type: other

text:
z dne 16. julija 2009(*)
 „Avtorske pravice – Informacijska družba – Direktiva 2001/29/ES – Člena 2 in 5 – Književna in umetniška dela – Pojem ,reproduciranje‘ – ,Delno‘ reproduciranje – Reprodukcija kratkih odlomkov književnih del – Časopisni članki – Začasna in prehodna dejanja reproduciranja – Tehnološki proces, ki zajema skeniranje člankov s poznejšo pretvorbo v tekstovno datoteko, elektronsko obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in tiskanje dela te reprodukcije“
 V zadevi C‐5/08,
 katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Højesteret (Danska) z odločbo z dne 21. decembra 2007, ki je prispela na Sodišče 4. januarja 2008, v postopku
 v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, T. von Danwitz, sodnik, R. Silva de Lapuerta, sodnica, G. Arestis in J. Malenovský (poročevalec), sodnika,
 na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 20. novembra 2008,
 – za Infopaq International A/S A. Jensen, odvetnica,
 – za Danske Dagblades Forening M. Dahl Pedersen, odvetnica,
 – za Komisijo Evropskih skupnosti H. Krämer in H. Støvlbæk, zastopnika,
 po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 12. februarja 2009
 1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša, prvič, na razlago člena 2(a) Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, str. 10) in, drugič, na pogoje za izvzetje dejanj začasnega reproduciranja v smislu člena 5 te direktive.
 2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Infopaq International A/S (v nadaljevanju: Infopaq) in združenjem Danske Dagblades Forening (v nadaljevanju: DDF) glede zavrnitve zahtevka družbe Infopaq za priznanje, da ji ni bilo treba pridobiti privolitve imetnikov avtorskih pravic za dejanja reproduciranja časopisnih člankov z avtomatiziranim procesom, ki zajema njihovo skeniranje in pretvorbo v digitalno datoteko s poznejšo elektronsko obdelavo te datoteke.
 3 Člen 9(1) Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz priloge 1C k Marakeškemu sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, ki je bil odobren s Sklepom Sveta z dne 22. decembra 1994 o sklenitvi sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 – 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti (UL L 336, str. 1) določa:
 „Članice se ravnajo po členih od 1 do 21 Bernske konvencije (1971) in po prilogi k njej. [...]“
 4 Člen 2 Bernske konvencije za varstvo književnih in umetniških del (Pariški akt z dne 24. julija 1971) v različici po spremembi z dne 28. septembra 1979 (v nadaljevanju: Bernska konvencija) določa:
 „(1) Izrazi ,književna in umetniška dela‘ zajemajo vse stvaritve s književnega, znanstvenega in umetniškega področja, ne glede na način in obliko njihovega izražanja, kot so: knjige, brošure in drugi spisi; [...]
 (5) Zbirke književnih ali umetniških del, kot so enciklopedije in antologije, ki glede na izbiro in razpored vsebine pomenijo intelektualne st[va]ritve, so kot takšne zavarovane brez škode za pravice avtorja na vsakem takem delu, ki je sestavni del teh zbirk.
 (8) Varstvo po tej konvenciji ne prihaja v poštev za dnevne novice ali za razne vesti, ki imajo značaj navadnega tiskovnega poročila.“
 5 V skladu s členom 9(1) Bernske konvencije imajo avtorji književnih in umetniških del, zavarovanih s to konvencijo, izključno pravico dovoljevati njihovo reproduciranje na kakršen koli način in v kakršni koli obliki.
 6 Člen 1 Direktive Sveta z dne 14. maja 1991 o pravnem varstvu računalniških programov (91/250/EGS) (UL L 122, str. 42) je določal:
 „1. V skladu z določbami te direktive varujejo države članice računalniške programe z avtorsko pravico kot književna dela v smislu Bernske konvencije za varstvo književnih in umetniških del. [...]
 7 Člen 3(1) Direktive 96/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 1996 o pravnem varstvu baz podatkov (UL L 77, str. 20) določa:
 „V skladu s to direktivo se z avtorsko pravico varujejo baze podatkov kot take, ki so zaradi izbora ali razporeditve svoje vsebine avtorjeva lastna intelektualna stvaritev. Za določitev njihove upravičenosti do takšnega varstva se ne uporabljajo nobeni drugi kriteriji.“
 8 V uvodnih izjavah 4, 6, od 9 do 11, od 20 do 22, 31 in 33 Direktive 2001/29 je navedeno:
 „(4) Usklajena pravna ureditev avtorske in sorodnih pravic bo zaradi večje pravne varnosti in hkrati z zagotavljanjem visoke stopnje varstva intelektualne lastnine omogočala naložbe v ustvarjalnost in inovacije vključno z omrežno infrastrukturo [...]
 (9) Vsakršno usklajevanje avtorske in sorodnih pravic mora temeljiti na visoki stopnji varstva, kajti takšne pravice so za intelektualno ustvarjanje bistvenega pomena. [...]
 (10) Če naj avtorji ali izvajalci nadaljujejo z ustvarjalnim in umetniškim delom, morajo za uporabo svojega dela prejeti primerno nagrado [...]
 (20) Ta Direktiva temelji na načelih in pravilih, ki so že opredeljena v trenutno veljavnih direktivah na tem področju, še posebej direktivah [91/250] [...] in [96/9], in razvija ta načela in pravila ter jih umešča v kontekst informacijske družbe. Določbe te direktive ne smejo vplivati na določbe navedenih direktiv, razen če v tej direktivi ni drugače določeno.
 (31) Zagotoviti je treba pravično ravnotežje pravic in interesov med različnimi kategorijami imetnikov pravic, pa tudi med različnimi kategorijami imetnikov pravic in uporabnikov varovanih predmetov. [...]
 (33) Izključna pravica reproduciranja naj ima izjemo, ki naj dopušča določena dejanja začasnega reproduciranja, ki so prehodne ali naključne reprodukcije in so sestavni in nujni del tehnološkega procesa ter se izvajajo zgolj zato, da se omogoči bodisi učinkovit prenos v omrežju med tretjimi strankami preko posrednika bodisi zakonita uporaba dela ali predmeta. Takšna dejanja reproduciranja ne smejo imeti lastne ekonomske vrednosti. Kolikor ustrezajo tem pogojem, naj ta izjema zajema dejanja, ki omogočajo brskanje, pa tudi dejanja predpomnjenja vključno s tistimi, ki omogočajo učinkovito delovanje prenosnih sistemov, pod pogojem, da [posrednik] ne spreminja informacij in se ne vmešava v zakonito uporabo tehnologije, ki jo široko priznava in uporablja industrija, za pridobivanje podatkov o uporabi informacij. Uporaba velja za pravilno, kadar je odobrena s strani imetnika pravic oziroma kadar je ne omejuje zakon.“
 9 Člen 2(a) Direktive 2001/29 določa:
 „Države članice predvidijo za spodaj naštete izključno pravico, da dovolijo ali prepovedo, neposredno ali posredno, začasno ali stalno, reproduciranje na vsak način in v vsaki obliki, v celoti ali del[no]:
 (a) avtorjem za njihova dela“.
