type: other

text:
1999. évi LXIII. törvény a közterület-felügyeletről - Hatályos Jogszabályok Gyűjteménye
 Az Országgyűlés a közterületek rendjének és tisztaságának védelme, valamint annak rendjét megbontó jogsértések hatékonyabb megelőzése, megakadályozása, szankcionálása, az önkormányzati vagyon védelme, e feladatok ellátásához szükséges szervezeti keretek megteremtése, az ezekkel összefüggő közszolgálati feladatokat ellátó személyek jogállásának meghatározása érdekében a következő törvényt alkotja:
 A közterület-felügyelet jogállása, szervezete és feladata
 1. § (1) * A települési önkormányzat
 (2) * Közterület-felügyeletet a községi, a városi képviselő-testület, a megyei jogú városi közgyűlés, a fővárosban - a helyi önkormányzatokról szóló törvény keretei között - a fővárosi kerületi képviselő-testület és a közgyűlés (a továbbiakban együtt: képviselő-testület) hozhat létre a polgármesteri (főpolgármesteri) hivatal belső szervezeti egységeként, önálló költségvetési szervként vagy költségvetési szerv belső szervezeti egységeként. Közterület-felügyeletet több önkormányzat társulásos formában is működtethet.
 (2a) * Az önkormányzat a közterület-felügyelet megalakítás előtt az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott együttműködési megállapodást köt a rendőrséggel.
 (3) A közterület-felügyelet (a továbbiakban: felügyelet) feladatait a polgármesteri, a főpolgármesteri (a továbbiakban: polgármesteri) hivatalban alkalmazott egy vagy több közterület-felügyelő (a továbbiakban: felügyelő) is elláthatja.
 (4) A felügyelet feladata:
 a) a közterületek jogszerű használatának, a közterületen folytatott engedélyhez, illetve útkezelői hozzájáruláshoz kötött tevékenység szabályszerűségének ellenőrzése;
 b) a közterület rendjére és tisztaságára vonatkozó jogszabály által tiltott tevékenység megelőzése, megakadályozása, megszakítása, megszüntetése, illetve szankcionálása;
 d) * közreműködés a társadalmi bűnmegelőzési feladatok megvalósításában, a közbiztonság és a közrend védelmében;
 h) * a mozgásában korlátozott személy parkolási igazolvány jogszerű használatának és birtoklásának az ellenőrzése;
 i) * a helyi közutakon, a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elől el nem zárt magánutakon, valamint tereken, parkokban és egyéb közterületen a közúti járművel történő várakozási közszolgáltatás (a továbbiakban: parkolás) biztosítása, valamint a parkolásért járó ellenérték megfizetésének ellenőrzése és a fizetés elmaradása esetére előírt jogkövetkezmények alkalmazása.
 (5) * A feladatkörében eljáró felügyelő hivatalos személy. A felügyelő az e törvényben meghatározott feladatkörében eljárva jogosult és köteles a közterületen ellenőrizni a jogszabályban előírt kötelezettségek megtartását, jogszabálysértés esetén eljárást kezdeményezni vagy az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott intézkedést megtenni. A felügyelőnek az e törvényben meghatározott tevékenység folytatására, valamint az intézkedésére való jogosultságát a rendőrség által kiadott szolgálati igazolvány igazolja.
 (6) * A felügyeletnek, illetőleg a felügyelet részéről eljáró felügyelőnek feladatot - a (4) bekezdés keretei között - törvény, kormányrendelet, az önkormányzat rendelete állapíthat meg. Az önkormányzat rendelete olyan feladatot állapíthat meg, melyet törvény vagy kormányrendelet nem utal más szerv hatáskörébe.
 (7) A képviselő-testület a szervezeti és működési szabályzatában, illetőleg - a szabályzattal együtt elfogadott - hivatali ügyrendben határozhatja meg a felügyelet szervezeti formáját, a felügyelet, illetőleg a felügyelő feladatait.
 2. § (1) * A felügyelő köztisztviselő. Közszolgálati jogviszonyára, ha e törvény eltérően nem rendelkezik, a közszolgálati tisztviselőkről szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
 (3) * A felügyelőnek - a közszolgálati tisztviselőkről szóló törvényben meghatározottakon túl - vizsgát kell tennie e törvény és a végrehajtására kiadott, valamint az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott rendelkezések ismeretéből.
 (4) * A halászati őrre, az önkormányzati természetvédelmi őrre, a mezőőrre, az erdészeti szakszemélyzet tagjára és a jogosult erdészeti szakszemélyzet tagjára előírt képzettségi feltételek megléte esetén a feladatát ellátó közterület-felügyelő, amennyiben a munkaköréhez tartozó működési területek fekvése egybeesik, megbízható a halászati őr, az önkormányzati természetvédelmi őr, a mezőőr, az erdészeti szakszemélyzet tagja és a jogosult erdészeti szakszemélyzet tagja hatáskörébe tartozó feladatok ellátásával.
 A felügyelő intézkedési jogköre
 3. § * A felügyelő feladatait - törvény vagy kormányrendelet eltérő rendelkezése hiányában - az önkormányzat illetékességi területén lévő közterületen, az önkormányzat intézményeinek, gazdasági szervezeteinek területén, valamint az önkormányzat tömegközlekedési feladatának ellátása során üzemeltetett tömegközlekedési eszköz szerződésszerű használatának ellenőrzése során látja el.
 4. § (1) A felügyelő a feladatát járőrszolgálat vagy őrszolgálat keretében országosan egységes egyenruhában teljesíti.
 (2) A felügyelő szolgálata teljesítésekor egyenruhájára kitűzve viseli az országosan egységes, egyedi azonosító számmal ellátott felügyelői jelvényt. A felügyelő - a helyi önkormányzat rendeleti szabályozása esetén - a település jelképét karjelzésként viseli.
 6. § * (1) * A felügyelet a képviselő-testület által meghatározottak szerint együttműködik a rendőrséggel, a hivatásos katasztrófavédelmi szervvel (a továbbiakban: rendvédelmi szervek), a Nemzeti Adó- és Vámhivatallal, az egyéb állami ellenőrző és önkormányzati szervekkel, társadalmi szervezettel, így különösen a helyi polgárőr szervezettel, valamint a feladatai ellátásához segítséget nyújtó egyéb szervezettel.
 (2) * A rendvédelmi szervvel, a Nemzeti Adó- és Vámhivatallal együtt eljáró felügyelő a rendvédelmi szerv, a Nemzeti Adó- és Vámhivatal segítője.
 (3) * A felügyelet a rendőrséggel történő együttműködés keretében tevékenysége ellátásáról, annak körülményeiről a rendőrséget rendszeresen tájékoztatja.
 (4) * Ha a rendőrség a felügyelet illetékességi területét érintő fokozott ellenőrzést hajt végre, a fokozott ellenőrzés ideje alatt - a rendőrség kérésére - a felügyelet a feladatainak végrehajtását és szolgálatának szervezését egyezteti a rendőrséggel.
 7. § * (1) A felügyelő a jogszabályban meghatározott feladatait a felügyelet illetékességi területén látja el.
 (2) A felügyelő az intézkedésével érintett személyről, az intézkedése vagy az eljárása szempontjából lényeges környezetről és körülményről, tárgyról képfelvételt, hangfelvételt, kép- és hangfelvételt (a továbbiakban együtt: felvétel) készíthet.
