text:
Hlavní pás planetek je oblast sluneční soustavy, která se nachází v oblasti mezi drahami Marsu a Jupitera. Nachází se zde značné množství planetek. Jejich celková hmotnost se odhaduje na kg, přičemž zhruba třetinu tvoří Ceres.
 Řada planetek však obíhá i na drahách blízko Země nebo naopak za drahou Neptunu (TNO – transneptunská tělesa).
 planetky hlavního pásu obíhají v prostoru mezi drahami Marsu a Jupiteru, zhruba ve vzdálenostech od 2 AU do 4 AU a z větší části se vytvořily z protoplanetárního disku v oblasti, kde v důsledku gravitačního vlivu Jupiteru se nemohlo vytvořit jediné velké těleso. Mnohé vznikly dodatečně rozpadem původně vzniklých těles při jejich vzájemných srážkách. Rezonanční vliv Jupiteru způsobuje, že některé dráhy jsou „zakázané“; to vede ke vzniku mezer v hlavním pásu, nazývaných Kirkwoodovy mezery na počest jejich objevitele Daniela Kirkwooda, který je popsal v roce 1874. Tyto mezery dělí planetky hlavního pásu do následujících dynamických skupin:
 skupina Hungaria – planetky obíhajících těsně vně dráhy Marsu na drahách s velkou poloosou mezi 1,78 AU a 2,00 AU, excentricitou menší než 0,18 a sklonem dráhy mezi 16° a 34°. Jsou pojmenovány podle planetky (434) Hungaria. Vytvoření této skupiny pravděpodobně souvisí s komensurabilitou (souměřitelností) 2:9 s Jupiterem;
 skupina Phocaea – hodnoty velké poloosy jejich drah leží mezi 2,25 AU a 2,5 AU, excentricita je větší než 0,1 a sklon dráhy se nachází v rozmezí mezi 18° a 32°. Skupina je pojmenována podle planetky (25) Phocaea. Někteří astronomové však skupiny Hungaria a Phocaea nerozlišují;
 planetky hlavního pásu I – objekty, pohybující se po drahách s velkými poloosami od 2,3 AU do 2,5 AU a se sklonem menším než 18°;
 skupina Alinda – hodnoty velké poloosy jejich drah se rovnají přibližně 2,5 AU a mají excenticitu přibližně od 0,4 do 0,65. Tuto skupinu udržuje komensurabilita 1:3 s Jupiterem. Jsou pojmenovány podle planetky (887) Alinda;
 skupina Pallas – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 2,5 AU do 2,82 AU a sklony oběžných drah mezi 33° a 38°. Jsou pojmenovány podle planetky (2) Pallas;
 planetky hlavního pásu II – tato skupina se obvykle dělí na dvě podskupiny:
 podskupina IIa – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 2,5 AU do 2,706 AU a sklony jejich oběžných drah jsou menší než 33°;
 podskupina IIb – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 2,706 AU do 2.82 AU a sklony jejich oběžných drah jsou menší než 33°;
 planetky hlavního pásu III – dráhy mají excentricitu menší než 0,35 a sklon menší než 30°; tato skupina se obvykle také dělí na dvě podskupiny:
 podskupina IIIa – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 2,82 AU do 3,03 AU;
 podskupina IIIb – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 3,03 do 3,27 AU; jsou tedy komensurabilní 1:2 s Jupiterem;
 skupina Griqua – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 3,1 AU do 3,27 AU; jsou tedy stejně jako předchozí komensurabilní 1:2 s Jupiterem. Excentricita je však větší než 0,35 a sklon k ekliptice je také značně velký. Jsou pojmenovány podle planetky (1362) Griqua;
 skupina Cybele – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 3,27 AU do 3,7 AU, excentricita je menší než 0,3 a sklon dráhy je menší než 25°. Předpokládá se, že tato skupina je udržována komensurabilitou 4:7 s Jupiterem. Jsou pojmenovány podle planetky (65) Cybele;
 skupina Hilda – hodnoty velké poloosy jejich drah leží v rozpětí od 3,7 AU do 4,2 AU, excentricitu větší než 0,07 a sklon dráhy menší než 20°. Tyto planetky se pohybuji po komensurabilních drahách 2:3 s Jupiterem. Jsou pojmenovány podle planetky (153) Hilda;
 skupina Thule – zatím je znám pouze jediný zástupce této skupiny s komensurabilní drahou 3:4 s Jupiterem a to (279) Thule;
 Mezi skupinou Hildy a trojány, přibližně v prostoru vymezeném vzdáleností 4,05 AU až 5,0 AU od Slunce, je prázdná „zakázaná zóna“, z níž gravitační síla planety Jupiter vypudila všechna jiná menší tělesa. Výjimkou je již zmíněná planetka (279) Thule a přibližně pět dalších těles zřejmě na nestabilních drahách.
 Teorie zaniklé planety
 V minulosti se astronomové domnívali, že mezi Marsem a Jupiterem kdysi obíhala další planeta, která se však (vlivem silných geologických aktivit či srážkou s jiným tělesem) rozpadla a zbyl po ní jen pás úlomků a trosek planety. Touto teorií si vysvětlovali velké množství planetek a asteroidů, nacházejících se mezi zmíněnými planetami na velmi podobných drahách. V současnosti je však tato teorie pokládána za překonanou a vznik pásu je vykládán jako důsledek protikladného působení procesů v protoplanetárním disku a velkého gravitačního vlivu vznikajícího Jupiteru, který tak zabránil vzniku většího tělesa. Důsledkem toho je vznik velkého množství menších objektů.
 Průzkum
 První kosmickou sondou, která křižovala Pásmo planetek, byl Pioneer 10, který do této oblasti vstoupil 16. července 1972. V té době převládala obava, že úlomky v pásmu mohou představovat velké nebezpečí pro sondu, ale od té doby tudy proletělo 9 sond bez nehody. Pioneer 11, Voyager 1, Voyager 2 a Ulysses proletěly přes pásmo bez fotografování asteroidů. Galileo v roce 1991 vyfotografoval asteroid 951 Gaspra a v roce 1993 asteroid 243 Ida, NEAR Shoemaker v roce 1997 vyfotografoval 253 Mathilde, Cassini-Huygens v roce 2000 vyfotografoval 2685 Masursky, Stardust v roce 2002 vyfotografoval 5535 Annefrank, New Horizons v roce 2006 vyfotografoval 132524 APL a sonda Rosetta v roce 2008 vyfotografovala asteroid 2867 Steins. Díky malé hustotě materiálu uvnitř pásma šance, že se sonda s některým asteroidem srazí, je menší než jedna k miliardě.
