text:
 |
 52012PC0617
 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastosta /* COM/2012/0617 final - 2012/0295 (COD) */
 PERUSTELUT
 1. EHDOTUKSEN TAUSTA
 1.1 Köyhyys ja aineellinen puute
 unionissa
 Euroopan unioni on Eurooppa
 2020 -strategiassa asettanut tavoitteekseen vähentää vuoteen 2020 mennessä
 vähintään 20 miljoonalla sellaisten ihmisten määrää, jotka kärsivät
 köyhyydestä tai sosiaalisesta syrjäytymisestä tai elävät köyhyys- tai
 syrjäytymisuhan alla. Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen ovat kuitenkin vain
 lisääntyneet talouskriisin vuoksi, ja esiin nousee huoli siitä, mitä
 sosiaalisia vaikutuksia tällä on yksilöihin ja koko yhteiskuntaan.
 Vuonna 2010 lähes neljäsosaa eurooppalaisista
 (116 miljoonaa) uhkasi köyhyys tai sosiaalinen syrjäytyminen. Edellisestä
 vuodesta määrä oli kasvanut noin 2 miljoonalla, ja saatavilla olevat
 vuoden 2011 ensimmäiset luvut osoittavat saman suuntauksen jatkuvan.
 Vaikka yhteiskunnan marginalisoituneiden
 tarpeet kasvavat jatkuvasti, jäsenvaltioiden kyky tukea heitä on monissa
 tapauksissa heikentynyt. Määrärahojen niukkuus uhkaa sosiaalista
 yhteenkuuluvuutta vakavammin kuin koskaan ennen. Monissa jäsenvaltioissa
 ajatellaan, että Euroopan tasolla sovitut poliittiset toimintalinjat ovat
 joillakin tavoin syynä tähän kehitykseen.
 Lisääntyvä köyhyys vaikuttaa kielteisesti
 Euroopan kansalaisten elinoloihin, ja noin 40 miljoonaa eurooppalaista
 kärsii vakavasta aineellisesta puutteesta. Vaikka tämä luku pieneni selvästi
 vuosina 2005–2008, se alkoi taas kasvaa vuosien 2009 ja 2010 välillä, ja
 vakavasta aineellisesta puutteesta kärsivien ihmisten määrä lisääntyi yhdessä
 vuodessa 342 000:lla.
 Yksi aineellisen puutteen keskeisistä
 piirteistä on se, ettei ihmisellä ole mahdollisuuksia saada riittävää määrää
 riittävän laadukasta ruokaa. Vuonna 2010 yli 43 miljoonalla
 eurooppalaisella, toisin sanoen 8,7 prosentilla unionin väestöstä, oli
 vain joka toinen päivä varaa lihaa, kanaa tai kalaa sisältävään ateriaan tai
 vastaavaan kasvisateriaan – Maailman terveysjärjestö WHO:n määrittelemään
 päivittäiseen perustarpeeseen. Lisäksi vuotta 2011 koskevat alustavat luvut
 osoittavat tilanteen olevan heikentymässä.
 Ruoan puutetta selvästi pitemmälle menevä,
 erityisen vakava aineellisen puutteen muoto on asunnottomuus. Asunnottomuuden
 laajuutta on vaikea arvioida määrällisesti, mutta arvioiden mukaan Euroopassa
 oli 4,1 miljoonaa asunnotonta vuosina 2009–2010. Viimeaikainen asunnottomien
 määrän lisääntyminen johtuu matalan ja epätasaisen talouskasvun ja lisääntyvän
 työttömyyden sosiaalisista vaikutuksista. Vielä huolestuttavampaa on, että
 syntymässä on uusi asunnottomien ryhmä, joka koostuu lapsiperheistä, nuorista
 ja maahanmuuttajista.
 Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen uhkaavat
 25,4 miljoonaa lasta unionissa. Lapsiin kohdistuu yleisesti ottaen
 suurempi köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riski kuin muuhun väestöön
 (27 prosenttia verrattuna 23 prosenttiin). Tämä altistaa lapset
 aineelliselle puutteelle, joka ulottuu (huonoa) ravitsemusta laajemmalle.
 Esimerkiksi 5,7 miljoonan lapsen on pärjättävä ilman uusia (ei-käytettyjä)
 vaatteita, ja 4,7 miljoonalla ei ole kahta oikean kokoista kenkäparia
 (joka sään jalkineet mukaan luettuna). Näistä aineellisen puutteen muodoista
 kärsivät lapset eivät todennäköisesti menesty koulussa yhtä hyvin kuin
 parempiosaiset ikätoverinsa, heidän terveytensä ei ole yhtä hyvä, eivätkä he
 pääse hyödyntämään kaikkia kykyjään aikuisina.
 1.2 Unionin vastaus köyhyyteen ja
 aineelliseen puutteeseen
 Unionin tärkein väline työllisyyden
 tukemiseen, köyhyyden torjumiseen ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseen on
 nyt ja tulevaisuudessakin Euroopan sosiaalirahasto (ESR). Tästä
 rakennepoliittisesta välineestä tehdään suoria investointeja ihmisiin ja heidän
 taitoihinsa ja pyritään parantamaan heidän työllistymismahdollisuuksiaan. Osa
 köyhyyden vakavimmista muodoista kärsivistä, heikoimmassa asemassa olevista
 kansalaisista on kuitenkin niin syrjässä työmarkkinoilta, etteivät he hyödy
 ESR:n tarjoamista sosiaalista osallisuutta edistävistä toimenpiteistä.
 Vähävaraisimmille suunnatusta EU:n
 elintarvikejakeluohjelmasta on yli kahden vuosikymmenen ajan annettu
 elintarvikeapua näille henkilöille. Ohjelma perustettiin vuonna 1987
 tarkoituksena käyttää järkevällä tavalla maatalouden ylijäämät, jotka muuten
 olisi saatettu tuhota, antamalla tuotteet jäsenvaltioille, jotka olivat
 halukkaita hyödyntämään ne. Vuosien saatossa järjestelmästä tuli merkittävä
 elintarviketoimitusten lähde organisaatioille, jotka työskentelevät suorassa
 yhteydessä yhteiskunnan vähäosaisimpiin jäseniin ja jakavat heille
 elintarvikkeita. Yhteisen maatalouspolitiikan perättäisten uudistusten
 seurauksena interventiovarastojen odotetaan tyhjenevän ja olevan erittäin
 huonosti ennakoitavissa vuosina 2011–2020. Tämän vuoksi elintarvikkeiden
 jakeluohjelman alkuperäisiä perusteita ei enää ole olemassa, ja ohjelma päättyy
 vuoden 2013 lopussa.
 Aineellinen puute aiheuttaa kuitenkin edelleen
 vakavia ongelmia, ja yhteiskunnan vähävaraisimmat tarvitsevat jatkossakin apua
 EU:lta. Komissio on tarkastellut asiaa seuraavaa monivuotista rahoituskehystä
 koskevassa ehdotuksessaan ja varannut 2,5 miljardin määrärahan uuteen
 välineeseen, jolla torjutaan köyhyyden ja syrjäytymisen vakavimpia muotoja.
 Edellä todetun perusteella ehdotettavalla
 asetuksella perustetaan vuosiksi 2014–2020 uusi väline, joka täydentää nykyisiä
 koheesiopolitiikan välineitä ja etenkin Euroopan sosiaalirahastoa pureutumalla
 pahimpiin ja sosiaalisia mahdollisuuksia eniten heikentäviin köyhyyden
 muotoihin, toisin sanoen ruoan puutteeseen sekä asunnottomuuteen ja
 aineelliseen puutteeseen lasten osalta. Samalla tuetaan
 liitännäistoimenpiteitä, joilla pyritään sopeuttamaan unionin vähävaraisimmat
 henkilöt uudelleen yhteiskuntaan.
 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
 TULOKSET
 2.1 Intressitahojen kuuleminen
 Neuvostossa, Euroopan parlamentissa sekä
 kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten kanssa on käyty keskusteluja
 vähävaraisimmille suunnatun elintarvikkeiden jakeluohjelman puitteissa nykyisin
 annettavan avun muodoista ja saatu näin arvokkaita näkemyksiä ja ajatuksia
 tulevaisuutta varten. Lisäksi komissio on kuunnellut sidosryhmien näkemyksiä ja
 kuullut sekä elintarvikeavun jakelijoita että loppukäyttäjiä edustavia EU-tason
 kattojärjestöjä.
 Kansalaisjärjestöt esittivät voimakasta
 kritiikkiä elintarvikejakeluohjelmasta annettavaan tukeen vuonna 2012
 mahdollisesti tehtävää huomattavaa leikkausta kohtaan, ja alue- ja
 paikallisviranomaisten edustajat korostivat tuen merkitystä ja pyysivät, että
 ohjelmaa jatkettaisiin aikana, jona tarpeet vain kasvavat.
 Suuret hyväntekeväisyysorganisaatiot,
 ruokapankkeja edustavat kansalaisjärjestöt sekä lasten ja asunnottomien parissa
 työskentelevät organisaatiot ovat toistuvasti tuoneet esiin julkisen tuen ja
 etenkin EU-tuen tarpeen.
 Sekä edunsaajia että varsinaisia
 loppukäyttäjiä edustavien organisaatioiden kattojärjestöjen kanssa pidettiin
 kaksi kokousta. Organisaatiot pitivät yleisesti tervetulleena rahoitusvälineen
 soveltamisalan mahdollista laajentamista elintarvikeapua pitemmälle ja
 kannattivat ihmislähtöistä lähestymistapaa.
 Jäsenvaltioiden näkemykset rahoitusvälineestä
 jakautuvat: seitsemän jäsenvaltiota on ilmoittanut vastustavansa
 elintarvikejakeluohjelman jatkamista vuoden 2013 jälkeen. Muut jäsenvaltiot
 ovat puolestaan antaneet voimakkaan tukensa ohjelmalle. Kolmetoista
 jäsenvaltiota antoi joulukuussa 2011 julkilausuman, jossa ne vaativat
 elintarvikejakeluohjelman jatkamista vuoden 2013 jälkeen.
 Euroopan parlamentti on ilmoittanut useaan
 kertaan tukevansa voimakkaasti elintarvikeapuohjelman jatkamista Euroopan
 sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi.
 Yksitoista kattojärjestöä kirjoitti
 joulukuussa 2011 komissaari Andorille ja työllisyyden, sosiaaliasioiden ja
 osallisuuden pääosaston pääjohtajalle esittäen toiveen, että asunnottomuutta
 koskevan EU-strategian laatimista edistettäisiin. Myös Euroopan parlamentti
 vaati asunnottomuutta koskevaa strategiaa – ensiksi kirjallisessa kannantotossa
 vuonna 2010 ja sittemmin päätöslauselmassa vuonna 2011.
 Eurooppa-neuvoston 29. kesäkuuta 2012
 hyväksymässä kasvu- ja työllisyyssopimuksessa todetaan, että maakohtaisten
 suositusten täytäntöönpanossa jäsenvaltiot pureutuvat erityisesti työttömyyteen
 ja pyrkivät hoitamaan kriisin sosiaaliset seuraukset tehokkaasti ja että ne
 suunnittelevat ja toteuttavat tehokasta toimintapolitiikkaa köyhyyden
 torjumiseksi ja heikossa asemassa olevien ryhmien tukemiseksi.
 2.2 Vaikutusten arviointi
 Vaikutusten arvioinnin yhteydessä
 tarkasteltiin tärkeimpänä kysymyksenä uuden välineen soveltamisalaa.
 Tarkastellut vaihtoehdot olivat seuraavat: 0) ei rahoitusta, 1) nykyisen
 elintarvikkeiden jakeluohjelman jatkoksi perustettava uusi väline, joka
 rajoittuu elintarvikeavun jakeluun, 2) väline, joka täydentäisi elintarvikeavun
 jakelua liitännäistoimenpiteillä, joiden tavoitteena olisi elintarvikeavun
 saajien sosiaalinen osallisuus, ja 3) kokonaisvaltainen väline, jolla
 annettaisiin aineellista apua – ruoka-apua sekä tavara-apua asunnottomille ja
 vähävaraisille lapsille – ja johon yhdistettäisiin liitännäistoimenpiteitä,
 joiden tavoitteena olisi vähävaraisimpien sopeuttaminen uudelleen
 yhteiskuntaan.
 Vaihtoehdon 0 nettovaikutukset riippuvat
 siitä, kuinka saatavilla olevat määrärahat kohdennetaan uudelleen. Vaihtoehto
 nähtäisiin kuitenkin solidaarisuuden rapautumisena Euroopassa aikana, jona
 köyhyys lisääntyy. Vaihtoehtoon 1 verrattuna vaihtoehto 2 ja varsinkin
 vaihtoehto 3 merkitsevät jaettavan elintarvikeavun vähenemistä, sillä osa
 resursseista kohdennetaan muuntyyppisiin toimiin. Liitännäistoimenpiteiden
 pitäisi kuitenkin myös parantaa saatavien tulosten kestävyyttä. Vaihtoehtoa 3
 pidetään parhaana, sillä se antaa parhaat mahdollisuudet räätälöidä tuettavat
 toimenpiteet paikallisiin tarpeisiin.
 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
 EU:n toimenpiteet perustuvat SEUT-sopimuksen
 174 artiklaan, jonka mukaan unioni ”edistääkseen koko unionin sopusointuista
 kehitystä [...] kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen, sosiaalisen ja
 alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi”, sekä 175 artiklaan, jossa
 täsmennetään EU:n rakennerahastojen rooli tämän tavoitteen saavuttamisessa ja
 määrätään rakennerahastojen ulkopuolisista erityistoimista.
 EU-tason toiminta on tarpeen, kun otetaan
 huomioon köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen taso unionissa ja yksittäisten
 jäsenvaltioiden tilanteiden liian suuret erot. Tilannetta vakavoittaa talous-
 ja rahoituskriisi, joka on johtanut sosiaalisen yhteenkuuluvuuden
 heikentymiseen ja heikentänyt mahdollisuuksia saavuttaa Eurooppa 2020 -strategiaan
 sisältyvä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista koskeva tavoite.
 EU:n rahoitustuen avulla voidaan vauhdittaa
 kansallisen tason toimintaa, koordinoida eri tahojen toimia sekä kehittää ja
 ottaa käyttöön välineitä, joilla edistetään sosiaalista osallisuutta. Sen
 avulla unioni voi näyttää esimerkkiä muille.
 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Komission ehdotuksessa monivuotiseksi
 rahoituskehykseksi ehdotetaan 2,5 miljardin euron määrärahoja
 koheesiopolitiikan puitteissa kaudeksi 2014–2020.
 Asetuksen (EU) N:o ... (CPR) 84 artiklan
 3 kohdan mukaisesti rahaston kautta jäsenvaltiolle myönnetty tuki
 katsotaan osaksi Euroopan sosiaalirahastoon osoitettua rakennerahastojen
 osuutta.
 Vuosiksi 2014–2020 ehdotetut määrärahat || miljardia euroa
 Koheesiopolitiikka (rakennerahastot) josta vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto || 339 2,5
 *Kaikki luvut ilmoitettu vuoden 2011
 kiinteinä hintoina
 5. Asetuksen sisältö
 5.1 Tavoitteet ja soveltamisala
 Vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen
 avun rahaston, jäljempänä ’rahasto’, yleisenä tavoitteena on edistää
 sosiaalista yhteenkuuluvuutta unionissa myötävaikuttamalla siihen, että EU
 saavuttaa Eurooppa 2020 -strategiassa vahvistetun tavoitteen vähentää
 vähintään 20 miljoonalla köyhien, syrjäytyneiden ja köyhyys- tai syrjäytymisuhan
 alaisina elävien määrää.
 Käytännön erityistavoitteena on tukea
 kansallisia ohjelmia, joista tarjotaan vähävaraisimmille muuta tukea kuin
 rahoitustukea kumppaniorganisaatioiden välityksellä.
 Rahastosta rahoitettavien toimien kohteena on
 ruoan puute, asunnottomuus ja lasten aineellinen puute. Kukin jäsenvaltio voi
 itse päättää, paneutuuko se yhteen vai useampaan näistä ongelmista. Rahastosta
 voidaan myös tukea aineellista apua täydentäviä liitännäistoimenpiteitä, joilla
 edistetään vähävaraisimpien sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan.
 5.2 Tukikelpoinen väestö ja avun
 kohdentaminen
 Aineellista apua voidaan antaa unionin
 vähävaraisimmille. Jäsenvaltiot ja kumppaniorganisaatiot pystyvät parhaiten
 kohdentamaan avun ottaen huomioon paikalliset tarpeet, ja siksi niiden
 tehtävänä on määrittää perusteet, joiden mukaan avun kohteeksi tulevat vähävaraisimmat
 henkilöt kartoitetaan.
 Asetukseen sisältyy myös välillinen
 kohdennusjärjestelmä, sillä siinä määritellään jaettavan avun tyypit sen
 mukaan, onko kyse elintarvikkeista vai asunnottomien tai lasten
 henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista peruskulutustavaroista.
 5.3 Kumppaniorganisaatiot
 Kumppaniorganisaatioita ovat järjestöt, jotka
 jakavat elintarvikkeet tai tavarat vähävaraisimmille suoraan tai välillisesti.
 Jotta varmistetaan, että rahasto myötävaikuttaa köyhyyden kestävään
 vähentämiseen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen, elintarvikkeita ja
 tavaroita suoraan jakavien kumppaniorganisaatioiden on sitouduttava
 toteuttamaan aineellisen avun tarjoamista täydentäviä liitännäistoimenpiteitä,
 joiden tavoitteena on vähävaraisimpien sopeutuminen yhteiskuntaan. Näitä
 liitännäistoimenpiteitä voidaan tukea rahastosta.
 Kansalliset viranomaiset voivat joko itse
 ostaa elintarvikkeet ja tavarat ja antaa ne kumppaniorganisaatioiden käyttöön
 tai ne voivat antaa kumppaniorganisaatioille rahoitusta elintarvikkeiden ja
 tavaroiden ostoja varten. Jos kumppaniorganisaatio toteuttaa elintarvikkeiden
 ja tavaroiden ostot, se voi joko itse hoitaa jakelun tai antaa sen muiden kumppaniorganisaatioiden
 tehtäväksi.
 5.4 Täytäntöönpanosäännökset
 Rahasto pannaan täytäntöön koheesiopolitiikan
 mallin mukaan eli hallinnointi toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
 jäsenvaltiokohtaisten 7-vuotisten (2014–2020) toimintaohjelmien perusteella.
 Asetuksessa noudatetaan
 täytäntöönpanojärjestelyjen osalta rakennerahastojen lähestymistapaa, jonka
 mukaan jäsenvaltioilla on mahdollisuus halutessaan käyttää Euroopan
 sosiaalirahaston yhteydessä nimettyjä viranomaisia ja käyttöön otettuja
 menettelyitä. Näin voidaan minimoida hallinnolliset rasitteet, joita syntyy
 siirtymisestä nykyisestä vähävaraisimmille suunnatusta elintarvikkeiden
 jakelujärjestelmästä uuteen vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun
 rahastoon. Ohjelmakausia, seurantaa, arviointia sekä tiedotusta ja viestintää
 koskevia säännöksiä on kuitenkin rationalisoitu ja yksinkertaistettu, jotta ne
 olisivat oikeassa suhteessa rahaston erityistavoitteisiin ja kohderyhmiin.
 Tukikelpoisuussäännöissä on myös otettu huomioon
 rahaston luonne ja rahaston täytäntöönpanoon osallistuvat erilaiset toimijat.
 Asetuksessa säädetään useimpiin menoluokkiin sovellettavista
 yksinkertaistetuista kustannusmenetelmistä ja annetaan vaihtoehtoja muita
 luokkia varten.
 Varainhoidon hallinto- ja valvontajärjestelmä
 perustuu sekin rakennerahastojen periaatteisiin. Lisäksi joitakin säännöksiä on
 mukautettu ja yksinkertaistettu, jotta ne soveltuisivat rahastosta tuettaviin
 toimintatyyppeihin. Tämä koskee muun muassa ennakkorahoitusta, komissiolle esitettävien
 maksatushakemusten sisältöä ja suhteutettua valvontaa.
 Kumppaniorganisaatioiden mahdollisuudet saada
 tarvittavat varat ennakkoon ovat rajalliset. Myös jäsenvaltioilla voi olla
 vaikeuksia toimien ennakkorahoittamiseen tarvittavien resurssien saamisessa
 käyttöön. Lisäksi määrärahojen niukkuudesta kärsivät todennäköisesti juuri ne
 jäsenvaltiot, joissa vähävaraisimpia on eniten. Koska tilanne voisi vaarantaa
 rahaston tavoitteen saavuttamisen, ennakkorahoituksen tasoksi vahvistetaan
 11 prosenttia jäsenvaltion kokonaismäärärahoista. Näin voidaan kattaa
 enintään 90 prosenttia ensimmäisen vuoden avustuskampanjan kustannuksista,
 jos mukaan ei lasketa teknisestä tuesta, kuljetuksista, hallinnosta ja
 liitännäistoimenpiteistä aiheutuvia kustannuksia.