 „1. Začasna dejanja [reproduciranja] iz člena 2, ki so prehodna ali spremljevalna ter so sestavni in bistveni del tehnološkega procesa in katerih edini namen je omogočiti:
 11 Člen 6 Direktive 2006/116/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (Kodificirana različica) (UL L 372, str. 12) določa:
 „Fotografije, ki so izvirne v smislu, da so avtorjeve individualne intelektualne stvaritve, so varovane skladno s členom 1 [, ki natančno določa trajanje pravic avtorja književnega ali umetniškega dela v smislu člena 2 Bernske konvencije]. Za določitev njihove upravičenosti do varstva se ne uporabljajo nobeni drugi kriteriji. Države članice lahko poskrbijo za varstvo drugih fotografij.“
 12 Člena 2 in 5(1) Direktive 2001/29 sta bila v danski pravni red prenesena s členoma 2 in 11a(1) zakona št. 395 o avtorski pravici (lov n° 395 om ophavsret) z dne 14. junija 1995 (Lovtidende 1995 A, str. 1796), kakor je bil spremenjen in kodificiran, med drugim, z zakonom št. 1051 (lov n° 1051 om ændring af ophavsretsloven) z dne 17. decembra 2002 (Lovtidende 2002 A, str. 7881).
 13 Družba Infopaq opravlja dejavnosti na področju spremljanja in analize tiskanih medijev, ki v bistvu obsega pripravljanje povzetkov izbranih člankov iz danskega dnevnega tiska in različnih revij. Ta izbor člankov se opravi glede na teme, ki jih izberejo stranke, v procesu, imenovanem „zbiranje podatkov“. Povzetki se pošljejo strankam po elektronski pošti.
 14 Združenje DDF je poklicno združenje danskih dnevnih časopisov, katerega namen je, med drugim, pomagati članom pri vprašanjih v zvezi z avtorsko pravico.
 15 Združenje DDF je bilo leta 2005 seznanjeno s tem, da družba Infopaq za gospodarske namene obdeluje časopisne članke brez privolitve imetnikov avtorskih pravic na teh člankih. Ker je združenje DDF menilo, da je taka privolitev nujna za obdelavo člankov v zadevnem procesu, je o tem obvestila družbo Infopaq.
 16 Proces zbiranja podatkov ima pet zaporednih faz, ki po mnenju združenja DDF vključujejo štiri dejanja reproduciranja časopisnih člankov.
 17 Prvič, uslužbenci družbe Infopaq ročno vpišejo zadevne publikacije v elektronsko bazo podatkov.
 18 Drugič, te publikacije se skenirajo, potem ko se odreže hrbtna stran, tako da so listi med seboj ločeni. Del publikacije, ki se bo obdelal, se izbere iz baze podatkov, preden se publikacija vstavi v optični čitalec (skener). Skeniranje omogoča, da se iz vsake strani publikacije ustvari datoteka v obliki TIFF („Tagged Image File Format“). Po končanem skeniranju se datoteka TIFF prenese na strežnik OCR („Optical Character Recognition“) (optično prepoznavanje znakov).
 19 Tretjič, strežnik OCR datoteko TIFF pretvori v podatke, ki se lahko računalniško obdelajo. Med tem procesom se slika vsakega znaka spremeni v digitalno kodo, iz katere računalnik razbere vrsto znaka. Na primer, slika črk „TDC“ se preoblikuje v podatek, ki ga računalnik lahko obdela kot črke „TDC“ in spremeni v tekstovno obliko, ki jo računalniški sistem lahko prepozna. Ti podatki se shranijo kot tekstovne datoteke, ki se lahko preberejo s katerim koli urejevalnikom besedila. Proces OCR se konča z izbrisom datoteke TIFF.
 20 Četrtič, tekstovna datoteka se analizira, da bi se v njej poiskale predhodno določene ključne besede. Za vsako najdeno besedo se ustvari datoteka, v kateri se navedejo naslov, oddelek in stran publikacije, kjer je navedena ključna beseda, ter vrednost, izražena v odstotkih od 0 do 100, da bi se označil položaj te ključne besede v besedilu in tako olajšalo branje članka. Da bi se pri branju članka še bolj olajšalo iskanje te besede, se skupaj z njo navede še pet besed pred njo in pet besed za njo (v nadaljevanju: odlomek, sestavljen iz enajstih besed). Ta proces se konča z izbrisom tekstovne datoteke.
 21 Petič, proces zbiranja podatkov se konča z izdajo spremnega lista za vsako stran publikacije, kjer je navedena ključna beseda. Spremni list je lahko na primer tak:
 „4. november 2005 – Dagbladet Arbejderen, stran 3:
 TDC: 73 % ‚prihodnja prodaja skupine za telekomunikacije TDC, ki bi jo morala prevzeti‘“.
 22 Družba Infopaq je izpodbijala trditev, da je za tako dejavnost nujna privolitev imetnikov avtorskih pravic, in je pri Østre Landsret vložila tožbo proti združenju DDF, s katero je predlagala, naj se temu združenju naloži, da družbi Infopaq prizna pravico uporabe zgoraj navedenega procesa brez privolitve tega poklicnega združenja ali njegovih članov. Ker je Østre Landsret to tožbo zavrnilo, je družba Infopaq pri predložitvenem sodišču vložila pritožbo.
 23 Predložitveno sodišče meni, da ni sporno, da privolitev imetnikov avtorskih pravic za opravljanje dejavnosti spremljanja tiskanih medijev in pripravljanja povzetkov ni potrebna, če ta obsega fizično branje vsake publikacije, izbor upoštevnih člankov na podlagi predhodno določenih ključnih besed in ročno izdelavo spremnega lista za avtorja povzetka, na katerem sta navedena ključna beseda v članku in položaj članka v publikaciji. Stranki v postopku v glavni stvari prav tako soglašata glede dejstva, da je pripravljanje povzetka samo po sebi zakonito in da se zanj ne zahteva privolitev imetnika navedenih pravic.
 24 Poleg tega se ne izpodbija, da navedeni proces zbiranja podatkov vključuje dve dejanji reproduciranja, in sicer izdelavo datotek TIFF pri skeniranju natisnjenih člankov in izdelavo tekstovnih datotek s pretvorbo datotek TIFF. Poleg tega ni sporno, da se pri tem procesu reproducirajo deli skeniranih člankov, saj se odlomek iz enajstih besed shrani v računalniški spomin, enajst besed pa se natisne na papir.
 25 Vendar stranki v postopku v glavni stvari ne soglašata glede vprašanja, ali gre pri zgoraj navedenih dejanjih za dejanji reproduciranja v smislu člena 2 Direktive 2001/29. Prav tako si nasprotujeta glede vprašanja, ali so vsa dejanja v postopku v glavni stvari v tem primeru zajeta z izvzetjem iz pravice reproduciranja, ki ga določa člen 5(1) te direktive.