 Všechny fotografie asteroidů pořízené vesmírnými sondami byly učiněné podle letových možností sond a vzdáleností daných asteroidů. Několik sond mělo výzkum planetek při průletu kolem nich jen jako vedlejší cíl mise. Pouze sondy NEAR Shoemaker a Hayabusa měly průzkum asteoridů jako hlavní cíl. Tyto prozkoumané asteroidy patří mezi objekty, které se v určité fázi oběhu kolem Slunce nacházejí blízko Země. V nejbližší budoucnosti se plánuje průzkum planetek 4 Vesta a 1 Ceres prostřednictvím sondy Dawn. Sonda odstartovala v roce 2007 a její přílet k prvnímu cíli, planetce 4 Vesta, se plánuje na rok 2011. Pokud bude tato sonda stále funkční, tak po prozkoumání těchto dvou velkých těles bude možné rozšířit její misi o dodatečný průzkum.
 Některé výzkumy naznačují, že původcem kráteru Chicxulub byl temný, „primitivní“ asteroid, jehož původ bychom mohli dohledat ve střední nebo vnější části hlavního pásu planetek ve vzdálenosti větší než 2,5 astronomické jednotky.
 Pásmo planetek v literatuře
 Pásmo planetek se objevuje v Clarkeově románu 2001: Vesmírná odysea. Vesmírná loď Discovery při svém letu k Saturnu se během přeletu tímto pásmem přiblíží k fiktivnímu asteoridu 7794. Je popisován jako padesátimetrový balvan velmi nepravidelného tvaru, zvolna se otáčející, s různobarevnými světlejšími a tmavšími skvrnami na povrchu. Posádka Discovery na něj vyslala projektil (podobný postup byl použit o 37 let později sondou Deep Impact) a po nárazu měřila spektrum vyvrženého materiálu. Po tomto románu byl po Arthurovi C. Clarkovi pojmenován asteroid 4923 Clarke.
 V postskriptu 3001: Poslední vesmírná odysea Clarke vtipně vyjádřil své zklamání nad tím, že asteroid 2001 nedostal název podle něj, ale místo toho byl pojmenován podle Alberta Einsteina. Asteroid 3001 byl pojmenován 3001 Michelangelo.
 S teorií zaniklé planety počítá i spisovatel (záhadolog) Zecharia Sitchin. Tvrdí, že pás asteroidů vznikl po srážce jednoho z měsíců hypotetické planety Niburu (obíhající ve Sluneční soustavě s extrémně excentrickou dráhou jednou za 3600 let) s planetou Tiámat, přičemž druhou částí takového tělesa je údajně naše Země. Věda závěry tohoto muže striktně odmítá jak ohledně záležitostí kosmologických tak i úvah o genetických manipulací mimozemšťany a stvoření člověka zásahem ET.
 Z teorie zaniklé planety vycházející z poznatků prof. Orlova, který tuto planetu nazval romanticky Phaeton, vychází rovněž Kazancevův román Zánik Faeny.
 Odkazy
 Reference
 Externí odkazy
 Sluneční soustava


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 20.12.2021
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 455/18
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2021/2262 VAN DE COMMISSIE
 van 13 december 2021
 tot registratie van een geografische aanduiding van een gedistilleerde drank op grond van artikel 30, lid 2, van Verordening (EU) 2019/787 van het Europees Parlement en de Raad (“Bayerischer Blutwurz”)
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) 2019/787 van het Europees Parlement en de Raad van 17 april 2019 betreffende de definitie, omschrijving, presentatie en etikettering van gedistilleerde dranken, het gebruik van de namen van gedistilleerde dranken in de presentatie en etikettering van andere levensmiddelen en de bescherming van geografische aanduidingen van gedistilleerde dranken, het gebruik van ethylalcohol en distillaten uit landbouwproducten in alcoholhoudende dranken, en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 110/2008 (1), en met name artikel 30, lid 2,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Overeenkomstig artikel 17, lid 5, van Verordening (EG) nr. 110/2008 van het Europees Parlement en de Raad (2) heeft de Commissie de aanvraag van Duitsland van 7 juni 2019 tot registratie van de naam “Bayerischer Blutwurz” als geografische aanduiding onderzocht.
 (2)
 Verordening (EU) 2019/787, die Verordening (EG) nr. 110/2008 vervangt, is op 25 mei 2019 in werking getreden. Overeenkomstig artikel 49, lid 1, van die verordening is hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 110/2008, dat betrekking heeft op geografische aanduidingen, ingetrokken met ingang van 8 juni 2019.
 (3)
 Nadat de Commissie tot de conclusie was gekomen dat de aanvraag voldoet aan Verordening (EG) nr. 110/2008, heeft zij overeenkomstig artikel 50, lid 4, eerste alinea, van Verordening (EU) 2019/787 de belangrijke specificaties uit het technisch dossier krachtens artikel 17, lid 6, van Verordening (EG) nr. 110/2008 bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie (3).
 (4)
 Bij de Commissie zijn geen bezwaren ingediend overeenkomstig artikel 27, lid 1, van Verordening (EU) 2019/787.
 (5)
 Derhalve moet de naam “Bayerischer Blutwurz” als geografische aanduiding worden geregistreerd,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De geografische aanduiding “Bayerischer Blutwurz” wordt geregistreerd. Overeenkomstig artikel 30, lid 4, van Verordening (EU) 2019/787 verleent de onderhavige verordening de in artikel 21 van Verordening (EU) 2019/787 bedoelde bescherming aan de geografische aanduiding “Bayerischer Blutwurz”.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 13 december 2021.
 Voor de Commissie,
 namens de voorzitter,
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 Lid van de Commissie
 (1) PB L 130 van 17.5.2019, blz. 1.
 (2) Verordening (EG) nr. 110/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 15 januari 2008 betreffende de definitie, de aanduiding, de presentatie, de etikettering en de bescherming van geografische aanduidingen van gedistilleerde dranken en tot intrekking van Verordening (EEG) nr. 1576/89 van de Raad (PB L 39 van 13.2.2008, blz. 16).
 (3) PB C 351 van 1.9.2021, blz. 28.


text:
 |
 52011PC0860
 Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas riska kapitāla fondiem /* COM/2011/0860 galīgā redakcija - 2011/0417 (COD) */
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.
 PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 Salīdzinājumā
 ar konkurējošiem pasaules augsto tehnoloģiju un inovāciju
 centriem, īpaši Amerikas Savienotajām Valstīm, Eiropas riska
 kapitāla nozare ir sadrumstalota un izkliedēta. Šī sadrumstalotība
 un izkliedētība rada statistiski nozīmīgu ieguldītāju
 nevēlēšanos ieguldīt riska kapitāla fondos. Dažas
 dalībvalstis ir stiprinājušas riska kapitāla fondu režīmus
 ar noteikumiem par portfeļa saturu, ieguldījumu metodēm un
 tiesīgiem ieguldījumu saņēmējiem. Tomēr lielākajā
 daļā dalībvalstu nav šādu īpašu riska kapitāla
 fondu režīmu, un tās piemēro vispārīgos
 uzņēmējdarbības tiesību noteikumus un prospektu
 saistības visu to fondu pārvaldnieku darbībām, kas
 gatavojas piedāvāt riska kapitāla privāto
 vērtspapīru izvietojumu to jurisdikcijā.