 2012/0295 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
 vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen
 avun rahastosta
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
 UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 3 kohdan,
 ottavat huomioon Euroopan komission
 ehdotuksen,
 sen jälkeen kun esitys
 lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
 kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitean lausunnon[1],
 ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[2],
 noudattavat tavallista
 lainsäätämisjärjestystä,
 sekä katsovat seuraavaa:
 (1) Eurooppa-neuvoston
 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamissa päätelmissä hyväksyttiin älykästä,
 kestävää ja osallistavaa kasvua koskeva unionin strategia, ja sen myötä unioni
 ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen vähentää vuoteen 2020
 mennessä vähintään 20 miljoonalla sellaisten ihmisten lukumäärää, joita
 uhkaa köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen.
 (2) Aineellisesta tai jopa vakavasta
 aineellisesta puutteesta kärsivien ihmisten lukumäärä kasvaa unionissa, ja nämä
 ihmiset ovat usein liian syrjäytyneitä voidakseen hyötyä asetuksen (EU) N:o
 [...CPR] ja etenkin asetuksen (EU) No [...ESF] aktivointitoimenpiteistä.
 (3) Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen 174 artiklassa määrätään, että edistääkseen koko unionin
 sopusointuista kehitystä unioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa
 taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi.
 (4) Vähävaraisimmille suunnatun
 eurooppalaisen avun rahaston, jäljempänä ’rahasto’, tulisi lisätä sosiaalista
 yhteenkuuluvuutta myötävaikuttamalla köyhyyden vähentämiseen unionissa
 tukemalla kansallisia ohjelmia, jotka tarjoavat vähävaraisimmille muuta kuin
 rahoitustukea, jolla helpotetaan ruoan puutetta, asunnottomuutta ja lasten
 aineellista puutetta.
 (5) Perussopimuksen 317 artiklan
 mukaisesti ja yhteisen hallinnoinnin puitteissa edellytykset, joilla komissio
 voi toteuttaa unionin yleisen talousarvion täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään,
 olisi täsmennettävä ja jäsenvaltioiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvät
 tehtävät olisi selkeytettävä. Näiden edellytysten avulla komission olisi
 voitava saada varmuus siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahastoa laillisesti
 ja asianmukaisesti ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon
 sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o
 [...][3], jäljempänä
 ’varainhoitoasetus’, tarkoitettua moitteettoman varainhoidon periaatetta
 noudattaen.
 (6) Kyseisillä säännöksillä myös
 varmistetaan, että tuettavat toimet ovat sovellettavan unionin ja kansallisen
 lainsäädännön mukaisia, etenkin vähävaraisimmille jaettavien tavaroiden
 turvallisuuden osalta.
 (7) Jotta voitaisiin perustaa
 asianmukainen rahoituskehys, komission tulisi täytäntöönpanosäädöksin vahvistaa
 jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen vuosijakauma käyttäen objektiivista
 ja avointa menetelmää, jossa otetaan huomioon köyhyyden ja aineellisen puutteen
 erot.
 (8) Kunkin jäsenvaltion
 toimenpideohjelmassa olisi kartoitettava ja perusteltava aineellisen puutteen
 muodot, joihin toiminta kohdistuu, sekä kuvattava sen vähävaraisimmille
 annettavan avun tavoitteet ja erityispiirteet, joka toteutetaan kansallisten
 ohjelmien tuella. Ohjelmaan tulisi sisältyä myös elementtejä, joiden avulla
 varmistetaan toimenpideohjelman tehokas ja vaikuttava täytäntöönpano.
 (9) Jotta rahaston vaikutus
 etenkin kansallisiin olosuhteisiin nähden olisi mahdollisimman suuri, on
 aiheellista vahvistaa menettely toimenpideohjelman mahdollista muuttamista
 varten.
 (10) Kokemusten ja parhaiden
 toimintatapojen vaihto tuo huomattavaa lisäarvoa, ja komission tulisi
 mahdollistaa tällainen tietojen vaihto.
 (11) Jotta toimintaohjelmien
 täytäntöönpanon edistymistä voidaan seurata, jäsenvaltioiden olisi laadittava
 ja toimitettava komissiolle vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset,
 joilla varmistetaan olennaisten ja ajantasaisten tietojen saatavuus. Samoista
 syistä komission ja kunkin jäsenvaltion olisi pidettävä vuosittain
 kahdenvälinen tarkastelukokous, jolleivät ne muuta sovi.
 (12) Jotta voidaan parantaa kunkin
 toimenpideohjelman laatua ja rakennetta sekä arvioida rahaston vaikuttavuutta
 ja tehokkuutta, olisi toteutettava ennakko- ja jälkiarvioinnit. Arviointeja
 olisi täydennettävä toimenpideohjelmasta tukea saaneisiin vähävaraisimpiin
 kohdistuvilla selvityksillä ja tarvittaessa ohjelmakauden aikana
 suoritettavilla arvioinneilla. Tähän liittyvät jäsenvaltioiden ja komission
 tehtävät olisi täsmennettävä.
 (13) Kansalaisilla on oikeus
 tietää, miten unionin rahoitusvarat sijoitetaan ja mitä vaikutuksia niillä on.
 Jotta voitaisiin varmistaa rahaston saavutuksia koskevan tiedon laaja jakelu ja
 rahoitusmahdollisuuksien saatavuus ja avoimuus, olisi vahvistettava
 tiedottamista ja viestintää koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat
 etenkin jäsenvaltioiden ja edunsaajien velvoitteita.
 (14) Sovelletaan yksilöiden
 suojelua henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaata liikkuvuutta
 koskevaa unionin lainsäädäntöä, etenkin yksilöiden suojelusta henkilötietojen
 käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä
 lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[4].
 (15) On tarpeen vahvistaa
 rahastosta toimintaohjelmille myönnettävän osarahoituksen enimmäistaso, jotta
 unionin varoilla olisi kerrannaisvaikutus, ja olisi otettava huomioon
 väliaikaisista talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden tilanne.
 (16) Kaikkialla unionissa olisi
 sovellettava rahaston tukikelpoisuuskautta, toimia ja menoja koskevia yhtenäisiä
 ja tasapuolisia sääntöjä. Tukikelpoisuusehdoissa olisi otettava huomioon
 rahaston tavoitteiden ja kohderyhmien erityisluonne etenkin toimien
 asianmukaisten tukikelpoisuusehtojen, tukimuotojen sekä korvaussääntöjen ja
 -ehtojen osalta.
 (17) Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa [ehdotus] maataloustuotteiden yhteisestä
 markkinajärjestelystä (YMJ-asetus)[5]
 säädetään, että julkisessa interventiossa ostetut tuotteet voidaan poistaa
 asettamalla ne käytettäviksi unionin vähävaraisimmille suunnatussa
 elintarvikkeiden jakeluohjelmassa, jos kyseisessä ohjelmassa niin säädetään.
 Koska tällaisten varastojen käytöstä, käsittelystä tai myynnistä saadut
 elintarvikkeet voivat olosuhteista riippuen olla taloudellisesti suotuisin
 vaihtoehto, tässä asetuksessa on aiheellista säätää tällaisesta
 mahdollisuudesta. Varastoja koskevasta liiketoimesta saadut määrät olisi
 käytettävä vähävaraisimpien eduksi, eikä niitä pitäisi käyttää ohjelmaan
 sovellettavan jäsenvaltioiden osarahoitusvelvoitteen pienentämisen perusteena.
 Jotta varmistetaan interventiovarastojen ja niistä saatavien tulojen
 mahdollisimman tehokas käyttö, komission pitäisi asetuksen (EU) N:o [YMJ]
 19 artiklan e alakohdan mukaisesti hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä,
 joissa vahvistetaan menettelyt sille, kuinka interventiovarastoissa olevia
 tuotteita voidaan käyttää, käsitellä tai myydä vähävaraisimmille suunnatussa
 ohjelmassa.
 (18) On tarpeen määrittää, minkä
 tyyppisiä toimia voidaan toteuttaa komission ja jäsenvaltioiden aloitteesta
 teknisenä tukena, jota tuetaan rahastosta.
 (19) Yhteisen hallinnoinnin
 periaatteen mukaisesti vastuun jäsenvaltion toimenpideohjelman
 täytäntöönpanosta ja valvonnasta olisi kuuluttava ensisijaisesti jäsenvaltiolle
 sen hallinto- ja valvontajärjestelmän kautta.
 (20) Jäsenvaltioiden olisi
 toteutettava riittävät toimenpiteet hallinto- ja valvontajärjestelmiensä
 asianmukaisen rakenteen ja toiminnan turvaamiseksi, jotta ne voivat taata
 rahaston laillisen ja asianmukaisen käytön. Sen vuoksi olisi täsmennettävä
 toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmiin sekä
 sääntöjenvastaisuuksien ja unionin lainsäädännön rikkomusten ehkäisyyn,
 toteamiseen ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet.
 (21) Jäsenvaltioiden olisi
 nimettävä hallintoviranomainen, todentamisviranomainen ja toiminnallisesti
 riippumaton tarkastusviranomainen toimenpideohjelmaansa varten. Jotta
 jäsenvaltiot voisivat toimia joustavasti perustaessaan valvontajärjestelmiään,
 on asianmukaista säätää siitä mahdollisuudesta, että hallintoviranomainen
 suorittaa myös todentamisviranomaisen tehtävät. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi
 voitava nimetä välittäviä elimiä, jotka suorittavat tietyt hallintoviranomaisen
 tai todentamisviranomaisen tehtävät. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden olisi
 ilmoitettava selkeästi niiden velvollisuudet ja tehtävät.
 (22) Päävastuu rahaston
 vaikuttavasta ja tehokkaasta täytäntöönpanosta on hallintoviranomaisella, mistä
 syystä sillä on merkittävä määrä toimenpideohjelman hallintoon ja seurantaan,
 varainhoitoon ja valvontaan sekä hankkeiden valintaan liittyviä tehtäviä. Sen
 velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava.
 (23) Todentamisviranomaisen olisi
 laadittava maksatushakemukset ja toimitettava ne komissiolle. Sen olisi
 laadittava tilinpäätökset ja todennettava tilinpäätöstietojen täydellisyys,
 oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että tileihin kirjatut menot ovat
 sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset. Sen velvollisuudet
 ja tehtävät olisi vahvistettava.
 (24) Tarkastusviranomaisen olisi
 varmistettava, että tehdään hallinto- ja valvontajärjestelmää, toimista
 poimittua asianmukaista otosta sekä tilinpäätöstä koskevia tarkastuksia. Sen
 velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava.
 (25) Varainhoidon valvontaa
 koskevaa komission toimivaltaa rajoittamatta olisi varmistettava jäsenvaltioiden
 ja komission välinen yhteistyö tämän asetuksen puitteissa ja vahvistettava
 perusteet, joiden mukaisesti komissio voi kansallisten järjestelmien
 valvontastrategiansa puitteissa määrittää, kuinka vakuuttavat takeet sen olisi
 saatava kansallisilta tarkastuslaitoksilta.
 (26) Olisi säädettävä komission
 vallasta ja vastuusta tarkistaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien
 toiminnan tosiasiallinen tehokkuus ja vaatia jäsenvaltiolta toimien
 toteuttamista. Jotta komissio voisi tehdä päätelmiä rahaston tuloksellisuudesta,
 sillä olisi myös oltava valta tehdä tarkastuksia, joissa keskitytään
 moitteettomaan varainhoitoon liittyviin seikkoihin.
 (27) Unionin talousarviositoumukset
 olisi toteutettava vuosittain. Ohjelman hallinnoinnin tehokkuuden
 varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa välimaksupyyntöjä, vuotuisen saldon
 maksamista sekä loppumaksun maksamista koskevat yhteiset säännöt.
 (28) Jotta voitaisiin varmistaa,
 että komissiolla on riittävä varmuus asiassa, välimaksua koskevan hakemuksen
 yhteydessä maksettavan määrän olisi oltava 90 prosenttia
 maksatushakemuksessa ilmoitetuista tukikelpoisista kustannuksista.
 (29) Toimenpideohjelman alussa
 maksettavalla ennakkomaksulla olisi varmistettava, että jäsenvaltiolla on heti
 toimenpideohjelman hyväksymisen jälkeen käytettävissään varat, joilla se tukee
 tuensaajia toimien täytäntöönpanossa. Tämä ennakkomaksu olisi käytettävä
 yksinomaan tähän tarkoitukseen, ja tuensaajien tulisi saada riittävä rahoitus,
 jotta ne voivat käynnistää toimen heti sen valinnan jälkeen.
 (30) Unionin taloudellisten etujen
 suojaamiseksi olisi voitava toteuttaa ajallisesti rajattuja toimenpiteitä,
 joiden avulla valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää
 maksatuksen, jos on näyttöä merkittävistä puutteista hallinto- ja
 valvontajärjestelmän toiminnassa tai maksatushakemukseen liittyvistä
 sääntöjenvastaisuuksista taikka jos asiakirjojen toimittaminen tilien
 tarkastamista ja hyväksymistä varten on laiminlyöty.
 (31) Jotta voitaisiin suojata
 unionin taloudellisia etuja ja tarjota ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon
 varmistamiseen tarvittavat resurssit, olisi oltava toimenpiteitä, joiden avulla
 komissio voi keskeyttää maksatuksen.
 (32) Jotta voitaisiin varmistaa,
 että unionin talousarviosta varainhoitovuonna rahoitetut menot käytetään
 sovellettavien sääntöjen mukaisesti, olisi luotava asianmukaiset puitteet
 vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä varten. Nimettyjen elinten olisi
 näissä puitteissa toimitettava komissiolle toimenpideohjelman osalta
 hallinnollinen vahvistuslausuma, varmennetut tilinpäätöstiedot, vuotuinen
 tiivistelmä lopullisista tilintarkastuskertomuksista ja suoritetuista
 tarkastuksista, riippumaton tarkastuslausunto ja tarkastuskertomus.
 (33) On tarpeen määritellä
 rahastoon sovellettavaa vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva
 yksityiskohtainen menettely, jotta varmistetaan näiden järjestelyjen selkeä
 perusta ja oikeusvarmuus. On tärkeää antaa jäsenvaltiolle rajallinen
 mahdollisuus määrittää tilinpäätöksessään varaus sellaisen erän osalta, johon
 kohdistuu tarkastusviranomaisen kanssa käynnissä oleva menettely.
 (34) Unionin talousarvion ja
 jäsenvaltioiden oikeusvarmuuden turvaamiseksi on aiheellista vahvistaa
 erityiset järjestelyt ja menettelyt jäsenvaltioiden ja komission tekemiä
 rahoitusoikaisuja varten ja etenkin määritellä tilanteet, joissa sovellettavan
 unionin tai kansallisen lainsäädännön rikkominen voi johtaa rahoitusoikaisun
 tekemiseen.
 (35) Toimiin kohdistuvien
 tarkastusten tiheyden olisi oltava oikeassa suhteessa rahastosta annettavan
 unionin tuen määrään. Olisi etenkin vähennettävä suoritettavien tarkastusten
 määrää, kun toimeen liittyvien tukikelpoisten menojen yhteismäärä on enintään
 100 000 euroa. Olisi kuitenkin oltava mahdollista suorittaa tarkastuksia
 milloin tahansa, kun on näyttöä sääntöjenvastaisuudesta tai petoksesta, tai
 osana otantatarkastusta. Jotta komission tekemien tarkastusten määrä olisi
 oikeassa suhteessa riskiin, komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia
 koskevaa tarkastustyötään, jos merkittäviä puutteita ei ole tai jos voidaan luottaa
 tarkastusviranomaiseen. Tarkastusten soveltamisalassa olisi lisäksi otettava
 täysimääräisesti huomioon rahaston tavoite ja kohderyhmien erityisominaisuudet.
 (36) Rahoituskurin varmistamiseksi
 on aiheellista määrittää talousarviositoumuksen osan vapauttamista koskevat
 järjestelyt toimenpideohjelmassa, erityisesti silloin, kun erän osalta voidaan
 tehdä poikkeus vapauttamisesta, etenkin jos täytäntöönpanon viiveet johtuvat
 olosuhteista, jotka ovat asianomaisesta osapuolesta riippumattomia, epätavanomaisia
 tai ennalta arvaamattomia, ja joiden seurauksia ei osoitetusta huolellisuudesta
 huolimatta voida välttää.
 (37) Tämän asetuksen tiettyjen
 muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle
 olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia
 delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti seuraavista:
 jäsenvaltioiden velvollisuudet, jotka koskevat sääntöjenvastaisuuksien
 ilmoittamismenettelyä ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperintää, toimia
 koskevassa tiedonvaihdossa noudatettavat toimintatavat, asianmukaiseen
 jäljitysketjuun liittyvät järjestelyt, kansallisten tarkastusten edellytykset,
 hallinto- ja todentamisviranomaisten nimeämistä koskevat kriteerit, yleisesti
 hyväksyttyjen tietovälineiden määrittäminen ja rahoitusoikaisun suuruuden
 määrittämisperusteet. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa
 valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.
 (38) Komission olisi delegoituja
 säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset
 asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti,
 hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
 (39) Komissiolle olisi annettava
 valta antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksiä kokonaismäärärahojen
 vuotuisesta jakautumisesta jäsenvaltioittain, päätöksiä vuotuisten määrärahojen
 jaosta kullekin jäsenvaltiolle, päätöksiä toimenpideohjelmien hyväksymisestä,
 päätöksiä maksujen keskeyttämisestä, päätöksiä rahoitusoikaisuista ja
 vapauttamisen tapauksessa päätöksiä ohjelmien hyväksymisestä annettujen
 päätösten muuttamisesta.
 (40) Jotta tämän asetuksen
 täytäntöönpanolle voitaisiin varmistaa yhdenmukaiset edellytykset, vuotuisten
 ja lopullisten täytäntöönpanokertomusten mallia ja yhteisten indikaattoreiden luetteloa,
 tuen loppukäyttäjiä koskevan jäsennellyn selvityksen mallia, jäsenvaltion ja
 komission välistä tiedonvaihtoa koskevaa sähköistä järjestelmää, hallinnollisen
 vahvistuslausuman mallia, tarkastusstrategian, tarkastuslausunnon ja vuotuisen
 tarkastuskertomuksen malleja sekä otantamenetelmää, tarkastusten aikana
 kerättyjen tietojen käyttöä ja maksatushakemusten mallia koskevaa
 täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista,
 joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen
 (EU) N:o 182/2011[6]
 mukaisesti.
 (41) Tässä asetuksessa noudatetaan
 perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa
 tunnustetut periaatteet, mukaan luettuina ihmisarvon sekä yksityis- ja
 perhe-elämän kunnioittaminen, oikeus henkilötietojen suojaan, lapsen oikeudet,
 ikääntyneiden henkilöiden oikeudet, naisten ja miesten välinen tasa-arvo ja
 syrjintäkielto. Tätä asetusta on sovellettava näiden oikeuksien ja
 periaatteiden mukaisesti.
 (42) Koska tämän asetuksen
 tavoitetta eli sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kohentamista unionissa sekä
 myötävaikuttamista köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan ei voida
 riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa
 paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
 tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen
 mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen
 mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen
 saavuttamiseksi tarpeen,
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
 I OSASTO: YLEISET MÄÄRÄYKSET
 1 artikla
 Kohde
 1. Tällä asetuksella perustetaan
 vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto, jäljempänä ’rahasto’,
 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi
 ajaksi, määritellään rahaston tavoitteet, siitä myönnettävän tuen soveltamisala
 ja käytettävissä olevat varat ja niiden jakoperusteet sekä vahvistetaan
 säännöt, jotka ovat tarpeen rahaston vaikuttavuuden varmistamiseksi.