 26 V teh okoliščinah je Højesteret prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
 „1. Ali se lahko shranjevanje in nato tiskanje odlomka članka v publikaciji, sestavljenega iz ključne besede ter petih besed pred njo in petih besed za njo, šteje za dejanje reproduciranja, ki je upravičeno do varstva, določenega v členu 2 Direktive [2001/29]?
 2. Ali je treba upoštevati okoliščine, v katerih se opravi dejanje reproduciranja, da bi se navedeno dejanje lahko štelo za ‚prehodno‘ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29?
 3. Ali se lahko začasno dejanje reproduciranja šteje za ‚prehodno‘, če se reproduciranje opravi na primer z izdelavo tekstovne datoteke na podlagi slikovne datoteke ali z iskanjem besednega niza na podlagi tekstovne datoteke?
 4. Ali se lahko začasno dejanje reproduciranja šteje za ‚prehodno‘, če se del reprodukcije, ki zajema enega ali več odlomkov iz besedila, sestavljenih iz enajstih besed, shrani?
 5. Ali se lahko začasno dejanje reproduciranja šteje za ‚prehodno‘, če se del reprodukcije, ki zajema enega ali več izpisov odlomkov iz besedila, sestavljenega iz enajstih besed, natisne?
 6. Ali je treba upoštevati stopnjo tehnološkega procesa, na kateri se opravi začasno dejanje reproduciranja, da bi ga bilo mogoče šteti za ‚sestavni in bistveni del tehnološkega procesa‘ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29?
 7. Ali se lahko začasno dejanje reproduciranja šteje za ‚sestavni in bistveni del tehnološkega procesa‘, če zajema ročno skeniranje celotnih časopisnih člankov, s čimer so ti preoblikovani iz tiskanega medija v digitalni medij?
 8. Ali se lahko začasno dejanje reproduciranja šteje za ‚sestavni in bistveni del tehnološkega procesa‘, če zajema tiskanje dela reprodukcije, ki obsega enega ali več odlomkov iz besedila, sestavljenih iz enajstih besed?
 9. Ali se pojem ‚zakonita uporaba‘ iz člena 5(1) Direktive 2001/29 nanaša na vsako vrsto uporabe, ki ne zahteva privolitve imetnika avtorskih pravic?
 10. Ali pojem ‚zakonita uporaba‘ iz člena 5(1) Direktive 2001/29 zajema skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi podjetje, poznejšo obdelavo reprodukcije ter shranjevanje in morebitno tiskanje dela reprodukcije, ki obsega enega ali več odlomkov iz besedila, sestavljenih iz enajstih besed, za dejavnost pripravljanja povzetkov tega podjetja, tudi če imetnik avtorskih pravic v ta dejanja ni privolil?
 11. Kakšna merila se lahko uporabijo za presojo, ali imajo začasna dejanja reproduciranja ,neodvisen ekonomski pomen‘ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29, če so izpolnjeni drugi pogoji določbe?
 12. Ali je treba povečanje uporabnikove učinkovitosti zaradi začasnih dejanj reproduciranja upoštevati pri presoji, ali imajo dejanja ,neodvisen ekonomski pomen‘ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29?
 13. Ali se skeniranje celotnih časopisnih člankov, ki ga opravi podjetje, poznejša obdelava reprodukcije ter shranjevanje in morebitno tiskanje dela reprodukcije, ki obsega enega ali več odlomkov iz besedila, sestavljenih iz enajstih besed, brez privolitve imetnika avtorskih pravic lahko šteje za ,določene posebne primere, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem‘ navedenih člankov in ,ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic‘ v smislu člena 5(5) Direktive 2001/29?“
 27 Na začetku je treba opozoriti, da je iz zahtev po enotni uporabi prava Skupnosti in iz načela enakosti razvidno, da je treba pojme iz določbe prava Skupnosti, ki – kakor določbe iz Direktive 2001/29 – ne vsebuje izrecne napotitve na pravo držav članic za določitev njenega pomena in obsega, običajno razlagati v vsej Skupnosti neodvisno in enotno (glej zlasti sodbi z dne 6. februarja 2003 v zadevi SENA, C‐245/00, Recueil, str. I‐1251, točka 23, in z dne 7. decembra 2006 v zadevi SGAE, C‐306/05, ZOdl., str. I‐11519, točka 31).
 28 Te zahteve so še posebej pomembne v zvezi z Direktivo 2001/29, glede na besedilo njenih uvodnih izjav 6 in 21.
 29 Avstrijska vlada zato ne more uspešno uveljavljati, da so države članice tiste, ki morajo opredeliti pojem „delno reproduciranje“ iz člena 2 Direktive 2001/29 (glej v tem smislu v zvezi s pojmom „javnost“ iz člena 3 iste direktive zgoraj navedeno sodbo SGAE, točka 31).
 30 Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba pojem „delno reproduciranje“ v smislu Direktive 2001/29 razlagati tako, da zajema dejanji shranjevanja odlomka iz besedila, sestavljenega iz enajstih besed, v računalniški spomin in tiskanje takega odlomka na papir.
 31 Poudariti je treba, da v Direktivi 2001/29 ni opredeljen niti pojem „reproduciranje“ niti pojem „delno reproduciranje“.
 32 V teh okoliščinah je treba ta pojma opredeliti glede na besedilo in sobesedilo določb člena 2 Direktive 2001/29, kjer sta navedena, ter ob upoštevanju vseh ciljev te direktive in mednarodnega prava (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo SGAE, točki 34 in 35 ter navedena sodna praksa).
 33 Člen 2(a) Direktive 2001/29 določa, da imajo avtorji izključno pravico, da dovolijo ali prepovedo reproduciranje svojih del v celoti ali delno. Iz tega je razvidno, da je z avtorjevo pravico, da dovoli ali prepove reproduciranje, zaščiteno „delo“.
 34 Vendar je glede tega iz sistematike Bernske konvencije, zlasti iz njenega člena 2(5) in (8), razvidno, da se za varstvo nekaterih vsebin kot književnih in umetniških del predpostavlja, da so intelektualne stvaritve.
 35 Podobno so v skladu s členom 1(3) Direktive 91/250, členom 3(1) Direktive 96/9 in členom 6 Direktive 2006/116 dela, kakršna so računalniški programi, baze podatkov ali fotografije, zaščitena z avtorsko pravico le, če so izvirna v smislu, da so avtorjeve lastne intelektualne stvaritve.
 36 Glede na to, da Direktiva 2001/29 uvaja usklajeno pravno ureditev avtorske pravice, temelji na enakem načelu, kakor je razvidno iz njenih uvodnih izjav 4, od 9 do 11 in 20.
 37 V teh okoliščinah se lahko avtorska pravica v smislu člena 2(a) Direktive 2001/29 uporablja le glede vsebine, ki je izvirna v smislu, da je avtorjeva lastna intelektualna stvaritev.