 Regulējuma
 sadrumstalotības dēļ tādiem iespējamiem riska
 kapitāla ieguldītājiem kā turīgām
 privātpersonām, pensiju fondiem vai apdrošināšanas
 sabiedrībām ir grūtības un ievērojamas izmaksas, lai
 uzsāktu novirzīt daļu no saviem ieguldījumiem riska
 kapitālam. Regulējuma sadrumstalotība traucē arī
 specializētiem riska kapitāla fondiem piesaistīt būtisku
 kapitāla apjomu no ārzemēm.
 Ar iepriekš
 minēto problēmu cieši saistīts ir jautājums par to, vai
 Eiropa piešķir nepietiekamus līdzekļus inovatīvu jauno
 nozaru finansēšanai. Amerikas Savienotās Valstis no 2003. gada
 līdz 2010. gadam novirzīja riska kapitāla fondiem summu aptuveni
 131 miljarda euro apmērā, bet Eiropas riska kapitāla fondi
 tajā pašā laika posmā spēja piesaistīt tikai
 28 miljardus euro.
 Iespējamā
 ieguldītāja pašreizējā izvēle ir privāta
 kapitāla ieguldījumi, nevis riska kapitāla ieguldījumi.
 Pieņemot 2003.–2010. gadu par atsauces laika posmu, riska
 kapitālam novirzīti 64 miljardi euro no kopējās
 summas 437 miljardu euro apmērā, kas tika ieguldīta
 plašākā privātā kapitāla jomā.
 Tādējādi riska kapitāls veidoja tikai 14,6 % no
 kopējā uzkrājuma, bet privātais kapitāls —
 85,4 %. Apskatot šo atsauces laika posmu pa gadiem, privātā
 kapitāla piesaistītās summas katru gadu ievērojami
 pārsniedz riska kapitāla piesaistītās summas.
 Kamēr
 pastāv šī nosliece uz privāto kapitālu — nozari, kas
 iegulda noturīgos uzņēmumos un organizē pārpirkšanu ar
 parādsaistību uzņemšanos, — pieejamie fondi netiek
 novirzīti kapitāla finansēšanai, lai radītu un uzsāktu
 attīstīt uzņēmumus, kuru korporatīvā
 attīstība ir uz izdzīvošanas robežas. To finanšu resursu nepietiekamība,
 kas pašlaik tiek novirzīti riska kapitālam, ir tiešais iemesls
 vidējā Eiropas riska kapitāla fonda neapmierinošajam apjomam.
 Eiropas riska kapitāla
 fonda vidējais apjoms ir ievērojami zem šā tipa
 finansēšanas instrumenta vēlamā apjoma. Vidējs Amerikas
 Savienoto Valstu riska kapitāla fonds (RKF)
 pārvalda aktīvus 130 miljonu euro apjomā, bet
 vidējs Eiropas RKF — tikai 60 miljonu euro apjomā.
 Attiecīgi
 riska kapitālam šobrīd ir nenozīmīga loma MVU
 finansēšanā. MVU galvenokārt ir atkarīgi no banku
 aizdevumiem. Banku aizdevumi veido vairāk nekā 80 % no to
 finansējuma, un tikai 2 % no to finansējuma piešķir riska
 kapitāla speciālisti. Attiecīgais rādītājs
 Amerikas Savienotajās Valstīs ir 14 %.
 Šie
 konstatējumi ir īpaši satriecoši, ņemot vērā to, ka
 daudziem MVU kopš finanšu krīzes 2008. gadā un
 2009. gadā bija jāmaksā daudz augstākas banku
 aizdevumu procentu likmes[1].
 Turklāt 2008. gada un 2009. gada finanšu krīzes
 rezultātā banku kredītlīniju piešķiršana un
 pagarināšana MVU ir ievērojami samazinājusies, tāpēc
 MVU arvien vairāk meklē un pieprasa citus alternatīvus finanšu
 avotus[2].
 Tomēr riska kapitāls nepietiekamu kapitāla resursu dēļ
 nav varējis aizpildīt šo acīm redzamo plaisu.
 Efektīvas
 riska kapitāla nozares trūkuma dēļ Eiropas novatori un
 inovatīvie uzņēmumi darbojas zem to komerciālā
 potenciāla. Tas savukārt negatīvi ietekmē Eiropas
 konkurētspēju pasaulē. Šo situāciju var ilustrēt,
 salīdzinot riska kapitāla ieguldījumu kā finansēšanas
 instrumenta attiecīgo nozīmi (izteikts procentos no IKP) īpaši
 inovatīvā tirgū, piemēram, Amerikas Savienotajās
 Valstīs (0,14 %), ar Eiropas vidējo rādītāju
 (0,03 %).
 Šī situācija parādās arī, veicot novērtējumu
 konkrēta fondu pārvaldnieka pārvaldīto riska kapitāla
 fondu vispārējā portfeļa griezumā. Saskaņā
 ar jaunākajiem Eiropas Privātā kapitāla un riska
 kapitāla asociācijai (EVCA) pieejamajiem
 rādītājiem 98 % no Eiropas riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem pārvalda fondu portfeli, kas atrodas zem
 Direktīvā par alternatīvo ieguldījumu fondu
 pārvaldniekiem (AIFMD) minētās EUR 500 miljonu
 robežvērtības[3].
 Tāpēc ir ļoti svarīgi
 risināt šīs problēmas un atbalstīt Eiropas
 uzņēmējus. Plaukstošs Eiropas riska kapitāla tirgus ir
 kopējās stratēģijas “Eiropa 2020” mērķis[4], un
 2011. gada februāra Eiropadome aicināja novērst
 regulējumā atlikušos šķēršļus pārrobežu riska
 kapitālam. Eiropas Komisija Aktā par vienoto tirgu (SMA)[5] papildus apņēmās
 nodrošināt, lai no 2012. gada jebkurā dalībvalstī
 izveidoti riska kapitāla fondi varētu brīvi piesaistīt
 kapitālu un veikt ieguldījumus visā ES. Jaunais riska
 kapitāla fondu regulējums ir arī viena no galvenajām
 prioritātēm MVU rīcības plānā [pievienot
 atsauci], kura mērķis ir veicināt MVU izaugsmi, uzlabojot to
 piekļuvi finansējumam. Komisijas 2011. gada
 12. oktobrī pieņemtajā paziņojumā
 “Rīcības plāns stabilitātei un izaugsmei” arī
 minēta piekļuves atvieglošana riska kapitālam kā
 būtisks instruments, lai veicinātu izaugsmi ES, un tāpēc
 izteikts aicinājums steidzami pieņemt attiecīgos Eiropas
 Parlamenta un Padomes priekšlikumus[6].
