Kapteyn, Presidente de Sala; Secretario: Sr. H. von Holstein, Secretario adjunto, ha dictado
 G. Hirsch, J.L. Murray (Ponente), H. Ragnemalm y R. Schint- el 5 de octubre de 1999 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 gen, Jueces; Abogado General: Sr. J. Mischo; Secreatrio: Sr.
 H. von Holstein, Secretario adjunto; ha dictado el 5 de octubre El artı́culo 5, número 1, del Convenio de 27 de septiembre de 1968
 de 1999 una sentencia cuyo fallo es el siguiente: sobre la competencia judicial y la ejecución de resoluciones judiciales
 en materia civil y mercantil, en su versión modificada por el Convenio
 1) Se desestima el recurso de casación en su totalidad. de 9 de octubre de 1978 relativo a la adhesión del Reino de
 Dinamarca, de Irlanda y del Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda
 2) El Sr. Apostolidis y otros, la Comisión de las Comunidades del Norte, debe interpretarse el sentido de que el mismo Juez no es
 Europeas y el Consejo de la Unión Europea soportarán sus competente para conocer en su integridad de una demanda basada en
 propias costas. dos obligaciones equivalentes derivadas de un mismo contrato,
 cuando, según las normas de conflicto del Estado de dicho Juez, tales
 (1) DO C 357 de 22.11.1997. obligaciones deben cumplirse una en este Estado y otra en un Estado
 contratante distinto.
 (1) DO C 41 de 7.2.1998.
 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA
 de 5 de octubre de 1999 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA
 en el asunto C-420/97 (petición de decisión prejudicial (Sala Sexta)
 planteada por Hof van Cassatie): Leathertex Divisione
 Sintetici SpA contra Bodetex BVBA (1) de 5 de octubre de 1999
 («Convenio de Bruselas — Interpretación de los artı́culo 2 y en el asunto C-433/97 P: IPK-München GmbH contra
 5, número 1 — Contrato de agencia comercial — Demanda Comisión de las Comunidades Europeas (1)
 basada en obligaciones distintas resultantes de un mismo
 contrato y consideradas como equivalentes — Competencia (Recurso de casación — Anulación de una decisión de la
 del órgano jurisdiccional ante el que se presenta la demanda Comisión por la que se deniega el pago del saldo de una
 para conocer de ésta en su integridad») ayuda financiera)
 (2000/C 6/11) (2000/C 6/12)
 (Lengua de procedimiento: alemán)
 (Lengua de procedimiento: neerlandés)
 (Traducción provisional; la traducción definitiva se publicará en la
 (Traducción provisional; la traducción definitiva se publicará en la «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal de Justicia»)
 «Recopilación de la Jurisprudencia del Tribunal de Justicia»)
 En el asunto C-433/97 P, IPK-München GmbH, con domicilio
 En el asunto C-420/97, que tiene por objeto una petición social en Múnich (Alemania), representada por el Sr. H.-J. Prieß,
 dirigida al Tribunal de Justicia, con arreglo al Protocole de 3 de Abogado de Bruselas, 13, place des Barricades, B-1000 Bruse-
 junio de 1971 relativo a la interpretación por el Tribunal de las, que tiene por objeto un recurso de casación interpuesto
 Justicia del Convenio de 27 de septiembre de 1968 sobre la contra la sentencia dictada por el Tribunal de Primera Instancia
 competencia judicial y la ejecución de resoluciones judiciales de las Comunidades Europeas (Sala Primera) el 15 de octubre
 en materia civil y mercantil, por el Hof van Cassatie (Bélgica), de 1997, IPK/Comisión (T-331/94, Rec. p. II-1665), dirigido a
 destinada a obtener, en el litigio pendiente ante dicho órgano obtener la anulación de dicha sentencia, y en el que la otra


type: other

jurisdiction: US

text: b"Executive Report\n\n\nReturn to the USDOJ/OIG Home Page\n\n\nOffice of Community Oriented Policing ServicesGrant to the Santa Barbara County Sheriff's Department, California\nGR-90-00-021\nJune 2000\nOffice of the Inspector General\n\nEXECUTIVE SUMMARY\nThe Office of the Inspector General (OIG), Audit Division, has completed an audit of grants awarded by the Office of Community Oriented Policing Services to the Santa Barbara County Sheriff's Department (SBSD), California. The purpose of the grants is to enhance community policing. The SBSD was awarded a total of $2,857,279 to hire 33 new deputy sheriffs and to redeploy the equivalent of 15.3 existing full-time deputy sheriffs from administrative duties to community policing. \n\nWe reviewed the SBSD's compliance with eight essential grant conditions. We found the grantee's budgeting practices, hiring, meeting the local match, retention, officer redeployment, and implementation of community policing to be acceptable. We found deficiencies in the following areas and question $125,457, as identified below. 1\n\nThe SBSD was over reimbursed $125,457 (federal share) because it included unallowable costs for county allocated overhead and supplies in its reimbursement requests. \n\n\tSeveral status reports were not accurate or timely.\nThese items are discussed in detail in the Findings and Recommendations section of the report. Our audit objectives, scope and methodology appear in Appendix I.\n\n\n\nFootnotes\n\nThe Inspector General Act of 1988 contains our reporting requirements for questioned costs and funds to better use. However, not all findings are dollar-related. See Appendix III for a breakdown of our dollar-related findings and for definitions of questioned costs and funds to better use."


text:
 30.12.2006
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 326/72
 Wniosek wniesiony w dniu 21 listopada 2006 r. — Manuel Espinosa Labella i in. (Almería, Hiszpania) przeciwko Komisji Wspólnot Europejskich
 (Sprawa T-322/06)
 (2006/C 326/149)
 Język postępowania: hiszpański
 Strony
 Strona skarżąca: Manuel Espinosa Labella i in. (Almería, Hiszpania) (przedstawiciel: Ma .J. Rovira, adwokat)
 Strona pozwana: Komisja Wspólnot Europejskich
 Żądania strony skarżącej
 —
 stwierdzenie nieważności włączenia TZW ES 611 0014 „Artos de El Ejido” do decyzji Komisji dotyczącej regionu śródziemnomorskiego i nakazana wyłączenia tego terenu z wykazu „terenów mających znaczenie dla Wspólnoty”, zawartego w tej decyzji;
 —
 ewentualnie, obok wcześniejszego wniosku, stwierdzenie nieważności włączenia posiadłości położonych w miejscowości El Ejido na północ od Santa María del Águila we wspomnianej TZW, lub co będzie miało ten sam skutek, stwierdzenie nieważności włączenia posiadłości rolnych położonych pomiędzy szklarniami na północ od Santa María del Águila;
 —
 obciążenie Komisji Wspólnot Europejskich kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Niniejszy wniosek został wniesiony przeciwko decyzji Komisji z dnia 19 lipca 2006 r. przyjmującej na mocy dyrektywy Rady 92/43/EWG wykaz terenów śródziemnomorskiego regionu biogeograficznego mających znaczenie dla Wspólnoty (1) w zakresie, w jakim uznaje za teren mający znaczenie dla Wspólnoty teren ES 6110014 „Artos de El Ejido”, w całości, lub ewentualnie w zakresie, w jakim włączone zostały do tego wykazu określone posiadłości należące do skarżących.