 2 artikla
 Määritelmät
 Sovelletaan seuraavia määritelmiä:
 1) ’vähävaraisimmilla’ tarkoitetaan
 luonnollisia henkilöitä, jotka ovat yksittäisiä henkilöitä tai tällaisten
 henkilöiden muodostamia perheitä, kotitalouksia tai ryhmiä, joiden avuntarve on
 todettu kansallisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymin objektiivisin
 perustein tai kumppaniorganisaatioiden määrittelemin ja kyseisten
 toimivaltaisten viranomaisten hyväksymin perustein;
 2) ’kumppaniorganisaatioilla’
 tarkoitetaan julkisia elimiä tai voittoa tavoittelemattomia organisaatioita,
 jotka jakavat elintarvikkeet tai tavarat vähävaraisimmille suoraan tai muiden
 kumppaniorganisaatioiden välityksellä ja joiden toimet hallintoviranomainen on
 valinnut 29 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti;
 3) ’kansallisilla ohjelmilla’
 tarkoitetaan ohjelmia, joilla on ainakin osittain samat tavoitteet kuin
 rahastolla ja joita julkisia elimet tai voittoa tavoittelemattomat
 organisaatiot toteuttavat kansallis-, alue- tai paikallistasolla;
 4) ’toimella’ tarkoitetaan hanketta,
 sopimusta tai toimenpidettä, jonka kyseisen toimenpideohjelman
 hallintoviranomainen on valinnut tai joka on valittu hallintoviranomaisen
 valvonnassa ja jolla edistetään siihen liittyvän toimenpideohjelman
 tavoitteiden saavuttamista;
 5) ’päätökseen saadulla toimella’
 tarkoitetaan toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu
 kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki
 asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu tuki vastaavasta
 toimenpideohjelmasta;
 6) ’tuensaajalla’ tarkoitetaan toimien
 käynnistämisestä tai käynnistämisestä ja täytäntöönpanosta vastaavaa julkista
 tai yksityistä tahoa;
 7) ’loppukäyttäjillä’ tarkoitetaan
 vähävaraisimpia, jotka vastaanottavat elintarvikkeita tai tavaroita ja/tai hyötyvät
 liitännäistoimenpiteistä;
 8) ’julkisella tuella’ tarkoitetaan
 toimelle annettavaa rahoitustukea, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai
 paikallisviranomaisten talousarviovaroista, rahastoa varten varatuista unionin
 talousarviovaroista, julkisoikeudellisten yhteisöjen talousarviovaroista taikka
 viranomaisten tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY
 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitettujen julkisoikeudellisten laitosten
 muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista;
 9) ’välittävällä elimellä’ tarkoitetaan
 julkista tai yksityistä yhteisöä, joka toimii hallinto- tai
 todentamisviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tällaisen viranomaisen
 puolesta tuensaajien täytäntöönpanotoimiin liittyviä tehtäviä;
 10) ’tilivuodella’ tarkoitetaan 1 päivänä
 heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta
 ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen
 tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 päättyvää
 jaksoa; viimeinen tilivuosi on 1 päivänä heinäkuuta 2022 alkava ja
 30 päivänä kesäkuuta 2023 päättyvä jakso;
 11) ’varainhoitovuodella’ tarkoitetaan
 tammikuun 1 päivänä alkavaa ja joulukuun 31 päivänä päättyvää jaksoa.
 3 artikla
 Tavoitteet
 Rahaston avulla edistetään sosiaalista
 yhteenkuuluvuutta unionissa myötävaikuttamalla siihen, että
 Eurooppa 2020 -strategian mukainen tavoite vähentää vähintään
 20 miljoonalla köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien
 ihmisten määrää saavutetaan. Rahastolla edistetään erityistavoitetta, joka
 koskee köyhyyden pahimpien muotojen lieventämistä unionissa tarjoamalla
 vähävaraisimmille muuta tukea kuin rahoitustukea. Tämän tavoitteen
 saavuttamista mitataan rahastosta tukea saavien henkilöiden lukumäärällä.
 4 artikla
 Tuen
 soveltamisala
 1. Rahastosta tuetaan
 kansallisia ohjelmia, joiden puitteissa elintarvikkeita ja asunnottomien tai
 lasten henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettuja peruskulutustavaroita jaetaan
 vähävaraisimmille jäsenvaltioiden valitsemien kumppaniorganisaatioiden
 välityksellä.
 2. Rahastosta voidaan tukea
 liitännäistoimenpiteitä, joilla täydennetään elintarvike- ja tavara-avun
 jakamista ja edistetään vähävaraisimpien sosiaalista osallisuutta.
 3. Rahastosta tuetaan
 vähävaraisimmille annettavan muun kuin rahoitustuen alaan liittyvää keskinäistä
 oppimista, verkottumista ja hyvien toimintatapojen levittämistä.
 5 artikla
 Periaatteet
 1) Rahastolle kohdennettu unionin
 talousarvion osa toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission yhteisen
 hallinnoinnin puitteissa varainhoitoasetuksen 55 artiklan 1 kohdan
 b alakohdan mukaisesti, lukuun ottamatta komission aloitteesta annettavaa
 teknistä tukea, joka toteutetaan suoran hallinnoinnin puitteissa varainhoitoasetuksen
 55 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
 2) Komissio ja jäsenvaltiot
 varmistavat, että rahaston tuki on unionin politiikkojen ja prioriteettien
 mukaista ja että se täydentää unionin muita välineitä.
 3) Rahastosta annettava tuki pannaan
 täytäntöön tiiviissä yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden välillä.
 4) Jäsenvaltiot ja niiden tätä varten
 nimeämät elimet vastaavat toimenpideohjelmien täytäntöönpanosta sekä tämän
 asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamisesta jäsenvaltion
 institutionaalisen, oikeudellisen ja rahoituskehyksen mukaisesti edellyttäen,
 ettei tämän asetuksen noudattamisesta muuta johdu.
 5) Rahaston täytäntöönpanoon ja
 käyttöön liittyvien järjestelyjen ja erityisesti raportointiin, arviointiin,
 hallinnointiin ja valvontaan liittyvien taloudellisten ja hallinnollisten
 resurssien osalta on otettava huomioon suhteellisuusperiaate kohdennettavan
 tuen määrän suhteen.
 6) Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat
 kukin oman vastuualueensa mukaisesti yhteensovittamisen Euroopan
 sosiaalirahaston sekä unionin muiden politiikkojen ja välineiden välillä.
 7) Komissio ja jäsenvaltiot sekä
 tuensaajat noudattavat moitteettoman varainhoidon periaatetta
 varainhoitoasetuksen 26 artiklan mukaisesti.
 8) Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat
 rahaston vaikuttavuuden erityisesti seurannan, raportoinnin ja arvioinnin
 kautta.
 9) Suorittaessaan rahastoon liittyviä
 tehtäviään komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät tuensaajien hallinnollisen
 rasituksen vähentämiseen.
 10) Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat,
 että naisten ja miesten välistä tasa-arvoa sekä sukupuolinäkökulman mukaan
 ottamista edistetään rahaston toteuttamisen eri vaiheissa. Komissio ja
 jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimet estääkseen sukupuoleen, rotuun tai
 etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai
 sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän rahastosta saatavilla olevan
 tuen osalta.
 11) Rahastosta rahoitettavien toimien on
 oltava unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. Rahastoa voidaan käyttää
 vain sellaisten elintarvikkeiden ja tavaroiden jakamiseen, jotka ovat
 kulutustavaroiden turvallisuutta koskevan unionin lainsäädännön mukaisia.
 12) Jäsenvaltioiden ja tuensaajien on
 valittava elintarvikkeet ja tavarat objektiivisin perustein. Elintarvikkeisiin
 – ja tapauksen mukaan tavaroihin – sovellettavissa valintaperusteissa on myös
 otettava huomioon ilmastoon ja ympäristöön liittyvät näkökohdat, jotta voidaan
 etenkin vähentää elintarvikejätteen määrää.
 II OSASTO: MÄÄRÄRAHAT JA OHJELMATYÖ
 6 artikla
 Kokonaismäärärahat
 1. Rahaston talousarviositoumuksiin
 käytettävissä olevat kokonaismäärärahat kaudella 2014–2020 ovat
 2 500 000 000 euroa vuoden 2011 hintoina liitteessä II
 vahvistetun vuosijakauman mukaisesti.
 2. Ohjelmatyötä varten ja
 määrien ottamiseksi myöhemmin unionin yleiseen talousarvioon määrärahoihin
 tehdään vuosittain kahden prosentin indeksikorjaus.
 3. Komissio hyväksyy
 täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan jäsenvaltiokohtaisten
 kokonaismäärärahojen vuosijakauma, asetuksen (EU) N:o ... (CPR) 84 artiklan
 5 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 4
 kohdan soveltamista; tässä otetaan huomioon seuraavat Eurostatin vahvistamat
 indikaattorit:
 a) vakavaa aineellista puutetta kokeva
 väestö;
 b) erittäin alhaisen työssäkäyntiasteen
 kotitalouksissa elävä väestö.
 4. Kokonaismäärärahoista 0,35
 prosenttia kohdennetaan komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen.
 7 artikla
 Toimintaohjelma
 1. Kunkin jäsenvaltion on
 toimitettava komissiolle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen
 voimaantulosta 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavaa ja 31 päivänä
 joulukuuta 2020 päättyvää jaksoa koskeva yksi toimenpideohjelma, joka sisältää
 seuraavat seikat:
 a) toimenpideohjelman kohteena olevat
 aineellisen puutteen tyypit ja perustelut niiden valinnalle sekä kuvaus kustakin
 kohteena olevasta aineellisen puutteen tyypistä, kuvaus elintarvikkeiden tai
 tavaroiden jakamisen pääpiirteistä ja tavoitteista sekä kuvaus tarjottavista
 liitännäistoimenpiteistä, ottaen huomioon 14 artiklan mukaisesti suoritetun
 ennakkoarvioinnin tulokset;
 b) kuvaus kuhunkin toimien kohteena olevaan
 aineellisen puutteen tyyppiin kohdistuvista vastaavista kansallisista
 ohjelmista;
 c) kuvaus vähävaraisimpiin sovellettavien
 tukikelpoisuusperusteiden vahvistamismenettelystä, joka on tarvittaessa eriytetty
 kohteena olevien aineellisen puutteen tyyppien mukaan;
 d) toimien valintaperusteet ja kuvaus
 valintamenettelystä, joka on tarvittaessa eriytetty kohteena olevien
 aineellisen puutteen tyyppien mukaan;
 e) kumppaniorganisaatioiden
 valintaperusteet, jotka on tarvittaessa eriytetty toiminnan kohteena olevien
 aineellisen puutteen tyyppien mukaan;
 f) kuvaus menettelystä, jolla varmistetaan
 keskinäinen täydentävyys Euroopan sosiaalirahaston kanssa;
 g) kuvaus toimenpideohjelman
 täytäntöönpanosäännöksistä, joihin sisältyvät hallintoviranomaisen,
 soveltuvissa tapauksissa todentamisviranomaisen, tarkastusviranomaisen ja sen
 elimen tunnistetiedot, jolle komissio suorittaa maksut, sekä kuvaus
 seurantamenettelystä;
 h) kuvaus toteutettavista toimenpiteistä,
 joilla pyritään saamaan toimivaltaiset alue-, paikallis- ja muut viranomaiset
 sekä kansalaisyhteiskuntaa edustavat elimet ja tasa-arvon ja syrjimättömyyden
 edistämisestä vastaavat elimet mukaan toimenpideohjelman valmisteluun;
 i) kuvaus siitä, miten 25 artiklan
 2 kohdan mukaista teknistä tukea aiotaan käyttää, mukaan lukien
 toimenpiteet, joilla lisätään tuensaajien hallinnollisia valmiuksia
 toimenpideohjelman täytäntöönpanon osalta;
 j) rahoitussuunnitelma, jossa on seuraavat
 taulukot:
 i) taulukko, jossa eritellään vuosikohtaisesti
 18 artiklan mukaisesti rahastosta annettavaan tukeen varatut määrärahat ja
 18 artiklan mukainen osarahoitus;
 ii) taulukko, jossa täsmennetään koko
 ohjelmakauden osalta toimenpideohjelmasta kuhunkin aineellisen puutteen
 tyyppiin kohdistettavan tuen kokonaismäärärahat sekä vastaavat
 liitännäistoimenpiteet.
 Edellä e alakohdassa tarkoitettujen
 elintarvikkeita tai tavaroita suoraan jakavien kumppaniorganisaatioiden on
 sitouduttava toteuttamaan aineellisen avun tarjoamista täydentäviä
 toimenpiteitä, joiden tavoitteena on vähävaraisimpien sosiaalinen osallisuus,
 riippumatta siitä, tuetaanko näitä toimenpiteitä rahastosta.
 2. Toimenpideohjelman laatii
 jäsenvaltio tai sen nimeämä viranomainen yhteistyössä toimivaltaisten alue-,
 paikallis- ja muiden viranomaisten sekä kansalaisyhteiskuntaa edustavien
 elimien ja tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavien elimien
 kanssa.
 3. Jäsenvaltioiden on laadittava
 toimenpideohjelmansa liitteessä I vahvistetun mallin mukaisesti.
 8 artikla
 Toimenpideohjelman
 hyväksyminen
 1. Komissio arvioi
 toimenpideohjelman johdonmukaisuuden tähän asetukseen nähden ja sen, miten
 toimenpideohjelma edistää rahaston tavoitteiden toteuttamista, ottaen huomioon
 14 artiklan mukaisesti suoritetun ennakkoarvioinnin.
 2. Komissio voi esittää
 huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa toimenpideohjelman toimittamispäivästä.
 Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot ja
 tarvittaessa tarkistettava ehdotettua toimenpideohjelmaa.
 3. Komissio hyväksyy
 toimenpideohjelman täytäntöönpanosäädöksellä aikaisintaan 1 päivänä
 tammikuuta 2014 ja viimeistään kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio
 on virallisesti toimittanut ohjelmaehdotuksensa, edellyttäen että komission
 2 kohdan mukaisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla
 huomioon.
 9 artikla
 Toimenpideohjelman
 muuttaminen
 1. Jäsenvaltio voi esittää
 toimenpideohjelman muuttamista koskevan pyynnön. Sen mukana on oltava
 tarkistettu toimenpideohjelma ja muutoksen perustelut.
 2. Komissio arvioi 1 kohdan
 mukaisesti toimitetut tiedot ottaen huomioon jäsenvaltion toimittamat
 perustelut. Komissio voi esittää huomautuksia, ja jäsenvaltion on toimitettava
 komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot.
 3. Komissio hyväksyy
 täytäntöönpanosäädöksillä toimenpideohjelman muutoksen viimeistään viiden
 kuukauden kuluttua siitä kun jäsenvaltio on virallisesti toimittanut
 ehdotuksensa, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset
 on otettu riittävällä tavalla huomioon.
 10 artikla
 Tietojenvaihtofoorumi
 Komissio perustaa EU-tason foorumin, jolla
 helpotetaan vähävaraisimmille annettavaa muuta tukea kuin rahoitustukea
 koskevaa kokemusten vaihtoa, valmiuksien parantamista ja verkottumista sekä
 aiheeseen liittyvien tulosten levittämistä.
 Lisäksi komissio kuulee vähintään kerran
 vuodessa kumppaniorganisaatioita unionin tasolla edustavia organisaatioita
 rahastosta annettavan tuen täytäntöönpanosta.
 III OSASTO: SEURANTA, ARVIOINTI, TIEDOTUS JA
 VIESTINTÄ
 11 artikla
 Täytäntöönpanokertomukset
 ja indikaattorit
 1. Jäsenvaltioiden on vuosina
 2015–2022 toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 30 päivänä
 kesäkuuta toimenpideohjelman vuotuinen täytäntöönpanokertomus edelliseltä
 varainhoitovuodelta.
 2. Jäsenvaltioiden on laadittava
 vuotuinen täytäntöönpanokertomus komission vahvistaman mallin mukaisesti, ja
 mukana on oltava yhteisten panos- ja tulosindikaattoreiden luettelo.
 3. Vuotuiset
 täytäntöönpanokertomukset katsotaan hyväksyttäviksi, jos ne sisältävät kaikki
 2 kohdassa tarkoitetussa mallissa vaaditut tiedot yhteiset indikaattorit
 mukaan luettuina. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle hyväksynnän epäämisestä
 15 työpäivän kuluessa vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen
 vastaanottamispäivästä. Mikäli komissio ei ole lähettänyt ilmoitusta tämän
 määräajan kuluessa, kertomus katsotaan hyväksyttäväksi.
 4. Komissio tarkastelee
 vuotuista täytäntöönpanokertomusta ja ilmoittaa jäsenvaltiolle huomautuksensa
 kahden kuukauden kuluessa vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen
 vastaanottamisesta.
 Mikäli komissio ei esitä huomautuksia tässä määräajassa,
 kertomus katsotaan hyväksytyksi.
 5. Jäsenvaltion on toimitettava
 toimenpideohjelmaa koskeva lopullinen täytäntöönpanokertomus viimeistään
 30 päivänä syyskuuta 2023.
 Jäsenvaltioiden on laadittava lopullinen
 täytäntöönpanokertomus komission vahvistaman mallin mukaisesti.
 Komissio tarkastelee lopullista
 täytäntöönpanokertomusta ja ilmoittaa jäsenvaltiolle huomautuksensa viiden
 kuukauden kuluessa lopullisen kertomuksen vastaanottamisesta.
 Mikäli komissio ei esitä huomautuksia tässä
 määräajassa, kertomus katsotaan hyväksytyksi.
 6. Komissio hyväksyy vuotuisen
 täytäntöönpanokertomuksen mallin, yhteisten indikaattoreiden luettelo mukaan
 luettuna, ja lopullisen täytäntöönpanokertomuksen mallin
 täytäntöönpanosäädöksellä. Tämä täytäntöönpanosäädös annetaan 60 artiklan
 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
 7. Komissio voi esittää
 jäsenvaltiolle huomautuksia toimenpideohjelman täytäntöönpanosta.
 Hallintoviranomaisen on ilmoitettava toteutetuista korjaavista toimenpiteistä
 komissiolle kolmen kuukauden kuluessa.
 8. Hallintoviranomaisen on
 julkaistava tiivistelmä kunkin vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen ja
 lopullisen täytäntöönpanokertomuksen sisällöstä.
 12 artikla
 Kahdenvälinen
 tarkastelukokous
 1. Komissio ja kukin jäsenvaltio
 tapaavat vuosittain vuosina 2014–2022, jollei muuta sovita, tarkastellakseen
 toimenpideohjelman täytäntöönpanon edistymistä ottaen soveltuvin osin huomioon
 vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen sekä 11 artiklan 7 kohdassa
 tarkoitetut komission huomautukset.
 2. Kahdenvälisen
 tarkastelukokouksen puheenjohtajana toimii komissio.
 3. Jäsenvaltion on
 varmistettava, että komission kokouksessa esittämien huomioiden seurauksena
 toteutetaan asiamukaisia jatkotoimia.
 13 artikla
 Arviointia
 koskevat yleiset säännökset
 1. Jäsenvaltioiden on annettava
 käyttöön arviointien toteuttamiseksi tarvittavat resurssit ja huolehdittava,
 että käytössä on menettelyjä, joilla tuotetaan ja kerätään arviointeja varten
 tarvittavat tiedot, myös 11 artiklassa tarkoitettuihin yhteisiin
 indikaattoreihin liittyvät tiedot.
 2. Arvioinnit on annettava
 sellaisten asiantuntijoiden tehtäväksi, jotka ovat toiminnallisesti
 riippumattomia toimenpideohjelman täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista.
 Kaikki arvioinnit on julkaistava kokonaisuudessaan.
 14 artikla
 Ennakkoarviointi
 1. Jäsenvaltioiden on
 toteutettava toimenpideohjelmaa koskeva ennakkoarviointi.
 2. Ennakkoarviointi on
 toteutettava toimenpideohjelmien valmistelusta vastaavan viranomaisen
 vastuulla. Se on esitettävä komissiolle samanaikaisesti toimenpideohjelman
 kanssa, ja mukaan on liitettävä tiivistelmä.
 3. Ennakkoarvioinneissa on
 arvioitava seuraavia seikkoja:
 a) myötävaikutus unionin tavoitteeseen
 vähentää vuoteen 2020 mennessä vähintään 20 miljoonalla köyhyyden tai
 sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien ihmisten määrää, ottaen huomioon
 toimien kohteeksi valittu aineellisen puutteen tyyppi sekä köyhyyttä,
 sosiaalista syrjäytymistä ja aineellista puutetta koskevat kansalliset
 olosuhteet;
 b) ehdotetun toimenpideohjelman sisäinen
 johdonmukaisuus ja suhde muihin asiaan liittyviin rahoitusvälineisiin;
 c) talousarviomäärärahojen jaon ja
 toimenpideohjelman tavoitteiden keskinäinen vastaavuus;
 d) odotettujen tuotosten vaikutus tuloksiin;
 e) toimenpideohjelman seurannassa ja
 arvioinneissa tarvittavien tietojen keräämisessä sovellettavien menettelyjen
 soveltuvuus.
 15 artikla
 Arviointi
 ohjelmakauden aikana
 1. Hallintoviranomainen voi
 ohjelmakauden aikana toteuttaa arviointeja, joissa arvioidaan
 toimenpideohjelman vaikuttavuutta ja tehokkuutta.
 2. Hallintoviranomaisen on
 vuosina 2017 ja 2021 toteutettava loppukäyttäjiä koskeva jäsennelty selvitys
 komission antaman mallin mukaisesti. Komissio hyväksyy mallin
 täytäntöönpanosäädöksellä. Tämä täytäntöönpanosäädös annetaan 60 artiklan
 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
 3. Komissio voi toteuttaa omasta
 aloitteestaan toimenpideohjelmien arvioinnin.