 Regulas priekšlikumā apskatītas
 šīs problēmas. Tajā noteiktas vienotas prasības tādu
 kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu pārvaldniekiem, kas
 darbojas ar nosaukumu „Eiropas riska kapitāla fonds”. Tajā ieviestas
 prasības attiecībā uz ieguldījumu portfeli,
 ieguldījumu metodēm un uzņēmumiem, kas ir tiesīgi
 saņemt kvalificēta riska kapitāla fonda atbalstu. Tajā
 paredzēti vienoti noteikumi arī par to, kuras ieguldītāju
 kategorijas kvalificēts riska kapitāla fonds var piesaistīt, un
 par to pārvaldnieku iekšējo organizāciju, kas tirgo šos
 kvalificētos fondus. Tā kā uz to kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumu pārvaldniekiem, kas darbojas ar nosaukumu “Eiropas
 riska kapitāla fonds”, attieksies vienādi visaptveroši noteikumi
 visā ES, tie gūs labumu no vienādām prasībām
 attiecībā uz reģistrāciju un ES pasi, un tas
 palīdzēs izveidot vienlīdzīgus darbības noteikumus
 visiem riska kapitāla tirgus dalībniekiem.
 Vienoti noteikumi riska kapitāla fondiem
 var dot arī būtisku impulsu citu riska kapitāla ieguldījumu
 regulējuma jomu attīstībai. Uzraudzības regulējumos
 attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrībām (Maksātspēja II)
 un bankām (Kapitāla prasību regula un direktīva)
 kapitāla prasību aprēķināšanas nolūkos riska
 kapitāla ieguldījumi tiek uzskatīti par augsta riska
 ieguldījumiem. Komisija novērtēs šo prasību ietekmi, lai
 apzinātu, vai šīs kapitāla prasības nepieciešams
 mainīt vidējā termiņā vai ilgtermiņā. ES
 regulējuma izveidošana riska kapitāla fondiem ar vienotu noteikumu
 kopumu par portfeļa saturu un darbības nosacījumiem, kā
 paredzēts šajā regulā, var atvieglot šo novērtēšanu.
 Kā uzsvērts arī MVU
 rīcības plānā, vienots riska kapitāla fonda
 jēdziens būs labs sākuma punkts, lai turpmāk kopā ar
 dalībvalstīm izskatītu to nodokļu problēmu
 risinājumus, kas var kavēt šādu fondu pārrobežu
 ieguldījumus. Komisija 2012. gadā pabeigs savu
 pētījumu par pārrobežu riska kapitāla ieguldījumu
 nodokļu šķēršļiem ar mērķi 2013. gadā
 piedāvāt risinājumus, lai novērstu šos
 šķēršļus, vienlaicīgi nepieļaujot izvairīšanos no
 nodokļu maksāšanas un nodokļu
 nemaksāšanu. Šie risinājumi, kas izveidoti atsevišķi no šīs
 regulas, tomēr ir būtisks tās papildinājums
 pilnībā funkcionējoša riska kapitāla fondu tirgus un MVU
 tirgus izveidošanai ES. Tie nodrošinātu efektīvas kapitāla
 plūsmas uz kvalificētiem riska kapitāla fondiem un galu
 galā uz kvalificētiem portfeļuzņēmumiem, kuros fondi
 veic ieguldījumus.
 Regulas priekšlikums papildina priekšlikumu
 regulai par Eiropas sociālās uzņēmējdarbības
 fondiem (ESUF). Priekšlikumu mērķi ir atšķirīgi, un abi
 priekšlikumi, ja tie tiks pieņemti, darbosies vienlaicīgi kā
 autonomi, savstarpēji neatkarīgi tiesību akti.
 2.
 APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN
 IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 2.1.
 Apspriešanās ar ieinteresētajām
 personām
 Darbs saistībā ar riska kapitālu
 tika uzsākts 1998. gadā, kad labi funkcionējoša kopējā
 riska kapitāla tirgus[7]
 izveidošanas nozīme ar riska kapitālu kā tā būtisku
 daļu jau tika atzīta Komisijas paziņojumā par riska
 kapitāla rīcības plānu (RCAP)[8]. Kopš
 tā laika Komisija ir apkopojusi turpmākus pierādījumus
 īpaši izveidotos semināros, apspriedēs un speciālistu
 grupās, lai novērstu pastāvošos tiesiskos, regulējuma un
 nodokļu šķēršļus, kas kavē riska kapitāla tirgu labāku
 darbību.
 Komisijas dienesti 2011. gada
 15. jūnijā uzsāka sabiedrisko apspriešanu[9] par riska
 kapitāla fondu iespējamā Eiropas regulējuma galvenajiem
 elementiem, kas tika pabeigta 2011. gada 10. augustā. Tika
 saņemtas 48 atbildes, kuras var apskatīt tīmekļa vietnē
 http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/venture_capital_en.htm.
 2.2.
 Ietekmes novērtējums
 Komisija veica politikas alternatīvu
 ietekmes novērtējumu saskaņā ar tās labāka
 regulējuma politiku. Šīs alternatīvas ietver daudzus
 iespējamos risinājumus:
 ·
 ieviest jaunu riska kapitāla pasi
 Direktīvas 2011/61/ES (AIFMD) ietvaros;
 ·
 samazināt vai atcelt AIFMD
 minētās robežvērtības;
 ·
 izveidot konkrētus noteikumus attiecībā
 uz riska kapitālu, kuri būtu daļa no AIFM direktīvas
 īstenošanas noteikumiem (2. līmenī);
 ·
 izveidot riska kapitāla pasi kā
 atsevišķu juridisku instrumentu;
 ·
 izveidot administratīvu tīklu, lai
 stiprinātu valstu noteikumu, ar kuriem reglamentē riska kapitālu
 vai privātus vērtspapīru izvietojumus, abpusēju
 atzīšanu.
 Visi šie risinājumi tika analizēti,
 ņemot vērā vispārējos mērķus, jo īpaši
 paaugstināt Eiropas MVU konkurētspēju pasaules tirgū, un
 ņemot vērā arī šīs iniciatīvas
 konkrētākos un darbības mērķus: i) radīt
 Eiropas jēdzienu “riska kapitāla fonds”, ii) izveidot Eiropas
 sistēmu, lai veicinātu pārrobežu finansējuma
 piesaistīšanu riska kapitāla fondiem, iii) izveidot kopēju
 regulatīvo pieeju šādiem fondiem, tostarp izveidojot
 regulatīvās sadarbības tīklu šādu ieguldījumu
 fondu uzraudzībai.
 Tika analizēta arī ietekme, tostarp izmaksu
 un ieguvumu izteiksmē, uz riska kapitāla fondu pārvaldniekiem,
 MVU, sabiedrību, ekonomiku kopumā, vidi, kā arī
 globālais konteksts. Šajā analīzē tika secināts, ka
 jāizveido riska kapitāla pase kā atsevišķs instruments.
 Ieteicamajam risinājumam būtu jāpalīdz riska kapitāla
 fondu pārvaldniekiem, uzlabojot to darbības apstākļus ES,
 kas attiecīgi veicinātu atbilstību un administratīvo
 izmaksu samazināšanu, un jaunu finansējuma piesaistīšanas
 iespēju veidošanos. Tas palīdzēs izveidot vairāk
 uzņēmējdarbības iespēju un rast lielāku
 finansējumu, kas tiks novirzīts jauniem un inovatīviem MVU, kuri
 savukārt vairos Eiropas ekonomikas konkurētspēju un izaugsmi.