 (3) A felügyelet közterületen, közbiztonsági, illetve bűnmegelőzési célból, bárki számára nyilvánvalóan észlelhető módon képfelvevőt helyezhet el, és felvételt készíthet. A képfelvevő elhelyezéséről, valamint a képfelvevővel megfigyelt közterület kijelöléséről a felügyelet előterjesztésére a képviselő-testület dönt.
 (4) A képfelvevőt a felügyelet üzemelteti és kezeli. A felügyelet a képfelvevők elhelyezéséről és a képfelvevők által megfigyelt közterületről tájékoztatja a rendőrséget, valamint ezeket az adatokat a felügyeletet működtető önkormányzat polgármesteri hivatalának honlapján közzéteszi.
 (5) A képfelvevő által megfigyelt területre belépő személyek tájékoztatását elősegítő módon figyelemfelhívó jelzést, ismertetést kell elhelyezni a képfelvevők elhelyezéséről, az adatkezelés tényéről.
 (5a) * A felügyelet jogszabályban meghatározottak szerint együttműködik a Kormány által kijelölt központi tárhelyszolgáltatóval. A (3) bekezdésben meghatározott felvételt - amennyiben annak műszaki és technikai feltételei adottak - a felügyelet a Kormány által kijelölt központi tárhelyszolgáltató által biztosított tárhelyen rögzíti.
 (6) A (2) és (3) bekezdésben foglaltak alapján készített felvétel a rögzítés helyszínén
 c) végzett felügyelői intézkedés jogszerűségének megállapítására irányuló közigazgatási hatósági eljárásban, továbbá
 (6a) * A (3) bekezdésben meghatározott felvétel
 c) a katasztrófavédelmi, tűzvédelmi hatósági feladatok ellátása céljából, illetve
 (7) A felügyelet
 a) a (2) bekezdés alapján rögzített felvételt a rögzítést követő harminc nap elteltével,
 b) * a (3) bekezdés alapján rögzített felvételt a rögzítést követő harminc nap elteltével
 (8) A felügyelő a feladatkörébe tartozó eljárást a felvétel rögzítésétől számított két munkanapon belül köteles megindítani, vagy kezdeményezni az eljárásra jogosult szervnél vagy hatóságnál a hatáskörébe tartozó eljárás megindítását. Ha a felügyelő kezdeményezésére az eljárásra jogosult szerv vagy hatóság az eljárását megindította, és erről a felügyelőt a (7) bekezdésben meghatározott határidőn belül tájékoztatta, a felügyelő a rögzített felvételt az eljárásra jogosult szerv vagy hatóság részére történő továbbításáig kezelheti azzal, hogy az adatkezelés időtartama nem haladhatja meg a harminc napot.
 (9) Ha a felvételen szereplő személy a (6) bekezdés d) pontja szerint jogainak érvényesítésére eljárást indított, részére az adatkezelési határidőn belül benyújtott kérelemre a felvételt továbbítani kell.
 (10) Ha a rögzített felvételt a felügyelő az eljárásra jogosult szerv, hatóság megkeresésére vagy a felvételen szereplő személy kérelmére továbbította, a felvételt a továbbítással egyidejűleg törölni kell.
 7/A. § * (1) A felügyelet a felvétel kezelése során köteles megtenni az ahhoz szükséges szervezési, technikai és egyéb adatbiztonsági intézkedéseket, hogy az érintett személy személyes adatait, így különösen magántitkait és magánéletének körülményeit illetéktelen személy tudomására jutásától megóvja. A felügyeletnek biztosítani kell továbbá, hogy a felvételen szereplő személy - a felvétel törlésének időpontjáig - megtekinthesse a róla készült felvételt.
 (2) * A rögzített felvételt a felügyelő a 7. § (6) bekezdésében foglalt felhasználási célból - bizonyítási eszközként - a szabálysértési eljárásra jogosult szerv, illetve büntetőeljárásban a bíróság, az ügyészség, a nyomozó hatóság, az előkészítő eljárást folytató szerv megkeresésére vagy adatkérésére továbbíthatja. A megkeresésben vagy adatkérésben meg kell jelölni az eljárás tárgyát, ügyszámát és a rögzített felvétellel bizonyítandó tényt.
 (3) * Közigazgatási hatósági eljárásban az eljáró hatóság megkeresésére a (2) bekezdés szerint rögzített felvétel továbbítható, ha a megkereső hatóság a megkeresésben az eljárás tárgyát, ügyszámát és a rögzített felvétellel bizonyítandó tényt megjelöli.
 (3a) * A rögzített felvételt a felügyelő a rendőrség, a nemzetbiztonsági szolgálat, a hivatásos katasztrófavédelmi szerv részére megkeresésük esetén továbbítja a 7. § (6a) bekezdésében meghatározott célból.
 (5) Akinek jogát vagy jogos érdekét a felvétellel rögzített esemény, cselekmény vagy intézkedés érinti, a 7. § (6) bekezdésében meghatározott célból kérheti, hogy a felvételt a felügyelet annak továbbításáig, de legfeljebb a kérelem benyújtását követő harminc napig ne törölje.
 9. § A felügyelő eljárása során a diplomáciai és konzuli képviseletek, valamint azok személyzetének kiváltságait és mentességeit, továbbá más, törvényben megállapított mentességeket köteles tiszteletben tartani.
 10. § * (1) A felügyelet az igazoltatás során feljelentés megtétele, a 22. §-ban meghatározott feladatok ellátása, valamint szabálysértési vagy közigazgatási hatósági eljárás megindítása céljából az igazoltatott személy
 b) lakó- vagy tartózkodási helyének, ennek hiányában szálláshelyének adatait (a továbbiakban együtt: lakcím) kezeli.
 (2) A felügyelet jogosult az elszállított, a kerékbilinccsel rögzített, valamint a feltartóztatott jármű tulajdonosának (üzemben tartójának) megállapítása céljából a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló törvényben meghatározott adatot - térítés nélkül - átvenni az országos járműnyilvántartásból. Az ilyen módon szerzett adatokat az eredeti céltól eltérően a felügyelet nem használhatja fel.
 (3) * A helyi közutak, valamint a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elől el nem zárt magánutak, terek, parkok és egyéb közterületek esetében a felügyelet vagy felügyelő a díjfizetési kötelezettség teljesítésének ellenőrzésére, a díj- és pótdíjkövetelés érvényesítésére a jármű rendszámát, a természetes személy üzemben tartó nevét, születési idejét és lakcímét, a nem természetes személy üzemben tartó megnevezését és székhelyének, telephelyének címét, a kedvezményre jogosító okirat sorszámát
 11. § * Az igazoltatás során rögzített, valamint a 10. § (2) bekezdésben meghatározott személyes adatok az adatfelvételt, valamint az adatátvételt követő öt napig kezelhetők.
 12. § * A felügyelet feladatkörébe tartozó szabálysértési és közigazgatási hatósági eljárásokkal összefüggő személyes adatok kezelésére a külön törvények rendelkezései az irányadók.
 13. § * A felügyelő szolgálati igazolványának tartalmára, kiadására, nyilvántartásba vételére és nyilvánosságára az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény rendelkezései az irányadók.
 A felügyelői intézkedések
 14. § * A felügyelő felvilágosítást kérhet attól, akiről alaposan feltehető, hogy a felügyelői feladat ellátásához érdemi tájékoztatást tud adni.
 15. § * A felügyelő - az 1. § (4) bekezdés i) pontjában meghatározott feladata kivételével - a jogszabályban meghatározott feladatai teljesítése során vagy egyéb jogszerű intézkedés céljából az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott intézkedéseket és kényszerítő eszközöket alkalmazhatja.