 16
 artikla
 Jälkiarviointi
 Komissio toteuttaa omasta aloitteestaan ja
 tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ulkoisten asiantuntijoiden
 avustuksella jälkiarvioinnin, jossa tarkastellaan saatujen tulosten
 vaikuttavuutta ja kestävyyttä sekä mitataan rahaston tuoma lisäarvo.
 Jälkiarviointi on suoritettava loppuun 31 päivään joulukuuta 2023
 mennessä.
 17 artikla
 Tiedotus ja
 viestintä
 1. Jäsenvaltion on tiedotettava
 rahastosta rahoitettavista toimista ja tehtävä niitä tunnetuiksi.
 Tiedotustoimet on suunnattava vähävaraisimmille, tiedotusvälineille ja
 laajemmalle yleisölle. Siinä on korostettava unionin roolia ja varmistettava,
 että rahastosta myönnettävä tuki saa näkyvyyttä.
 2. Rahastosta myönnettävän tuen
 avoimuuden varmistamiseksi hallintoviranomaisen on pidettävä yllä luetteloa,
 joka käsittää rahastosta tuettavat toimet CSV- tai XML-muodossa ja johon voi
 tutustua verkkosivuston kautta. Luettelossa on oltava ainakin seuraavat tiedot:
 tuensaajan nimi ja osoite, myönnetyn unionin rahoituksen määrä sekä toimien
 kohteena oleva aineellisen puutteen tyyppi.
 Toimet käsittävää luetteloa on päivitettävä vähintään
 joka kahdestoista kuukausi.
 3. Toimen toteuttamisen aikana
 tuensaajien ja kumppaniorganisaatioiden on tiedotettava yleisölle rahastosta
 saadusta tuesta sijoittamalla vähintään yksi toimea ja sille Euroopan unionilta
 saatavaa rahoitustukea esittelevä juliste (vähimmäiskoko A3) jokaiselle
 elintarvikkeiden ja tavaroiden jakelupaikalle ja liitännäistoimenpiteiden
 toteutuspaikalle siten, että se on helposti yleisön nähtävissä, paitsi jos tämä
 ei ole mahdollista jakeluolosuhteiden vuoksi.
 Mikäli tuensaajalla ja kumppaniorganisaatioilla on
 verkkosivustot, niiden on myös esitettävä kyseisillä verkkosivustoilla lyhyt
 kuvaus toimesta, sen tavoitteista ja tuloksista korostaen Euroopan unionilta
 saatua rahoitustukea.
 4. Kaikessa tuensaajan ja
 kumppaniorganisaatioiden tiedotuksessa ja viestinnässä on tuotava esiin rahastosta
 saatu tuki toimelle lisäämällä materiaaliin unionin tunnus sekä viittaus
 unioniin ja rahastoon.
 5. Hallintoviranomaisen on
 tiedotettava tuensaajille, että tuensaajat mainitaan 2 kohdan mukaisesti
 julkaistussa toimien luettelossa. Hallintoviranomaisen on toimitettava
 tiedotus- ja julkaisupaketit sähköisessä muodossa olevine malleineen
 auttaakseen tuensaajia ja kumppaniorganisaatioita 3 kohdassa säädettyjen
 velvoitteiden noudattamisessa.
 6. Hallintoviranomaisen sekä
 tuensaajien ja kumppaniorganisaatioiden on noudatettava direktiiviä 95/46/EY
 käsitellessään henkilötietoja tämän artiklan nojalla.
 IV OSASTO: RAHASTOSTA MYÖNNETTÄVÄ RAHOITUSTUKI
 18 artikla
 Osarahoitus
 1. Kunkin toimenpideohjelman
 osarahoitusosuus saa olla enintään 85 prosenttia tukikelpoisista
 julkisista menoista.
 2. Toimenpideohjelman
 hyväksymisestä annettavassa komission päätöksessä vahvistetaan
 toimenpideohjelmaan sovellettava osarahoitusosuus ja rahastosta myönnettävän
 tuen enimmäismäärä.
 3. Komission aloitteesta tai
 komission puolesta toteutettavat teknisen tuen toimenpiteet voidaan rahoittaa
 täysimääräisesti.
 19 artikla
 Maksujen
 korottaminen tilapäisistä talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden
 osalta
 1. Välimaksuja ja loppumaksuja
 voidaan jäsenvaltion pyynnöstä korottaa siten, että ne ovat
 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin toimenpideohjelmalle vahvistettu
 osarahoitusosuus. Korotettua osuutta, joka ei voi ylittää 100:aa prosenttia,
 sovelletaan maksupyyntöihin, jotka koskevat sitä tilikautta, jonka aikana
 jäsenvaltio on toimittanut pyyntönsä, ja sitä seuraavia tilikausia, joiden
 aikana jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista edellytyksistä:
 a) jäsenvaltio, joka on ottanut euron
 käyttöön, saa unionilta neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010[7] mukaista makrotaloudellista
 rahoitusapua;
 b) jäsenvaltio, joka ei ole ottanut käyttöön
 euroa, saa neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[8]
 mukaista keskipitkän ajan rahoitustukea;
 c) sen saataville on asetettu rahoitustukea
 Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
 2. Sen estämättä, mitä 1
 kohdassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuina maksettu unionin tuki ei
 kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen tuki ja rahastosta myönnetyn tuen
 enimmäismäärä, jotka on vahvistettu toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa
 komission päätöksessä.
 20 artikla
 Tukikelpoisuusaika
 1. Toimenpideohjelmasta voidaan
 myöntää tukea menoihin, jotka ovat aiheutuneet ja jotka tuensaaja on maksanut
 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022 välisenä
 aikana.
 2. Toimia ei valita toimenpideohjelman
 tuen kohteiksi, jos ne on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu
 kokonaisuudessaan ennen kuin tuensaaja on jättänyt toimenpideohjelmaan
 liittyvän rahoitushakemuksen hallintoviranomaiselle, siitä riippumatta, onko
 tuensaaja maksanut kaikki asiaankuuluvat maksut.
 3. Tämä artikla ei rajoita 25
 artiklassa säädettyä komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea koskevien
 tukikelpoisuussääntöjen soveltamista.
 4. Jos toimenpideohjelmaa
 muutetaan, toimenpideohjelman muutoksen myötä tukikelpoisiksi tulevat menot
 ovat tukikelpoisia vasta siitä päivästä, jona muuttamista koskeva pyyntö
 toimitetaan komissiolle.
 21 artikla
 Toimien
 kelpoisuusedellytykset
 1. Toimenpideohjelmasta
 tuettavat toimet on toteutettava sen jäsenvaltion alueella, jota toimenpideohjelma
 koskee.
 2. Toimet voivat saada tukea
 toimenpideohjelmasta, jos ne on valittu oikeudenmukaisella ja avoimella
 menettelyllä toimenpideohjelmassa vahvistettujen perusteiden pohjalta.
 3. Kumppaniorganisaatiot voivat
 itse ostaa elintarvikkeet ja asunnottomille tai lapsille tarkoitetut tavarat.
 Myös julkinen elin voi ostaa ne ja antaa ne
 maksutta kumppaniorganisaatioiden käyttöön. Tässä tapauksessa elintarvikkeet
 voidaan hankkia asetuksen (EU) N:o [YMJ] 15 artiklan mukaisesti käyttöön
 saatettavien interventiovarastoissa olevien tuotteiden käytön, käsittelyn tai
 myynnin kautta edellyttäen, että tämä on taloudellisesti suotuisin vaihtoehto
 eikä se viivytä kohtuuttomasti elintarviketuotteiden toimittamista
 kumppaniorganisaatioille. Näitä varastoja koskevista liiketoimista saadut
 määrät on käytettävä vähävaraisimpien eduksi, eikä niitä saa käyttää sen
 perusteena, että ohjelmaan sovellettavaa, tämän asetuksen 18 artiklassa
 säädettyä jäsenvaltioiden osarahoitusvelvoitetta pienennetään.
 Jotta varmistetaan interventiovarastojen ja niistä
 saatavien tulojen mahdollisimman tehokas käyttö, komissio soveltaa asetuksen
 (EU) N:o [YMJ] 19 artiklan e alakohdan nojalla hyväksyttyjä
 menettelyjä sen osalta, kuinka interventiovarastoissa olevia tuotteita voidaan
 käyttää, käsitellä tai myydä tämän asetuksen soveltamiseksi.
 4. Aineellinen apu on jaettava
 vähävaraisimmille maksutta.
 5. Rahastosta tuettava toimi ei
 voi saada tukea muusta unionin välineestä.
 22 artikla
 Tukimuodot
 Jäsenvaltioiden on käytettävä rahastoa antaakseen
 tukea avustuksina, hankintoina tai näiden yhdistelminä.
 23 artikla
 Avustusmuodot
 1. Avustukset voivat olla
 seuraavan muotoisia:
 a) tosiasiallisesti syntyneiden ja
 maksettujen tukikelpoisten kustannusten korvaaminen;
 b) korvausten maksaminen yksikkökustannusten
 perusteella;
 c) kertakorvaukset enintään 100 000 euron
 julkisen tuen rajoissa;
 d) kiinteämääräinen rahoitus, joka
 määritetään soveltamalla tiettyä prosenttiosuutta yhteen tai useampaan
 määriteltyyn kustannuslajiin.
 2. Edellä 1 kohdassa
 tarkoitettuja vaihtoehtoja voidaan yhdistää ainoastaan, jos niistä kutakin
 sovelletaan eri kustannuslajiin tai jos niitä käytetään toimen peräkkäisiin
 vaiheisiin.
 3. Edellä 1 kohdan b, c ja d
 alakohdassa tarkoitetut määrät on vahvistettava seuraavien perusteella:
 a) oikeudenmukainen, tasapuolinen ja
 todennettava laskentamenetelmä, joka perustuu johonkin seuraavista:
 i) tilastotiedot tai muut objektiiviset tiedot;
 tai
 ii) yksittäisten tuensaajien todennetut aiemmat
 tiedot tai kyseisten tuensaajien tavanomaiset kustannuslaskentakäytännöt;
 b) menetelmät ja vastaavat
 yksikkökustannukset, kertakorvaukset ja kiinteämääräinen rahoitus, joita
 sovelletaan kyseisen jäsenvaltion kokonaan rahoittamissa avustusjärjestelmissä
 samantyyppisiin toimiin ja tuensaajiin;
 c) tässä asetuksessa vahvistetut määrät;
 d) tapauskohtainen vahvistaminen
 hallintoviranomaisen ennakkoon hyväksymän talousarvioluonnoksen perusteella,
 mikäli julkinen tuki on enintään 100 000 euroa.
 4. Tuensaajille 1 kohdan b,
 c ja d alakohdassa tarkoitetuissa muodoissa laskettuja määriä on pidettävä
 tuensaajalle aiheutuneina ja tuensaajan maksamina tukikelpoisina menoina
 VI osaston soveltamiseksi.
 5. Asiakirjassa, jossa
 vahvistetaan kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset, on vahvistettava
 toimen kustannusten määrittämisessä sovellettava menetelmä sekä avustuksen
 maksamista koskevat edellytykset.
 24 artikla
 Menojen
 tukikelpoisuus
 1. Toimenpideohjelmasta voidaan
 myöntää tukea seuraaviin kustannuksiin:
 a) elintarvikkeiden sekä asunnottomien tai
 lasten henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen peruskulutustavaroiden
 ostoista aiheutuvat kustannukset;
 b) mikäli julkinen elin ostaa elintarvikkeet
 tai asunnottomien tai lasten henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetut
 peruskulutustavarat ja tarjoaa ne kumppaniorganisaatioille, kustannukset, jotka
 aiheutuvat elintarvikkeiden tai tavaroiden kuljettamisesta
 kumppaniorganisaatioiden varastoihin, 1 prosentin kiinteänä osuutena
 a alakohdassa tarkoitetuista kustannuksista;
 c) kumppaniorganisaatioille aiheutuvat
 hallinto-, kuljetus- ja varastointikustannukset 5 prosentin kiinteänä
 osuutena a alakohdassa tarkoitetuista kustannuksista;
 d) sosiaalista osallisuutta edistävien
 toimien kustannukset 5 prosentin kiinteänä osuutena a alakohdassa
 tarkoitetuista kustannuksista, mikäli kyse on sellaisten kumppaniorganisaatioiden
 toteuttamista toimista ja ilmoittamista kustannuksista, jotka jakavat
 aineellisen avun suoraan vähävaraisimmille;
 e) jäljempänä olevan 25 artiklan
 nojalla aiheutuneet kustannukset.
 2. Toimenpideohjelmasta ei
 myönnetä tukea seuraaviin kustannuksiin:
 a) lainojen korot;
 b) käytettyinä hankittujen tavaroiden
 kustannukset;
 c) arvonlisävero. Alv-määrät ovat kuitenkin
 tukikelpoisia, jos ne kansallisen alv-lainsäädännön mukaan ovat palautukseen
 oikeuttamattomia ja jos niiden maksajana on tuensaaja, joka ei ole neuvoston
 direktiivin 2006/112/EY[9]
 13 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevan määritelmän mukainen
 verovelvollinen.
 25 artikla
 Tekninen tuki
 1. Rahastosta voidaan komission
 aloitteesta tai puolesta ja enintään 0,35 prosentin osuudella vuotuisista
 määrärahoista rahoittaa valmistelua, seurantaa, hallintoa, teknistä tukea,
 tarkastuksia, tiedotusta, valvontaa ja arviointia koskevia toimenpiteitä, jotka
 ovat tarpeen tämän asetuksen panemiseksi täytäntöön, sekä foorumiin
 10 artiklan nojalla liittyviä toimia.
 2. Toimenpideohjelmasta voidaan
 jäsenvaltion aloitteesta ja enintään 4 prosentin osuudella rahaston
 määrärahoista rahoittaa valmistelua, hallintoa, seurantaa, hallinnollista ja
 teknistä tukea, tarkastuksia, tiedotusta, valvontaa ja arviointia koskevia
 toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen panemiseksi täytäntöön. Siitä
 voidaan rahoittaa myös teknistä tukea ja kumppaniorganisaatioiden valmiuksien
 parantamista.
 V OSASTO: HALLINNOINTI JA VALVONTA
 26 artikla
 Jäsenvaltioiden
 hallinto- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet
 Hallinto- ja valvontajärjestelmien on
 sisällettävä säännökset seuraavista:
 a) kunkin hallinnoinnista ja
 valvonnasta vastaavan elimen tehtävien kuvaus samoin kuin tehtävien jako kunkin
 elimen sisällä;
 b) tehtävien erottamista koskevan
 periaatteen noudattaminen kyseisten elinten välillä ja kunkin elimen sisällä;
 c) menettelyt ilmoitettujen menojen
 oikeellisuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi;
 d) sähköiset tietojärjestelmät
 kirjanpitoa, taloudellisten tietojen ja indikaattoreita koskevien tietojen
 säilyttämistä ja siirtämistä sekä seurantaa ja raportointia varten;
 e) raportointi- ja
 seurantajärjestelmät, jos vastuuelin siirtää tehtävien suorittamisen toiselle
 elimelle;
 f) järjestelyt hallinto- ja valvontajärjestelmien
 toiminnan tarkastamiseksi;
 g) järjestelmät ja menettelyt
 asianmukaisen jäljitysketjun turvaamiseksi;
 h) sääntöjenvastaisuuksien sekä
 petosten ehkäisy, toteaminen ja oikaisu sekä aiheettomasti maksettujen summien
 takaisinperintä mahdolliset korot mukaan luettuina.
 27 artikla
 Jäsenvaltioiden
 velvollisuudet
 1. Jäsenvaltioiden on täytettävä
 varainhoitoasetuksen ja tämän asetuksen mukaisissa yhteistä hallinnointia
 koskevissa säännöissä vahvistetut hallinnointi-, valvonta- ja
 tarkastusvelvollisuutensa ja otettava hoitaakseen niistä johtuvat kyseisissä
 säännöissä vahvistetut tehtävät. Yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti
 toimenpideohjelmien hallinnointi ja valvonta kuuluvat jäsenvaltioiden
 vastuulle.
 2. Jäsenvaltioiden on estettävä,
 todettava ja oikaistava sääntöjenvastaisuudet sekä perittävä takaisin
 aiheettomasti maksetut määrät ja tarvittaessa perittävä viivästyskorkoa.
 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseisistä sääntöjenvastaisuuksista komissiolle
 ja tiedotettava komissiolle tapauksiin liittyvien hallinnollisten ja
 oikeudellisten menettelyjen etenemisestä.
 Jos tuensaajalle aiheettomasti maksettuja määriä
 ei saada perittyä takaisin jäsenvaltion virheen tai laiminlyönnin vuoksi,
 jäsenvaltio vastaa menetettyjen määrien korvaamisesta unionin yleiseen
 talousarvioon.
 Siirretään komissiolle valta antaa 59 artiklan
 mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt
 tässä kohdassa määritetyistä jäsenvaltioiden velvoitteista.
 3. Jäsenvaltioiden on
 perustettava ja otettava käyttöön menettely rahastosta osarahoitettujen toimien
 valintaa tai toteutusta koskevien kantelujen riippumatonta tutkimista ja
 ratkaisemista varten. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näiden tutkimusten
 tulokset komissiolle pyynnöstä.
 4. Jäsenvaltioiden ja komission
 välinen virallinen tiedonvaihto on kokonaisuudessaan hoidettava käyttämällä
 sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää, joka on otettu käyttöön komission
 täytäntöönpanosäädöksillä vahvistamien ehtojen ja edellytysten mukaisesti. Nämä
 täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 60 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
 tarkastelumenettelyä noudattaen.
 28 artikla
 Hallinto-
 ja valvontaelinten nimeäminen ja organisaatio
 1. Jäsenvaltion on nimettävä
 hallintoviranomaiseksi kansallinen viranomainen tai elin.
 2. Jäsenvaltion on nimettävä
 todentamisviranomaiseksi kansallinen viranomainen tai elin, sanotun kuitenkaan
 rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
 3. Jäsenvaltio voi nimetä
 hallintoviranomaisen, joka suorittaa lisäksi todentamisviranomaisen tehtävät.
 4. Jäsenvaltion on nimettävä
 tarkastusviranomaiseksi kansallinen viranomainen tai elin, joka on hallinto- ja
 todentamisviranomaisesta toiminnallisesti riippumaton.
 5. Hallintoviranomainen,
 tapauksen mukaan todentamisviranomainen sekä tarkastusviranomainen voivat olla
 osa samaa viranomaista tai elintä edellyttäen, että tehtävien erottamista
 koskevaa periaatetta noudatetaan.
 6. Jäsenvaltio voi nimetä yhden
 tai useamman välittävän elimen, joka suorittaa tietyt hallinto- tai
 todentamisviranomaisen tehtävät kyseisen viranomaisen vastuulla. Asianmukaiset
 järjestelyt hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen ja välittävien
 elinten välillä on vahvistettava kirjallisessa muodossa.
 7. Jäsenvaltio tai
 hallintoviranomainen voi antaa toimenpideohjelman osan hallinnoinnin
 välittävälle elimelle siten, että mainitun välittävän elimen ja jäsenvaltion
 tai hallintoviranomaisen ja mainitun elimen välillä tehdään kirjallinen
 sopimus. Välittävän elimen on osoitettava vakavaraisuutensa ja kyseistä alaa
 koskeva sekä hallinnollinen ja varainhoitoa koskeva pätevyytensä.
 8. Jäsenvaltion on vahvistettava
 kirjalliset säännöt, jotka koskevat sen suhteita hallintoviranomaiseen,
 todentamisviranomaiseen ja tarkastusviranomaiseen, kyseisten viranomaisten
 välisiä suhteita sekä kyseisten viranomaisten suhteita komissioon.
 29 artikla
 Hallintoviranomaisen
 tehtävät
 1. Hallintoviranomainen vastaa
 toimenpideohjelman hallinnoinnista moitteettoman varainhoidon periaatetta
 noudattaen.
 2. Kun kyseessä on
 toimenpideohjelman hallinto, hallintoviranomaisen tehtävänä on
 a) laatia vuotuiset ja lopulliset
 täytäntöönpanokertomukset ja toimittaa ne komissiolle;
 b) asettaa välittävien elinten saataville
 niiden tehtävien suorittamisen kannalta olennaisia tietoja ja tuensaajien
 saataville toimien toteuttamisen kannalta olennaisia tietoja;
 c) ottaa käyttöön sähköinen
 tietojärjestelmä, jolla tallennetaan ja säilytetään seurantaa, arviointia,
 varainhoitoa ja tarkastamista varten tarvittavat tiedot;
 d) varmistaa, että c alakohdassa
 tarkoitetut tiedot kerätään, viedään kyseiseen järjestelmään ja säilytetään
 siinä direktiivin 95/46/EY säännösten mukaisesti.