 Ir ņemti vērā Ietekmes
 novērtējuma padomes 11. novembra atzinumā izteiktie
 apsvērumi. Īpaši ir padziļināta problēmu analīze,
 paskaidrojot, ciktāl noteikumu sadrumstalotība ES varētu
 būt pārrobežu riska kapitāla finansējuma
 piesaistīšanas zemā līmeņa cēlonis. Risinājumi ir
 labāk piesaistīti konkrētām apzinātajām
 problēmām, un ir padziļināta to ietekmes analīze.
 Visbeidzot, ir vairāk paskaidroti uzraudzības un atbilstības nodrošināšanas
 pasākumi.
 3.
 PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
 3.1.
 Juridiskais pamats
 Priekšlikuma pamatā ir LESD 114. pants,
 kas ir vispiemērotākais juridiskais pamats šajā jomā.
 Priekšlikuma galvenais mērķis ir uzlabot to uzņēmēju
 tirgdarbības uzticamību un tiesisko noteiktību, kuri darbojas ar
 nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”. Lai sasniegtu šo
 mērķi, priekšlikumā ietverti vienoti standarti
 attiecībā uz “Eiropas riska kapitāla fondu” portfeļa
 saturu, ieguldījumu instrumentiem, ko šādi fondi var izmantot, un
 ieguldījumu saņēmējiem, kas ir tiesīgi saņemt to
 kolektīvo ieguldījumu fondu finansējumu, kuri darbojas ar nosaukumu
 “Eiropas riska kapitāla fonds”.
 Priekšlikumā paredzēti arī
 vienoti noteikumi par ieguldītāju kategorijām, kas
 uzskatāmas par tiesīgām ieguldīt “Eiropas riska
 kapitāla fondos”. Regula tiek uzskatīta par vispiemērotāko
 juridisko instrumentu, lai ieviestu vienotas prasības visiem riska
 kapitāla tirgus dalībniekiem — riska kapitāla
 ieguldītājiem, riska kapitāla fondiem un uzņēmumiem,
 kas saņem riska kapitāla finansējumu. Regula tiek uzskatīta
 par vispiemērotāko instrumentu arī, lai izveidotu vienotus noteikumus
 par to, kas var būt riska kapitāla fondu ieguldītāji, par to,
 kas var izmantot nosaukumu “Еiropas riska kapitāla fonds”, un par to
 uzņēmumu veidiem, kas var saņemt finansējumu no šādiem
 kvalificētiem fondiem. Visbeidzot, regula tiek uzskatīta par
 vispiemērotāko instrumentu, lai nodrošinātu, ka visiem
 dalībniekiem tiek piemērotas vienotas prasības
 attiecībā uz Eiropas riska kapitāla fonda statusa iegūšanu
 un Eiropas riska kapitāla fondu piemērotajām ieguldījumu
 stratēģijām un izmantotajiem ieguldījumu instrumentiem.
 3.2.
 Subsidiaritāte un proporcionalitāte
 Priekšlikuma galvenais mērķis ir
 izveidot uzticamu, drošu un tiesiski stabilu tirgus vidi Eiropas riska
 kapitāla fondu tirgdarbībai. Eiropas riska kapitāla fonda
 galveno īpašību noteikšanu attiecībā uz tā
 portfeļa saturu, ieguldījumu instrumentiem, ieguldījumu
 saņēmējiem un tiesīgajām ieguldītāju
 grupām nevar atstāt dalībvalstu ziņā, jo
 tādējādi šīs būtiskās prasības ES tiktu
 piemērotas atšķirīgi un nekonsekventi. Tāpēc
 vienādām definīcijām un darbības prasībām
 jābūt galvenajai lomai kopēju noteikumu kopuma izveidošanā
 Eiropas tirgū attiecībā uz ES riska kapitāla fondiem un to
 pārvaldniekiem. Turklāt visiem to kolektīvo ieguldījumu
 fondu pārvaldniekiem, kas darbojas šajā tirgū ar nosaukumu
 “Eiropas riska kapitāla fonds”, jāpiemēro vienādas
 organizatoriskās un uzņēmējdarbības veikšanas
 prasības.
 Attiecībā uz Eiropas riska
 kapitāla fondu pārvaldnieku reģistrāciju un uzraudzību
 priekšlikuma mērķis ir izveidot līdzsvaru starp Eiropas riska
 kapitāla fondu efektīvas uzraudzības nepieciešamību, to
 valstu kompetento iestāžu interesēm, kurās šie fondi ir
 reģistrēti vai tiek piedāvāti tiesīgu
 ieguldītāju kategorijām, un EVTI koordinēšanas lomu. Lai
 izveidotu plūstošu uzraudzības procesu, tās dalībvalsts
 kompetentā iestāde, kurā ir reģistrēts kvalificēta
 Eiropas riska kapitāla fonda pārvaldnieks, pārbauda pieteikuma
 iesniedzēja pārvaldnieka iesniegtos reģistrācijas
 dokumentus un pēc tam, kad ir novērtēts, vai pieteikuma
 iesniedzējam ir pietiekama garantija spējai ievērot
 atbilstību regulas prasībām, reģistrē pieteikuma
 iesniedzēju. Veicot reģistrētā pārvaldnieka
 uzraudzību, tā kompetentā iestāde, kas ir
 reģistrējusi pārvaldnieku, sadarbojas ar kompetentajām
 iestādēm tajās dalībvalstīs, kurās
 kvalificētais fonds tiek tirgots. EVTI uztur centrālu datubāzi
 ar visu to reģistrēto pārvaldnieku sarakstu, kas ir tiesīgi
 izmantot nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”.
 Attiecībā uz proporcionalitāti
 priekšlikumā izveidots atbilstošs līdzsvars starp sabiedrības
 interesi veicināt likvīdāku riska kapitāla tirgu
 attīstību un ieteikto pasākumu izmaksu efektivitāti.
 Izveidojot vienkāršu reģistrācijas sistēmu,
 priekšlikumā pilnībā ņemta vērā
 nepieciešamība līdzsvarot drošību un uzticamību, kas
 saistīta ar nosaukuma “Еiropas riska kapitāla fonds”
 izmantošanu, ar efektīvu riska kapitāla tirgus darbību un
 dažādu ieinteresēto personu izdevumiem.
 3.3.
 Atbilstība LESD 290. un 291. pantam
 Komisija 2009. gada
 23. septembrī pieņēma priekšlikumus regulām, ar ko
 izveido EBI, EAAPI un EVTI. Līdz ar to Komisija vēlas
 atgādināt savus paziņojumus saistībā ar LESD 290. un
 291. pantu, ko tā sniedza, pieņemot regulas par Eiropas
 uzraudzības iestādēm, un
 kuros teikts: “Attiecībā uz regulatīvo standartu
 pieņemšanas procesu Komisija akcentē finanšu pakalpojumu sektora
 unikālo raksturu, kas izriet no Lamfalisī struktūras un ir
 nepārprotami atzīts LESD pievienotajā
 39. deklarācijā. Tomēr Komisija nopietni šaubās, vai
 tās lomas ierobežojumi deleģēto aktu un īstenošanas
 pasākumu pieņemšanā atbilst LESD 290. un 291. pantam.”