 17. § A felügyelő a szabálysértés elkövetőjét - a cselekmény súlyától függően - jogosult a jogszabályban meghatározott esetekben helyszíni bírsággal sújtani.
 17/A. § * A felügyelő a feladatkörébe tartozó, a Kkt.-ban meghatározott közlekedési szabályszegés esetén jogosult a Kkt. 20. § (4a) és a (4b) bekezdésében meghatározott közigazgatási bírságot alkalmazni.
 19. § * A közterület használatára vonatkozó végleges határozatban, tulajdonosi (kezelői) hozzájárulásban foglaltak megszegése vagy elmulasztása esetén a felügyelő köteles felhívni a kötelezettet az előírások betartására.
 20. § * (1) A felügyelő - az üzemben tartó értesítése mellett - elszállítással eltávolíthatja a közterületen szabálytalanul elhelyezett járművet, ha az a közúti forgalom biztonságát vagy a közbiztonságot veszélyezteti.
 (2) A felügyelő a helyi közúton közterület-használati engedély nélkül tárolt, hatósági jelzéssel nem rendelkező azon járművön, amely a közúti forgalomban csak ilyen jelzéssel vehet részt, értesítést helyez el, amely tartalmazza a (3) bekezdés szerinti jogkövetkezményre történő figyelmeztetést.
 (3) * A (2) bekezdés szerinti értesítés elhelyezésétől számított 10 napot követően a felügyelő az érintett járművet elszállítással eltávolíthatja.
 (4) * A felügyelet a jármű elszállításáról az intézkedéssel egyidejűleg értesíti a rendőrséget. A felügyelet az (1) bekezdés alapján elszállított jármű forgalmi rendszámát - tájékoztatás céljából - a felügyeletet működtető önkormányzat polgármesteri hivatalának honlapján közzéteszi. Az önálló költségvetési szervként vagy költségvetési szerv belső szervezeti egységeként létrehozott felügyelet az (1) bekezdés alapján elszállított jármű forgalmi rendszámát a költségvetési szerv saját honlapján is közzéteszi.
 (5) Ha a tulajdonos (üzemben tartó) nem állapítható meg, vagy a felszólítás ellenére az elszállított járművet az elszállítástól számított hat hónapon belül nem veszi birtokba, a felügyelet a járművet értékesítheti vagy más módon hasznosíthatja. Ha az elszállított jármű tulajdonosa a jármű értékesítését követő hat hónapon belül jelentkezik, részére az értékesítésből befolyt, a tárolási költséggel csökkentett ellenértéket ki kell fizetni.
 (6) Ha a korlátozott várakozási övezetben díjfizetés nélkül várakozó, a kiemelten védett, védett vagy korlátozott várakozási övezetben érvényes engedély nélkül elhelyezett, illetve a közterületen szabálytalanul elhelyezett jármű balesetveszélyt nem jelent, és a forgalmat nem akadályozza, rögzítésére - a jármű elszállításáig vagy további intézkedésig - a felügyelő kerékbilincset alkalmazhat.
 (7) A felügyelet a kerékbilincs fel- és leszereléséhez, a jármű elszállításához, továbbá az intézkedéssel érintett jármű tárolásához, őrzéséhez és értékesítéséhez - szerződés alapján - közreműködőt vehet igénybe.
 (8) Az elszállítás és a kerékbilincs alkalmazásának költsége a jármű üzemben tartóját terheli. A járműhasználat jogszerű akadályozása folytán keletkezett kárért a felügyelőt, illetve a felügyeletet nem terheli kártalanítási kötelezettség.
 (9) A jármű elszállítása során, az abban keletkezett vagyoni kárért a felügyeletet kártalanítási felelősség terheli.
 21. § * A felügyelő a helyi közúton jogosult megállítani, illetve feltartóztatni a köztisztasági szabályokat, továbbá a közúti közlekedésről szóló 1/1975. (II. 5.) KpM-BM együttes rendelet 40-41. §-ában, valamint más megállásra, várakozásra vagy táblával jelzett behajtási tilalomra vagy korlátozásra vonatkozó szabályokat megszegő járműveket.
 22. § * (1) * A felügyelő a vagyonvédelmi feladatainak ellátása során - a képviselő-testület rendelkezésére - az önkormányzat tulajdonában, használatában lévő vagyont (épületet, építményt, tömegközlekedési eszközt, járművet vagy más dolgot) véd, őriz, illetve közbiztonsági szempontból ellenőriz.
 23. § (1) * A felügyelő eljárására az ügy jellegétől függően az általános közigazgatási rendtartásról szóló, illetőleg a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
 (2) * Az e törvényben szabályozott felügyelői intézkedések miatti jogorvoslatra a közigazgatási hatósági eljárás, illetőleg a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
 (3) * Ha a felügyelői intézkedést követően közigazgatási hatósági vagy szabálysértési jogorvoslati eljárás nem indul, az intézkedéssel szemben panasznak van helye. A panasz elbírálására az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény rendelkezései az irányadóak.
 A felügyelő által használható kényszerítő eszközök *
 26. § * Akinek a felügyelő intézkedése, annak elmulasztása, a kényszerítő eszköz alkalmazása jogát vagy jogos érdekét sértette, panasszal fordulhat a rendőrséghez. A panasz előterjesztésére, valamint elbírálására az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
 26/A. § * (1) A felügyelői könnygázszóró palack típusa megegyezik a rendőrségnél rendszeresített típussal.
 (2) A felügyelet könnygázszóró palackot - térítés ellenében - a rendőrségtől igényelhet.
 26/B. § *
 Értelmező és átmeneti rendelkezések
 a) közterület: a közhasználatra szolgáló minden olyan állami vagy önkormányzati tulajdonban álló terület, amelyet rendeltetésének megfelelően bárki használhat, ideértve a közterületnek közútként szolgáló és a magánterületnek a közforgalom számára a tulajdonos (használó) által megnyitott és kijelölt részét, továbbá az a magánterület, amelyet azonos feltételekkel bárki használhat;
 b) közterületi rend: a közterület rendeltetésszerű használatára, igénybevételére vonatkozó jogszabályok megtartása;
 c) * feltartóztatás: a felügyelőnek az a tevékenysége, amelynek során azt a személyt, aki a személyazonosságának igazolását megtagadja, vagy az igazolásra történő felszólításnak nem engedelmeskedik, valamint a szabálysértés elkövetésén tetten ért személyt, illetőleg a feltartóztatott jármű vezetőjét az intézkedés idejére vagy a további intézkedés megtételéig a helyszín elhagyásában korlátozza, vagy a helyszín elhagyásában megakadályozza;
 d) felügyelet alatt felügyelőt kell érteni azon a településen, ahol az 1. § (3) bekezdése szerint nem szerveztek felügyeletet és annak feladatait felügyelő látja el;
 e) * a felügyelet illetékességi területe: a fenntartó önkormányzat, társulás illetékességi területén lévő közterület, az önkormányzat intézményeinek, gazdasági szervezeteinek területe, az önkormányzat tulajdonában, használatában lévő, illetve tömegközlekedési feladatának ellátása során üzemeltetett vagyontárgy.
 28. § (1) A felügyelet részére megállapított államigazgatási feladatokat és hatásköröket e törvény hatálybalépésétől a felügyelő látja el.
 (2) A 3/1983. (I. 29.) MT rendelet és a 16/1984. (III. 18.) MT rendelet szerint létrehozott felügyelet jogutódja a felügyeletet alapító képviselő-testület polgármesteri hivatala.