 3. Kun kyseessä on toimien
 valinta, hallintoviranomaisen tehtävänä on
 a) laatia ja ottaa käyttöön asianmukaiset
 valintamenettelyt ja -perusteet, jotka ovat syrjimättömät ja avoimet;
 b) varmistaa, että valittu toimi
 i) kuuluu rahaston ja toimenpideohjelman
 toiminta-alaan;
 ii) täyttää toimenpideohjelmassa sekä 20,
 21 ja 24 artiklassa vahvistetut ehdot;
 iii) vastaa 5 artiklan 10, 11 ja
 12 kohdassa säädettyjä yleisiä periaatteita.
 c) toimittaa tuensaajalle asiakirja, jossa
 määritetään kullekin toimelle asetetut tukiedellytykset mukaan lukien
 erityisvaatimukset, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai
 suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteuttamiselle asetettua aikarajoitusta;
 d) varmistaa ennen toimen hyväksymistä, että
 tuensaajalla on c alakohdassa määriteltyjen edellytysten täyttämiseen
 tarvittavat hallinnolliset, toiminnalliset ja rahoitusvalmiudet;
 e) varmistua toimea koskevien unionin ja
 kansallisten sääntöjen noudattamisesta, jos toimi on alkanut ennen kuin siihen
 liittyvä rahoitushakemus on jätetty hallintoviranomaiselle;
 f) määrittää aineellisen avun tyypin,
 joihin toimen menot on kohdennettava.
 4. Kun kyseessä on
 toimenpideohjelman varainhoito ja valvonta, hallintoviranomaisen tehtävänä on
 a) tarkastaa, että osarahoitetut tuotteet ja
 palvelut on toimitettu ja että tuensaajat ovat maksaneet ilmoittamansa menot ja
 että ne ovat sovellettavan unionin ja kansallisten lainsäädännön,
 toimenpideohjelman ja toimelle asetettujen tukiedellytysten mukaiset;
 b) varmistaa, että 23 artiklan
 1 kohdan a alakohdan perusteella korvattavien toimien
 täytäntöönpanoon osallistuvilla tuensaajilla on käytössään joko erillinen
 kirjanpitojärjestelmä tai soveltuva kirjanpitokoodi kaikille toimeen
 liittyville tapahtumille;
 c) ottaa käyttöön tehokkaita ja
 oikeasuhteisia petostentorjuntatoimenpiteitä todetut riskin huomioon ottaen;
 d) ottaa käyttöön menettelyt, joilla
 varmistetaan, että kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita
 tarvitaan asianmukaisen jäljitysketjun turvaamiseksi, säilytetään
 26 artiklan g alakohdan vaatimusten mukaisesti;
 e) laatia varainhoitoasetuksen
 56 artiklan 5 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut
 hallinnollinen vahvistuslausuma ja vuotuinen tiivistelmä.
 5. Edellä olevan 4 kohdan a
 alakohdan mukaisten tarkastusten on sisällettävä seuraavat menettelyt:
 a) tuensaajan kutakin korvaushakemusta
 koskevat hallinnolliset tarkastukset;
 b) toimia koskevat, paikan päällä tehtävät
 tarkastukset.
 Paikan päällä tehtävien tarkastusten tiheys ja
 kattavuus on suhteutettava toimelle myönnetyn julkisen tuen määrään sekä
 riskitasoon, joka on määritetty paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa ja
 tarkastusviranomaisen toimittamissa tarkastuksissa koko hallinto- ja
 valvontajärjestelmän osalta.
 6. Edellä olevan 5 kohdan b
 alakohdan mukaisia paikan päällä suoritettavia yksittäisten toimien
 tarkastuksia voidaan tehdä otantaperiaatteella.
 7. Mikäli hallintoviranomainen
 on myös toimenpideohjelman tuensaaja, 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin
 tarkastuksiin liittyvillä järjestelyillä on varmistettava tehtävien erottaminen
 riittävällä tavalla.
 8. Komissio antaa
 59 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan
 2 kohdan c alakohdan mukaisessa tiedonvaihdossa sovellettavat toimintatavat.
 9. Komissio antaa
 59 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan
 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun jäljitysketjuun liittyviä
 järjestelyjä koskevat säännöt.
 10. Komissio hyväksyy
 täytäntöönpanosäädöksillä 4 kohdan e alakohdassa tarkoitetun
 hallinnollisen vahvistuslausuman mallin. Nämä täytäntöönpanosäädökset
 hyväksytään 60 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
 noudattaen.
 30 artikla
 Todentamisviranomaisen
 tehtävät
 Todentamisviranomaisen tehtävänä on erityisesti
 1. laatia maksatushakemukset ja
 toimittaa ne komissiolle sekä todentaa, että ne on laadittu luotettavan
 kirjanpitojärjestelmän ja todennettavissa olevien tositteiden perusteella ja
 että niihin on kohdistunut hallintoviranomaisen tekemiä tarkastuksia;
 2. laatia varainhoitoasetuksen
 56 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tilinpäätös;
 3. todentaa tilinpäätöstietojen
 täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että tileihin kirjatut
 menot ovat sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset ja
 aiheutuneet toimenpideohjelmaan sovellettavien perusteiden mukaisesti
 rahoitettaviksi valituista toimista, jotka ovat unionin ja kansallisten
 sääntöjen mukaiset;
 4. varmistaa, että käytössä on
 kutakin toimea koskevan kirjanpitoaineiston tallentamiseen ja säilyttämiseen
 tarkoitettu sähköinen tietojärjestelmä, joka käsittää kaikki maksatushakemusten
 ja tilinpäätöksen laatimiseen vaaditut tiedot, mukaan lukien tiedot takaisin
 perittävistä määristä, takaisin perityistä määristä sekä määristä, jotka on
 palautettu johonkin toimeen tai toimenpideohjelmaan tarkoitetun rahoitusosuuden
 täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta;
 5. varmistaa, että se on saanut
 hallintoviranomaiselta maksatushakemusten laatimista ja esittämistä varten tarvitsemansa
 tiedot menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista;
 6. ottaa maksatushakemusten
 laadinnassa ja esittämisessä huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien
 tai sen vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset;
 7. säilyttää sähköisessä muodossa
 kirjanpitoaineisto, joka koskee komissiolle ilmoitettuja menoja ja tuensaajille
 maksettua vastaavaa julkista rahoitusosuutta;
 8. pitää kirjaa takaisin
 perittävistä määristä ja määristä, jotka on poistettu johonkin toimeen
 osoitetun rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta.
 Takaisin perityt määrät palautetaan unionin yleiseen talousarvioon ennen
 toimenpideohjelman päättämistä vähentämällä ne seuraavasta menoilmoituksesta.
 31 artikla
 Tarkastusviranomaisen
 tehtävät
 1. Tarkastusviranomaisen on
 varmistettava, että tehdään hallinto- ja valvontajärjestelmiä, toimista
 poimittua asianmukaista otosta sekä tilinpäätöstä koskevia tarkastuksia.
 Siirretään komissiolle valta antaa kyseisiä
 tarkastuksia koskevien edellytysten vahvistamiseksi delegoituja säädöksiä 59
 artiklan mukaisesti.
 2. Jos tarkastukset suorittaa
 jokin muu elin kuin tarkastusviranomainen, tarkastusviranomaisen on
 huolehdittava siitä, että kaikki tällaiset elimet ovat vaadittavalla tavalla
 toiminnallisesti riippumattomia.
 3. Tarkastusviranomaisen on
 huolehdittava siitä, että tarkastustyössä otetaan huomioon kansainvälisesti
 hyväksytyt tarkastusstandardit.
 4. Tarkastusviranomaisen on
 kuuden kuukauden kuluessa toimenpideohjelman hyväksymisestä laadittava
 tarkastusten toimittamista koskeva tarkastusstrategia. Tarkastusstrategiassa on
 vahvistettava tarkastusmenetelmät, toimia koskevissa tarkastuksissa
 sovellettava otantamenetelmä sekä kuluvan tilivuoden ja kahden seuraavan
 tilivuoden tarkastussuunnitelma. Tarkastusstrategiaa on päivitettävä vuosittain
 vuodesta 2016 vuoden 2022 loppuun. Tarkastusviranomaisen on toimitettava
 tarkastusstrategia komissiolle pyynnöstä.
 5. Tarkastusviranomaisen on
 laadittava seuraavat:
 a) tarkastuslausunto varainhoitoasetuksen
 56 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
 b) vuotuinen tarkastuskertomus, jossa
 esitetään edellisen tilivuoden aikana tehtyjen tarkastusten havainnot.
 Edellä b alakohdassa tarkoitetussa
 kertomuksessa on esitettävä hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitut
 puutteet sekä niiden korjaamiseksi toteutetut tai ehdotetut toimenpiteet.
 6. Komissio vahvistaa
 täytäntöönpanosäädöksillä tarkastusstrategian, tarkastuslausunnon ja vuotuisen
 tarkastuskertomuksen mallit sekä 4 kohdassa tarkoitetun otantamenetelmän.
 Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 60 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
 tarkastelumenettelyä noudattaen.
 7. Komissio hyväksyy komission
 virkamiesten tai komission valtuuttamien edustajien tekemien tarkastusten
 aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevat soveltamissäännöt 60 artiklan
 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
 32 artikla
 Hallinto-
 ja todentamisviranomaisten nimeämismenettely
 1. Jäsenvaltioiden on
 ilmoitettava komissiolle hallintoviranomaisen ja tapauksen mukaan
 todentamisviranomaisen nimeämisen päivämäärä ja muoto kuuden kuukauden kuluessa
 toimenpideohjelman hyväksymisestä.
 2. Edellä 1 kohdassa
 tarkoitetun nimeämisen on perustuttava riippumattoman tarkastuselimen antamaan
 kertomukseen ja lausuntoon, joissa esitetään arviointi hallinto- ja
 valvontajärjestelmästä, myös välittävien elinten osuudesta kyseisessä
 järjestelmässä, sekä arvioidaan, onko järjestelmä 26, 27, 29 ja 30 artiklan
 mukainen, niiden sisäistä ympäristöä, valvontaa, tiedotusta ja viestintää sekä
 seurantaa koskevien hyväksymisperusteiden mukaisesti, jotka komissio on
 vahvistanut delegoidulla säädöksellä 59 artiklan mukaisesti.
 3. Riippumattoman elimen on
 tehtäviään suorittaessaan noudatettava kansainvälisesti hyväksyttyjä
 tarkastusstandardeja.
 4. Jäsenvaltiot voivat päättää,
 että asetuksen (EU) N:o [CPR] nojalla ESR:sta osarahoitetun toimenpideohjelman
 yhteydessä nimetyn hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen katsotaan
 olevan nimetty tämän asetuksen soveltamiseksi.
 Komissio voi pyytää kahden kuukauden kuluessa 1
 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta riippumattoman
 tarkastuselimen kertomuksen ja lausunnon sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän
 kuvauksen.
 Komissio voi esittää huomautuksia kahden kuukauden
 kuluessa kyseisten asiakirjojen vastaanottamisesta.
 5. Jäsenvaltion on valvottava
 nimettyä elintä ja peruutettava nimeäminen virallisella päätöksellä, jos yksi
 tai useampi 2 kohdassa tarkoitetuista perusteista ei enää täyty, ellei
 kyseinen elin toteuta tarvittavia korjaavia toimenpiteitä koeaikana, jonka
 jäsenvaltio määrittää ongelman vakavuuden mukaan. Jäsenvaltion on ilmoitettava
 komissiolle viipymättä mahdollisesta nimetylle elimelle määritetystä koeajasta
 ja mahdollisesta peruuttamista koskevasta päätöksestä.
 33 artikla
 Komission
 valtuudet ja tehtävät
 1. Komissio varmistaa käytettävissä
 olevien tietojen, myös hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen
 nimeämistä koskevien tietojen, vuotuisen hallinnollisen vahvistuslausuman,
 vuotuisten tarkastuskertomusten, vuotuisen tarkastuslausunnon, vuotuisen
 täytäntöönpanokertomuksen sekä kansallisten ja unionin elinten toimittamien
 tarkastusten perusteella, että jäsenvaltiot ovat perustaneet tämän asetuksen
 mukaiset hallinto- ja valvontajärjestelmät ja että kyseiset järjestelmät
 toimivat tehokkaasti toimenpideohjelman täytäntöönpanon ajan.
 2. Komission virkamiehet tai
 komission valtuuttamat edustajat voivat asianmukaisen ennakkoilmoituksen
 annettuaan tehdä tarkastuksia paikan päällä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
 jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia. Mainituissa tarkastuksissa voidaan
 ennen kaikkea tarkastaa, toimivatko toimenpideohjelman tai sen osan hallinto-
 ja valvontajärjestelmät tehokkaasti, ja arvioida, onko toimien tai
 toimenpideohjelman varainhoito moitteetonta. Jäsenvaltion virkamiehet tai
 valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin.
 Komission virkamiehillä tai komission
 valtuuttamilla edustajilla, joilla on asianmukaiset valtuudet suorittaa paikan
 päällä tehtäviä tarkastuksia, on oltava mahdollisuus tutustua kaikkiin
 tietoihin, asiakirjoihin ja metatietoihin, jotka liittyvät rahastosta
 tuettuihin toimiin tai hallinto- ja valvontajärjestelmiin, riippumatta
 välineestä, jolle tiedot ja asiakirjat on tallennettu. Jäsenvaltioiden on
 toimitettava komissiolle pyynnöstä jäljennökset näistä tiedoista, asiakirjoista
 ja metatiedoista.
 Tässä kohdassa vahvistetut valtuudet eivät vaikuta
 niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet
 kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille
 virkamiehille. Komission virkamiehet ja komission valtuuttamat edustajat eivät
 esimerkiksi saa osallistua yksityisissä tiloissa suoritettaviin käynteihin tai
 kansallisen lainsäädännön mukaiseen epäiltyjen viralliseen kuulusteluun. Tällä
 tavoin hankittujen tietojen on kuitenkin oltava heidän saatavillaan.
 3. Komissio voi vaatia
 jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat toimet kansallisten hallinto- ja
 valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan tai menojen oikeellisuuden
 varmistamiseksi tämän asetuksen mukaisesti.
 4. Komissio voi vaatia
 jäsenvaltiota tutkimaan komissiolle esitetyn kantelun, joka koskee rahastosta
 osarahoitettujen toimien toteutusta tai hallinto- ja valvontajärjestelmän
 toimintaa.
 34 artikla
 Yhteistyö
 tarkastusviranomaisen kanssa
 1. Komissio tekee yhteistyötä
 tarkastusviranomaisten kanssa niiden tarkastussuunnitelmien ja -menetelmien
 keskinäiseksi yhteensovittamiseksi ja vaihtaa viipymättä tietoja hallinto- ja
 valvontajärjestelmien tarkastusten tuloksista.
 2. Komissio ja
 tarkastusviranomainen tapaavat säännöllisesti vähintään kerran vuodessa,
 jolleivät ne muuta sovi, tarkastellakseen yhdessä vuotuista
 tarkastuskertomusta, lausuntoa ja tarkastusstrategiaa ja vaihtaakseen
 näkemyksiä hallinto- ja valvontajärjestelmien parantamiseen liittyvistä
 kysymyksistä.
 VI osasto: Varainhoito, tilien tarkastaminen ja
 hyväksyminen, rahoitusoikaisut, vapauttaminen
 1 luku. Varainhoito
 35 artikla
 Talousarviositoumukset
 Unionin talousarviositoumukset toteutetaan
 kunkin toimenpideohjelman osalta vuotuisina erinä 1 päivän tammikuuta 2014
 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana. Toimenpideohjelman
 hyväksymisestä annettu komission päätös muodostaa varainhoitoasetuksen 81
 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahoituspäätöksen ja, sen jälkeen kun
 rahoituspäätös on annettu tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle, kyseisen
 asetuksen mukaisen oikeudellisen sitoumuksen.
 Ensimmäistä erää koskeva talousarviositoumus
 tehdään sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt toimenpideohjelman.
 Komissio tekee myöhempiä eriä koskevat
 talousarviositoumukset ennen kunkin vuoden toukokuun 1 päivää toisessa
 alakohdassa tarkoitetun päätöksen perusteella lukuun ottamatta tapauksia,
 joihin sovelletaan varainhoitoasetuksen 13 artiklaa.
 36 artikla
 Komission
 suorittamat maksut
 1. Komissio suorittaa rahaston
 rahoitusosuuteen sisältyvät maksut kuhunkin toimenpideohjelmaan
 talousarviomäärärahojen mukaisesti ja käytettävissä olevien varojen rajoissa.
 Kukin maksu kirjataan rahaston aikaisimpaan avoimeen talousarviositoumukseen.
 2. Maksut suoritetaan
 ennakkomaksuina, välimaksuina, tapauksen mukaan vuotuisen saldon maksuna sekä
 loppumaksuna.
 37 artikla
 Komission
 suorittamat välimaksut, vuotuisen saldon maksut ja loppumaksu
 1. Komissio maksaa välimaksuina
 90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman
 hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä osarahoitusosuutta julkisiin
 tukikelpoisiin menoihin, jotka on ilmoitettu maksatushakemuksessa. Se määrittää
 vuotuisen saldon 47 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
 2. Sen estämättä, mitä 19
 artiklassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuna maksettu unionin tuki ei
 kuitenkaan saa olla suurempi kuin rahastosta myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka
 vahvistetaan toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa komission päätöksessä.
 3. Komission maksamien
 ennakkomaksujen ja välimaksujen sekä vuotuisen saldon yhteismäärä saa olla
 enintään 95 prosenttia toimenpideohjelmalle rahastosta myönnetystä
 rahoitusosuudesta.
 4. Kun tämä 95 prosentin
 enimmäismäärä saavutetaan, jäsenvaltion on edelleen toimitettava maksupyyntöjä
 komissiolle.
 38 artikla
 Komissiolle
 toimitettavat maksatushakemukset
 1. Komissiolle toimitettavassa
 maksatushakemuksessa on varainhoitoasetuksen 65 artiklan 1 kohdan
 mukaisesti ilmoitettava kaikki tiedot, jotka komissio tarvitsee tilinpäätöstä
 varten.
 2. Maksatushakemuksiin on
 sisällyttävä koko toimenpideohjelman osalta ja 25 artiklan 2 kohdassa
 tarkoitetun teknisen tuen osalta seuraavat:
 a) toimia toteuttaessa aiheutuneiden
 tuensaajille aiheutuneiden ja tuensaajien maksamien tukikelpoisten menojen
 kokonaismäärä, joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitoon;
 b) toimien toteuttamisesta aiheutuneiden
 tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärä, joka on viety
 todentamisviranomaisen kirjanpitoon;
 c) tuensaajille maksettu vastaava
 tukikelpoinen julkinen rahoitusosuus, joka on viety todentamisviranomaisen
 kirjanpitoon.
 3. Maksatushakemukseen
 sisältyvien menojen tueksi on esitettävä laskut ja maksukuitit tai vastaavalla
 tavalla todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat. Edellä 23 artiklan
 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettujen avustusmuotojen osalta
 maksatushakemukseen on sisällytettävä menoina hallintoviranomaisen tuensaajille
 maksamat määrät.
 4. Komissio hyväksyy
 maksatushakemusten mallit täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä
 täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 60 artiklan 2 kohdassa
 tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
 39 artikla
 Tuensaajille
 maksettavat maksut
 1. Hallintoviranomaisen on
 kumppaniorganisaatioille myönnettävien avustusten tapauksessa varmistettava,
 että tuensaajille tarjotaan riittävä rahoitusvirta, jolla varmistetaan toimien
 asianmukainen täytäntöönpano.
 2. Hallintoviranomaisen on
 varmistettava, että tuensaajat saavat julkisen tuen kokonaisuudessaan
 mahdollisimman pian ja täysimääräisenä ja joka tapauksessa ennen kuin vastaavat
 menot sisällytetään maksatushakemukseen. Siitä ei saa vähentää tai pidättää
 mitään määriä eikä periä erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia
 maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia määriä.
 40 artikla
 Euron
 käyttö
 1. Jäsenvaltioiden toimittamassa
 toimenpideohjelmassa esitetyt määrät, menoilmoitukset, maksupyynnöt,
 tilinpäätökset sekä vuotuisissa ja lopullisissa täytäntöönpanokertomuksissa
 mainitut menot on esitettävä euromääräisinä.
 2. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole
 ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan maksatushakemuksen päivämäärään mennessä,
 muuntavat kansallisessa valuutassa aiheutuneet menojen määrät euroiksi. Tämä
 määrä muunnetaan euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia
 siltä kuukaudelta, jonka aikana meno merkittiin hallintoviranomaisen tileille. Komissio
 julkaisee tämän kurssin sähköisesti kuukausittain.