 3.4.
 Priekšlikuma izklāsts
 1. pants. Darbības joma
 1. pantā
 noteikta paredzētās regulas darbības joma. Šajā pantā
 paskaidrots, ka nosaukumu ”Eiropas riska kapitāla fonds” piešķir tiem
 fondu pārvaldniekiem, kas atbilst vienotiem kvalitātes
 kritērijiem, kurus piemēro to kvalificēto riska kapitāla
 fondu tirgdarbībai visā Savienībā. Tāpēc
 1. pantā uzsvērts mērķis izveidot vienotu
 kvalificēta riska kapitāla fonda koncepciju. Šī koncepcija ir
 izveidota, lai nodrošinātu šādu fondu netraucētu
 tirgdarbību visā Savienībā.
 2. pants. Piemērošanas joma
 2. pantā
 noteikts, ka šo regulu piemēro šīs regulas 3. panta
 b) apakšpunktā definēto kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumu pārvaldniekiem, kuri ir izveidoti Savienībā
 un reģistrēti savas izcelsmes dalībvalsts kompetentajā iestādē
 saskaņā ar Direktīvu 2011/61/ES, un pārvalda
 kvalificētu riska kapitāla fondu portfeļus, kuru kopējie
 pārvaldītie aktīvi nepārsniedz EUR 500 miljonu
 robežvērtību.
 3. pants. Definīcijas
 3. pantā
 ietvertas svarīgākās definīcijas, kas izmantotas ierosinātās
 regulas piemērošanas jomā. Ir definēti tādi galvenie jēdzieni
 kā kvalificēts riska kapitāla fonds, būtiski
 ieguldījumu instrumenti un kvalificēti
 ieguldījumu saņēmēji. Pamatā šo definīciju
 mērķis ir skaidri nodalīt kvalificēta riska kapitāla
 fonda jēdzienu no citiem fondiem, kas piemēro citas, mazāk
 specializētas ieguldījumu stratēģijas, piemēram,
 privāto kapitālu.
 Atbilstoši mērķim precīzi definēt kvalificētus
 fondus, saistībā ar kuriem riska kapitāla fonda
 pārvaldnieks gūst labumu no šajā regulā noteiktajām
 tiesībām, 3. panta a) apakšpunktā noteikts, ka
 kvalificēts riska kapitāla fonds ir fonds, kas vismaz 70 % no
 savām kopējām kapitāla iemaksām un nepieprasītā
 atvēlētā kapitāla iegulda mazos un vidējos
 uzņēmumos (MVU), kuri emitē kapitāla vai kvazikapitāla
 instrumentus tieši riska kapitāla ieguldītājam
 (“ieguldījumu saņēmēji”). Tas nozīmē, ka,
 piemēram, kvalificēta riska kapitāla fonda darbības
 izmaksas, par kurām var vienoties ar ieguldītājiem, jāsedz
 no atlikušajiem 30 % no atvēlētā kapitāla iemaksām.
 Ir svarīgi precizēt, ka riska
 kapitāla fondam jāiegādājas šie instrumenti tieši no MVU,
 kas tos emitē. Tieša iegāde ir nozīmīgs drošības
 pasākums, jo tā mērķis ir nodalīt kvalificētus
 riska kapitāla fondus no plašākās privātā
 kapitāla fondu kategorijas (kas tirgo emitētus vērtspapīrus
 sekundārajos tirgos). 3. pantā ietvertas vēl citas
 definīcijas, kas nepieciešamas šā regulas priekšlikuma
 piemērošanai.
 4. pants. Nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” izmantošana
 4. pantā
 noteikts galvenais princips, ka tikai tie fondi, kas atbilst šajā
 regulā noteiktajiem vienotajiem kritērijiem, ir tiesīgi izmantot
 nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”, lai tirgotu kvalificētus
 riska kapitāla fondus visā Savienībā.
 5. pants. Portfeļa saturs
 5. pantā
 sīki aprakstīts portfeļa saturs, kas raksturīgs Eiropas
 riska kapitāla fondam. Šajā saistībā 5. pantā
 ietverti vienoti noteikumi par kvalificētu riska kapitāla fondu
 ieguldījumu saņēmējiem, piemērotiem ieguldījumu
 instrumentiem un ierobežojumiem kvalificēta riska kapitāla fonda riska
 palielināšanai. Lai piešķirtu kvalificētiem riska kapitāla
 fondiem konkrētu elastīguma līmeni to ieguldījumu un
 likviditātes pārvaldībā, sekundāro tirdzniecību
 varētu atļaut līdz maksimālajai robežvērtībai,
 kas nepārsniedz 30 % no kopējām kapitāla iemaksām
 un nepieprasītā kapitāla ieguldījumiem.
 6. pants. Tiesīgi
 ieguldītāji
 6. pantā
 ietverti sīki izstrādāti noteikumi par ieguldītājiem,
 kas ir tiesīgi ieguldīt kvalificētos riska kapitāla fondos:
 saskaņā ar šo pantu kvalificētus fondus var tirgot tikai
 tādiem ieguldītājiem, kas ir atzīti par profesionāliem
 ieguldītājiem saskaņā ar Direktīvu 2004/39/EK.
 Tirdzniecība citiem ieguldītājiem, piemēram, dažām
 finansiāli nodrošinātām privātpersonām, ir
 atļauta tikai tad, ja tie iegulda fondā vismaz EUR 100 000
 un ja fonda pārvaldnieks ir veicis konkrētas procedūras, lai
 atbilstoši pārliecinātos, ka šie citi ieguldītāji ir
 spējīgi pieņemt savus lēmumus par ieguldījumu un
 saprast ar to saistītos riskus.
 7. pants. Rīcības noteikumi
 un izvairīšanās no interešu konfliktiem
 7. pantā
 noteikti galvenie principi kvalificēta riska kapitāla
 pārvaldnieka rīcībai, jo īpaši tā darbību
 veikšanai un attiecībām ar ieguldītājiem.
 8. pants. Interešu konflikti
 8. pantā
 ietverti noteikumi attiecībā uz riska kapitāla pārvaldnieku
 interešu konfliktiem. Šajos noteikumos paredzēts arī nosacījums,
 ka pārvaldniekam ir jāizveido nepieciešamie organizatoriskie un
 administratīvie pasākumi, lai nodrošinātu atbilstošu
 rīcību interešu konfliktu gadījumā.
 9. pants. Citas organizatoriskās
 prasības
 9. pantā
 noteikta prasība, ka riska kapitāla fondu pārvaldniekam
 jābūt atbilstošiem cilvēkresursiem un tehniskiem resursiem,
 kā arī pietiekamiem pašu līdzekļiem, kas nepieciešami
 pienācīgai kvalificēta riska kapitāla fondu
 pārvaldīšanai.