 38 Glede delov dela je treba ugotoviti, da ni nikjer v Direktivi 2001/29 ali drugi upoštevni direktivi navedeno, da se ti deli obravnavajo drugače kot celotno delo. Iz tega je razvidno, da so ti deli zaščiteni z avtorsko pravico, saj kot takšni pripomorejo k izvirnosti celotnega dela.
 39 Različni deli dela so tako ob upoštevanju ugotovitev v točki 37 te sodbe zaščiteni na podlagi člena 2(a) Direktive 2001/29, če vsebujejo nekatere elemente, ki so izraz lastne intelektualne stvaritve avtorja tega dela.
 40 Glede obsega take zaščite dela je iz uvodnih izjav od 9 do 11 Direktive 2001/29 razvidno, da je njen glavni cilj vzpostavitev visoke ravni varstva, med drugim za avtorje, saj naj bi jim omogočala, da za uporabo svojih del, tudi kadar se ta dela reproducirajo, prejmejo primerno nagrado, da bi lahko nadaljevali svoje ustvarjalno in umetniško delo.
 41 Podobno je v uvodni izjavi 21 Direktive 2001/29 navedena zahteva po širokem pojmovanju dejanj, zajetih s pravico reproduciranja.
 42 Ta zahteva po široki opredelitvi navedenih dejanj je sicer opazna tudi v besedilu člena 2 navedene direktive, kjer so uporabljeni izrazi kot „neposredno ali posredno“, „začasno ali stalno“, „na vsak način“ in „v vsaki obliki“.
 43 Varstvo, ki ga določa člen 2 Direktive 2001/29, mora imeti zato širok obseg.
 44 Avtorjeva lastna intelektualna stvaritev, navedena v točki 37 te sodbe, pri časopisnih člankih običajno izvira iz načina predstavitve vsebine in iz jezikovnega izražanja. Poleg tega v postopku v glavni stvari ni sporno, da so časopisni članki kot taki književna dela, zajeta z Direktivo 2001/29.
 45 Glede elementov takih del, ki so zaščiteni, je treba navesti, da so sestavljeni iz besed, ki obravnavane posamično niso intelektualna stvaritev avtorja, ki jih uporablja. Zgolj z izbiro, razporeditvijo in kombinacijo teh besed lahko avtor izvirno izrazi svojo ustvarjalnost in doseže rezultat, ki je intelektualna stvaritev.
 46 Besede kot take torej niso elementi, ki jih zajema varstvo.
 47 Vendar glede na zahtevo po široki razlagi obsega varstva, ki ga določa člen 2 Direktive 2001/29, ni mogoče izključiti možnosti, da lahko bralec iz nekaterih posamičnih povedi ali celo nekaterih delov povedi zadevnega besedila dojame izvirnost publikacije, kakršna je časopisni članek, ker iz njih razbere element, ki je sam po sebi lastna intelektualna stvaritev avtorja tega članka. Take povedi oziroma taki deli povedi so torej lahko predmet varstva, ki ga določa člen 2(a) navedene direktive.
 48 Glede na te preudarke lahko reprodukcija odlomka zaščitenega dela, ki – kakor ti v postopku v glavni stvari – vsebuje enajst zaporednih besed iz tega dela, pomeni delno reproduciranje v smislu člena 2 Direktive 2001/29, če – kar mora preveriti predložitveno sodišče – tak odlomek vsebuje element dela, ki je sam po sebi avtorjeva lastna intelektualna stvaritev.
 49 Poleg tega je treba poudariti, da proces zbiranja podatkov, ki ga uporablja družba Infopaq, omogoča reprodukcijo odlomkov več zaščitenih del. Pri tem procesu se namreč odlomek, sestavljen iz enajstih besed, reproducira vsakič, ko se ključna beseda pojavi v zadevnem delu, poleg tega pa se pogosto uporablja več ključnih besed, saj nekatere stranke od družbe Infopaq želijo pripravljanje povzetkov na podlagi več meril.
 50 Tako se v tem procesu poveča verjetnost, da družba Infopaq opravlja delno reproduciranje v smislu člena 2(a) Direktive 2001/29, saj se zaradi kopičenja navedenih odlomkov lahko obnovijo daljši fragmenti, ki lahko odražajo izvirnost zadevnega dela, saj vsebujejo več elementov, ki so lahko lastna intelektualna stvaritev avtorja tega dela.
 51 Glede na navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da pojem delnega reproduciranja v smislu člena 2 Direktive 2001/29 lahko zajema dejanje v procesu zbiranja podatkov, in sicer shranjevanje odlomka zaščitenega dela, sestavljenega iz enajstih besed, v računalniški spomin in njegovo tiskanje, če so tako reproducirani elementi lastna intelektualna stvaritev njihovega avtorja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
 Vprašanja od drugega do dvanajstega
 52 Če pojem delnega reproduciranja zaščitenega dela v smislu člena 2 Direktive 2001/29 zajema dejanja v postopku v glavni stvari, je iz členov 2 in 5 navedene direktive razvidno, da brez privolitve zadevnega avtorja takšno reproduciranje ni mogoče, razen če to reproduciranje izpolnjuje pogoje, določene v členu 5 te direktive.
 53 V teh okoliščinah predložitveno sodišče z vprašanji od drugega do dvanajstega v bistvu sprašuje, ali dejanji reproduciranja, ki se opravita med procesom zbiranja podatkov, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, izpolnjujeta pogoje, določene v členu 5(1) Direktive 2001/29, in ali se torej ta proces lahko izvede brez privolitve zadevnih imetnikov avtorskih pravic glede na to, da je namenjen pripravi povzetka časopisnih člankov in zajema skeniranje teh člankov v celoti, shranjevanje odlomka, sestavljenega iz enajstih besed, in njegovo tiskanje.
 54 Člen 5(1) Direktive 2001/29 določa, da je dejanje reproduciranja izvzeto iz pravice reproduciranja, ki jo določa člen 2 te direktive, le če izpolnjuje pet pogojev, in sicer če:
 – je to dejanje začasno;
 – je prehodno ali spremljevalno;
 – je sestavni in bistveni del tehnološkega procesa;
 – je edini namen tega procesa omogočiti prenos po omrežju med tretjimi strankami po posredniku ali zakonito uporabo dela ali predmeta sorodnih pravic, in
 – navedeno dejanje nima nobenega neodvisnega ekonomskega pomena.
 55 Najprej je treba poudariti, da so ti pogoji kumulativni, tako da če eden od njih ni izpolnjen, dejanje reproduciranja na podlagi člena 5(1) Direktive 2001/29 ni izvzeto iz pravice reproduciranja, ki jo določa člen 2 te direktive.
 56 V zvezi z razlago vsakega od teh pogojev je treba nato opozoriti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso določbe direktive, ki odstopajo od splošnega načela, ki ga uvaja ta direktiva, razlagati ozko (sodbi z dne 29. aprila 2004 v zadevi Kapper, C‐476/01, Recueil, str. I‐5205, točka 72, in z dne 26. oktobra 2006 v zadevi Komisija proti Španiji, C‐36/05, ZOdl., str. I‐10313, točka 31).