 Na poparcie swojego wniosku, skarżące podnoszą, że:
 —
 Strona pozwana nie dokonała, sprzecznie z postanowieniami art. 4 dyrektywy 94/43/WE, odpowiedniej oceny propozycji Królestwa Hiszpanii dotyczącej włączenia „Artos de El Ejido” do wykazu terenów śródziemnomorskiego regionu biogeograficznego mających znaczenie dla Wspólnoty. Twierdzą w tym zakresie, że od chwili, gdy dowiedziały się o tej propozycji, wielokrotnie zwracały się do zajmujących się nim osób w Dyrekcji Generalnej Komisji ds. Ochrony Środowiska, dowodząc:
 —
 duże zaludnienie tego terenu, które powoduje jego bezużyteczność jako odpowiedniego siedliska dzikich gatunków;
 —
 brak wyznaczenia granic terenu, który zamierza się uznać za TZW, czy też, alternatywnie, nieprawidłowe wyznaczenie jego granic według granic prywatnych posiadłości, a nie według naturalnych cech charakterystycznych terenu;
 —
 brak podstaw naukowych ochrony określonych gatunkach w posiadłościach rolnych położonych w obszarach przemysłowego i intensywnego rolnictwa szklarniowego.
 W przypadku spornego TZW, dany obszar nie został wybrany prawidłowo, ponieważ administracja krajowa nie przedstawiła pełnego dowodu naukowego, do którego była zobowiązana. Tymczasem, nawet jeżeli administracja hiszpańska nie uczyniła tego, Komisja powinna była tego zażądać. W tym zakresie podkreśla się, że uzasadnienie decyzji, którą uznaje się dany obszar za obszar godny ochrony, wiąże się ze znacznym dowodem naukowym, który powinien spełniać kryteria ustanowione w załączniku III do ww. dyrektywy.
 —
 Nie zarządzając rozprawy w postępowaniu w sprawie włączenia „Artos de El Ejido” do wykazu TZW i nie udzielając odpowiedzi na pisma skarżących, strona pozwana naruszyła podstawowe zasady postępowania, powodując wyraźną sytuację braku prawa do obrony.
 (1) Dz.U. L 259 z 21.9.2006, str. 1.


type: wikipedia

text:
Reghin, mai demult Reghinul Săsesc, (în , în ) este un municipiu în județul Mureș, Transilvania, România, format din localitățile componente Apalina, Iernuțeni și Reghin (reședința). Are o populație de locuitori (2011).
 Geografie
 Municipiul se află la 46°46'33" latitudine nordică și 22°42'30" longitudine estică. Altitudinea la care este situat orașul este de 395m, punctul geografic cel mai de jos fiind râul Mureș - 350m iar cel mai înalt este Pădurea Rotundă - 455m. Ținutul etnografic din jurul Reghinului poartă denumirea de Reener Ländchen (Țărișoara Reghinului sau Micul Ținut al Reghinului).
 Demografie
 Conform recensământului efectuat în 2011, populația municipiului Reghin se ridică la de locuitori, în scădere față de recensământul anterior din 2002, când se înregistraseră de locuitori. Majoritatea locuitorilor sunt români (62,57%). Principalele minorități sunt cele de maghiari (24,79%) și romi (6,22%). Pentru 5,68% din populație nu este cunoscută apartenența etnică.
 Din punct de vedere confesional majoritatea locuitorilor sunt ortodocși (59,3%), dar există și minorități de reformați (16,99%), romano-catolici (7,92%), greco-catolici (5,14%) și adventiști de ziua a șaptea (1,96%). Pentru 5,76% din populație nu este cunoscută apartenența confesională.
 Istorie
 Vechea denumire a Reghinului este aceea de "Reghinul Săsesc" (traducere românească a denumirii germane "Sächsisch Regen", respectiv a celei ungurești, "Szaszregen"). Într-o diplomă emisă în anul 1228 de regele Andrei al II-lea al Ungariei, localitatea este menționată cu denumirea de "Regun".
 Comunitatea bisericească din Reghin a preluat reforma lui Martin Luther în anul 1551 prin preotul Josephus Kimpius.
 În anul 1555, pe un pilastru al zidului de incintă a orașului Reghin, fusese dăltuit următorul text, în limba germană: "Kein Heil kommt vom Krieg, den Frieden erbitten wir alle" (De la război nu vine nimic bun, ne rugăm cu toții pentru pace).
 Așezarea a fost împărțită în anul 1646 în două așezări: Reghinul Unguresc (Magyar-Régen) care s-a deprins de Reghin la ordinul principelui Gheorghe Rákóczi I. Reghinul Săsesc ocupa o poziție specială. În Reghinul Unguresc se afla partea istorică a așezării, deoarece biserica înălțată acolo este în stil roman. Aceste două așezări au fost despărțite prin Pârâul Trandafirilor, care izvorăște în nordul Pădurii Rotunde.
 Ioan Kemény a fost ales ca principe al Transilvaniei în orașul Reghin la data de 1 ianuarie 1661.
 "Societatea de plutărit" a fost, în ceea ce privește răspândirea și cuprinderea afacerii, de departe cea mai importantă din Reghinul Săsesc, chiar cea mai importantă din Transilvania. Această situație a fost favorizată în primul rând de poziția favorabilă a localității pe valea Mureșului, râu pe care veneau plutele din Munții Călimani.
 Comerțul cu lemnul și cu plutele a fost una din cele mai importante activități desfășurate de locuitorii vechiului Reghin. Poziția favorabilă a localității în apropierea munților Gurghiu și Călimani, cu suprafețele lor întinse de pădure, erau o adevărată provocare pentru spiritele întreprinzătoare din această localitate.