 (4) E törvény hatálybalépésekor felügyelői munkakörben foglalkoztatott köztisztviselő közszolgálati jogviszonya a középfokú iskolai végzettség hiánya miatt nem szüntethető meg, ha
 a) az öregségi nyugdíjkorhatár eléréséig kevesebb, mint öt év van hátra, vagy
 b) középfokú oktatási intézményben - a törvény hatálybalépését követő tanévben - megkezdi tanulmányait és az előírt időben a képesítést (végzettséget) megszerzi.
 28/A. § * Felhatalmazást kap a Kormány, hogy a kerékbilincs alkalmazásával és a járművek elszállításával kapcsolatos eljárásra alkalmazandó közigazgatási hatósági eljárási szabályok kiegészítő és eltérő szabályait rendeletben állapítsa meg. *
 29. § Felhatalmazást kap
 a) * az egészségügyért felelős miniszter és a közterület-felügyelet szabályozásáért felelős miniszter arra, hogy állapítsa meg a felügyelők egészségi és fizikai alkalmassági követelményeit; *
 b) * a közterület-felügyelet szabályozásáért felelős miniszter, hogy rendeletben szabályozza *
 ba) a kerékbilincs alkalmazásával, a járművek elszállításával, valamint az ezen intézkedések során felmerült költségekkel kapcsolatos szabályokat; *
 bb) a felügyelői intézkedések, továbbá a testi erő, a könnygázszóró palack, a szolgálati kutya alkalmazásának eljárási szabályait, a könnygázszóró palack igénylésének rendjét, átvételének, illetve visszavételének szabályait, a térítés módját; *
 bc) az egyenruhára vonatkozó szabályokat;
 bd) * a szolgálati igazolvány kiállítására, a felügyelői jelvénnyel és a felügyelőkkel kapcsolatos nyilvántartás vezetésének eljárási szabályait;
 be) a felügyelők szakmai és vizsgáztatási követelményrendszerét;
 bf) a közterület-felügyelet által üzemeltetett képfelvevő technikai követelményeit.
 30. § (1) E törvény 2000. január 1. napján, a (4)-(5) bekezdés a törvény kihirdetésének napján lép hatályba.
 1. számú melléklet az 1999. évi LXIII. törvényhez *
 Kihirdetve: 1999. VI. 21.
 Megállapította: 2014. évi XCIII. törvény 16. § (1). Hatályos: 2015. I. 22-től.
 Megállapította: 2010. évi CXLVII. törvény 73. §. Hatályos: 2011. I. 1-től.
 Beiktatta: 2012. évi CXX. törvény 34. § (1). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 15. § (1). Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Beiktatta: 2012. évi CXX. törvény 34. § (2). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Beiktatta: 2014. évi XCIII. törvény 16. § (2). Hatályos: 2015. I. 22-től.
 Megállapította: 2012. évi CXX. törvény 34. § (3). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Módosította: 2009. évi LXXXIV. törvény 48. § (2) a).
 Hatályon kívül helyezte: 2013. évi XCIII. törvény 48. §. Hatálytalan: 2013. VII. 1-től.
 Módosította: 2012. évi V. törvény 57. § (6) a).
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. a). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2012. évi CXX. törvény 34. § (4). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Beiktatta: 2012. évi CXX. törvény 34. § (4). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2013. évi XCIII. törvény 46. §. Hatályos: 2013. VII. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. b). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2007. évi XC. törvény 26. § (4). Hatályos: 2008. I. 1-től.
 Megállapította: 2011. évi CXXVIII. törvény 156. §. Hatályos: 2012. I. 1-től.
 Beiktatta: 2009. évi LXXXIV. törvény 17. §. Módosította: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. c).
 Beiktatta: 2009. évi LXXXIV. törvény 17. §. Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 18. § (1). Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Beiktatta: 2018. évi CXXI. törvény 66. § (1). Hatályos: 2019. VI. 1-től.
 Beiktatta: 2018. évi CXXI. törvény 66. § (2). Hatályos: 2019. VI. 1-től.
 Módosította: 2010. évi CLII. törvény 2. § (41), 2018. évi CXXI. törvény 68. § a).
 Beiktatta: 2009. évi LXXXIV. törvény 18. § (2). Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Módosította: 2017. évi CXCVII. törvény 106. §.
 Módosította: 2017. évi L. törvény 174. §.
 Beiktatta: 2018. évi CXXI. törvény 67. §. Hatályos: 2019. VI. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. d). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 19. §. Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Beiktatta: 2014. évi XCIII. törvény 17. §. Hatályos: 2015. I. 22-től.
 Módosította: 2009. évi LXXXIV. törvény 48. § (2) c).
 Megállapította: 2012. évi CXX. törvény 34. § (5). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. e). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 A korábbi második mondatot megsemmisítette: 13/2003. (IV. 9.) AB határozat. Hatálytalan: 2003. IV. 9-től.
 Megállapította: 2014. évi XCIII. törvény 18. §. Hatályos: 2015. I. 22-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. f). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Beiktatta: 2012. évi II. törvény 253. § (10). Módosította: 2014. évi XCIII. törvény 19. §.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. g). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Módosította: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. h), 2017. évi L. törvény 173. § a).
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 22. §. Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Módosította: 2016. évi CXVI. törvény 28. §.
 Megállapította: 2010. évi CXLVII. törvény 76. §. Hatályos: 2011. I. 1-től.
 Megállapította: 2012. évi II. törvény 253. § (11). Hatályos: 2012. IV. 15-től.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 23. §. Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Módosította: 2010. évi CXLVII. törvény 109. § (5).
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. i). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2013. évi XCIII. törvény 47. §. Módosította: 2017. évi L. törvény 173. § b).
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 24. §. Módosította: 2012. évi CXX. törvény 34. § (7).
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. j). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 25. § (1). Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. k). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2009. évi LXXXIV. törvény 49. § (2). Hatálytalan: 2009. IX. 1-től.
 Megállapította: 2012. évi CXX. törvény 34. § (8). Hatályos: 2013. I. 1-től.
 Beiktatta: 2009. évi LXXXIV. törvény 26. § (2). Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2012. évi CXX. törvény 42. § 4. l). Hatálytalan: 2013. I. 1-től.
 Módosítva: 13/2003. (IV. 9.) AB határozat alapján.
 Beiktatta: 2010. évi CXLVII. törvény 77. §. Hatályos: 2011. I. 1-től.
 Hatályon kívül helyezte: 2007. évi LXXXII. törvény 2. § 405. Hatálytalan: 2007. VII. 1-től.
 Megállapította: 2017. évi L. törvény 172. §. Hatályos: 2018. I. 1-től.
 Lásd: 512/2017. (XII. 29.) Korm. rendelet.
 Módosította: 2006. évi CIX. törvény 170. § (5) f), 2009. évi LXXXIV. törvény 49. § (2), 2018. évi CXXI. törvény 68. § b).
 Lásd: 78/1999. (XII. 29.) EüM-BM együttes rendelet.
 Megállapította: 2009. évi LXXXIV. törvény 27. §. Hatályos: 2009. IX. 1-től.
 Módosította: 2018. évi CXXI. törvény 68. § c).
 Lásd: 55/2009. (X. 16.) IRM rendelet.
 Lásd: 70/2009. (XII. 22.) IRM rendelet, 8/2012. (III. 9.) BM rendelet.
 Módosította: 2011. évi CLXXIV. törvény 30. §.
 Hatályon kívül helyezte: 2003. évi XX. törvény 31. § (1) d). Hatálytalan: 2003. VII. 1-től.