 57 To velja za izvzetje, določeno v členu 5(1) Direktive 2001/29, ki je odstopanje od splošnega načela, ki ga uvaja ta direktiva, namreč da se za vsako reproduciranje zaščitenega dela zahteva privolitev imetnika avtorske pravice.
 58 To velja toliko bolj, ker je treba to izvzetje razlagati ob upoštevanju člena 5(5) Direktive 2001/29, ki določa, da se navedeno izvzetje uporabi le v nekaterih posebnih primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela ali drugega zaščitenega predmeta in ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic.
 59 V skladu z uvodnimi izjavami 4, 6 in 21 Direktive 2001/29 je treba tudi pogoje, določene v členu 5(1) te direktive, razlagati ob upoštevanju zahteve po pravni varnosti avtorjev v zvezi z varstvom njihovih del.
 60 V tej zadevi družba Infopaq trdi, da dejanji reproduciranja v postopku v glavni stvari izpolnjujeta pogoj prehodnosti, saj se reprodukcije na koncu procesa elektronskega iskanja izbrišejo.
 61 Glede tega je treba ob upoštevanju tretjega pogoja, navedenega v točki 54 te sodbe, ugotoviti, da je namen začasnega in prehodnega dejanja reproduciranja omogočiti izvedbo tehnološkega procesa, katerega sestavni in bistveni del mora biti to dejanje. V teh okoliščinah navedeni dejanji ob upoštevanju načel, navedenih v točkah 57 in 58 te sodbe, ne smeta presegati tistega, kar je nujno potrebno za dobro delovanje tega tehnološkega procesa.
 62 Pravna varnost imetnikov avtorskih pravic med drugim zahteva, da shranjevanje in brisanje reprodukcije nista odvisna od samovoljnih človeških posegov, zlasti ne od posegov uporabnika zaščitenih del. V tem primeru namreč nikakor ne bi bilo zagotovljeno, da bo zadevna oseba dejansko izbrisala nastalo reprodukcijo ali da jo bo v vsakem primeru izbrisala, ko njen obstoj ne bo več upravičen glede na njeno funkcijo omogočanja izvedbe tehnološkega procesa.
 63 Taka ugotovitev je potrjena z uvodno izjavo 33 Direktive 2001/29, v kateri so kot značilni primeri dejanj iz člena 5(1) te direktive našteta dejanja, ki omogočajo brskanje („browsing“), pa tudi dejanja predpomnjenja („caching“), vključno s tistimi, ki omogočajo učinkovito delovanje prenosnih sistemov. Taka dejanja so že po definiciji opravljena in izbrisana samodejno in brez človeških posegov.
 64 Glede na navedeno je treba ugotoviti, da je dejanje mogoče opredeliti kot „prehodno“ v smislu drugega pogoja, določenega v členu 5(1) Direktive 2001/29, le če je njegovo trajanje omejeno na obseg, ki je nujno potreben za dobro delovanje zadevnega tehnološkega procesa, pri čemer velja, da mora biti ta proces avtomatiziran, tako da se ta reprodukcija izbriše samodejno, brez človeškega posega, takoj ko je opravljena njena funkcija omogočanja izvedbe takega procesa.
 65 V postopku v glavni stvari ni mogoče takoj izključiti možnosti, da je mogoče prvi dve dejanji reproduciranja v tem postopku, to sta izdelava datotek TIFF in izdelava tekstovnih datotek s pretvorbo datotek TIFF, opredeliti kot prehodni, če se reprodukciji samodejno izbrišeta iz računalniškega spomina.
 66 Dalje glede tretjega dejanja reproduciranja, to je shranjevanja odlomka, sestavljenega iz enajstih besed, v računalniški spomin, dokazi, predloženi Sodišču, ne omogočajo presoje, ali je tehnološki proces avtomatiziran tako, da se ta datoteka izbriše iz računalniškega spomina brez človeškega posega in v kratkem časovnem obdobju. Predložitveno sodišče mora tako preveriti, ali je njen izbris odvisen od volje uporabnika reprodukcije in ali obstaja tveganje, da bi ta datoteka ostala shranjena po opravljeni funkciji izvedbe zadevnega tehnološkega procesa.
 67 Vendar ni sporno, da družba Infopaq z zadnjim dejanjem reproduciranja v procesu zbiranja podatkov izdela reprodukcijo, ki ni računalniška. Vsebine datotek, ki vsebujejo odlomke, sestavljene iz enajstih besed, natisne in tako reproducira te odlomke na papir.
 68 Če je ta reprodukcija natisnjena na takem fizičnem mediju, izgine zgolj ob uničenju tega medija.
 69 Ker je poleg tega izbris navedene reprodukcije – ker s samim procesom zbiranja podatkov očitno ni mogoče uničiti takega medija – odvisen zgolj od volje uporabnika takega procesa, za katerega nikakor ni gotovo, da se bo navedeni reprodukciji želel odreči, obstaja tveganje, da bo v skladu s potrebami uporabnika obstajala dalj časa.
 70 V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da zadnje dejanje v procesu zbiranja podatkov v postopku v glavni stvari, med katerim družba Infopaq natisne odlomke, sestavljene iz enajstih besed, ni prehodno dejanje v smislu člena 5(1) Direktive 2001/29.
 71 Poleg tega iz dokumentov, poslanih Sodišču, ni razvidno niti ni bilo zatrjevano, da bi tako dejanje lahko bilo spremljevalno.
 72 Iz navedenega je razvidno, da navedeno dejanje ne izpolnjuje drugega pogoja, določenega v členu 5(1) Direktive 2001/29, in ga zato ni mogoče izvzeti iz pravice reproduciranja, ki jo določa člen 2 te direktive.
 73 Iz tega je razvidno, da procesa zbiranja podatkov v postopku v glavni stvari ni mogoče opraviti brez privolitve imetnikov avtorskih pravic, in zato ni treba preučiti, ali štiri dejanja, ki jih ta proces zajema, izpolnjujejo druge pogoje, določene v navedenem členu 5(1).
 74 Na vprašanja od drugega do dvanajstega je treba torej odgovoriti, da dejanje tiskanja odlomka, sestavljenega iz enajstih besed, ki se opravi med procesom zbiranja podatkov, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ne izpolnjuje pogoja prehodnosti, določenega v členu 5(1) Direktive 2001/29, zato tega procesa ni mogoče opraviti brez privolitve zadevnih imetnikov avtorskih pravic.