 În anul 1853 mai mulți negustori cu plute din Reghinul Săsesc s-au asociat într-o societate, conformându-se principiului care spune că unirea dă putere. Fiecare membru primea, pentru funcția sa, o remunerație potrivită. Deja în următorul an, 1854, mai mulți lipoveni contribuiau la această societate, astfel că cei din Reghin se ocupau cu procurarea și transportul plutelor iar lipovenii cu vinderea lor; dar pentru că lipsea coeziunea și o anumită conducere, nimeni nu mai asculta, fiecare voia să conducă după opinia sa. În anul 1855 mai mulți membri au ieșit afară din această așa zisă "companie" și împreună cu alți lipoveni au întemeiat "Compania de plutărit Wermescher", ai cărei membri finanțau activitatea.
 În anul 1863 Reghin a fost ridicat la rangul de oraș liber regesc.
 În anul 1924 a avut loc "încorporarea" Reghinului Unguresc (Reghin-sat, Magyarregen, Ungarisch-Regen) la oraș, care creștea astfel cu 995 ha în partea de nord.
 În același an orașul număra 160 de societăți comerciale, majoritatea în proprietatea micii burghezii. La baza dezvoltării tehnice s-a aflat construirea unei hidrocentrale, pionierii de zbor au realizat la marginea pădurii Mociar un câmp de zbor, care a fost bombardat în anul 1944 ca o țintă strategică.
 După schimbarea frontului din anul 1944, comunitatea germană (vezi Sașii transilvăneni) s-a refugiat în vest și doar o parte din ei s-a mai întors. După cel de-al Doilea Război Mondial orașul a devenit din nou românesc. O placă memorială la biserica săsească amintește astăzi destinul crunt al multor cetățeni deportați ai orașului, care la sfârșitul războiului au fost arestați și au fost obligați să muncească forțat în URSS.
 În anul 1948, în contextul interzicerii Bisericii Române Unite cu Roma, protopopul Reghinului, Alexandru Todea (1912 - 2002), a fost arestat de mai multe ori. Protopopul Todea a fost consacrat în clandestinitate ca episcop, iar în 1991 a fost numit cardinal. Pe 23 iunie 2000 patriarhul Teoctist și episcopul Andrei Andreicuț l-au vizitat pe cardinalul Todea la reședința acestuia din Reghin, unde se retrăsese din motive de sănătate.
 Împrejurimile
 Municipiul Reghin este împrejmuit de mai multe localități. Spre nord, pe DN15, prima localitate este Suseni (cunoscut și ca "Felfălău", "Felfalu", "Pränzdorf" sau "Oberdorf"), localitate atestată în anul 1319, urmată de localitatea Brâncovenești (cunoscută și ca "Ieciu", "Wetsch" sau "Marosvécs"), atestată în anul 1228, fiind situată la 12 km de Reghin.
 De la gara CFR, în continuarea străzii Gării, la aproximativ 3 km, se află localitatea Ideciu de Jos (cunoscută și ca "Untereidisch" sau "Alsoidecs"), atestată în anul 1319.
 La est se învecinează cu comuna Solovăstru care are în componență satul Jabenița.
 Administrație
 Municipiul Reghin este administrat de un primar și un consiliu local compus din 19 consilieri. Primarul, , de la , este în funcție din . Începând cu alegerile locale din 2020, consiliul local are următoarea componență pe partide politice:
 Municipiul Reghin are o suprafață de 7.282 ha, din care: 785 ha curți și clădiri; 62,5 ha străzi, 41,61 ha parcuri și zone verzi; 1.334 ha intravilan; 4.345 ha suprafețe agricole și 624 ha fond forestier.
 În Reghin își are sediul o judecătorie, aflată în raza teritorială a Tribunalului Mureș și a Curții de Apel Târgu Mureș.
 Industrie
 În anul 2018 în Reghin a fost produs primul tractor românesc de după 1990.
 Transporturi
 Reghin este traversat de calea ferată Târgu Mureș-Deda.
 Prin Reghin trec căile de acces pentru autovehicule DN15 Târgu Mureș-Toplița, DN15A, drum național secundar, care la ieșire din Reghin spre Comuna Breaza, Mureș se intersectează cu DN16, făcând legătura între Reghin și Cluj-Napoca, continuând spre Bistrița până la intersecția cu DN17 sau E58 încă 51 km, și drumurile județene Reghin-Lăpușna și Reghin-Sovata.
 Municipiul se află amplasat la intersecția a două axe de intensă și veche circulație, una pe Valea Mureșului (Târgu Mureș-Reghin-Deda-Toplița) și alta pe Valea Gurghiului spre câmpia Transilvaniei (Lăpușna-Gurghiu-Reghin-Crăiești)
 Municipiul se află la următoarele distanțe față de:
 București - 368 km
 Târgu Mureș - 32 km
 Brașov - 200 km
 Cluj - 102 km
 Bistrița - 63 km
 Toplița - 70 km
 Sovata - 40 km
 Lăpușna - 42 km
 Batoș - 14 km
 Obiective turistice
 Clădiri
 Numeroasele biserici ale orașului:
 Biserica reformată, str. Toamnei, construită în secolul al XIII-lea
 Biserica reformată, str. Mihai Viteazul, construită în secolul al XIX-lea
 Biserica romano-catolică din Apalina construită în secolul XVIII-lea
 Biserica romano-catolică, str. Mihai Viteazul, construită în secolul XVIII-lea
 Biserica ortodoxă, str. Nicolae Bălcescu, sfințită în anul 1818
 Biserica ortodoxă „Înălțarea Domnului", Piața Petru Maior 27, construită de arhitectul Gustav Wagner
 Conducerea orașului Reghin primește în anul 1870 prin unificarea a trei clădiri o nouă locație pentru primăria orașului, clădire în stil neobaroc.
 Muzee și colecții
 Muzeul etnografic informează despre istoria orașului și despre cultura acestuia
 Parcul dendrologic de la Gurghiu
 Una dintre cele mai vaste colecții de avifaună ale României poate fi vizitată la Liceul Tehnologic "Lucian Blaga". Această colecție a fost realizată de ornitologul Ștefan Kohl
 Parcuri
 Piața mare din centrul orașului a fost transformată în anii '60 într-un parc. Aici are loc și târgul de Crăciun și o multitudine de evenimente în aer liber
 Un alt parc cu copaci rari și plante se află lângă clădirea instalației electrice, numit și "Parcul Tineretului"
 Edificii culturale de interes național
 Biserica evanghelică-luterană (adresa: str. Călărașilor 1, monument istoric, cod: MS-II-a-A-15761, datare: 1330, transformări importante în secolele XV și XVIII).