 3. Kun eurosta tulee jonkin
 jäsenvaltion valuutta, 1 kohdassa kuvattua muuntomenettelyä sovelletaan
 edelleen kaikkiin menoihin, jotka merkitään hallintoviranomaisen tileille ennen
 kansallisen valuutan ja euron välisen kiinteän muuntokurssin voimaantulopäivää.
 41 artikla
 Ennakkomaksun
 maksaminen ja selvittäminen
 1. Komissio maksaa
 toimenpideohjelman hyväksymistä koskevan komission päätöksen jälkeen
 ennakkomaksun, jonka määrä on 11 prosenttia kyseiselle
 toimenpideohjelmalle rahastosta myönnetystä kokonaisrahoitusosuudesta.
 2. Ennakkomaksua on käytettävä
 ainoastaan maksujen suorittamiseen tuensaajille toimenpideohjelman
 täytäntöönpanon yhteydessä. Se on viipymättä asetettava tästä vastaavan elimen
 käyttöön.
 3. Ennakkomaksuna maksettu määrä
 on palautettava kokonaisuudessaan komissiolle, ellei kyseistä
 toimenpideohjelmaa koskevaa maksatushakemusta ole esitetty 24 kuukauden
 kuluessa päivästä, jona komissio maksoi ensimmäisen ennakkomaksun.
 Ennakkomaksun palautus ei vaikuta toimenpideohjelmalle myönnettyyn yhteisön
 rahoitusosuuteen.
 4. Ennakkomaksuna maksettu määrä
 on poistettava kokonaisuudessaan komission tileistä viimeistään, kun
 toimenpideohjelma päätetään.
 42 artikla
 Välimaksupyyntöjen
 esittämistä ja niiden maksamista koskeva määräaika
 1. Todentamisviranomaisen on
 esitettävä säännöllisesti välimaksupyyntö, joka kattaa kyseisen viranomaisen
 kirjanpitoon viedyt, tuensaajille maksettua julkista tukea vastaavat määrät 30
 päivänä kesäkuuta päättyvältä tilivuodelta.
 2. Todentamisviranomaisen on
 esitettävä välimaksua koskeva lopullinen maksupyyntö viimeistään edellisen
 tilivuoden päätymistä seuraavan heinäkuun 31 päivänä, ja joka tapauksessa ennen
 kuin se esittää ensimmäisen välimaksupyynnön seuraavalta tilivuodelta.
 3. Ensimmäinen välimaksupyyntö
 voidaan esittää vasta sen jälkeen, kun hallintoviranomaisen ja
 todentamisviranomaisen nimeämisestä on ilmoitettu komissiolle 32 artiklan
 1 kohdan mukaisesti.
 4. Välimaksuja ei saa suorittaa
 toimenpideohjelmalle, jos komissiolle ei ole toimitettu vuotuista
 täytäntöönpanokertomusta 11 artiklan mukaisesti.
 5. Komissio suorittaa välimaksun
 käytettävissä olevien varojen rajoissa viimeistään 60 päivän kuluttua
 siitä päivästä, jona maksupyyntö on kirjattu komissiossa.
 43 artikla
 Maksun
 määräajan kulumisen keskeyttäminen
 1. Varainhoitoasetuksessa
 tarkoitettu valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää
 välimaksupyynnön maksumääräajan kulumisen enintään yhdeksällä kuukaudella, jos
 seuraavat ehdot täyttyvät:
 a) kansallisen tai unionin tarkastuselimen
 toimittamien tietojen mukaan on olemassa näyttöä, joka viittaa huomattaviin
 puutteisiin hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnassa;
 b) kyseisen valtuutetun tulojen ja menojen
 hyväksyjän on tehtävä lisätarkistuksia saatuaan tietoonsa tietoja, joiden
 perusteella hän epäilee, että maksupyyntöön sisältyvät menot liittyvät
 sääntöjenvastaisuuteen, jolla on vakavia taloudellisia seurauksia;
 c) jokin 45 artiklan 1 kohdassa vaadituista
 asiakirjoista on jätetty toimittamatta.
 2. Valtuutettu tulojen ja
 menojen hyväksyjä voi rajata keskeytyksen koskemaan ainoastaan sitä osaa
 maksupyynnön menoista, johon 1 kohdassa tarkoitetut seikat vaikuttavat.
 Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on ilmoitettava jäsenvaltiolle ja
 hallintoviranomaiselle viipymättä keskeyttämisen syistä ja pyydettävä niitä
 korjaamaan tilanne. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on päätettävä
 keskeyttäminen heti, kun tarvittavat toimenpiteet on toteutettu.
 44 artikla
 Maksujen
 keskeyttäminen
 1. Komissio voi keskeyttää
 välimaksujen maksamisen kokonaan tai osittain, kun
 a) toimenpideohjelman hallinto- ja
 valvontajärjestelmässä on vakava puute, jonka osalta ei ole toteutettu
 oikaisutoimenpiteitä;
 b) menoilmoitukseen sisältyvät menot
 liittyvät vakavia taloudellisia seurauksia aiheuttavaan sääntöjenvastaisuuteen,
 jota ei ole oikaistu;
 c) jäsenvaltio ei ole toteuttanut
 tarvittavia toimenpiteitä korjatakseen 43 artiklan mukaisen keskeyttämisen
 aiheuttavan tilanteen;
 d) seurantajärjestelmän laadussa tai
 luotettavuudessa tai indikaattoreita koskevissa tiedoissa on vakava puute.
 2. Komissio voi
 täytäntöönpanosäädöksillä päättää keskeyttää välimaksut kokonaisuudessaan tai
 osittain sen jälkeen, kun se on antanut jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää
 huomautuksensa.
 3. Komissio lopettaa kaikkia
 välimaksuja tai niiden osaa koskevan keskeytyksen, kun jäsenvaltio on
 toteuttanut keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet.
 2 luku: Tilien tarkastaminen ja
 hyväksyminen
 45 artikla
 Tietojen
 toimittaminen
 1. Nimettyjen elinten on vuosina
 2015–2022 toimitettava jokaiselta vuodelta komissiolle viimeistään tilikauden
 loppumista seuraavan vuoden helmikuun 15 päivänä seuraavat asiakirjat ja
 tiedot varainhoitoasetuksen 56 artiklan mukaisesti:
 a) asianomaisten 32 artiklan nojalla nimettyjen
 elinten varmennetut tilinpäätöstiedot sellaisina kuin ne on määritelty
 varainhoitoasetuksen 56 artiklan 5 kohdassa;
 b) hallinnollinen vahvistuslausuma
 sellaisena kuin se on määritelty varainhoitoasetuksen 56 artiklan
 5 kohdassa;
 c) lopullisista tilintarkastuskertomuksista
 ja suoritetuista tarkastuksista laadittu vuotuinen yhteenveto, johon sisältyy
 analyysi virheiden ja puutteiden luonteesta ja laajuudesta sekä niiden
 korjaamiseksi toteutetut tai suunnitellut toimenpiteet;
 d) nimetyn riippumattoman tarkastuselimen
 antama tarkastuslausunto, jota tarkoitetaan varainhoitoasetuksen
 56 artiklan 5 kohdassa, sekä lausuntoon liittyvä tarkastuskertomus,
 jossa esitetään lausunnon kohteena olevan tilivuoden osalta tehtyjen
 tarkastusten havainnot.
 2. Jäsenvaltion on komission
 pyynnöstä toimitettava lisätietoja komissiolle. Jos jäsenvaltio ei toimita
 pyydettyjä tietoja komission asettamaan määräaikaan mennessä, komissio voi
 antaa tilien hyväksymistä koskevan päätöksensä hallussaan olevien tietojen
 perusteella.
 46 artikla
 Tilinpitotiedot
 1. Kunkin toimenpideohjelman
 varmennettujen tilien on katettava tilivuosi ja sisällettävä koko
 toimenpideohjelman ja 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun teknisen
 tuen menojen osalta seuraavat:
 a) tuensaajille toimien toteuttamisen yhteydessä
 aiheutuneiden ja tuensaajien maksamien tukikelpoisten menojen kokonaismäärä,
 joka on viety todentamisviranomaisen kirjanpitoon, toimien toteuttamisesta
 aiheutuneiden tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärä ja vastaava
 tuensaajille maksettu tukikelpoinen julkinen tuki;
 b) tilivuoden aikana peruutetut ja takaisin
 perityt määrät, tilivuoden lopun tilanteen mukaisesti takaisin perittävät
 määrät sekä määrät, joita ei saada perityiksi takaisin;
 c) edellä olevan a alakohdan nojalla
 todettujen menojen ja saman tilivuoden osalta maksatushakemuksissa
 ilmoitettujen menojen välinen täsmäytys sekä selvitys mahdollisista eroista.
 2. Todentamisviranomainen voi
 määrittää tilien osalta varauksen, joka saa olla enintään viisi prosenttia
 kyseiseltä tilivuodelta esitettyjen maksatushakemusten mukaisista
 kokonaismenoista, jos tarkastusviranomaisen kanssa on käynnissä menettely,
 jossa käsitellään kyseisten menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden
 arviointia. Varauksen kattama määrä on vähennettävä 1 kohdan a alakohdassa
 tarkoitetusta tukikelpoisten menojen kokonaismäärästä. Kyseiset määrät on
 lopullisesti sisällytettävä seuraavan vuoden tilinpäätökseen tai jätettävä sen
 ulkopuolelle.
 47 artikla
 Tilien
 tarkastaminen ja hyväksyminen
 1. Komissio tekee viimeistään
 tilikauden loppumista seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä tilien
 hyväksymistä koskevan päätöksen toimenpideohjelmalle 28 artiklan nojalla
 nimettyjen asianomaisten elinten osalta. Tilien hyväksymistä koskeva päätös
 kattaa esitettyjen tilien täydellisyyden, oikeellisuuden ja
 totuudenmukaisuuden, eikä se rajoita mahdollisten myöhempien rahoitusoikaisujen
 soveltamista.
 2. Laskiessaan rahastosta tietyn
 tilivuoden osalta veloitettavaa määrää komissio ottaa huomioon seuraavat:
 a) kirjanpitoon viedyt 46 artiklan 1 kohdan
 a alakohdassa tarkoitetut toimien toteuttamisesta aiheutuneet tukikelpoiset
 julkiset menot, joihin sovelletaan 18 artiklassa määriteltyä
 osarahoitusosuutta;
 b) komission kyseisen tilivuoden aikana
 suorittamien maksujen kokonaismäärä, joka käsittää komission 37 artiklan 1
 kohdan ja 19 artiklan mukaisesti suorittamien välimaksujen määrän.
 3. Kun tilien hyväksymisen
 tuloksena saatu vuotuinen saldo on saatavaa jäsenvaltiolta, komissio antaa
 siitä perintämääräyksen. Kun vuotuinen saldo on maksettava jäsenvaltiolle, se
 lisätään seuraavaan välimaksuun, jonka komissio suorittaa tilien tarkastuksen
 ja hyväksymisen jälkeen.
 4. Jos komissio ei
 jäsenvaltiosta johtuvista syistä pysty suorittamaan tilien tarkastusta ja
 hyväksymistä viimeistään tilivuoden päättymistä seuraavan vuoden huhtikuun 30
 päivänä, komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle toimenpiteistä, jotka
 hallintoviranomaisen tai tarkastusviranomaisen on toteutettava, tai
 tutkimuksista, joita komissio esittää suoritettavaksi 33 artiklan 2 ja 3 kohdan
 nojalla.
 5. Komission suorittama
 vuotuisen saldon maksu perustuu kirjanpidon mukaisiin menoihin, joista on
 vähennetty sellaisten komissiolle ilmoitettujen menojen osalta tehty varaus,
 jota käsittelevä menettely on käynnissä tarkastusviranomaisen kanssa.
 48 artikla
 Asiakirjojen
 saatavuus
 1. Hallintoviranomaisen on
 varmistettava, että kaikki toimia koskevat tositteet ovat pyynnöstä komission
 ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla kolmen vuoden ajan. Kyseinen kolmen
 vuoden määräaika alkaa 47 artiklan mukaisen tilien hyväksymistä koskevan
 komission päätöksen antamisvuoden joulukuun 31 päivänä tai viimeistään
 loppumaksun suorittamispäivänä.
 Mainittu kolmen vuoden määräaika lakkaa kulumasta
 vireillä olevan oikeudenkäynnin tai hallintomenettelyn johdosta tai komission
 asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.
 2. Asiakirjat on säilytettävä
 joko alkuperäisinä tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai sellaisilla
 yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä, joissa on alkuperäiset asiakirjat
 sähköisessä muodossa tai vain sähköisessä muodossa olemassa olevat asiakirjat.
 3. Asiakirjat on säilytettävä
 muodossa, josta tietojen kohteet ovat tunnistettavissa ainoastaan niin kauan
 kuin on tarpeen siihen tarkoitukseen, jota varten tiedot on kerätty tai jota
 varten niitä myöhemmin käsitellään.
 4. Siirretään komissiolle valta
 antaa 59 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään, mitä
 tietovälineitä voidaan pitää yleisesti hyväksyttyinä.
 5. Kansallisten viranomaisten on
 määritettävä menettely, jolla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä
 säilytettyjen asiakirjojen todistetaan vastaavan alkuperäisiä asiakirjoja, ja
 menettelyllä on varmistettava, että säilytetyt versiot vastaavat kansallisten
 lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan käyttää tarkastustarkoituksiin.
 6. Jos asiakirjat ovat olemassa
 vain sähköisessä muodossa, käytettyjen tietokonejärjestelmien on täytettävä
 hyväksytyt turvallisuusvaatimukset, joilla varmistetaan, että säilytetyt
 asiakirjat vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niitä voidaan
 käyttää tarkastustarkoituksiin.
 49 artikla
 Asiakirjojen
 esittäminen päättämistä varten ja loppumaksun maksaminen
 1. Jäsenvaltioiden on esitettävä
 seuraavat asiakirjat viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2023:
 a) loppumaksun maksamista koskeva hakemus;
 b) toimenpideohjelmaa koskeva lopullinen
 täytäntöönpanokertomus; sekä
 c) edellä 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut
 asiakirjat viimeiseltä tilivuodelta eli 1 päivästä heinäkuuta 2022 alkaen 30
 päivään kesäkuuta 2023.
 2. Loppumaksu maksetaan
 viimeistään kolmen kuukauden kuluttua viimeisen tilivuoden tilien hyväksymistä
 koskevan päätöksen päivästä tai yhden kuukauden kuluttua lopullisen
 täytäntöönpanokertomuksen hyväksymispäivästä, sen mukaan kumpi päivämäärä on
 myöhempi.
 3 luku: Rahoitusoikaisut ja
 takaisinperinnät
 50 artikla
 Jäsenvaltioiden
 tekemät rahoitusoikaisut
 1. Jäsenvaltioilla on
 ensisijainen vastuu sääntöjenvastaisuuksien tutkimisesta, tarvittavien
 rahoitusoikaisujen tekemisestä ja varojen takaisinperinnästä. Kun on kyse
 järjestelmästä aiheutuvasta sääntöjenvastaisuudesta, jäsenvaltion on
 laajennettava tutkimuksiaan siten, että ne kattavat kaikki toimet, joihin on
 voinut aiheutua sääntöjenvastaisuuksia.
 2. Jäsenvaltion on tehtävä
 tarpeelliset rahoitusoikaisut, jotka liittyvät toimissa tai
 toimenpideohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmästä aiheutuviin
 sääntöjenvastaisuuksiin. Rahoitusoikaisut käsittävät toimen tai
 toimenpideohjelman julkisen rahoitusosuuden peruuttamisen kokonaan tai
 osittain. Jäsenvaltion on otettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne ja
 vakavuus sekä niistä rahastolle aiheutunut taloudellinen tappio, ja sen on
 tehtävä oikeasuhteinen oikaisu. Hallintoviranomaisen on sisällytettävä
 rahoitusoikaisut sen tilivuoden tilinpäätökseen, jona peruuttamisesta
 päätetään.
 3. Jäsenvaltio voi käyttää 2
 kohdan mukaisesti peruutetun rahaston rahoitusosuuden uudelleen kyseisessä
 toimenpideohjelmassa, jollei 4 kohdasta muuta johdu.
 4. Rahoitusosuutta, joka on
 peruutettu 2 kohdan mukaisesti, ei saa käyttää uudelleen mihinkään
 oikaisun kohteena olleeseen toimeen, ja jos rahoitusoikaisu tehdään
 järjestelmästä aiheutuvan sääntöjenvastaisuuden vuoksi, osuutta ei saa käyttää
 mihinkään sellaiseen toimeen, jossa on esiintynyt järjestelmästä aiheutuva
 sääntöjenvastaisuus.
 5. Komission suorittama
 rahoitusoikaisu ei vaikuta tässä artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn
 velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä.
 51 artikla
 Komission
 tekemät rahoitusoikaisut
 1. Komissio tekee
 täytäntöönpanosäädöksellä rahoitusoikaisuja peruuttamalla toimenpideohjelmalle
 myönnetyn unionin rahoitusosuuden kokonaan tai osittain ja suorittamalla
 jäsenvaltiolta takaisinperinnän, jotta unionin rahoituksen ulkopuolelle
 suljetaan menot, jotka ovat sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön
 vastaisia, mukaan lukien komission tai Euroopan tilintarkastustuomioistuimen
 havaitsemat jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmien puutteet.
 2. Sovellettavan unionin tai
 kansallisen lainsäädännön rikkominen johtaa rahoitusoikaisuun vain siinä
 tapauksessa, että yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
 a) rikkominen on vaikuttanut tai on voinut
 vaikuttaa rahaston tukikohteeksi otetun toimen valintaan, jonka
 hallintoviranomainen on tehnyt;
 b) rikkominen on vaikuttanut tai on voinut
 vaikuttaa unionin talousarviosta korvattaviksi ilmoitettujen menojen määrään.
 52 artikla
 Komission
 tekemän rahoitusoikaisun perusteet
 1. Komissio voi tehdä
 rahoitusoikaisuja, jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että
 a) toimenpideohjelman hallinto- ja
 valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka on vaarantanut
 toimenpideohjelmalle jo maksetun unionin rahoitusosuuden;
 b) jäsenvaltio ei ole täyttänyt
 50 artiklan mukaisia velvoitteitaan ennen tämän kohdan mukaisen
 oikaisumenettelyn vireillepanoa;
 c) maksupyyntöön sisältyvät menot ovat
 sääntöjenvastaisia, eikä jäsenvaltio ole oikaissut niitä ennen tämän kohdan
 mukaisen oikaisumenettelyn vireillepanoa.
 Komissio tekee rahoitusoikaisunsa havaittujen
 yksittäisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella ja ottaen huomioon sen, onko
 sääntöjenvastaisuus järjestelmästä aiheutuva. Jos rahastosta veloitettujen
 sääntöjenvastaisten menojen tarkka laskeminen ei ole mahdollista, komissio
 soveltaa kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua rahoitusoikaisua.
 2. Edellä olevan 1 kohdan
 mukaisen oikaisun määrää päättäessään komissio ottaa huomioon
 sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden samoin kuin kyseisessä
 toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmissä havaittujen puutteiden
 johdosta aiheutuvien taloudellisten vaikutusten suuruuden.
 3. Kun komissio perustaa
 kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien raportteihin, se
 tekee omat johtopäätöksensä taloudellisista seurauksista tarkasteltuaan
 kyseisen jäsenvaltion 50 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteuttamia
 toimenpiteitä, 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti lähetettyjä tietoja ja
 jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastineita.
 4. Siirretään komissiolle valta
 antaa 59 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan
 rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteet.
 53 artikla
 Komission
 tekemiin rahoitusoikaisuihin sovellettava menettely
 1. Ennen rahoitusoikaisua
 koskevan päätöksen tekemistä komissio panee vireille menettelyn ilmoittamalla
 jäsenvaltiolle alustavat päätelmänsä ja pyytämällä jäsenvaltiota toimittamaan
 tutkimuksiinsa perustuvat huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.
 2. Kun komissio ehdottaa
 ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä rahoitusoikaisua,
 jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus kyseisiä aineistoja tutkimalla osoittaa,
 että sääntöjenvastaisuus ei tosiasiassa ole niin laaja kuin komissio arvioi.
 Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tämän tutkimuksen
 laajuuden aiheelliseen aineiston osaan tai otokseen. Aineistojen tutkimiseen
 varattu aika saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla
 enintään toiset kaksi kuukautta 1 kohdassa tarkoitetun kahden kuukauden
 määräajan jälkeen.
 3. Komissio ottaa huomioon
 kaikki jäsenvaltion 1 ja 2 kohdassa mainittujen määräaikojen kuluessa
 toimittamat todisteet.