 10. pants. Novērtēšana
 10. pantā aprakstīta kvalificēta riska kapitāla fonda aktīvu
 novērtēšana. Šie noteikumi jāietver katra kvalificēta riska
 kapitāla fonda statūtos.
 11. pants. Gada pārskats
 11. pantā ietverti noteikumi par gada pārskatiem, kas riska kapitāla
 fondu pārvaldniekiem jāsagatavo saistībā ar to
 pārvaldītajiem kvalificētajiem riska kapitāla fondiem.
 Pārskatā jāapraksta fonda portfeļa saturs un
 iepriekšējā gadā veiktās darbības.
 12. pants. Informācijas
 atklāšana ieguldītājiem
 12. pantā ietvertas galvenās informācijas atklāšanas
 prasības, kas ir saistošas riska kapitāla fonda pārvaldniekam
 attiecībā uz kvalificētiem riska kapitāla fondiem.
 Galvenokārt šajās prasībās noteikti informācijas
 atklāšanas pienākumi pirms līguma noslēgšanas saistībā
 ar kvalificēta fonda ieguldījumu stratēģiju un
 mērķiem, izmantotajiem ieguldījumu instrumentiem,
 informāciju par izmaksām un saistītajiem maksājumiem un
 kvalificēta fonda piedāvātā ieguldījuma
 riska/atlīdzības profilu. Tiek ietverta arī informācija par
 to, kā tiek aprēķināts riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka atalgojums.
 13. pants. Uzraudzība
 13. pantā riska kapitāla fonda pārvaldniekam noteikta prasība
 informēt kompetento iestādi, ja tas gatavojas tirgot
 kvalificētus riska kapitāla fondus ar nosaukumu “Eiropas riska
 kapitāla fonds”, lai nodrošinātu, ka izcelsmes dalībvalsts
 kompetentā iestāde spēs uzraudzīt riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka atbilstību šajā regulā noteiktajām
 vienotajām prasībām. Pārvaldnieks sniedz arī
 vajadzīgo informāciju, tostarp par pasākumiem, lai panāktu
 atbilstību šīs regulas noteikumiem, un par fondiem, kurus tas
 gatavojas tirgot. Kad kompetentā iestāde ir pārliecinājusies,
 ka pieprasītā informācija ir pilnīga un pasākumi ir
 piemēroti, lai panāktu atbilstību šīs regulas
 prasībām, tā reģistrē riska kapitāla fonda
 pārvaldnieku. Reģistrācija ir derīga visā
 Savienībā un ļauj riska kapitāla fonda pārvaldniekam
 tirgot kvalificētus riska kapitāla fondus ar nosaukumu “Еiropas
 riska kapitāla fonds”.
 14. pants. Informācijas
 atjaunināšana par kvalificētiem riska kapitāla fondiem
 14. pantā ietverti noteikumi gadījumiem, kad jāatjaunina izcelsmes
 dalībvalsts kompetentajai iestādei sniegtā informācija.
 15. pants. Pārrobežu
 paziņojumi
 15. pantā aprakstīts pārrobežu ziņošanas process starp
 kompetentajām uzraudzības iestādēm, kuru uzsāk
 pēc riska kapitāla fonda pārvaldnieka reģistrēšanas.
 16. pants. EVTI datubāze
 16. pantā EVTI piešķirtas pilnvaras uzturēt centrālo
 datubāzi, kurā ietverts visu Savienībā reģistrēto
 kvalificēto riska kapitāla fondu saraksts.
 17. pants. Kompetentās
 iestādes uzraudzība
 17. pantā noteikts, ka izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde
 uzrauga šīs regulas prasību ievērošanu.
 18. pants. Uzraudzības pilnvaras
 18. pantā norādīts to uzraudzības pilnvaru saraksts, kuras
 jāpiešķir kompetentajām iestādēm, lai nodrošinātu
 atbilstību šajā regulā noteiktajiem vienotajiem
 kritērijiem.
 19. pants. Sankcijas
 19. pantā paredzēti noteikumi par sankcijām, lai nodrošinātu
 šīs regulas prasību pareizu izpildi.
 20. pants. Galveno noteikumu
 pārkāpumi
 20. pantā noteikts, ka par pārkāpumiem attiecībā uz
 tādiem šīs regulas galvenajiem noteikumiem kā portfeļa
 saturs, tiesīgie ieguldītāji un nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” izmantošana piemēro sankcijas, aizliedzot izmantot šo
 nosaukumu un izslēdzot riska kapitāla fonda pārvaldnieku no
 reģistra.
 21. pants. Sadarbība
 saistībā ar uzraudzību
 21. pantā ietverti noteikumi par uzraudzības informācijas apmaiņu
 starp izcelsmes un uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām
 iestādēm un EVTI.
 22. pants. Dienesta noslēpums
 22. pantā ietverti noteikumi par nepieciešamo dienesta noslēpuma
 līmeni, kas jāpiemēro visām attiecīgajām valstu
 iestādēm un Eiropas Vērtspapīru un tirgu regulatoram
 (EVTI).
 23. pants. Nosacījumi
 attiecībā uz pilnvarām
 23. pantā paredzēti nosacījumi attiecībā uz Komisijas
 pilnvarām pieņemt deleģētus aktus.
 24. pants. Pārskatīšana
 24. pantā ietvertas klauzulas par regulas pārskatīšanu un
 iespējamiem Komisijas priekšlikumiem attiecībā uz tās
 grozījumiem.
 4.
 IETEKME UZ BUDŽETU
 Šim priekšlikumam nav ietekmes uz budžetu.
 2011/0417 (COD)
 Priekšlikums
 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
 par Eiropas riska kapitāla fondiem
 (Dokuments attiecas uz EEZ)
 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
 SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par
 Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas
 priekšlikumu,[10]
 pēc leģislatīvā akta
 projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
 ņemot vērā Eiropas
 Centrālās bankas atzinumu,[11]
 ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
 un sociālo lietu komitejas atzinumu,[12]
 saskaņā ar parasto likumdošanas
 procedūru,
 tā kā:
 (1)
 Riska kapitāls nodrošina finansējumu
 uzņēmumiem, kuri parasti ir ļoti mazi, atrodas savas
 korporatīvās pastāvēšanas sākumposmā un kuriem ir
 spēcīgs izaugsmes un paplašināšanās potenciāls.
 Turklāt riska kapitāla fondi nodrošina šiem uzņēmumiem
 vērtīgu kompetenci un zināšanas,
 uzņēmējdarbības kontaktus, zīmola vērtību un
 stratēģiskas konsultācijas. Sniedzot finansējumu un
 konsultācijas šiem uzņēmumiem, riska kapitāla fondi veicina
 ekonomisko izaugsmi, palīdz radīt darbavietas, atbalsta
 inovatīvus uzņēmumus, palielina to ieguldījumu
 pētniecībā un izstrādē un veicina
 uzņēmējdarbību, inovāciju un konkurētspēju
 Savienībā.