 Biserica de lemn din Reghin cu hramul Sfântul Nicolae
 Personalități
 Petru Maior (n. 1 ianuarie 1756, Reghin - d. 14 februarie 1821, Budapesta) a activat la Reghin ca protopop greco-catolic. Datorită eforturilor sale a fost construită la Reghin prima biserică românească din piatră, cu hramul Sfânta Treime.
 Josef Haltrich (n. 22 iulie 1822, Reghin - d. 17 mai 1886, Șaeș), pedagog, filolog, preot și etnograf;
 Hugo Meltzl (1846-1908), filolog, rector al Universității Franz Joseph din Cluj
 Iuliu Maior (1886-1936), delegat în Marea Adunare Națională de la Alba Iulia 1918
 Ovidiu Bojor (n. 1924), academician, membru al Academiei de Științe Medicale;
 Tit Liviu Chinezu (1904-1955), episcop martir al Bisericii Române Unite cu Roma (greco-catolică).
 Virgil Onițiu (n. 21 februarie 1864, Reghin - d. 8/21 octombrie 1915, Brașov), scriitor român, publicist, membru corespondent al Academiei Române.
 Hugo Schwab (n. 1887, Reghin - d. 24 august 1944, Humulești), general în armata română.
 Hans Wühr (n. 25 ianuarie 1891, Reghin - d. 23 aprilie 1982, Grünwald), istoric al artei și poet.
 Rudolf Wagner-Régeny (n. 28 august 1903, Reghin - d. 18 septembrie 1969, Berlin), compozitor, profesor și decan al conservatorului din Rostock.
 Georg Maurer, (n. 11 martie 1907, Reghin - d. 4 august 1971, Potsdam), poet, eseist și traducător.
 Erhard Plesch (1910-1977), politician german, fost nazist. În 1955, Plesch a fost ales ca cel de-al doilea deputat federal în Germania, din partea sașilor transilvăneni.
 Augustin Maior (1882-1963), fizician, pedagog și inventator român (inventatorul telefoniei multiple).
 Presa
 În municipiul Reghin postul Radio GaGa are un studio care emite în împrejurime pe frecvența 94.7 FM. Postul de radio comercial emite 12-12 ore în limbile română și maghiară. Lansat în 1999 în municipiul Târgu Mureș, conducerea a avut ca scop îmbunătățirea relațiilor dintre cele două etnii afectate de întâmplările conflictului interetnic de la Târgu Mureș din 1990. Studioul local a fost lansat în 2008.
 Orașe înfrățite
 Galerie de imagini
 Vezi și
 Lista monumentelor istorice din județul Mureș
 Biserica fortificată din Reghin
 Biserica de lemn din Reghin
 Biserica romano-catolică din Apalina
 Castelul Huszár din Apalina
 Mociar - sit de importanță comunitară inclus în rețeaua ecologică Natura 2000 în România.
 Reghin - companie ce produce echipamente pentru schi alpin, snowboard și schi nordic.
 DAReghin TV
 Note
 Bibliografie
 Din activitatea Societății de plutărit din Reghinul-Săsesc (1853-1908) de Dorin-Ioan Rus, Revista Bistriței, vol XV, 2000,Bistrița, p. 91-95
 Legături externe
 Situl Primăriei Reghin
 Biserica Evanghelică din Reghin
 Gedenktafel für Evakuierte aus Nordsiebenbürgen
 Banca de date publică pentru Reghin și ținutul Reghinului
 Szászrégen nemhivatalos honlapja
 Situl cu informatii si anunturi din Municipiul Reghin
 Dicționar de localități din Transilvania
 Reghin
 Reghin
 Reghin
 Reghin


text:
"Démographie responsable": un concept éco-malthusien?
 Décroissance, "croissance verte", démographie, Limites planétaires ...
 Dans une chronique de géopolitique intitulée "Carte blanche", Radio Notre Dame donne la parole chaque samedi à Hubert de Beaufort. La rubrique est rediffusée à quatre horaires différents pendant tout le week-end ! Le 24 octobre 2015, on a été surpris d’y entendre des propos regrettant que la COP21 n’évoque jamais la raison principale du réchauffement climatique : « l’explosion démographique ayant fait passer en un siècle la population humaine de un à sept milliards d’habitants ». Non seulement la "cause humaine" de la période chaude contemporaine qu’on a vécu entre les années 1970 et 2000 n’a rien d’évident, mais les commentaires des auditeurs de RND ont fait, à cette occasion, la promotion d’une association "Démographie responsable" qui paraphrase le thème de la "paternité responsable" mérite approfondissement.
 Que penser de cet éco-malthusianisme rampant ?
 1- L’émission de Hubert de Beaufort sur Radio Notre Dame
 Le 24 octobre 2015, Hubert de Beaufort a dit qu’
 « un des aveuglements les plus spectaculaires concerne l’écologie. Elle redoute à juste titre les conséquences du réchauffement climatique, mais n’évoque jamais, nous disons bien jamais sa raison principale : l’explosion démographique ayant fait passer en un siècle la population humaine de un à sept milliards d’habitants. Il est pourtant évident que la pollution s’est propagée au rythme de cette croissance, mais le mot démographie est un mot tabou et la fameuse conférence mondiale sur le climat qui va se tenir à Paris n’en dira pas un mot ! En réalité, la plupart de mouvements écologistes sont des mouvements de gauche, ce qui est bien entendu leur droit, mais qui se parent du qualificatif pour se donner une éthique. Il est désolant que le débat écologique ne porte pas sur cette question vitale pour l’avenir de l’humanité : quelle population notre terre peut-elle nourrir ? »
 Il continuait en faisant l’éloge de l’enfant unique en Chine :
 « Peut-on considérer comme viable de voir une population de l’Afrique doubler tous les vingt ans ? Un milliard et demi d’habitants aujourd’hui, deux milliards en 2050 ? Seule la Chine a compris le défi en imposant la politique de l’enfant unique. Quant à l’Europe elle stabiliserait sa population si elle n’avait pas à faire face aux migrations massives que nous constatons aujourd’hui ».
 Voilà une chronique typique de l’esprit eco-malthusien qui envahit la pensée dominante.
 2- La position écologique du "Planning familial"
 Un chroniqueur comme Hubert de Beaufort peut sembler être une position isolée. Hélas non. Le très influent "Planning Familial" a pris une position analogue: A l'occasion de la COP21, il a publié, le 25 novembre 2015, un communiqué demandant que les "droits des femmes", particulièrement les "droits sexuels et reproductifs" soient "au centre des négociations" sur le Climat. Il y voit "un enjeu majeur pour l’élaboration de stratégies de développement durable".