type: wikipedia

text:
Huhtala on Seinäjoen 14. kaupunginosa. Se sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta, Läntisen suuralueella Kantakaupungin ja Kyrkösjärven välissä. Kerros-, rivi- ja omakotitaloista koostuvaan kaupunginosaan kuuluu varsinaisen Huhtalan lisäksi vuoden 2016 asuntomessualue Pruukinranta. Kaupunginosan asukasluku oli 1 929 joulukuussa 2016. Sen pohjoispuolella ovat Jouppilan ja Marttilan kaupunginosat, eteläpuolella Simunan ja Törnävän.
 Metsäinen Huhtala nousee melko jyrkästi kohti Kyrkösjärven tekoallasta.
 Huhtalan alueella sijaitsee valtaosa Seinäjoen terveyspalveluista eli keskussairaala ja terveyskeskus. Oppilaitoksista alueella on Seinäjoen ammattikorkeakoulun terveysalan yksikkö. Alueella sijaitsee yksi kolmesta Seinäjoen teknologiakylä Trianon yksiköistä, terveysteknologiakeskus Mediwest. Lisäksi alueelta alkaa Kyrkösjärvi. Tämä tekojärvi yltää myös Ilmajoen puolelle.
 Kuvia
 Lähteet


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) .../... VAN DE COMMISSIE
 van 19.12.2017
 tot vaststelling van de technische kenmerken voor de speciale module voor het jaar 2019 over werkorganisatie en werktijdregelingen wat de steekproefenquête naar de arbeidskrachten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 577/98 van de Raad betreft
 (Voor de EER relevante tekst)
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 577/98 van de Raad van 9 maart 1998 betreffende de organisatie van een steekproefenquête naar de arbeidskrachten in de Gemeenschap
 1
 , en met name artikel 7 bis, lid 5,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)De Europese werkgelegenheidsstrategie, de werkgelegenheidsrichtsnoeren
 2
 en de Europese pijler van sociale rechten
 3
 , en vooral de daarin opgenomen beginselen inzake veilige en flexibele werkgelegenheid, evenwicht tussen werk en privéleven en een goed aangepaste werkomgeving brengen tot uitdrukking dat een groter aanpassingsvermogen van zowel ondernemingen als werknemers in Europa nodig is, en maken duidelijk dat in het kader van een grootschalige Europese enquête gegevens moeten worden verzameld over de toepassing van verschillende vormen van nieuwe praktijken op het gebied van werkorganisatie en werktijdregelingen en over de ervaringen van werknemers met deze praktijken en regelingen.
 (2)In Gedelegeerde Verordening (EU) 2016/1851 van de Commissie
 4
 worden de gebieden – de speciale submodules – vastgelegd en omschreven waarover gedetailleerdere informatie moet worden verstrekt en die moeten worden opgenomen in de speciale module 2019 over werkorganisatie en werktijdregelingen wat de steekproefenquête naar de arbeidskrachten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 577/98 van de Raad betreft.
 (3)Daarom moeten de technische kenmerken, de filters, de codes en de termijn voor de indiening van de gegevens door de lidstaten in het kader van de speciale module over de werkorganisatie en werktijdregelingen worden gespecificeerd.
 (4)De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het Europees statistisch systeem,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De technische kenmerken van de speciale module 2019 over werkorganisatie en werktijdregelingen, de te gebruiken filters en codes en de termijn waarbinnen de lidstaten de resultaten aan de Commissie moeten toezenden, zijn opgenomen in de bijlage bij deze verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 19.12.2017
 Voor de Commissie
 De Voorzitter
 Jean-Claude JUNCKER
 (1)
 PB L 77 van 14.3.1998, blz. 3.
 (2)
 Besluit (EU) 2015/1848 van de Raad van 5 oktober 2015 betreffende de richtsnoeren voor het werkgelegenheidsbeleid van de lidstaten voor 2015 (PB L 268 van 15.10.2015, blz. 28).
 (3)
 https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights_nl
 (4)
 Gedelegeerde Verordening (EU) 2016/1851 van de Commissie van 14 juni 2016 tot vaststelling van het programma van speciale modules voor de jaren 2019, 2020 en 2021 bij de steekproefenquête naar de arbeidskrachten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 577/98 van de Raad (PB L 284 van 20.10.2016, blz. 1).


type: caselaw

text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/6
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/Alberto Galán Luna и Domingo Galán Luna
 (Дело C-487/13)
 2013/C 352/11
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena
 Страни в главното производство
 Взискател: Caixabank SA
 Ответници: Alberto Galán Luna и Domingo Galán Luna
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?
 2.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?
 3.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?
 (1) ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


text:
National Security Space Launch (NSSL; agrākais nosaukums Evolved Expendable Launch Vehicle (no "attīstītā vienreiz izmantojamā nesējraķete") jeb EELV) ir ASV Gaisa spēku nesējraķešu programma. Tā nodrošina ASV Aizsardzības departamenta un ASV valdības kravu nogādāšanu kosmosā.
 Programmā ietilpst trīs nesējraķešu grupas dažādās modifikācijās:
 Atlas V
 Delta IV
 Falcon 9
 Vēsture
 Sākotnēji (1990. gadu vidū) Evolved Expendable Launch Vehicle (no "attīstītā vienreiz izmantojamā nesējraķete") jeb EELV programma tika plānota, lai samazinātu ASV Aizsardzības departamenta starta izmaksas par 25 — 50 procentiem. Bija paredzēts visus militāros startus nodot vienam operatoram, kas izmantotu no tipveida elementiem sastāvošu raķešu saimi, nomainot tobrīd eksistējošās Atlas, Delta un Titan nesējraķešu modifikācijas. Sakarā ar komerciālās kosmosa rūpniecības uzplaukumu 1990. gadu beigās, kad bija paaugstināts pieprasījums kravu nogādāšanai kosmosā, Gaisa Spēki nolēma atbalstīt konkurējošas raķešu saimes, jo komercpieprasījums palīdzētu uzturēt divus kosmisko nesēju piegādātājus. Ja 1980. gadā ASV nodrošināja visu starptautisko komercpavadoņu nogādāšanu orbītā, tad 1990. gadu vidū šī tirgus daļa bija samazinājusies līdz 30 %. ASV vēlējās atgūt zaudētās pozīcijas. Prognozes rādīja, ka komerckravu skaits pieaugs. Par EELV izstrādātājiem tika izvēlēti Lockheed Martin un McDonnell Douglas (vēlāk šo uzņēmumu nopirka Boeing), modernizējot savu nesējraķešu saimes Atlas un Delta.
 Gadsimtu mijā kosmiskais uzplaukums noplaka, līdz ar to izmainījās tirgus situācija — kosmisko nesēju operatori konkurences apstākļos bija spiesti samazināt startu cenas, lai iegūtu komerclīgumus. Vēl kāds nepatīkams apstāklis ietekmēja EELV programmu. Sākotnēji 1998. gadā tika noslēgti valsts pasūtījumi: Delta 4 dabūja 19 līgumus, bet Atlas 5 tikai 9. 2003. gada sākumā Gaisa spēki veica izmeklēšanu, kurā atklājās, ka Boeing bija izmantojis negodīgus līdzekļus. Bijušais Lockheed Martin darbinieks bija pārgājis strādāt Boeing, līdzi paņemot arī nozīmīgus dokumentus, kas ļāva Boeing piedāvāt labākus kontrakta nosacījumus nekā konkurents. Par sodu Boeing zaudēja tiesības piedalīties otrajā EELV iepirkumā, kā arī Delta-4 septiņi starti tika nodoti Atlas-5, Gaisa Spēki Lockheed Martin deva atļauju rietumu piekrastē izbūvēt starta laukumu, kā arī piešķīra 3 papildu startus. Boeing, zaudējot valsts pasūtījumus un redzot, ka Delta 4 lielo izmaksu dēļ nebūs konkurētspējīga, atsauca savu EELV nesēju no komerctirgus. Savukārt Lockheed Martin savu Atlas 5 paturēja komerciāli pieejamu.