 75 Ob upoštevanju odgovora na vprašanja od drugega do dvanajstega na trinajsto vprašanje ni treba odgovoriti.
 76 Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
 1) Pojem delnega reproduciranja v smislu člena 2 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi lahko zajema dejanje v procesu zbiranja podatkov, in sicer shranjevanje odlomka zaščitenega dela, sestavljenega iz enajstih besed, v računalniški spomin in njegovo tiskanje, če so tako reproducirani elementi lastna intelektualna stvaritev njihovega avtorja, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
 2) Dejanje tiskanja odlomka, sestavljenega iz enajstih besed, ki se opravi med procesom zbiranja podatkov, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ne izpolnjuje pogoja prehodnosti, določenega v členu 5(1) Direktive 2001/29, zato tega procesa ni mogoče opraviti brez privolitve zadevnih imetnikov avtorskih pravic.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52013PC0477
 Propuesta de REGLAMENTO DE EJECUCIÓN DEL CONSEJO que modifica el Reglamento (UE) no 405/2011, por el que se establece un derecho compensatorio definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinadas barras y varillas de acero inoxidable originarias de la India /* COM/2013/0477 final - 2013/0223 (NLE) */
 EXPOSICIÓN DE MOTIVOS
 Contexto de la propuesta
 || Motivación y objetivos de la propuesta La presente propuesta se refiere a la aplicación del Reglamento (CE) no 597/2009 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea («el Reglamento de base»), en el procedimiento antisubvenciones relativo a las importaciones de determinadas barras y varillas de acero inoxidable originarias de la India.
 || Contexto general La presente propuesta se enmarca en el contexto de la aplicación del Reglamento de base y es el resultado de una investigación efectuada de conformidad con los requisitos de fondo y de procedimiento establecidos en dicho Reglamento.
 || Disposiciones vigentes en el ámbito de la propuesta Reglamento (UE) n° 405/2011 del Consejo, por el que se establece un derecho compensatorio definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de determinadas barras y varillas de acero inoxidable originarias de la India.
 || Coherencia con otras políticas y objetivos de la Unión No procede.
 Consulta con las partes interesadas y evaluación de impacto
 || Consulta con las partes interesadas
 || Se ha brindado a las partes interesadas en el procedimiento la oportunidad de defender sus intereses durante la investigación tal y como establece el Reglamento de base.
 || Obtención y utilización de asesoramiento técnico
 || No ha sido necesario recurrir a asesoramiento técnico externo.
 || Evaluación de impacto La presente propuesta es el resultado de la aplicación del Reglamento de base. El Reglamento de base no prevé ninguna evaluación de impacto general, pero sí contiene una lista exhaustiva de las condiciones que deben evaluarse.
 Aspectos jurídicos de la propuesta
 || Resumen de la acción propuesta El 9 de agosto de 2012 la Comisión inició una reconsideración provisional parcial limitada al nivel de las subvenciones del derecho compensatorio vigente sobre las importaciones de determinadas barras y varillas de acero inoxidable originarias de la India. La reconsideración se inició porque el solicitante, un productor exportador de la India, aportó suficientes indicios razonables de que las circunstancias relativas a las subvenciones en función de las cuales se establecieron las medidas habían cambiado y que estos cambios eran de naturaleza duradera. La investigación de la reconsideración provisional parcial ha confirmado i) que ha disminuido el nivel de subvención con respecto al productor indio afectado que cooperó y ii) que las modalidades efectivas de los sistemas investigados y su sujeción a medidas compensatorias no han cambiado con respecto a la investigación anterior. Dado que se ha demostrado que el nivel actual de subvención del solicitante se sitúa por debajo del umbral mínimo, debe modificarse el nivel de las medidas para reflejar las nuevas conclusiones. Se ha determinado que el cambio de circunstancias tiene carácter duradero. Por consiguiente, se propone que el Consejo adopte la propuesta de Reglamento adjunta con objeto de modificar el tipo de derecho aplicable al productor indio afectado que cooperó.
 || Base jurídica Reglamento (CE) no 597/2009 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea.
 || Principio de subsidiariedad La propuesta entra dentro del ámbito de competencias exclusivas de la Unión Europea. Por consiguiente, no se aplica el principio de subsidiariedad.
 || Principio de proporcionalidad La propuesta cumple el principio de proporcionalidad, ya que la modalidad de actuación se describe en el Reglamento de base y no da opción a una decisión nacional. No procede dar indicaciones sobre cómo está previsto que los gastos administrativos y económicos que incumben a la Unión, los Gobiernos nacionales, las Administraciones regionales y locales, los operadores económicos y los ciudadanos sean los mínimos necesarios y guarden proporción con el objetivo de la propuesta.
 || Instrumentos elegidos
 || Instrumentos propuestos: Reglamento.
 || El Reglamento de base no contempla otras opciones.
 Repercusiones presupuestarias
 || La propuesta no tiene incidencia alguna en el presupuesto de la Unión.
 2013/0223 (NLE)
 Propuesta de
 REGLAMENTO DE EJECUCIÓN DEL CONSEJO
 que modifica el Reglamento (UE)
 no 405/2011, por el que se establece un derecho compensatorio definitivo y
 se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las
 importaciones de determinadas barras y varillas de acero inoxidable originarias
 de la India
 EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
 Visto el Tratado de Funcionamiento de la
 Unión Europea,
 Visto el Reglamento (CE) no 597/2009
 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones
 subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea[1] («el Reglamento de
 base»), y, en particular, su artículo 19,
 Vista la propuesta presentada por la
 Comisión Europea («la Comisión») previa consulta al Comité Consultivo,
 Considerando lo siguiente:
 1. PROCEDIMIENTO
 1.1. Investigación
 anterior y medidas compensatorias existentes
 (1) En abril de 2011, el
 Consejo estableció, mediante el Reglamento (UE) no 405/2011[2] («el Reglamento
 definitivo»), un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de
 determinadas barras y varillas de acero inoxidable («BAI»), clasificadas
 actualmente bajo los códigos NC 7222 20 21, 7222 20 29,
 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 y
 7222 20 89 y originarias de la India. La investigación que dio lugar
 a la adopción del Reglamento definitivo se denomina en adelante «la
 investigación original».
 (2) Las medidas definitivas
 consistían en derechos compensatorios ad valorem impuestos sobre las
 importaciones de determinados exportadores que oscilaban entre el 3,3 % y
 el 4,3 %, en un tipo de derecho del 4,0 % impuesto a las empresas que
 cooperaron no incluidas en la muestra y en un tipo de derecho residual del
 4,3 % aplicable a todas las demás empresas de la India.
 1.2. Inicio de una
 reconsideración provisional parcial
 (3) Viraj Profiles Vpl.
 Ltd., un productor exportador de la India («el solicitante»), presentó una
 solicitud de reconsideración provisional parcial. El alcance de la solicitud se
 limitó al examen de la subvención en lo que respecta al solicitante. El
 solicitante aportó indicios razonables de que las circunstancias relativas a la
 subvención, en función de las cuales se establecieron las medidas, habían
 cambiado de forma significativa, y que estos cambios eran de naturaleza
 duradera.