 Cette déclaration est parfaitement conforme à la pensée du Planning Familial qui a toujours milité pour la réduction de la population mondiale, de préférence dans les pays en développement. Cette pensée exprime la volonté de maîtriser, à l’échelle de la planète, les conditions de la vie et de l’évolution de l’espèce humaine.
 Les éléments de langage ont simplement évolué. Gregor Pupinck, Docteur en droit et directeur du European Center for Law and Justice", l'explique bien:
 * Le discours eugéniste des fondateurs.
 Margaret Sanger, Maria Stopes, Sir Julian Huxley, à l'origine du Planning Familial envisageaient l’humanité comme une espèce animale en compétition pour la maitrise et l’exploitation de son environnement naturel. Leur discours consistaient à considérer l'espèce humaine comme devant être régulée artificiellement, pour juguler la prolifération de ses éléments les « moins évolués » et favoriser les plus civilisés. En limitant la population au bénéfice de ses éléments les plus « évolués », ils prétendaient réduire la concurrence au sein de l’espèce, notamment dans l’accès au ressources et préserver l’environnement. On agissait, selon eux, ainsi pour la paix, le développement et l’environnement. Le fait que le planning familial utilise l’occasion de cette conférence sur le climat pour promouvoir les politiques de limitation des naissances n’a donc rien d’étonnant.
 * Avant la seconde guerre mondiale
 C’était au nom de l’eugénisme que ce même discours était tenu. On expliquait alors qu’il fallait absolument stériliser au moins 10% de la population pour sauver l’humanité d’un danger de dégénérescence de l’espèce humaine. Margaret Sanger était favorable à la « ségrégation » des femmes jugées physiquement ou mentalement déficientes et à leur stérilisation forcée, afin de « s’assurer que la parentalité soit absolument interdite aux faibles d’esprit ».
 Sir Julian Huxley était à la fois néo-malthusien, eugéniste et environnementaliste. Avant d’être le premier Secrétaire Général de l’Unesco, puis notamment le co-fondateur du WWF, c'était un zoologiste libre-penseur. Il a fondé et géré des parcs naturels en Afrique pour l’Empire britannique et a pensé le monde comme tel. Il a eu une grande influence, avec d’autres, comme Maurice Strong, à la mise en place d’une politique mondiale en matière d’environnement.
 Dans le contexte d’un monde divisé à l’époque de la guerre froide, la menace d’une « bombe démographique » était idéale pour soutenir une action politique universelle. De fait, le taux de croissance démographique a été réduit, mais les prédictions pessimistes et catastrophistes des néo-malthusiens ont heureusement été démenties, car la disponibilité des ressources a eu une croissance toujours supérieure à celle de la population.
 En 1972, les Etats participants à la Conférence des Nations Unies sur l’environnement humain, tenue à Stockholm, déclaraient que « l’augmentation naturelle de la population pose sans cesse de nouveaux problèmes pour la préservation de l'environnement et il faudrait adopter, selon que de besoin, des politiques et des mesures appropriées pour régler ces problèmes». Un discours analogue a été tenu à la Conférence de Rio en 1992, qui a insisté sur le rapport synergique entre les démographiques et le développement durable.
 * Aujourd’hui: le climat, nouvel argument pour le contrôle des populations
 C’est au nom de l’impact de l’activité humaine sur le climat que le planning familial promeut le contrôle de la population. Hier, c’était au nom d’un danger imminent et catastrophique, celui d’une « surpopulation », que ce même discours était tenu. On nous assurait que, sans plan mondial de limitation de la population, l’explosion démographique provoquerait des famines, des guerres et l’épuisement des ressources naturelles.
 Aujourd’hui, le thème du dérèglement climatique, présenté de façon tout aussi dramatique que le fut celui de la surpopulation, a des qualités plus grandes encore pour soutenir une action politique universelle d’envergure, car il met en cause le plus grand « bien commun » universel.
 Le climat est un excellent levier politique car il semble universel, vital et la résultante d’un grand nombre de facteurs. La menace du « dérèglement climatique » permet de faire avancer plusieurs projets politiques. Il y a d’abord la question écologique en tant que telle, et elle est centrale. Ensuite, d’autres intérêts et projets se greffent et se combinent avec l’environnement, comme celui des néo-malthusiens qui conserve une réelle influence : réduire la population mondiale.
 3- La promotion de « Démographie responsable » ?
 Dans la page consacrée à la chronique de Radio Notre Dame, certains commentateurs en ont profité pour faire l’éloge de l’association « Démographie Responsable ».
 Le premier, Didier Barthes, proposa d'assister à deux conférences sur ce thème le jeudi 19 novembre à 20 h 30 à la Fiap Jean Monet à Paris en précisant : « la question sera évoquée de front par différents orateurs (notamment Yves Cochet et Antoine Waechter). La réunion est organisée par l'association Démographie Responsable ». Il recommande de lire, sur le même sujet, l'ouvrage "Moins nombreux plus heureux" publié aux éditions Sang de la Terre, en se réjouissant de voir que « si le sujet est tabou, certains quand même osent l'aborder ».
 Une autre commentatrice, Anne Teysseire, ajouta que « le plus grave problème écologique c'est la démographie et le nombre des hommes qui ne cesse d'augmenter ».
 4 - Que penser de ce parallèle entre « Démographie responsable » et « Paternité responsable »?
 L'amour conjugal exige donc des époux une conscience de leur mission de "paternité responsable", sur laquelle, à bon droit, on insiste tant aujourd'hui.
 Mais quel sens donner à cette responsabilité ?
 - Au plan de la famille, serait-il irresponsable pour des parents d’avoir un nouvel enfant compte tenu de la situation professionnelle des parents, de leur logement, de leur nombre d’enfants déjà présents dans la famille, etc ? Certes, il existe des situations extrêmes qui poussent au discernement, mais on devine qu’en se limitant à une approche matérielle de la paternité responsable, on risque d’avoir une vision étriquée.
 - Au plan planétaire, la question se pose de la même manière : serait-il irresponsable de laisser la démographie progresser, compte tenu des ressources naturelles disponibles, du niveau d’empreinte écologique que l’humanité aurait dépassé, etc.. ?
 a- Au plan technique, la démographie n’est pas le problème essentiel
 Une étude Agrimonde de l’INRA, reconnue par la FAO, énonce clairement qu’il est parfaitement possible de nourrir 9 milliards d’habitants, même en prenant en compte les questions environnementales. La FAO a également présenté le 9 octobre 2012 un Rapport sur l’état de l’insécurité alimentaire dans le monde[1]. Les conclusions de ce rapport s’érigent en faux par rapport à la thématique de la croissance zéro proposée par les organisations écologistes.