 2010. gadu beigās ASV privātais uzņēmums SpaceX kosmosā palaida vairākas militārās kravas, un 2018. gadā raķete Falcon 9 tika sertificēta EELV programmai.
 2019. gada 1. martā EELV programma oficiāli tika pārdēvēta par National Security Space Launch (no "Nacionlās drošības kosmosa starts"), jo programmā izmantotās nesējraķetes ir arī vairākkārt izmantojamas.
 Atsauces
 Nesējraķetes


text:
Direito Administrativo Militar: 01/12/11 - 01/01/12
 Corte absolve militares com base na presunção da inocência
 Por unanimidade, os ministros do Superior Tribunal Militar (STM) acolheram os argumentos da defesa e absolveram três ex-soldados da Aeronáutica, condenados pelo crime de embriaguez em serviço (artigo 202 do Código Penal Militar). A.L.G. e D.A.S. haviam sido condenados a oito meses de detenção. J.V.H. tinha recebido a pena de sete meses de detenção, por ter infringido o artigo 202, combinado com o 53, ou seja, ter contribuído para a prática do delito de embriaguez. A sentença havia sido proferida pelo Conselho Permanente de Justiça da Auditoria Militar de Porto Alegre (RS).
 De acordo com a denúncia, em 3 de junho de 2008, J.V.H teria levado cachaça para o Pelotão Contra Incêndio da Base Aérea de Canoas (RS) dentro de uma garrafa plástica de refrigerante. A.L.G. e D.A.S. pegaram a garrafa do armário de J.V.H. e passaram a consumir a bebida a partir de 22 horas.
 Por volta da uma hora da manhã, um sargento que fazia ronda constatou o fato e encaminhou A.L.G. e D.A.S. a um posto da Polícia Rodoviária Federal, onde fizeram o chamado teste do bafômetro entre quatro e cinco horas da manhã. Entendeu-se que o então soldado J.V.H teria contribuído para a prática do ilícito por ter trazido à unidade militar a substância proibida e colocado à disposição dos colegas.
 Os réus confessaram ter ingerido um pouco de bebida alcoólica devido ao frio daquela noite. O Conselho Permanente de Justiça levou em consideração a quantidade estimada de álcool no sangue dos militares por volta da meia-noite, com base no teste feito posteriormente e decidiu pela condenação, com base na concentração etílica estabelecida no Código de Trânsito Brasileiro, como crime de trânsito.
 A defesa arguiu a falta de provas de que o soldado J.V.H teria oferecido a bebida no quartel, apesar de reconhecer que ele comprou uma garrafa de cachaça e guardou-a em seu armário. Os advogados argumentaram também que a condenação dos outros dois militares se baseou na embriaguez presumida, já que o fato não foi efetivamente diagnosticado por meio de exame clínico, já que o teste do bafômetro pode apresentar imprecisões.
 O parecer do Ministério Público Militar (MPM) foi favorável ao provimento do recurso da defesa, com base no princípio da presunção da inocência, restringindo-se os fatos à esfera disciplinar. Os níveis de intoxicação apresentados pelo teste do bafômetro descartam a embriaguez naquele momento. Além disso, não havia provas da vontade de J.V.H. de provocar dolosamente a embriaguez em seus pares.
 O ministro relator William de Oliveira Barros concordou com o parecer da Procuradoria. “Torna-se imprescindível observar que a norma constante no artigo 202 do CPM pune somente a embriaguez em serviço. Para que ocorra o tipo penal, é preciso apurar com necessário grau de certeza se a conduta dos apelantes alcançou o grau da embriaguez”.
 O ministro ponderou que entre a descoberta da situação e o momento do teste, decorreu o prazo de algumas horas, o que teria levado à produção do laudo estimado em relação à hora do consumo da bebida. “A aplicação de tais parâmetros, entretanto, não substitui de forma alguma os resultados laboratoriais que teriam sido obtidos caso o exame de sangue e de ar alveolar tivessem sido realizados nos horários questionados”.
 O relator considerou como frágeis as provas apresentadas, já que os testes do bafômetro apresentaram baixo teor alcoólico por litro de ar aspirada e os resultados do parecer técnico do instituto de criminalística apresentaram resultados imprecisos, partindo de meras estimativas. Dessa forma, o ministro adotou o princípio do in dubio pro reo e absolveu os acusados, reformando a sentença condenatória.
 Postado por Direito Administrativo Militar Blog às 04:26 Links para esta postagem
 Superior Tribunal Militar concede HC a civil preso em Florianópolis
 O Superior Tribunal Militar (STM) concedeu, na manhã desta segunda-feira, habeas corpus (HC) ao civil J.C.C, preso na penitenciária de Florianópolis (SC). O acusado responde a ação penal junto à Auditoria Militar de Curitiba (PR), por lesão corporal, tipificado no artigo 209, do Código Penal Militar (CPM).
 Segundo os autos, o acusado foi preso em flagrante no dia 2 de agosto deste ano, por desferir um soco em um capitão-tenente da Marinha, oficial ajudante da Capitania dos Portos de Laguna (SC).
 Após pesquisa de vida pregressa do acusado, foi descoberto que o civil já tinha sido apenado pela justiça do estado do Rio de Janeiro, pelos crimes de homicídio consumado e tentado, estando cumprindo a pena em regime semiaberto.
 O juiz-auditor, no curso da ação penal, cassou a progressão de regime do apenado e decretou sua prisão preventiva. Custodiado em unidade hospitalar, o acusado teve testada a sua sanidade mental, que o diagnosticou não inteiramente incapaz para entender o caráter ilícito de seus atos.
 A defesa do preso impetrou HC junto à Corte, informando estar o paciente sofrendo constrangimento ilegal por parte do Conselho Permanente de Justiça da Auditoria, requerendo, liminarmente, a concessão da liberdade provisória.
 O relator do HC, ministro José Américo dos Santos, informou que o acusado já estava preso há cerca de cinco meses, e que, efetivamente, o “prazo excedeu o limite desejado e previsto no Código de Processo Penal Militar (CPPM). Há problemas de proporcionalidade no caso em questão”, afirmou.
 Entendendo haver ilegalidade ou abuso de poder, o relator concedeu a ordens de habeas corpus, e determinou a expedição de alvará de soltura, conforme o artigo 467, alíneas “b”, “d” e “f” do CPPM. O Plenário do Tribunal acolheu por unanimidade o voto no ministro relator.