 (4) Habiendo determinado,
 previa consulta al Comité Consultivo, que existían pruebas suficientes para
 justificar el inicio de una reconsideración provisional parcial, la Comisión
 comunicó, el 9 de agosto de 2012, mediante un anuncio publicado en el Diario
 Oficial de la Unión Europea[3]
 («el anuncio de inicio»), el comienzo de una reconsideración provisional
 parcial, con arreglo al artículo 19 del Reglamento de base, cuyo alcance se
 limitaba al examen de las subvenciones de que se había beneficiado el
 solicitante.
 1.3. Período de investigación
 de reconsideración
 (5) La investigación de
 reconsideración de las subvenciones abarcó el período comprendido entre el 1 de
 julio de 2011 y el 30 de junio de 2012 («el período de investigación de
 reconsideración» o «PIR»).
 1.4. Partes afectadas por la
 investigación
 (6) La Comisión comunicó
 oficialmente al solicitante, al Gobierno de la India («el GdI») y a EUROFER
 como representante de la industria de la Unión en la investigación original
 («la industria de la Unión») la apertura de la investigación de reconsideración
 provisional parcial. Se dio a las partes interesadas la oportunidad de dar a
 conocer su punto de vista por escrito y de solicitar audiencia en el plazo
 previsto en el anuncio de inicio.
 (7) Se examinaron las
 alegaciones orales y escritas presentadas por las partes en la fase de inicio
 y, cuando se consideró apropiado, se tuvieron en cuenta.
 (8) A fin de obtener la
 información necesaria para su investigación, la Comisión envió un cuestionario
 al solicitante. Además, se envió un cuestionario al Gobierno de la India.
 (9) Se recibieron respuestas
 al cuestionario del solicitante y del GdI.
 (10) La Comisión recabó y
 verificó toda la información que consideró necesaria para la determinación de
 las subvenciones. Se llevaron a cabo inspecciones in situ en los locales
 del solicitante.
 2. PRODUCTO AFECTADO
 (11) El producto objeto de
 reconsideración es el mismo que el definido en la investigación original, a
 saber, barras y varillas de acero inoxidable, simplemente obtenidos o acabados
 en frío, salvo las barras y varillas de sección trasversal circular de un
 diámetro de 80 mm o más, clasificadas actualmente bajo los códigos NC
 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31,
 7222 20 39, 7222 20 81 y 7222 20 89 y originarias
 de la India.
 3. SUBVENCIONES
 3.1. Introducción
 (12) En base a la información
 presentada por el GdI y otras partes interesadas y a las respuestas al
 cuestionario de la Comisión, se investigaron los siguientes planes, de que
 presuntamente se había beneficiado el solicitante:
 (a)
 el plan de bienes de capital para el fomento
 de la exportación (plan EPCGS);
 (b)
 el plan de las unidades orientadas a la
 exportación (plan EOU);
 (c)
 el plan de créditos a la exportación (plan
 ECS).
 (13) Los planes a) y b) se
 enmarcan en la Ley de comercio exterior (desarrollo y regulación) de 1992
 (no 22 de 1992), que entró en vigor el 7 de agosto de tal año. Dicha Ley
 de comercio autoriza al GdI a expedir notificaciones sobre la política de
 exportación e importación. Estas se resumen en un documento denominado
 «Política de comercio exterior», publicado por el Ministerio de Comercio cada
 cinco años y actualizado regularmente. El documento sobre política de comercio
 exterior correspondiente al período de investigación de reconsideración se
 denomina «política de comercio exterior 2009-2014» («FTP 09-14»). El GdI
 también recopila en el Manual de procedimientos, volumen I («HOP I 09-14») los
 procedimientos por los que se rige el documento «FTP 09-14». El Manual de
 procedimientos se actualiza de forma regular.
 (14) El sistema de créditos a
 la exportación mencionado en la letra c) se basa en las secciones 21 y 35A de
 la Ley de reglamentación bancaria de 1949, que autoriza al Banco de Reserva de
 la India a dirigir a los bancos comerciales en el campo de los créditos de
 exportación.
 (15) Además, a raíz de la
 alegación de la industria de la Unión, la Comisión investigó si el solicitante
 se beneficiaba de:
 (a)
 el plan de exención del derecho sobre la
 electricidad (plan EDES);
 (b)
 programas locales de subvenciones del Estado
 de Maharashtra;
 (c)
 provisiones de productos a cambio de una
 remuneración inferior a la adecuada;
 (d)
 los incentivos relacionados con la generación
 y distribución de energía;
 (e)
 la compra a bajo precio de materias primas de
 empresas relacionadas extraterritoriales.
 (16) Por último, la Comisión
 verificó que el solicitante aún no ha hecho uso de los siguientes planes que se
 analizaron en la investigación original:
 (a)
 el plan de cartilla de derechos (plan DEPBS);
 (b)
 el plan de autorización avanzada (plan AAS).
 3.2. Conclusiones
 3.2.1. Plan de bienes de capital
 para el fomento de la exportación
 (17) La investigación puso de
 manifiesto que el solicitante se había beneficiado de este plan durante el
 período de investigación de reconsideración. No obstante, se constató que los
 incentivos que había recibido eran insignificantes (de un 0,02 %). Por lo
 tanto, se consideró que no era necesario seguir evaluando la sujeción a medidas
 compensatorias de este plan.
 3.2.2. Plan de las unidades
 orientadas a la exportación
 (18) Se comprobó que el
 solicitante tenía el estatus de unidad orientada a la exportación y que había
 recibido las subvenciones con arreglo a este plan durante el período de
 investigación de reconsideración.
 (19) Con respecto a este plan,
 la empresa alegó que la Comisión debería desviarse del método de cálculo del
 beneficio obtenido con arreglo al plan de unidades orientadas a la exportación
 utilizado en la investigación original. La empresa alegó que determinados
 beneficios con arreglo a este plan deberían considerarse como un sistema
 admisible de devolución de derechos, a tenor de los anexos II y III del
 Reglamento de base y que, por lo tanto, no deberían someterse a medidas
 compensatorias.
 (20) No obstante, dado que se
 constató que, independientemente del método de cálculo utilizado, el tipo de
 subvención establecido con respecto a este régimen no excedería del
 0,22 %, con un margen global de subvención por debajo del nivel mínimo, se
 decidió no seguir analizando esta alegación en el contexto de la presente
 investigación de reconsideración.
 3.2.3. Plan de créditos a la
 exportación
 (21) Se comprobó que el
 solicitante no se había beneficiado de este plan en el período de investigación
 de reconsideración.
 3.2.4. Sistema de exención del
 derecho sobre la electricidad
 (22) La investigación puso de
 manifiesto que el solicitante se había beneficiado de este plan durante el
 período de investigación de reconsideración. Sin embargo, se constató que los
 incentivos que había recibido eran insignificantes. Por lo tanto, se consideró
 que no era necesario seguir evaluando la sujeción a medidas compensatorias de
 este sistema.