 4. Jos jäsenvaltio ei hyväksy
 komission alustavia päätelmiä, komissio kutsuu jäsenvaltion järjestämäänsä
 kuulemiseen, jotta varmistetaan, että kaikki asiaankuuluvat tiedot ja
 huomautukset ovat käytettävissä rahoitusoikaisun soveltamista koskevien
 komission päätelmien perustana.
 5. Rahoitusoikaisujen soveltamista
 varten komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kuuden kuukauden
 kuluessa kuulemisesta tai lisätietojen vastaanottamisesta, jos jäsenvaltion
 kanssa on kuulemisen perusteella sovittu kyseisten lisätietojen
 toimittamisesta. Komissio ottaa huomioon kaikki menettelyn kuluessa toimitetut
 tiedot ja huomautukset. Jos kuulemista ei pidetä, kuuden kuukauden määräaika
 alkaa kahden kuukauden kuluttua päivästä, jona komissio lähetti kutsun
 kuulemiseen.
 6. Jos komissio tai Euroopan
 tilintarkastustuomioistuin havaitsee komissiolle lähetettyyn tilinpäätökseen
 vaikuttavia sääntöjenvastaisuuksia, niihin perustuvalla rahoitusoikaisulla
 pienennetään rahastosta toimenpideohjelmalle osoitettua tukea.
 54 artikla
 Takaisinmaksut
 unionin talousarvioon – takaisinperinnät
 1. Kaikki unionin yleiseen
 talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava varainhoitoasetuksen
 77 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun
 määräaikaan mennessä. Määräpäivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden
 viimeinen päivä.
 2. Takaisinmaksun viivästyminen
 johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan määräpäivästä tosiasialliseen
 maksupäivään. Viivästyskoron korkokanta on puolitoista prosenttiyksikköä
 korkeampi kuin korkokanta, jota Euroopan keskuspankki soveltaa pääasiallisiin
 jälleenrahoitustoimiinsa sen kuukauden ensimmäisenä työpäivänä, johon
 määräpäivä osuu.
 55 artikla
 Toimenpideohjelmien
 suhteellinen valvonta
 1. Kun toimen tukikelpoisten
 menojen kokonaismäärä on enintään 100 000 euroa, siihen ei kohdisteta enempää
 kuin yksi joko tarkastusviranomaisen tai komission suorittama tarkastus ennen
 kuin kaikki kyseessä olevat menot tarkastetaan 47 artiklan mukaisesti. Muihin
 toimiin ei kohdisteta enempää kuin yksi tarkastusviranomaisen ja komission
 suorittama tarkastus tilivuotta kohden ennen 47 artiklan mukaista menojen
 tarkastamista. Nämä säännökset eivät rajoita 5 ja 6 kohdan soveltamista.
 2. Toimen tarkastus voi kattaa
 kaikki sen täytäntöönpanon vaiheet ja kaikki jakeluketjun tasot, lukuun
 ottamatta varsinaisten loppukäyttäjien tarkastusta, ellei riskinarvioinnissa
 ole todettu erityistä sääntöjenvastaisuuksien tai petosten riskiä.
 3. Kun toimenpideohjelmaa
 koskeva uusin tarkastuslausunto osoittaa, ettei merkittäviä puutteita ole,
 komissio voi sopia tarkastusviranomaisen kanssa seuraavassa 34 artiklan
 2 kohdan mukaisessa kokouksessa, että tarvittavan tarkastustyön määrään
 voidaan tehdä todetun riskin mukainen oikeasuhtainen vähennys. Tällaisissa
 tapauksissa komissio ei suorita omia paikan päällä tehtäviä tarkastuksia,
 jollei komissiolle ilmoitettuihin menoihin vaikuttavista hallinto- ja
 valvontajärjestelmän puutteista ole osoituksia tilivuodelta, jonka osalta tilit
 on hyväksytty.
 4. Kun komissio toteaa voivansa
 luottaa toimenpideohjelman tarkastusviranomaisen lausuntoon, se voi sopia
 tarkastusviranomaisen kanssa, että se rajaa omat paikan päällä tehtävät
 tarkastuksensa tarkastusviranomaisen työn tarkastamiseen, jollei
 tarkastusviranomaisen työtä koskevista puutteista ole osoituksia tilivuodelta,
 jonka osalta tilit on hyväksytty.
 5. Tarkastusviranomainen ja
 komissio voivat milloin tahansa kohdistaa toimiin tarkastuksia, jos
 riskinarvioinnissa on todettu erityinen sääntöjenvastaisuuksien tai petosten
 riski ja jos on osoituksia toimenpideohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmässä
 olevista vakavista puutteista, minkä lisäksi ne voivat suorittaa tarkastuksia
 kaikkien toimeen liittyvien menojen 47 artiklan mukaista hyväksymistä
 seuraavien kolmen vuoden aikana, tarkastusotannan yhteydessä.
 6. Komissio voi milloin tahansa
 tarkastaa toimia arvioidakseen tarkastusviranomaisen työtä uudelleen suoritetun
 tarkastuksen avulla.
 4 luku: Vapauttaminen
 56 artikla
 Vapauttamista
 koskevat säännöt
 1. Komissio vapauttaa
 toimenpideohjelmassa toisen alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä ne osat,
 joita ei ole käytetty ennakkomaksun, välimaksujen ja vuotuisen saldon
 maksamiseen viimeistään toimenpideohjelman talousarviositoumusvuotta seuraavan
 toisen varainhoitovuoden joulukuun 31 päivänä tai joiden osalta ei ole esitetty
 38 artiklan mukaisesti laadittua maksatushakemusta 42 artiklan mukaisesti.
 Komissio laskee vapautettavan määrän lisäämällä
 kuudesosan vuoden 2014 vuotuiseen kokonaisrahoitusosuuteen liittyvästä
 vuotuisesta talousarviositoumuksesta kuhunkin kauden 2015–2020 talousarviositoumuksista.
 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan
 ensimmäisessä alakohdassa säädetään, vapauttamisen määräaikoja ei sovelleta
 vuoden 2014 vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevaan vuotuiseen
 talousarviositoumukseen.
 3. Jos ensimmäinen
 talousarviositoumus liittyy vuoden 2015 vuotuiseen kokonaisrahoitusosuuteen,
 vapauttamisen määräaikoja ei 1 kohdasta poiketen sovelleta vuoden 2015
 vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevaan vuotuiseen talousarviositoumukseen.
 Tuolloin komissio laskee 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen määrän
 lisäämällä viidesosan vuoden 2015 vuotuista kokonaisrahoitusosuutta koskevasta
 vuotuisesta talousarviositoumuksesta kuhunkin kauden 2016–2020
 talousarviositoumuksista.
 4. Talousarviositoumusten 31
 päivänä joulukuuta 2022 avoinna oleva osa vapautetaan, jos mikä tahansa 47
 artiklan 2 kohdassa vaadituista asiakirjoista on jätetty toimittamatta
 komissiolle 30 päivään syyskuuta 2023 mennessä.
 57 artikla
 Vapauttamista
 koskevat poikkeukset
 1. Vapauttamisen kohteena
 olevasta määrästä on vähennettävä määrät, joita vastuuelin ei ole voinut
 ilmoittaa komissiolle seuraavista syistä:
 a) toimet on keskeytetty sellaisen
 oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisen muutoksenhaun vuoksi, jolla on
 lykkäävä vaikutus; tai
 b) koko toimenpideohjelman tai sen jonkin
 osan täytäntöönpanoa on vakavasti vaikeuttanut ylivoimainen este. Ylivoimaiseen
 esteeseen vetoavien kansallisten viranomaisten on osoitettava sen välittömät
 seuraukset koko toimenpideohjelman tai sen osan täytäntöönpanolle;
 c) Vähennystä voidaan pyytää kerran sen
 jälkeen, kun keskeyttäminen tai ylivoimainen este on kestänyt enintään yhden
 vuoden, tai useita kertoja ylivoimaisen esteen keston mukaan tai sen mukaan,
 kuinka monta vuotta on kulunut toimen täytäntöönpanon keskeyttäneen
 oikeudellisen tai hallinnollisen päätöksen ja lopullisen oikeudellisen tai
 hallinnollisen päätöksen välillä.
 2. Jäsenvaltion on lähetettävä
 komissiolle tiedot 1 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista viimeistään 31
 päivänä tammikuuta sen määrän osalta, joka on ilmoitettava edellisen vuoden
 loppuun mennessä.
 58 artikla
 Vapauttamista
 koskeva menettely
 1. Komissio ilmoittaa
 jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle hyvissä ajoin aina, kun on olemassa
 vaara, että 56 artiklassa säädettyä talousarviositoumuksen vapauttamista
 sovelletaan.
 2. Komissio ilmoittaa 31
 tammikuuta käytettävissään olevien tietojen pohjalta jäsenvaltiolle ja
 hallintoviranomaiselle määrän, jota talousarviositoumuksen vapauttaminen sen
 hallussa olevien tietojen perusteella koskee.
 3. Jäsenvaltiolla on kaksi
 kuukautta aikaa hyväksyä vapautettava määrä tai esittää huomautuksensa.
 4. Jäsenvaltion on viimeistään
 30 päivänä kesäkuuta esitettävä komissiolle tarkistettu rahoitussuunnitelma,
 jossa otetaan huomioon toimenpideohjelman vähennetty tukimäärä kyseisenä
 varainhoitovuonna. Jos suunnitelmaa ei esitetä, komissio tarkistaa
 rahoitussuunnitelmaa vähentämällä rahaston rahoitusosuutta kyseisen
 varainhoitovuoden osalta.
 5. Komissio muuttaa
 toimenpideohjelman hyväksymisestä annettua päätöstä täytäntöönpanosäädöksellä
 viimeistään 30 päivänä syyskuuta.
 VII OSASTO:
 TOIMIVALLAN SIIRTO SEKÄ TÄYTÄNTÖÖNPANO- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
 59 artikla
 Siirretyn
 säädösvallan käyttäminen
 1. Siirretään komissiolle valta
 antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
 2. Siirretään tässä asetuksessa
 tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi
 ajaksi tämän asetuksen voimaantulopäivästä.
 3. Heti kun komissio on antanut
 delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
 parlamentille ja neuvostolle.
 4. Delegoitu säädös tulee
 voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden
 kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan
 parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä
 Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä
 ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin
 tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
 Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole
 määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä, ja se tulee voimaan siinä mainittuna
 päivänä.
 Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen
 määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat
 ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa säädöstä.
 Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa
 delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää
 syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
 60 artikla
 Komiteamenettely
 1. Komissiota avustaa
 asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 2. Kun viitataan tähän kohtaan,
 sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
 3. Kun viitataan tähän kohtaan,
 sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
 Kun 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu komitean lausunto
 on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely
 päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle
 asetetussa määräajassa niin päättää tai (...) [jäsenten lukumäärä] komitean
 jäsentä) (komitean jäsenten ... enemmistö) [enemmistö mainittava: yksinkertainen,
 kahden kolmasosan jne.] sitä pyytää.
 Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy
 ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU)
 N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
 61 artikla
 Voimaantulo
 Tämä asetus tulee voimaan
 kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
 puolesta
 Puhemies Puheenjohtaja
 Liite I: Toimenpideohjelman malli
 Luku Kohta Alakohta || Kuvaus / huomautuksia || Koko (merkkimäärä)
 1. Tunnistetiedot || Tässä kohdassa esitetään lyhyesti kyseisen ohjelman tunnistetiedot. Siinä olisi esitettävä selkeästi seuraavat: Jäsenvaltio Toimenpideohjelman nimi CCI || 200
 2. Ohjelman laatiminen || ||
 2.1 Tilanne || Kohteena olevat aineellisen puutteen tyypit ja perustelut niiden valinnalle || 4000
 || Toimenpideohjelmaan valitut aineellisen puutteen tyypit || 200
 2.x. Kohteena oleva aineellisen puutteen tyyppi || Yksi kohta (ja vastaavat alakohdat) kustakin toiminnan kohteena olevasta aineellisen puutteen tyypistä ||
 2.x.1. Kuvaus || Kuvaus aineellisen avun ja vastaavien liitännäistoimenpiteiden keskeisistä piirteistä ja tavoitteista || 4000
 2.x.2. Kansalliset ohjelmat || Kuvaus tuettavista kansallisista ohjelmista || 2000
 2.4. Muuta || Muut merkittävinä pidetyt tiedot || 4000
 3. Täytäntöönpano || ||
 3.1. Tiedot vähävaraisimmista || Kuvaus vähävaraisimpiin sovellettavien tukikelpoisuusperusteiden vahvistamismenettelystä, joka on tarvittaessa eriytetty kohteena olevien aineellisen puutteen tyyppien mukaan || 2000
 3.2. Toimien valinta || Toimien valintaperusteet ja kuvaus valintamenettelystä, joka on tarvittaessa eriytetty kohteena olevien aineellisen puutteen tyyppien mukaan || 2000
 3.3. Kumppaniorganisaatioiden valinta || Kumppaniorganisaatioiden valintaperusteet, jotka on tarvittaessa eriytetty toiminnan kohteena olevien aineellisen puutteen tyyppien mukaan || 2000
 3.4. Täydentävyys ESR:n kanssa || Kuvaus menettelystä, jolla varmistetaan keskinäinen täydentävyys Euroopan sosiaalirahaston kanssa || 4000
 3.4. Institutionaalinen rakenne || Kuvaus toimenpideohjelman täytäntöönpanosäännöistä, joihin sisältyvät hallintoviranomaisen, soveltuvissa tapauksissa todentamisviranomaisen, tarkastusviranomaisen ja sen elimen tunnistetiedot, jolle komissio suorittaa maksut || 4000
 3.5. Seuranta ja arviointi || Tässä alakohdassa tulisi kuvata, kuinka ohjelman täytäntöönpanoa seurataan. Tässä olisi etenkin selitettävä, kuinka indikaattoreita käytetään ohjelman täytäntöönpanon seurannassa. Indikaattoreihin tulisi kuulua kohdennettuihin menoihin liittyviä taloudellisia indikaattoreita ja tuettaviin toimiin liittyviä tuotosindikaattoreita. || 4000
 3.6. Tekninen tuki || Kuvaus siitä, miten X artiklan 2 kohdan mukaista teknistä tukea aiotaan käyttää, mukaan lukien toimenpiteet, joilla lisätään tuensaajien hallinnollisia valmiuksia toimenpideohjelman toimien moitteettoman varainhoidon osalta || 4000
 4. RAHOITUSSUUNNITELMA || Tässä kohdassa tulisi esittää 1) taulukko, jossa eritellään vuosikohtaisesti 18 artiklan mukaisesti rahastosta annettavaan tukeen varatut määrärahat ja osarahoitus 2) taulukko, jossa täsmennetään koko ohjelmakauden osalta toimenpideohjelmasta kuhunkin aineellisen puutteen tyyppiin kohdistettavan tuen kokonaismäärärahat sekä vastaavat liitännäistoimenpiteet. || Teksti: 1000 Tiedot CSV- tai XLS-muodossa
 || ||
 || ||
 Rahoitustietojen
 esitysmalli (4 kohta):
 4.1.1. Toimenpideohjelman
 rahoitussuunnitelma, jossa esitetään rahaston vuotuiset maksusitoumukset ja
 vastaava kansallinen osarahoitus toimenpideohjelmaan (euroina)
 || Yhteensä || 2014 || 2015 || .... || 2020
 Rahasto (a) || || || || ||
 Kansallinen yhteisrahoitus (b) || || || || ||
 Julkiset tukikelpoiset menot (c) = (a) + (b) || || || || ||
 Osarahoitusosuus* (d) = (a) / (c) || ||
 * Tämä osuus voidaan pyöristää taulukossa
 lähimpään kokonaislukuun. Menojen korvaamiseen sovellettava tarkka osuus
 ilmaistaan suhteella d.
 4.1.2. Rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään
 toimenpideohjelmasta kuhunkin aineellisen puutteen tyyppiin kohdistettavan tuen
 kokonaismäärärahat sekä vastaavat liitännäistoimenpiteet (euroina)
 Toiminta-ala || Julkiset tukikelpoiset menot || || || ||
 Yhteensä || || || || ||
 Tekninen tuki || || || || ||
 Ruoan puute || || || || ||
 - vastaavat liitännäistoimenpiteet || || || || ||
 Asunnottomuus || || || || ||
 - vastaavat liitännäistoimenpiteet || || || || ||
 Lasten aineellinen puute || || || || ||
 - vastaavat liitännäistoimenpiteet || || || || ||
 LIITE II
 Maksusitoumusmäärärahojen vuotuinen
 jakautuminen 2014–2020
 SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
 1. PERUSTIEDOT
 EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
 1.1 Ehdotuksen/aloitteen nimi
 1.2 Toimintalohko(t)
 toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
 1.3 Ehdotuksen/aloitteen
 luonne
 1.4 Tavoitteet
 1.5 Ehdotuksen/aloitteen
 perustelut
 1.6 Toiminnan
 ja sen rahoitusvaikutusten kesto
 1.7 Hallinnointitapa
 (hallinnointitavat)
 2. HALLINNOINTI
 2.1 Seuranta-
 ja raportointisäännöt
 2.2 Hallinnointi-
 ja valvontajärjestelmä
 2.3 Toimenpiteet
 petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
 RAHOITUSVAIKUTUKSET
 3.1 Kyseeseen
 tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
 3.2 Arvioidut
 vaikutukset menoihin
 3.2.1 Yhteenveto
 arvioiduista vaikutuksista menoihin
 3.2.2 Arvioidut
 vaikutukset toimintamäärärahoihin
 3.2.3 Arvioidut
 vaikutukset hallintomäärärahoihin
 3.2.4 Yhteensopivuus
 nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
 3.2.5 Ulkopuolisten
 tahojen osallistuminen rahoitukseen
 3.3 Arvioidut vaikutukset tuloihin
 SÄÄDÖKSEEN
 LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
 1.1 Ehdotuksen/aloitteen nimi
 Ehdotus:
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus vähävaraisimmille suunnatun
 eurooppalaisen avun rahastosta
 1.2 Toimintalohko(t)
 toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[10]
 4
 Työllisyys- ja sosiaaliasiat
 0406
 Vähävaraisimmat
 1.3 Ehdotuksen/aloitteen luonne
 § Ehdotus/aloite
 liittyy uuteen toimeen.
 ̈ Ehdotus/aloite
 liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
 valmistelutoimeen[11].
 ̈ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
 toimen jatkamiseen.
 ̈ Ehdotus/aloite
 liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.
 1.4 Tavoitteet
 1.4.1 Komission monivuotinen
 strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden)
 saavuttamista ehdotus/aloite tukee
 Rahastosta
 tuetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta unionissa edistämällä
 Eurooppa 2020 -strategiassa vahvistettujen köyhyyden vähentämistä
 koskevien tavoitteiden saavuttamista.
 1.4.2 Erityistavoite
 (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis-
 ja budjetointijärjestelmässä
 Erityistavoite nro 1
 Yleistavoitteen
 lisäksi ohjelmalla edistetään erityistavoitetta, joka koskee köyhyyden
 pahimpien muotojen lieventämistä unionissa tarjoamalla vähävaraisimmille muuta
 tukea kuin rahoitustukea.
 Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
 budjetointijärjestelmässä
 0406
 Vähävaraisimmat
 1.4.3 Odotettavissa olevat tulokset
 ja vaikutukset
 Selvitys siitä, miten
 ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
 tilanteeseen
 Uuden
 välineen avulla jäsenvaltiot voivat antaa apua noin kahta miljoonaa suuremmalle
 määrälle vähävaraisia vuodessa. Avulla on myönteisiä vaikutuksia
 vähävaraisimpien terveyteen, sosiaaliseen osallisuuteen, työllisyyteen ja
 työmarkkinoihin. Lisäksi on odotettavissa, että vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen
 avun rahaston vaikutukset ulottuvat vielä paljon laajemmalle.
 1. Koska
 rahasto tarjoaa foorumin, jolla alan toimijat voivat vaihtaa tietoa ja
 kokemuksia, se tuo huomattavia etuja monien sidosryhmien toimintaprosesseihin.
 2. Vähävaraisimmille
 suunnatun eurooppalaisen avun rahaston näyttöön perustuva, toimenpideohjelmien
 kautta tapahtuva täytäntöönpano keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä edistää
 myös eri sidosryhmien välistä vuoropuhelua ja tukee tulevaisuuden strategista
 lähestymistapaa. Kehittämällä täytäntöönpanomekanismeja (muun muassa
 yksinkertaistamisen ja hallinnollisen rasitteen vähentämisen kautta)
 varmistetaan, että prosessin vaikutukset pysyvät tarkoituksenmukaisina.
 Vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto on väline, jolla
 mahdollistetaan konkreettinen dialogi eurooppalaisten prioriteettien ja
 koheesiopolitiikan välillä.