 Fonte: http://www.stm.jus.br/publicacoes/noticias/stm-concede-hc-a-civil-preso-em-florianopolis
 DIREITO CONSTITUCIONAL E ADMINISTRATIVO. PRETENDIDA PENSÃO POR MORTE DE MILITAR (ATIRADOR DE TIRO DE GUERRA) FALECIDO EM ACIDENTE DE SERVIÇO. DESNECESSIDADE DE PRÉVIO PERCURSO DA INSTÂNCIA ADMINISTRATIVA COMO CONDIÇÃO DE INGRESSO EM JUÍZO (SÚMULA N° 09/TRF DA 3a REGIÃO). EFETIVA COMPROVAÇÃO DE DEPENDÊNCIA ECONÔMICA DA GENITORA. CONCESSÃO DO BENEFÍCIO, MAS COM DATA RETROATIVA À CITAÇÃO. REDUÇÃO DA VERBA HONORÁRIA NOS TERMOS DO § 4o DO ART. 20 DO CÓDIGO DE PROCESSO CIVIL E DOS JUROS DE MORA CONFORME A MP N° 2.180-35/01 E LEI No 11.960/09 . APELO IMPROVIDO. REMESSA "EX OFFICIO" PARCIALMENTE PROVIDA.
 1. Desnecessidade de prévio ingresso na via administrativa como condição de acesso ao Judiciário para reivindicar benefício previdenciário (ainda que decorrente de serviço público), a teor da Súmula 09 desta Corte; ademais, a União Federal resistiu à pretensão da autora, evidenciando a inocuidade de qualquer pedido na instância administrativa. 2. O filho da autora, prestando serviço militar obrigatório (Atirador em Tiro de Guerra) faleceu aos 22.08.2003, em virtude de acidente em serviço, conforme apurado em sindicância promovida pelo Exército, o que determina a aplicação da Lei no 3.765/60, na redação da Medida Provisória no 2.215-10/2001 (deferimento de pensão por morte a mãe e o pai que comprovem dependência econômica). Consoante entendimento jurisprudencial pacífico, a pensão militar é regida pelas normas vigentes ao tempo do falecimento do instituidor 3. O jovem que atuava em Tiro de Guerra (serviço militar obrigatório) faleceu em 22.08.2003, em acidente de serviço, o que determina a aplicação da Lei no 3.765/60 na redação da MP no 2.215-10/01, que exige, como únicos requisitos para que os pais tenham direito à pensão militar, que não haja beneficiários em primeira ordem de prioridade e que os genitores comprovem dependência econômica em relação ao falecido ao tempo do óbito deste. 4. Nos termos da jurisprudência do STJ, dispensável a designação como beneficiário, desde que fique comprovada a dependência econômica. 5. A prova recolhida na instrução revelou-se amplamente conclusiva quanto à efetiva dependência econômica da apelada em relação ao seu filho, ao tempo da morte dele. Tratava-se de filho solteiro, de dezoito anos de idade, sem encargos de família por ele constituída, o que dá crédito à alegação de que arcava com as despesas da casa. Ademais, o comprovante de rendimentos da mãe, acostado às fls. 44, no valor líquido de R$ 413,00, dá conta de que se trata de família de parcos recursos, sendo que os rendimentos do ex-militar concorriam para a manutenção das atividades básicas do lar. Aliás, não seria crível que o ex-militar convivesse com sua família sem que contribuísse financeiramente. 6. A pensão por morte deve ter como termo inicial a data da citação, haja vista a ausência de requerimento administrativo. 7. Verba honorária: a eleição pelo Juiz do percentual de 10% sobre o valor da condenação atende perfeitamente o § 4° do art. 20 do Código de Processo Civil, inexistindo razão objetiva para qualquer diminuição. 8. A ação foi ajuizada em 12.01.2005, quando já se encontrava em vigor a MP no 2.180-35/01, estabelecendo juros de mora de 6% ao ano sobre as condenações impostas à Fazenda Pública para pagamento de verbas remuneratórias devidas a servidores e empregados públicos. Contudo, o Supremo Tribunal Federal ao julgar o Agravo de Instrumento no 842.063 decidiu que a alteração dada pela Medida Provisória no 2.180/2001 ao artigo 1o-F da Lei no 9494/97 deve ser aplicada aos processos em tramitação. Desta forma, os juros de mora, no caso em tela, deverão incidir a partir da citação (11.02.2005), no percentual de 0,5% ao mês, nos termos do art. 1o-F da Lei no 9.494/97, na redação da Medida Provisória no 2.180/2001, até o advento da Lei no 11.960/2009. Nesse período, a correção monetária deve incidir conforme fixada na sentença, aplicando-se o Manual de Cálculos da Justiça Federal. A partir da vigência da Lei no 11.960/2009 tanto a correção monetária como os juros de mora incidirão nos termos do disposto no artigo 1o-F na Lei no 9.494/97, com a redação dada pela mencionada lei. Redução operada em sede de remessa oficial. 9. Apelação improvida. 10. Reexame necessário parcialmente provido.
 (APELREEX 00006343420054036100, DESEMBARGADOR FEDERAL JOHONSOM DI SALVO, TRF3 - PRIMEIRA TURMA, TRF3 CJ1 DATA:01/12/2011 ..FONTE_REPUBLICACAO:.)
 Postado por Direito Administrativo Militar Blog às 02:06 Links para esta postagem
 Fonte:http://correiodobrasil.com.br/e-possivel-progressao-de-regime-de-cumprimento-de-pena-em-estabelecimento-militar/333137/
 Postado por Direito Administrativo Militar Blog às 00:52 Links para esta postagem
 Ex-tenente do Exército é condenado por apropriação indébita
 O Superior Tribunal Militar (STM) condenou, na sessão da última quarta-feira (7), o ex-segundo tenente do Exército F.R.B a 1 ano, 5 meses e 15 dias de reclusão, pelo crime de apropriação indébita, previsto no artigo 248, do Código Penal Militar (CPM). O militar desviou, entre agosto de 2006 e janeiro de 2008, cerca de quatorze mil reais do 1o Regimento de Cavalaria Mecanizado, quartel sediado em Itaqui (RS).
 Segundo a denúncia do Ministério Público Militar (MPM), o então tenente assumiu a função de tesoureiro do quartel em junho de 2006. Ele ficou como o responsável por receber os valores pagos por permissionários, para uso de instalações públicas da unidade militar. Cantina, bancos, barbearia, alfaiataria eram alguns dos permissionários que efetuavam os pagamentos.
 Ao receber os valores, o tenente passava recibo, porém não os recolhia, em sua totalidade, ao Tesouro Nacional. Ele retinha parte dos valores para uso particular.
 Após auditorias do comando do quartel e das investigações do Inquérito Policial Militar (IPM), foram identificadas divergências dos valores arrecadados e depositados.
 O ex-oficial foi denunciado pelo Ministério Público e condenado, em primeira instância, por unanimidade de votos, como incurso nas penas do art. 248 do CPM. O Conselho Especial de Justiça da Auditoria Militar de Bagé (RS) reconheceu a qualificadora do inciso II, do parágrafo único do mesmo dispositivo, bem como a continuidade delitiva, fixando a pena definitiva em 01 ano e 08 meses de reclusão, em regime inicialmente aberto.
 Insatisfeita, a defesa apelou junto ao STM, suscitando a desclassificação do delito para peculato culposo. Afirmou que não havia dolo do acusado em apropriar-se dos valores, mas que a diferença de valores adveio da falta de controle do oficial, que não tinha experiência para assumir a função e nem tinha recebido o treinamento adequado.
 A defesa argumentou também que o ex-oficial guardava a quantia recebida dos fiscais em uma gaveta de sua mesa e que, por não ter chaves, ficava vulnerável ao entra e sai de militares na sua área de trabalho. Pediu também que fosse considerado, para redução de pena, o fato de o acusado ser menor de 21 anos à época do crime e o reconhecimento da prescrição da pretensão punitiva do Estado.