 3.2.5. Programas locales de
 subvenciones del Estado de Maharashtra
 (23) Se comprobó que el
 solicitante no se había beneficiado de estos programas en el período de
 investigación de reconsideración.
 3.2.6. Otros
 (24) La investigación no
 reveló ningún otro beneficio para el solicitante durante el período de
 investigación de reconsideración en relación a las materias primas y la energía
 compradas, lo que implicaría una contribución económica del GdI y que, por
 tanto, podría ser considerada subvención a tenor del artículo 3,
 apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 3, apartado 2,
 del Reglamento de base. Por lo tanto, las alegaciones de la industria de la
 Unión mencionadas en los puntos c) a e) del considerando 15 se consideraron
 irrelevantes en el contexto de la presente reconsideración.
 4. IMPORTE DE LAS
 SUBVENCIONES SUJETAS A MEDIDAS COMPENSATORIAS
 (25) Se recuerda que la
 investigación original fijó el importe de las subvenciones sujetas a derechos compensatorios
 para el solicitante, expresado ad valorem, en el 4,3 %.
 (26) Durante el período de
 investigación de reconsideración, el importe de las subvenciones sujetas a
 derechos compensatorios para el solicitante, expresado ad valorem y
 resultante de un único plan de subvenciones, fue del 0,22 %.
 (27) Teniendo en cuenta todo
 lo anterior, se concluye que ha disminuido el nivel de subvenciones percibidas
 por el productor exportador solicitante afectado.
 (28) Se examinó también si
 podía considerarse que las nuevas circunstancias con respecto a los planes
 analizados tuvieran carácter duradero.
 (29) Tal y como se ha
 mencionado anteriormente, las conclusiones en relación con el plan de bienes de
 capital para el fomento de la exportación durante la presente reconsideración
 provisional confirmó las conclusiones de la investigación original, para las
 que la subvención concedida al amparo de este plan se consideró insignificante.
 (30) Por otra parte, mientras
 que en la investigación original el principal beneficio para el solicitante se
 otorgó en el marco del plan de unidades orientadas a la exportación, el
 beneficio obtenido con arreglo a dicho plan disminuyó durante el PIR. Se han
 obtenido pruebas de que este cambio es de carácter duradero, ya que se refiere
 a la disminución del nivel de aranceles aduaneros sobre desechos de acero
 inoxidable y ferroníquel, dos de las principales materias primas utilizadas por
 el solicitante en la producción del producto afectado.
 5. MEDIDAS
 COMPENSATORIAS
 (31) En base a todo lo
 expuesto anteriormente, existen indicios de que el solicitante seguirá
 recibiendo subvenciones en el futuro por un importe inferior al nivel mínimo.
 Por lo tanto, se considera apropiado modificar el tipo de derecho compensatorio
 aplicable al solicitante con el fin de reflejar el nivel actual de las
 subvenciones. Este tipo de derecho se estableció en un 0 % para el
 solicitante.
 (32) Por lo que se refiere al
 tipo del derecho actualmente aplicable a las importaciones del producto en
 cuestión procedentes de los productores exportadores incluidos en el anexo del
 Reglamento definitivo, hay que señalar que las modalidades reales de los planes
 investigados y su sujeción a medidas compensatorias no han cambiado con
 respecto a la investigación anterior. Por ello, no hay razón para volver a
 calcular la subvención ni los tipos de derecho de dichas empresas. En
 consecuencia, los tipos de derecho aplicables a las empresas que figuran en el
 anexo del Reglamento definitivo se mantienen sin cambios.
 (33) Con respecto al tipo de
 derecho de las demás empresas, se señala que en la investigación original su
 nivel se fijó al nivel del margen de subvención individual más elevado
 constatado para las empresas incluidas en la muestra, que correspondía al
 margen de subvención del solicitante. Dado que el margen del solicitante se ha
 modificado a raíz de esta reconsideración provisional, el tipo de todas las
 demás empresas debe revisarse y fijarse en el siguiente margen de subvención
 más alto. Puesto que el siguiente tipo más alto es el aplicable a las empresas
 que se incluyen en el anexo, el tipo de derecho para todas las demás empresas
 se sitúa a dicho nivel, es decir, del 4 %.
 6. COMUNICACIÓN
 (34) Se informó al GdI y a las
 demás partes interesadas de los hechos y las consideraciones esenciales sobre
 cuya base se pretendía proponer la modificación del tipo de derecho aplicable
 al solicitante.
 (35) Las alegaciones orales y
 escritas presentadas por las partes fueron examinadas y, en su caso, tenidas en
 cuenta.
 (36) Todas las partes interesadas
 que así lo solicitaron y que demostraron la existencia de razones específicas
 para ello tuvieron la oportunidad de manifestarse.
 HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
 Artículo 1
 El artículo 1, apartado 2, del Reglamento
 de Ejecución (UE) no 405/2011 del Consejo se sustituirá por el texto
 siguiente:
 «2. El tipo del derecho
 compensatorio definitivo aplicable al precio neto franco en frontera de la
 Unión, no despachado de aduana, del producto descrito en el apartado 1 y
 fabricado por las empresas que figuran a continuación será el siguiente:
 Empresa || Derecho (en %) || Código TARIC adicional
 Chandan Steel Ltd., Bombay || 3,4 || B002
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombay; Precision Metals, Bombay; Hindustan Inox Ltd., Bombay; Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombay || 3,3 || B003
 Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane || 0 || B004
 Empresas incluidas en el anexo || 4,0 || B005
 Todas las demás empresas || 4,0 || B999
 Artículo 2
 El presente
 Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario
 Oficial de la Unión Europea.
 El presente Reglamento será
 obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado
 miembro.
 Hecho en Bruselas, el
 Por
 el Consejo
 El
 Presidente
 [1] DO L 188 de 18.7.2009, p. 93.
 [2] DO L 108 de 28.4.2011, p. 3.
 [3] DO C 239 de 9.8.2012, p. 2.


type: wikipedia

text:
Nyota Uhura hadnagy a Star Trek-univerzum egyik szereplője, akit Nichelle Nichols alakít. Neve két szuahéli szóból áll: Nyota: csillag, uhuru - Uhura: szabadság.
 Áttekintés
 Uhura a Csillagflotta Akadémia távközlési szakának elvégzése után a USS Ahmira fedélzetére került kommunikációs tisztként.
 Két év elteltével került át Enterprise csillaghajóra, ahol hamar hadnaggyá léptették elő. Amikor James T. Kirköt kinevezték a USS Enterprise (NCC-1701) kapitányává, a hajó ötéves küldetésre indult (az első Star Trek-sorozat ezalatt az öt év alatt játszódik). A küldetés alatt Uhura a hajó kommunikációs tiszti teendőit látta el.
 Uhura megjelent hét Star Trek-mozifilmben is (Csillagösvény, Khan haragja, Spock nyomában, A hazatérés, A végső határ, A nem ismert tartomány, Star Trek).
 További információk
 Nichelle Nichols hivatalos weboldala
 Star Trek-szereplők