 Le message et la constatation de la FAO sont clairs : la croissance agricole d’un pays, et surtout lorsqu’elle se base sur de petites exploitations, a des effets très directs sur la baisse de la malnutrition dans les pays les plus pauvres. L’organisation estime que les progrès de productivité en agriculture ont été supérieurs de 1,5% chaque année à ceux des autres secteurs d’activité. Le rapport de la FAO affirme que
 la politique clé, dans les pays les plus pauvres, est de permettre à l’agriculture de devenir le moteur de la croissance [...]. Une forte croissance économique sera cruciale pour la réussite et la durabilité de la réduction de la faim. En effet, les régions qui ont connu la croissance la plus forte sont généralement celles où la réduction de la faim a été le plus rapide.
 Prétendre que la décroissance, y compris celle de la population, est la seule solution pour sauver la planète est un discours inconséquent pour les pays les plus pauvres et donc facteur d’injustice.
 L’Église est parfaitement au courant de ces données.
 C’est pourquoi l'encyclique "Laudato si" rappelle un enseignement constant du magistère : « il faut reconnaître que la croissance démographique est pleinement compatible avec un développement intégral et solidaire » (§ 50). Le Compendium de la Doctrine sociale de l’Église le disait déjà au §483.
 Jean-Paul II avait dit avec force dans Familiaris consortio, le 22 novembre 1981 :
 « C'est ainsi qu'est né un esprit contraire à la vie (anti-life mentality) qui apparaît dans beaucoup de questions actuelles: que l'on pense, par exemple, à une certaine panique dérivant des études faites par les écologistes et les futurologues sur Ia démographie, qui parfois exagèrent le péril de la croissance démographique pesant sur la qualité de la vie... C'est pourquoi l'Église condamne comme une grave offense à la dignité humaine et à la justice toutes les activités des gouvernements ou des autres autorités publiques qui essaient de limiter en quelque manière la liberté des conjoints dans leurs décisions concernant les enfants. Par conséquent, toute violence exercée par des autorités en faveur de la contraception, voire de la stérilisation ou de l'avortement provoqué, est à condamner absolument et à rejeter avec force. En même temps, il faut stigmatiser comme gravement injuste le fait que, dans les relations internationales, l'aide économique accordée pour la promotion des peuples soit conditionnée par des programmes de contraception, de stérilisation et d'avortement provoqué ». (§ 30).
 Jean Paul II le répéta dans Sollicitudo rei socialis le 30 décembre 1987 :
 « il paraît très alarmant de constater, dans beaucoup de pays, le lancement de campagnes systématiques contre la natalité, à l'initiative de leurs gouvernements, en opposition non seulement avec l'identité culturelle et religieuse de ces pays mais aussi avec la nature du vrai développement. Il arrive souvent que ces campagnes soient dues à des pressions et financées par des capitaux venant de l'étranger, et ici ou là, on leur subordonne même l'aide et l'assistance économique et financière. En tout cas, il s'agit d'un manque absolu de respect pour la liberté de décision des personnes intéressées, hommes et femmes, fréquemment soumises à d'intolérables pressions, y compris les contraintes économiques, pour les plier à cette forme nouvelle d'oppression. Ce sont les populations les plus pauvres qui en subissent les mauvais traitements; et cela finit par engendrer parfois la tendance à un certain racisme, ou par favoriser l'application de certaines formes, également racistes, d'eugénisme. » (§25)
 b- Au plan doctrinal, la paternité responsable a un « rapport avec l'ordre moral objectif, établi par Dieu »
 Où donc trouver la source d’une véritable dimension de la « paternité responsable » ? L’Église a écrit de très belles lignes sur ce thème de la « paternité responsable. C’est l’encyclique Humanae vitae qui a précisé ce concept. Elle y consacre tout son §10. La paternité responsable est une mission et non une limite : « L'amour conjugal exige des époux une conscience de leur mission de "paternité responsable" ».
 L’encyclique met en garde sur la nécessité que cette mission soit « être exactement comprise ».
 Certes, l’encyclique reconnait que des « conditions physiques, économiques, psychologiques et sociales » peuvent nécessiter l’exercice d’une « détermination réfléchie et généreuse ». C’est ce discernement généreux qui pourra, justifier une décision « prise pour de graves motifs et dans le respect de la loi morale, d'éviter temporairement ou même pour un temps indéterminé une nouvelle naissance ».
 Mais Paul VI considère plusieurs aspects liés entre eux pour comprendre toutes les dimensions d’une paternité responsable :
 - Par rapport aux processus biologiques, « la paternité responsable signifie connaissance et respect de leurs fonctions: l'intelligence découvre, dans le pouvoir de donner la vie, des lois biologiques qui font partie de la personne humaine »[2].
 - Par rapport aux tendances de l'instinct et des passions, « la paternité responsable signifie la nécessaire maîtrise que la raison et la volonté doivent exercer sur elles ».
 - Par rapport au projet divin : « La paternité responsable comporte encore et surtout un plus profond rapport avec l'ordre moral objectif, établi par Dieu, et dont la conscience droite est la fidèle interprète ».
 La paternité responsable n’est donc pas un droit : « Dans la tâche de transmettre la vie, les conjoints ne sont par conséquent pas libres de procéder à leur guise, comme s'ils pouvaient déterminer de façon entièrement autonome les voies honnêtes à suivre ». La paternité responsable est au contraire un devoir « envers Dieu, envers eux-mêmes, envers la famille et envers la société, dans une juste hiérarchie des valeurs ».
 Pour l’exercice responsable de la paternité, les conjoints doivent « conformer leur conduite à l'intention créatrice de Dieu, exprimée dans la nature même du mariage et de ses actes ».
 La paternité responsable au plan renvoie au concept même de la liberté, de la vérité et de la loi naturelle. « Dans l'exercice de la liberté, l'homme accomplit des actes moralement bons, constructifs de sa personne et de la société, quand il obéit à la vérité, c'est-à-dire quand il ne prétend pas être le créateur et le maître absolu de cette dernière, ainsi que des normes éthiques.[3] En effet, la liberté « n'a pas sa source absolue et inconditionnée en elle-même, mais dans l'existence dans laquelle elle se situe et qui, pour elle, constitue à la fois des limites et des possibilités. C'est la liberté d'une créature, c'est-à-dire un don, qu'il faut accueillir comme un germe et qu'il faut faire mûrir de manière responsable ».[4] Dans le cas contraire, elle meurt comme liberté et détruit l'homme et la société [5]» (Compendium § 138).
 c- Quelle est la compétence de l'Etat en matière démographique?