 Ao analisar a apelação interposta pela defesa, o ministro Francisco Fernandes disse que não assistia razão ao apelante. O relator informou que a ausência de experiência não justificaria a falta de controle e o zelo pela coisa pública. “Há provas de que, entre agosto de 2006 e janeiro de 2008, ele recebeu cerca de 25 mil reais e somente recolheu aos cofres públicos cerca de 11 mil reais. O acusado agiu com a intenção de se apropriar do dinheiro público”, afirmou o ministro.
 Em seu voto, o relator deu provimento ao apelo da defesa, para reduzir a pena para um ano, cinco meses e quinzes dias de reclusão, mantendo os demais termos da sentença de primeiro grau. O Plenário da Corte acolheu o voto do relator por unanimidade.
 Fonte: http://www.stm.jus.br/publicacoes/noticias/ex-tenente-do-exercito-e-condenado-por-apropriacao-indebita
 Postado por Direito Administrativo Militar Blog às 00:48 Links para esta postagem
 SERVIDOR PÚBLICO MILITAR. ACIDENTE EM SERVIÇO. INCAPACIDADE TEMPORÁRIA. REINTEGRAÇÃO. LEI 6.880/80.
 I - O militar temporariamente incapacitado em razão de acidente em serviço deve permanecer integrado às fileiras do Exército para fins de tratamento médico até o seu restabelecimento e a emissão de um parecer definitivo após o qual será licenciado, desincorporado ou reformado, conforme o caso. II - A reintegração se dá no mesmo posto que ocupava na ativa. III - Pedido de condenação em danos morais que foi formulado em caráter subsidiário, ficando prejudicado em razão do acolhimento parcial do pedido principal. IV - Recursos e remessa oficial desprovidos.
 (APELREEX 00017047520044036115, DESEMBARGADOR FEDERAL PEIXOTO JUNIOR, TRF3 - SEGUNDA TURMA, TRF3 CJ1 DATA:01/12/2011 ..FONTE_REPUBLICACAO:.)
 Postado por Direito Administrativo Militar Blog às 03:02 Links para esta postagem
 DIREITO CIVIL E PROCESSUAL CIVIL. AÇÃO DE INDENIZAÇÃO POR DANO MORAL. MORTE DECORRENTE DE TREINAMENTO REALIZADO EM DESCUMPRIMENTO ÀS MEDIDAS DE SEGURANÇA PREVISTAS NO REGULAMENTO MILITAR. RESPONSABILIDADE OBJETIVA. ARTIGO 37, § 6o, DA CONSTITUIÇÃO FEDERAL.
 I.É devida a indenização por danos morais em razão da morte de ex-soldado da Aeronáutica, após a realização de treinamento militar, a mando de superior hierárquico, sem a observância das regras previstas no Regulamento Militar. II. Comprovada por depoimentos e documentos a morte do militar face à conduta omissa de descumprimento das medidas prévias de segurança - uso de capacete, acompanhamento de manobra arriscada por ambulância e equipe médica, escolha de solo gramado para o salto da viatura em movimento (o solo era pedregoso) - resta configurada a lesão causada por agente público no exercício da função, o nexo causal e o dever de indenizar. III. Caracterizada, pois, a responsabilidade civil objetiva do Estado, nos termos do artigo 37, §6o, da CF. IV. O montante indenizatório fixado no caso deve observar a extensão do dano sofrido, as condições do evento, a idade da vítima, a condição de superior hierárquico do agente estatal, cujo dever inerente ao cargo era garantir a integridade física do soldado subordinado. Danos morais majorados para R$100.000,00 (cem mil reais). V. Correção monetária fixada da data do evento danoso, com base na Resolução 134/2010 do Conselho da Justiça Federal. Incidência de juros de mora no montante de 0,5% ao mês, devidos desde a data do óbito e a incidência da Taxa Selic, a contar de 11/01/03 até o efetivo pagamento, nos termos do artigo 406 do Código Civil. VI. Apelação da autora provida. Apelação da União e remessa oficial, tida por ocorrida, improvidas.
 (APELREEX 00061817919964036000, DESEMBARGADORA FEDERAL ALDA BASTO, TRF3 - QUARTA TURMA, TRF3 CJ1 DATA:10/11/2011 ..FONTE_REPUBLICACAO:.)
 Militar reformado é condenado por utilizar documentos falsos
 Por unanimidade, os ministros do Superior Tribunal Militar (STM) condenaram, nessa terça-feira (22), um 3o sargento reformado pelo crime de uso de documento falso (artigo 315, combinado com 311, do Código Penal Militar). M.F.B.C foi condenado a dois anos de reclusão. Ele encaminhou à Caixa Econômica Federal (CEF) ofícios falsificados para que colegas de farda obtivessem empréstimos consignados com a margem aumentada.
 Também por unanimidade, o Plenário manteve a absolvição do subtenente E.S.E, do 3o sargento E.F.P e do cabo V.S.L, todos do Exército, do crime de uso de documento público falso e falsidade ideológica (artigos 315, combinado com 312 do CPM), beneficiados pela concessão dos empréstimos. Os ministros mantiveram o entendimento do Conselho Permanente de Justiça da Auditoria Militar de Porto Alegre, ou seja, de que não existiam provas suficientes nos autos para condená-los (artigo 439, “e”, do Código de Processo Penal Militar).
 Conforme ressaltou o ministro relator William de Oliveira Barros, os laudos periciais dos documentos entregues à CEF detectaram a falsificação, trazendo valores líquidos e de receitas maiores que aqueles percebidos pelos militares que obtiveram os empréstimos. Os ofícios com a margem consignável aumentada foram encaminhados ao banco pelo sargento condenado.
 De acordo com o próprio sargento, desde a sua reforma, ele trabalhava autonomamente na obtenção de empréstimos e circulava pelos quartéis recebendo documentação e cobrava um percentual sobre o valor obtido, como pagamento pelo serviço. Ele disse que não se recordava quanto teria recebido de comissão dos outros militares, nem do nome do responsável pela falsificação dos contracheques, mas que pode identificá-lo visualmente.
 “Está claramente demonstrado que o elo entre a Caixa Econômica e os militares interessados em adquirir empréstimo consignados era o sargento M.F.B.C . Inclusive, porque ele é o único acusado que é réu em outros processos nessa instância, com o mesmo modus operandi”, ressaltou o relator. O ministro William considerou que os demais acusados apenas valeram-se das facilidades prometidas pelo sargento, muito provavelmente sem saber que os documentos pessoais seriam falsificados.
 Ministro William deu provimento ao apelo do Ministério Público Militar e modificou a tipificação da condenação imposta ao 3o sargento reformado M.F.B.C para o artigo 315, combinado com o 311 do CPM. Ele havia sido condenado em primeira instância pelo artigo 312. “De fato, a conduta amolda-se com mais propriedade ao 315, pois o sargento encaminhou documentos públicos sabidamente falsificados à CEF visando obter empréstimos aos demais apelados, e, dessa forma, receber a comissão relativa à venda de títulos.
 Fonte: http://www.stm.jus.br/publicacoes/noticias/militar-reformado-e-condenado-por-utilizar-documentos-falsos
 Superior Tribunal Militar concede HC a civil preso...
 DIREITO CONSTITUCIONAL E ADMINISTRATIVO. PRETENDID...
 SERVIDOR PÚBLICO MILITAR. ACIDENTE EM SERVIÇO. INC...
 DIREITO CIVIL E PROCESSUAL CIVIL. AÇÃO DE INDENIZA...
 Militar reformado é condenado por utilizar documen...