 1.4.4 Tulos- ja
 vaikutusindikaattorit
 Selvitys siitä,
 millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
 Aineellisen
 avun käytännössä jakavien laitosten toiminta perustuu pitkälti
 vapaaehtoistyöhön ja lahjoituksiin. Sen vuoksi olisi mahdollisuuksien mukaan
 vältettävä raskaiden raportointivelvoitteiden asettamista näille
 organisaatioille. Voidaan kuitenkin odottaa, että näiden organisaatioiden on
 tiedotettava työstään komissiolle samoin kuin muille lahjoittajille ja
 vapaaehtoistyöntekijöille, jotta näiden motivaatio säilyy. Ehdotetuista
 indikaattoreista keskusteltiin Euroopan tason kattojärjestöjen kanssa, ja niitä
 pidettiin riittävinä ja realistisina.
 Ensimmäinen
 indikaattorijoukko koskee käytettäviä resursseja:
 1)
 ohjelmasta saatavat luontoissuoritukset;
 2)
 rahoitusvarat jaoteltuna alkuperän (EU ja muut lähteet) mukaan.
 Toinen
 yhteisten indikaattorien joukko koskee annetun avun määrää ja jaettujen
 pakettien lukumäärää, valmistettujen ja jaettujen aterioiden lukumäärää ja apua
 saaneiden vähävaraisimpien lukumäärää.
 Hallintoviranomaiset
 toimittavat nämä tiedot komissiolle vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa.
 Vuotuista
 perusraportointia täydennetään jäsennellyillä selvityksillä. Komissio teettää
 näitä selvityksiä vähintään kaksi kertaa täytäntöönpanokauden aikana.
 Selvityksistä saadaan tarkempaa tietoa avun saajista, esim. siitä,
 painottuvatko heidän joukossaan tietyt ikäluokat, vähemmistöt, tms. Niillä
 arvioidaan muiden luontoissuoritusten kuin tavara-avun – esimerkiksi
 vapaaehtoistyön ja palvelujen – merkitystä loppukäyttäjien kannalta ja ohjelman
 vaikutuksia heihin. On odotettavissa, että näitä tietoja saadaan vain
 valistuneen arvauksen kautta, koska useissa tapauksissa loppukäyttäjän
 nimettömyys voi olla ennakkoedellytys sille, että tämä voi hyväksyä tuen.
 1.5 Ehdotuksen/aloitteen
 perustelut
 1.5.1 Tarpeet, joihin
 ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
 Suunniteltu
 ohjelma edistäisi sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan unionin tavoitteen
 saavuttamista. Uuden välineen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen
 175 artikla, jossa määrätään rakennerahastojen ulkopuolisista
 erityistoimista.
 Vuonna
 2010 lähes neljäsosaa eurooppalaisista (116 miljoonaa) uhkasi köyhyys tai
 sosiaalinen syrjäytyminen. Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen ilmenevät eri
 tavoin eri EU-maissa. Ongelmat ovat yleensä vakavampia itäisissä ja eteläisissä
 jäsenvaltioissa. Talouskriisi (ja julkisen talouden vakauttamispaineet, jotka
 liittyvät valtion velkaan) ovat lisänneet köyhyyttä ja sosiaalista
 syrjäytymistä ja samalla heikentäneet jäsenvaltioiden kykyä pitää sosiaalimenot
 ja investoinnit tasolla, joka riittäisi negatiivisen suuntauksen muuttamiseen.
 1.5.2 EU:n osallistumisesta saatava
 lisäarvo
 Älykkään,
 kestävän ja osallistavan kasvun Eurooppa 2020 -strategian pohjana on
 tasapainoinen visio talouskasvusta ja sosiaalisesta kehityksestä, joka
 puolestaan perustuu kunnianhimoisiin työllisyyttä, koulutusta ja köyhyyden
 vähentämistä koskeviin tavoitteisiin. Köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen
 muodostavat merkittävän esteen Eurooppa 2020 -tavoitteiden
 saavuttamiselle.
 Ehdotettu
 väline pureutuu perustarpeisiin ja auttaa siten vähentämään köyhyyttä ja
 sosiaalista syrjäytymistä niiden ihmisten parissa, jotka joutuvat kohtaamaan
 vakavaa puutetta. Se mahdollistaa sen, etteivät yhteiskunnan vähävaraisimmat
 menetä omanarvontuntoaan ja inhimillistä pääomaansa, ja edistää näin heidän
 sosiaalista pääomaansa ja sosiaalista yhteenkuuluvuuttaan omien yhteisöjensä
 kanssa.
 EU-tason
 toiminta on tässä yhteydessä tarpeen, kun otetaan huomioon köyhyyden ja
 sosiaalisen syrjäytymisen taso unionissa ja tilannetta vakavoittava
 talouskriisi sekä epävarmuus siitä, kykenevätkö jäsenvaltiot pitämään
 sosiaalimenot riittävällä tasolla sen varmistamiseksi, ettei sosiaalinen
 yhteenkuuluvuus heikkene edelleen ja että Eurooppa 2020 -strategiaan
 sisältyvät tavoitteet saavutetaan.
 1.5.3 Vastaavista toimista saadut
 kokemukset
 Kyseessä
 on uusi väline. Vähävaraisimmille suunnatusta elintarvikkeiden jakeluohjelmasta
 saadut kokemukset ovat kuitenkin relevantteja. Koska interventiovarastojen
 odotetaan tyhjenevän, elintarvikkeiden jakeluohjelman alkuperäisiä perusteita
 ei enää ole olemassa ja ohjelma päättyy vuoden 2013 lopussa. Vuosien saatossa
 järjestelmästä on kuitenkin tullut merkittävä toimituslähde järjestöille, jotka
 ovat suorassa yhteydessä yhteiskunnan vähäosaisimpiin jakaessaan heille
 elintarvikkeita. Tiivistelmä saaduista kokemuksista sisältyy ehdotuksen
 liitteenä olevaan vaikutustenarviointiin.
 1.5.4 Yhteensopivuus muiden
 kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut
 Ehdotettua
 vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastoa tuetaan
 2 500 000 000 eurolla rakennerahastoista ”Investoinnit
 kasvuun ja työpaikkoihin” ‐tavoitteen puitteissa, jonka
 kokonaismäärärahat ovat 327 115 655 850 euroa.
 Vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen rahaston katsotaan olevan osa
 ESR:lle kohdennettua rakennerahastojen osuutta. Sillä täydennetään ilman
 päällekkäisyyksiä jo olemassa olevia koheesiopolitiikan välineitä tarjoamalla
 väliaikaisia avustustoimia, joilla annetaan yhteiskunnan vähävaraisimmille
 mahdollisuus päästä taloudellisen toipumisen alkuun.
 Ehdotetulla
 välineellä voidaan yhdessä etenkin ESR:sta osarahoitettavien muiden
 tukityyppien avulla parantaa myös loppukäyttäjien työllistettävyyttä ja antaa
 heille näin mahdollisuus olla mukana taloudellisessa toiminnassa.
 1.6 Toiminnan ja sen
 rahoitusvaikutusten kesto
 § Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
 kesto on rajattu.
 –
 § Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy
 31.12.2020.
 –
 § Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2014 ja päättyvät vuonna 2022.
 ̈ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
 kestoa ei ole rajattu.
 –
 Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna
 VVVV,
 –
 minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.
 1.7 Hallinnointitapa
 (hallinnointitavat)[12]
 ̈ komissio hallinnoi suoraan keskitetysti
 ̈ välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
 –
 ̈ toimeenpanovirastoille
 –
 ̈ yhteisöjen perustamille elimille[13]
 –
 ̈ kansallisille julkisoikeudellisille yhteisöille tai julkisen palvelun
 tehtäviä hoitaville elimille
 –
 ̈ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista
 tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
 varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
 § hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
 ̈ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
 ̈ hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten
 järjestöjen kanssa (tarkennettava)
 Jos käytetään useampaa
 kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
 lisätietoja.
 Huomautukset:
 2. HALLINNOINTI
 2.1 Seuranta- ja raportointisäännöt
 Ilmoitetaan
 sovellettavat aikavälit ja edellytykset
 Hallintoviranomaiset
 toimittavat vuotuiset täytäntöönpanokertomukset. Kertomuksissa esitetään
 tietoelementtejä ja 1.4.4 kohdassa mainitut yhteiset indikaattorit.
 Raportointia täydennetään jäsennellyillä selvityksillä ja arvioinneilla, joita
 komissio teettää ohjelmakauden puolivälissä ja lopussa. Kunkin ohjelman
 täytäntöönpanon edistymistä tarkastellaan kahdenvälisissä
 tarkastelukokouksissa.
 2.2 Hallinnointi- ja
 valvontajärjestelmä
 2.2.1 Todetut riskit
 Hallinto-
 ja valvontajärjestelmä pohjautuu suurelta osin koheesiopolitiikassa
 käytettyihin järjestelmiin. Vaikka tämä rahoitusjärjestelmä eroaa
 koheesiopolitiikan välineistä loppukäyttäjien ja täytäntöönpanokumppanien
 osalta, riskitekijöiden odotetaan olevan samankaltaisia kuin etenkin ESR:ssa.
 ESR:n meneillään olevalla ohjelmakaudella tärkein virhelähde koskee
 tukikelpoisuutta (58 % kaikista kumulatiivisista kvantitatiivisesti
 ilmastavista virheistä), ja muita virhelähteitä ovat tarkkuusongelmat (7 %)
 ja tarkastuksen jäljitysketjun ongelmat (35 %). Näiden ongelmien
 ratkaisemiseksi tukikelpoisuussäännöt vahvistetaan kokonaisuudessaan
 asetusluonnoksessa, ja asetuksessa vahvistettua kiinteämääräistä rahoitusta
 käytetään enemmän. Riskiä kasvattaa kuitenkin se, että avun jakelu
 loppukäyttäjille riippuu suurelta osin kansalaisjärjestöistä, joista osalla on
 heikko hallinto ja jotka perustuvat pääsääntöisesti vapaaehtoistyöhön.
 Tilintarkastustuomioistuin on jo ottanut tämän seikan esiin vähävaraisimmille tarkoitettua
 elintarvikejakelujärjestelmää koskevassa vuoden 2009 raportissaan. Tällaisten
 organisaatioiden kohdalla on edelleen mahdollista rajoittaa myönnettävät
 resurssit hallintoviranomaisen keskitetysti hankkimaan aineelliseen apuun ja
 kiinteämääräisen rahoituksen maksamiseen.
 2.2.2 Valvontamenetelmät
 Yhteisen
 hallinnoinnin periaatteen mukaisesti vastuu jäsenvaltion toimenpideohjelman
 täytäntöönpanosta ja valvonnasta kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltiolle sen
 hallinto- ja valvontajärjestelmän kautta. Jäsenvaltiot nimeävät
 hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen ja toiminnallisesti riippumattoman
 tarkastusviranomaisen toimenpideohjelmaansa varten. Jotta komissio voisi tehdä
 päätelmiä rahaston tuloksellisuudesta, sillä on myös valta tehdä tarkastuksia,
 joissa keskitytään moitteettomaan varainhoitoon liittyviin seikkoihin, ja
 mahdollisuus määrätä keskeytyksiä ja rahoitusoikaisuja.
 Koheesiopolitiikassa
 valvontaan liittyvät kustannukset (kansallisen ja alueellisen tason valvonta
 lukuun ottamatta komission kustannuksia) ovat arviolta noin 2 prosenttia
 kokonaisrahoituksesta. Kustannukset koskevat seuraavia valvonta-aloja:
 1 prosentti johtuu kansallisesta koordinoinnista ja ohjelman
 valmistelusta, 82 prosenttia koskee ohjelman hallinnointia, 4 prosenttia
 liittyy todentamiseen ja 13 prosenttia tarkastuksiin.
 Koheesiopolitiikkaan
 verrattuna tähän rahastoon liittyy useita tekijöitä, joiden avulla voitaneen
 pienentää virheosuuksia ja valvontakustannuksia. Uusi ohjelma keskittyy
 ainoastaan kolmelle toiminta-alalle. Siinä käytetään paljon yksinkertaistettuja
 kustannusvaihtoehtoja. Toimien ja kohderyhmien luonteen vuoksi loppukäyttäjiin
 ei kohdistu tarkastuksia, ellei riskinarvioinnissa ole todettu erityistä
 sääntöjenvastaisuuksien tai petosten riskiä. Näiden tekijöiden odotetaan
 vähentävän tuensaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta, pienentävän
 virheosuutta, lisäävän sisäistä varmuutta ja näin myötävaikuttavan
 valvontakustannusten pienenemiseen.
 Työllisyyden
 ja sosiaaliasioiden pääosaston nykyinen virheosuus (Euroopan
 tilintarkastustuomioistuimen mukaan) on 2,2 %. Arvioidaan, että edellä
 kuvatut tekijät pienentävät virheosuutta yhdellä prosenttiyksiköllä, jolloin
 odotettavissa oleva ohjelman lopullinen virheosuus on 1,2 %.
 2.3 Toimenpiteet petosten ja
 sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
 Ilmoitetaan käytössä
 olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet.
 Rakennerahastoista
 vastaavat yksiköt ovat yhdessä OLAFin kanssa ottaneet käyttöön yhteisen
 petostentorjuntastrategian, johon sisältyy joukko komission ja jäsenvaltioiden
 toteuttamia toimia, joilla ehkäistään petoksia yhteisesti hallinnoitujen
 rakennerahastotoimien osalta. Yhteistä petostentorjuntastrategiaa sovelletaan
 myös vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastoon.
 Lisäksi
 ehdotuksen 32 artiklan 4 kohtaan sisältyy nimenomainen vaatimus ottaa
 käyttöön tällaisia toimenpiteitä. Tämän pitäisi lisätä tietoisuutta petoksista
 kaikissa vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahaston
 hallinnointiin ja valvontaan osallistuvissa jäsenvaltioiden elimissä ja
 pienentää näin petosriskiä.
 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
 RAHOITUSVAIKUTUKSET
 3.1 Kyseeseen tulevat
 monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
 · Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
 budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi........................................] || JM/EI-JM ([14]) || EFTA-mailta[15] || ehdokasmailta[16] || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 Älykäs ja osallistava kasvu Uudet otsakkeet vuosiksi 2014–2020 || 04.06.00.00 Vähävaraisimmat || JM || /EI || EI || EI || EI
 · Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
 Monivuotisen
 rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi........................................] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 || [XX.YY.YY.YY] || || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI
 3.2 Arvioidut vaikutukset
 menoihin
 3.2.1 Yhteenveto
 arvioiduista vaikutuksista menoihin
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero 1 || Älykäs ja osallistava kasvu
 PO: EMPL || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat || || || || || || || ||
 Budjettikohdan numero || Sitoumukset || (1) || 343,957 || 349,166 || 353,425 || 356,742 || 359,925 || 362,704 || 365,331 || 2 491,250
 Maksut || (2) || 274,038 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 1 936,950
 Budjettikohdan numero || Sitoumukset || (1a) || || || || || || || ||
 Maksut || (2a) || || || || || || || ||
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[17] || || || || || || || ||
 Budjettikohdan numero || || (3) || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 8,750
 PO EMPL:n määrärahat YHTEENSÄ[18] || Sitoumukset || =1+1a +3 || 345,207 || 350,416 || 354,675 || 357,992 || 361,175 || 363,954 || 366,581 || 2 500,000
 Maksut || =2+2a +3 || 275,288 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 1 945,700
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || || || || || || || ||
 Maksut || (5) || || || || || || || ||
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || || || || || || || ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN <....> kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Maksut || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan
 otsakkeeseen:
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || || || || || || || ||
 Maksut || (5) || || || || || || || ||
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || || || || || || || ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Maksut || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot”
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || || || vuosi 2014 || vuosi 2015 || vuosi 2016 || vuosi 2017 || vuosi 2018 || vuosi 2019 || vuosi 2020 || YHTEENSÄ
 PO: EMPL ||
  Henkilöresurssit || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
  Muut hallintomenot || || || || || || || ||
 PO EMPL YHTEENSÄ || Määrärahat || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || || || vuosi n[19] || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || || || || || || || ||
 Maksut || || || || || || || ||
 3.2.2 Arvioidut
 vaikutukset toimintamäärärahoihin
 –
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
 –
 ̈ Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: Rahasto
 pannaan täytäntöön yhteisen hallinnoinnin puitteissa. Vaikka strategiset
 prioriteetit vahvistetaan EU:n tasolla asetuksella, varsinainen päivittäinen
 hallinto annetaan hallintoviranomaisten vastuulle. Vaikka komissio ehdottaa
 yhteisiä indikaattoreita, jäsenvaltiot esittävät ehdotukset varsinaisiksi
 tavoitteiksi toimenpideohjelmien tasolla ja komissio hyväksyy ehdotukset. Sen
 vuoksi ei ole mahdollista esittää tuotoksia koskevia tavoitteita ennen kuin
 ohjelmat on laadittu, niistä on neuvoteltu ja ne on hyväksytty vuosina
 2013–2014.
 Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
 desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset ò || || || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi[20] || Keski-määr. Kustannukset || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä
 ERITYISTAVOITE 1[21]... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Välisumma erityistavoite 1 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 ERITYISTAVOITE 2... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Välisumma erityistavoite 2 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || || || || || || || || || || || || || || || ||
 3.2.3 Arvioidut
 vaikutukset hallintomäärärahoihin
 3.2.3.1 Yhteenveto
 –
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
 –
 þ Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
 milj. euroa (kolmen
 desimaalin tarkkuudella)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || || || || || || || ||
 Henkilöresurssit || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Muut hallintomenot || || || || || || || ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[22] || || || || || || || ||
 Henkilöresurssit || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,896
 Muut hallintomenot || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 7,854
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 8,750
 YHTEENSÄ || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 15,862
 3.2.3.2 Henkilöresurssien arvioitu
 tarve
 –
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
 –
 þ Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
 arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
 desimaalin tarkkuudella)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt)
 XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 8 || 8 || 8 || 8 || 8 || 8 || 8
 XX 01 01 02 (lähetystöt) || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || || || || || || ||
  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)
 XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) || || || || || || ||
 04 01 04 01 [23] || - päätoimipaikassa[24] || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2
 - lähetystöissä || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || ||
 Muu budjettikohta (mikä?) || || || || || || ||
 YHTEENSÄ || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 XX viittaa
 kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.
 Henkilöresurssien tarve
 katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
 pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
 saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
 toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
 jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
 Kuvaus henkilöstön
 tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Osallistuminen jäsenvaltioissa toteutettavien ohjelma- ja hanke-ehdotusten analysointiin, neuvotteluihin, muutosten tekemiseen ja/tai hyväksyntää edeltävään valmistelutyöhön. Osallistuminen hyväksyttyjen ohjelmien ja hankkeiden hallinnointiin, seurantaan ja arviointiin. Sen varmistaminen, että ohjelmaa koskevia sääntöjä noudatetaan
 Ulkopuolinen henkilöstö || Sama kuin edellä ja/tai hallinnollinen tuki.
 3.2.4 Yhteensopivuus
 nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
 –
 ̈ Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.
 –
 ̈ Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
 rahoitussuunnitelman muuttamista.
 Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista
 muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät
 –
 ̈ Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
 tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.[25]
 Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös
 kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät
 3.2.5 Ulkopuolisten tahojen
 osallistuminen rahoitukseen
 –
 Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu
 ulkopuolisia tahoja.
 –
 Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu
 ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio):
 määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
 tarkkuudella)
 || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || Yhteensä
 Rahoitukseen osallistuva taho || || || || || || || ||
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || || || || || || || ||
 3.3 Arvioidut vaikutukset
 tuloihin
 –
 ̈ Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin
 –
 ̈ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
 –
 ̈ vaikutukset omiin varoihin
 –
 ̈ vaikutukset sekalaisiin tuloihin
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[26]
 vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
 Momentti ... || || || || || || || ||
 Vastaava menopuolen
 budjettikohta käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa:
 Selvitys tuloihin
 kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä
 [1] EUVL L, , s. .
 [2] EUVL
 L, , s. .
 [3] EUVL
 L, , s. .
 [4] EYVL
 L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [5] EUVL L ., , s. .
 [6] EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [7] EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1.
 [8] EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1.
 [9] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.
 [10] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB:
 toimintoperusteinen budjetointi.
 [11] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 51
 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa.
 [12] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
 varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
 osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [13] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
 200 artiklassa.
 [14] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
 määrärahat.
 [15] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
 [16] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
 ehdokasmaat.
 [17] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
 ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
 epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
 [18] Sitoumukset euroina: 327 115 655 850. Vähävaraisimmille
 suunnatun eurooppalaisen rahaston katsotaan olevan osa ESR:lle kohdennettua
 rakennerahastojen osuutta.
 [19] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
 [20] Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluja
 (esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit).
 [21] Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2 ”Erityistavoitteet”.
 [22] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
 ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
 epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
 [23] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
 enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
 [24] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
 maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
 [25] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
 [26] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
 ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
 vastaava 25 prosentin osuus.