 Populorum Progressio dit que "il est certain que les pouvoirs publics peuvent intervenir", mais le texte précise bien "dans les limites de leur compétence" et "en développant une information appropriée" (§ 37). Quelles sont ces compétences? Quelle information est appropriée?
 * en matière de compétence, il faut ici souligner le principe de subsidiarité: "La doctrine de l’Église a élaboré le principe dit de subsidiarité". Selon celui-ci, " une société d’ordre supérieur ne doit pas intervenir dans la vie interne d’une société d’ordre inférieur en lui enlevant ses compétences, mais elle doit plutôt la soutenir en cas de nécessité et l’aider à coordonner son action avec celle des autres éléments qui composent la société, en vue du bien commun"... Le principe de subsidiarité ... trace les limites de l’intervention de l’Etat" (catéchisme 1883-1885).... Cela s'applique particulièrement en matière de démographie. En effet, le catéchisme dit bien que "il est légitime que l'Etat intervienne pour orienter la croissance de la population ... mais il ne peut légitimement se substituer à l’initiative des époux, premiers responsables de la procréation" (§ 2372) [NB, il ne parle pas de l'intervention d l'Etat pour orienter la décroissance de la population]
 * en matière d'information "objective et respectueuse" (CEC 2372), la vérité est le mot clé. Dans des pays dont la fécondité est importante, certains états ne s'y sont pas trompé:
 - Vérité en matière de santé reproductive: le président Ougandais Yoweri Museveni a su déclarer à la XVe Conférence internationale sur le Sida, à Bangkok au mois de juillet 2004, pour évoquer le succès de son pays dans la lutte contre le VIH. Il n'hésita pas à déclarer que " le Sida est principalement un problème moral, social et économique. Je considère les préservatifs comme une improvisation, pas une solution."
 - Vérité en ce qui concerne l'état de la planète: le mathématicien et astrophysicien sud-africain, Hilton Ratcliffe, n'hésite pas à dire que le "réchauffement anthropique est un mythe" et "ceux qui y croient n'ont pas regardé les nombres mais répètent une propagande politique".
 - Vérité en ce qui concerne le développement économique: l'économiste zambienne, Dambisa Moyo, a su dénoncer l' "aide fatale" et le président du Mozambique a su développer les exportations de son pays grâce à une politique agricole, menée à coups de subventions des semences, engrais, matériel et conseil « parfois contre les préconisations d’institutions internationales comme la banque mondiale et le FMI » (Agra Presse hebdo n° 3205 du 1 juin 2009)
 - Vérité en ce qui concerne les valeurs culturelles: le philosophe ghanéen Kwame Nkrumah, savait dénoncer en 1994 le fait que "Le néo-colonialisme, aujourd’hui, représente l’impérialisme à son stade final, peut-être le plus dangereux. [ ...] L’essentiel du néo-colonialisme, c’est que l’Etat qui y est assujetti est théoriquement indépendant, possède tous les insignes de la souveraineté sur le plan international. Mais en réalité, son économie, et par conséquent sa politique, sont manipulées de l’extérieur"
 En quoi, ces thématiques plaideraient-elles pour une réduction de la fécondité en Afrique si la vérité est clairement énoncée ? La démographie n'est pas responsable des retards de santé publique, ni du réchauffement climatique, ni du retard de développement économique. Les causes sont ailleurs. Il y a beaucoup d'hypocrisie à justifier un malthusianisme démographique par une information biaisée.
 Quand on utilise le mot "responsable", dans la perspective de la "paternité responsable" ou de la "démographie responsable", il faudrait définir les critères de la responsabilité. C'est très délicat.
 Dans Humanae Vitae (§ 10), le premier critère fixé est celui de "mission". La responsabilité revient à assurer une "mission". Laquelle?
 - Le premier critère est biologique: "le respect des fonctions". Pour la "paternité responsable, il est question du respect des fonctions du corps. En extrapolant à la "démographie responsable", on pourrait parler d'une mission biologiquement sociale qui est de respecter en priorité la "fonction sociale" de la famille.
 - Le second critère cité est la question de l'instinct. Dans la paternité responsable, ce qui est évoqué, Ce sont les passions qui poussent un conjoint à prendre le "pouvoir" sur l('autre pour en faire son "objet". En extrapolant à la démographie responsable, on pourrait parler de l'instinct des états qui consiste à vouloir prendre le pouvoir sur la famille dans beaucoup de domaines (fécondité, planning familial, éducation affective, etc...
 - Le troisième critère économique et matériel, le texte évoque, pour la "paternité responsable", le concept de "générosité pour faire grandir une famille nombreuse". Il est question de "graves motifs" économiques ou psychologiques" pour se soustraire à cette générosité. En extrapolant à la "démographie responsable", on pourrait parler de "solidarité de la famille humaine" pour éviter que les plus pauvres ne se retrouvent face à de "graves motifs" qui les empêcheraient de remplir cette mission de fécondité "généreuse".
 Autrement dit, le débat est beaucoup plus large que celui d'une responsabilité très "matérialiste" qui enferme le monde dans des dérives d'une "conception nettement matérialiste de l'homme et de la vie", comme le dit Mater et Magistra. Cette vision matérielle est très réductrice et engage le débat sur celui des ressources naturelles ou du développement économique, qui sont des angles de vue très partiels, voire des "boucs émissaires" ou des prétextes pour justifier des visions malthusiennes de la démographie.
 Il parait clair qu'une vision trop matérialiste de la question démographique est fausse scientifiquement parlant. Mais elle ne permet pas, non plus, de résoudre les vrais problèmes de l’humanité. En effet, « aucune structuration positive du monde ne peut réussir là où les âmes restent à l'état sauvage » (Encyclique Spe salvi § 15). Le vrai problème est donc celui de l'évangélisation de la famille humaine.
 [1] Agra n° 3369, 15 octobre 2012, pages 4-5.
 [2] L’encyclique cite Saint Thomas, Sum Theol. la-Ilae, q.94,a.2.
 [3] Catéchisme de l'Église Catholique, 1749-1756
 [4] Jean-Paul II, Encycl. Veritatis splendor, 86
 [5] Jean-Paul II, Encycl. Veritatis splendor, 44, 99
 # Les2ailes.com 13-07-2018 18:18
 @ MUGAMBWE Polycarpe
 Je ne partage pas votre point de vue et pense que vous n'avez pas compris que, pour nous, la "démographie responsable" est un concept malthusien.
 Nous partageons le regard de l'Institut éthique et Politique Montalembert qui a consacré sa lettre écologique n° 5 à la démographie.
 Il y est écrit ceci:
 ...La prise en compte des valeurs culturelles est également essentielle : le philosophe ghanéen Kwame Nkrumah, savait dénoncer en 1994 le fait que "le néo-colonialisme, aujourd’hui, représente l’impérialisme à son stade final, peut-être le plus dangereux".
 - Ne pas se substituer à l’initiative des époux, premiers responsables de la procréation" (CEC § 2372), mais favoriser un cadre permettant à chacun d’assumer cette responsabilité.
 # MUGAMBWE Polycarpe 13-07-2018 16:11
 Moi ,je suis burundais ;la démographie chez nous à une empleur très inquiétante. Vu que aucun développement n'est possible du fait que même les efforts de développement menés par nos gouvernements sont engroutis par cette surcoissance, nous avons récemment créé une association (ADRAE):ASSOCIATION POUR UNE DÉMOGRAPHIE RESPONSABLE ADAPTEE A L'ENVIRONNEMENT.Réunis nous plaidons en faveur d'une demographie maîtrisée et responsable pour préserver l'environement.J'en suis le représentant.Nous vous demandons un soutien moral et matériel pour aboutir a nos objectifs.
 # MUGAMBWE Polycarpe 13-07-2018 15:56
 Bonjour.je vous remercie sincèrement pour cet exposé;moi aussi je suis convencu que le surcroît démographique est l'andicap principal pour le développement intégral des pays en développement,on sait que même les pays développés ont stratégiquement pris des mesures de stabilisation de leur croissance démographique pour arriver au stade actuel;il s'agit c'est une question qui est négligée par pas mal d'Etats et renforcée par la prédication biblique;pour sauvegarder l'humanité, il faut prendre des mesures sérieuses contrecarrant tout à coup la croissance de la population pour l'adapter à l'environnement sources de prestiges de toute sorte de vie


type: contracts

text:
 30.3.2006
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 92/17
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 1/2006
 del 27 gennaio 2006
 che modifica l'allegato I (Questioni veterinarie e fitosanitarie) dell'accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, modificato dal protocollo che adegua l’accordo sullo Spazio economico europeo, in seguito denominato «l’accordo», in particolare l’articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 L'allegato I dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 140/2005 del 2 dicembre 2005 (1).
 (2)
 Occorre integrare nell'accordo il regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004, sulla protezione degli animali durante il trasporto e le operazioni correlate che modifica le direttive 64/432/CEE e 93/119/CE e il regolamento (CE) n. 1255/97 (2).
 (3)
 Occorre integrare nell'accordo il regolamento (CE) n. 36/2005 della Commissione, del 12 gennaio 2005, che modifica gli allegati III e X del regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda la sorveglianza epidemiologica delle encefalopatie spongiformi trasmissibili nei bovini, negli ovini e nei caprini (3).
 (4)
 Occorre integrare nell'accordo la decisione 2005/93/CE della Commissione, del 2 febbraio 2005, relativa alle misure transitorie per quanto riguarda l’introduzione e il periodo di magazzinaggio di partite di taluni prodotti di origine animale in depositi doganali nella Comunità (4).
 (5)
 Occorre integrare nell’accordo il regolamento (CE) n. 260/2005 della Commissione, del 16 febbraio 2005, che modifica il regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i test diagnostici rapidi (5).
 (6)
 La presente decisione non si applica all’Islanda e al Liechtenstein,
 DECIDE:
 Articolo 1
 Il capitolo I dell'allegato I dell'accordo è modificato come specificato nell'allegato della presente decisione.
 Articolo 2
 I testi dei regolamenti (CE) n. 1/2005, (CE) n. 36/2005 e (CE) n. 260/2005 e della decisione 2005/93/CE nella lingua norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 28 gennaio 2006, a condizione che tutte le notificazioni previste dall'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo (6) siano pervenute al Comitato misto SEE.
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 27 gennaio 2006.
 Per il Comitato misto SEE
 Il Presidente
 R. WRIGHT
 (1) GU L 53 del 23.2.2006, pag. 34.
 (2) GU L 3 del 5.1.2005, pag. 1.
 (3) GU L 10 del 13.1.2005, pag. 9.
 (4) GU L 31 del 4.2.2005, pag. 64.
 (5) GU L 46 del 17.2.2005, pag. 31.
 (6) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.
 ALLEGATO
 Il capitolo I dell'allegato I dell'accordo è modificato come segue:
 1.
 Dopo il punto 1 (Decisione 95/117/CE della Commissione) della parte 5.2 è aggiunto il punto seguente:
 «2)
 32005 D 0093: Decisione 2005/93/CE della Commissione, del 2 febbraio 2005, relativa alle misure transitorie per quanto riguarda l’introduzione e il periodo di magazzinaggio di partite di taluni prodotti di origine animale in depositi doganali nella Comunità (GU L 31 del 4.2.2005, pag. 64).»
 2.
 Al punto 12 [Regolamento (CE) n. 999/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio], nella parte 7.1 sono aggiunti i seguenti trattini:
 «—
 32005 R 0036: Regolamento (CE) n. 36/2005 del 12 gennaio 2005 (GU L 10 del 13.1.2005, pag. 9),
 —
 32005 R 0260: Regolamento (CE) n. 260/2005 della Commissione, del 16 febbraio 2005 (GU L 46 del 17.2.2005, pag. 31).»
 3.
 Dopo il punto 9 (Decisione 2000/50/CE della Commissione) della parte 9.1 è aggiunto il punto seguente:
 «10)
 32005 R 0001: Regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004, sulla protezione degli animali durante il trasporto e le operazioni correlate che modifica le direttive 64/432/CEE e 93/119/CE e il regolamento (CE) n. 1255/97 (GU L 3 del 5.1.2005, pag. 1).»
 4.
 Al punto 1 (Direttiva 64/432/CEE del Consiglio) della parte 4.1 è aggiunto il seguente trattino:
 «—
 32005 R 0001: Regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004 (GU L 3 del 5.1.2005, pag. 1).»
 5.
 Al punto 2 (Direttiva 93/119/CE del Consiglio) della parte 9.1 è aggiunto il testo seguente:
 «, modificata da:
 —
 32005 R 0001: Regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004 (GU L 3 del 5.1.2005, pag. 1).»
 6.
 Al quarto trattino [Regolamento (CE) n. 1255/97 del Consiglio] del punto 1 (Direttiva 91/628/CEE del Consiglio) della parte 9.1 è aggiunto il testo seguente:
 «, modificato da:
 —
 32005 R 0001: Regolamento (CE) n. 1/2005 del Consiglio, del 22 dicembre 2004 (GU L 3 del 5.1.2005, pag. 1).»