 (2)
 Ieviešot vienotus noteikumus Savienībā, jāizveido
 kopēja noteikumu sistēma attiecībā uz nosaukuma “Eiropas
 riska kapitāla fonds” izmantošanu, īpaši attiecībā uz fondu,
 kas darbojas ar šo nosaukumu, portfeļa saturu, to tiesīgajiem
 ieguldījuma saņēmējiem, ieguldījumu instrumentiem,
 kurus tie var izmantot, un ieguldītāju kategorijām, kas ir
 tiesīgas ieguldīt šādos fondos. Bez šāda kopēja
 regulējuma pastāv risks, ka dalībvalstis piemēro
 atšķirīgus pasākumus valstu līmenī, radot tiešu
 nelabvēlīgu ietekmi un šķēršļus pienācīgai
 iekšējā tirgus darbībai, jo riska kapitāla fondiem, kas
 gatavojas darboties visā Savienībā, katrā
 dalībvalstī tiktu piemēroti atšķirīgi noteikumi.
 Turklāt atšķirīgas kvalitātes prasības
 attiecībā uz portfeļa saturu, ieguldījumu
 saņēmējiem un tiesīgajiem ieguldītājiem
 varētu radīt dažādus ieguldītāju aizsardzības
 līmeņus un raisīt neizpratni attiecībā uz
 ieguldījuma piedāvājumu, kas saistās ar Еiropas riska
 kapitāla fondu. Turklāt ieguldītājiem būtu jāvar
 salīdzināt dažādu riska kapitāla fondu ieguldījumu
 piedāvājumus. Jānovērš būtiski šķēršļi
 riska kapitāla fondu pārrobežu finansējuma piesaistīšanai,
 jāizvairās no konkurences izkropļošanas starp šiem fondiem un
 jebkādiem turpmākiem iespējamiem šķēršļiem
 tirdzniecībai un būtiskiem konkurences kropļojumiem
 nākotnē. Attiecīgi atbilstošais juridiskais pamats ir LESD
 114. pants, kas interpretēts saskaņā ar Eiropas
 Savienības Tiesas pastāvīgo judikatūru.
 (3)
 Jāpieņem regula, ar kuru izveido vienotus
 Eiropas riska kapitāla fondiem piemērojamus noteikumus un nosaka
 atbilstošas prasības visās dalībvalstīs to
 pārvaldniekiem, kas gatavojas piesaistīt kapitālu visā Savienībā,
 izmantojot nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”. Šīm
 prasībām jānodrošina to ieguldītāju
 pārliecība, kas gatavojas ieguldīt riska kapitāla fondos.
 (4)
 Regulas formā izveidojot kvalitātes
 prasības nosaukuma “Eiropas riska kapitāla fonds” izmantošanai,
 būtu jānodrošina, ka šīs prasības tiks tieši
 piemērotas to kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu
 pārvaldniekiem, kas piesaista līdzekļus, izmantojot šo
 nosaukumu. Tam būtu jānodrošina vienoti nosacījumi šā
 nosaukuma izmantošanai, novēršot situāciju, ka valstis izveido
 atšķirīgas valstu prasības, transponējot direktīvu.
 Šajā regulā būtu jāparedz, ka to kolektīvo
 ieguldījumu uzņēmumu pārvaldniekiem, kas izmanto šo
 nosaukumu, jāievēro vienādi noteikumi visā
 Savienībā, un tas uzlabotu arī to ieguldītāju
 pārliecību, kas gatavojas veikt ieguldījumus riska kapitāla
 fondos. Regula samazinātu arī regulējuma
 sarežģītību un pārvaldnieka izmaksas, kas rodas, lai
 nodrošinātu atbilstību nereti atšķirīgiem valstu
 noteikumiem, ar ko reglamentē riska kapitāla fondu darbību, jo
 īpaši attiecībā uz tiem pārvaldniekiem, kas gatavojas piesaistīt
 kapitālu pārrobežu līmenī. Regulai būtu
 jāpalīdz novērst arī konkurences izkropļojumus.
 (5)
 Lai skaidrāk noteiktu attiecības starp šo
 regulu un noteikumiem par kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem
 un to pārvaldniekiem, jāparedz, ka šo regulu piemēro tikai to
 kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu pārvaldniekiem, kas nav
 pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes
 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/65/EK par
 normatīvo un administratīvo aktu koordināciju
 attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo
 ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)[13] 1. pantu un kas ir izveidoti Savienībā un
 reģistrēti izcelsmes dalībvalsts kompetentajā
 iestādē saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes
 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/61/ES par
 alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par
 grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK,
 Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un
 Regulā (ES) Nr. 1095/2010[14]. Turklāt šī regula būtu jāpiemēro tikai
 pārvaldniekiem, kas pārvalda tādus kvalificētu riska
 kapitāla fondu portfeļus, kuru pārvaldāmie kopējie
 aktīvi nepārsniedz EUR 500 miljonu robežvērtību.
 Lai šīs robežvērtības aprēķināšana tiktu ieviesta
 praksē, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt
 aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību
 290. pantu attiecībā uz šīs robežvērtības
 aprēķināšanu. Īstenojot šīs pilnvaras, Komisijai, lai
 nodrošinātu konsekvenci noteikumos par kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumiem, būtu jāņem vērā
 saskaņā ar Direktīvas 2011/61/ES 3. panta
 6. punkta a) apakšpunktu Komisijas
 pieņemtie pasākumi.
 (6)
 Ja kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumu pārvaldnieki negatavojas izmantot nosaukumu “Eiropas
 riska kapitāla fonds”, šī regula nebūtu jāpiemēro.
 Šādos gadījumos turpina piemērot pastāvošos valstu
 noteikumus un vispārīgos Savienības noteikumus.
 (7)
 Ar šo regulu būtu jāizveido vienoti
 noteikumi attiecībā uz kvalificētu riska kapitāla fondu
 raksturu, jo īpaši attiecībā uz
 portfeļuzņēmumiem, kuros kvalificētiem riska kapitāla
 fondiem ir atļauts ieguldīt, un izmantojamajiem ieguldījumu
 instrumentiem. Tas ir nepieciešams, lai skaidri varētu nodalīt
 kvalificētu riska kapitāla fondu no citiem alternatīviem
 ieguldījumu fondiem, kas piemēro citas, mazāk specializētas
 ieguldījumu stratēģijas, piemēram, privāto
 kapitālu.
 (8)
 Atbilstīgi mērķim precīzi norobežot
 kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus, kas ietilpst šīs
 regulas darbības jomā, un lai nodrošinātu to koncentrēšanos
 uz kapitāla nodrošināšanu maziem uzņēmumiem to
 korporatīvās pastāvēšanas sākotnējā
 posmā, nosaukums “Eiropas riska kapitāla fonds” būtu
 jāpiešķir tikai tiem fondiem, kas vismaz 70 % no savām
 kopējām kapitāla iemaksām un nepieprasītā
 atvēlētā kapitāla iegulda šādos uzņēmumos
 kapitāla vai kvazikapitāla instrumentu formā.
 (9)
 Lai ieviestu būtisku drošības
 pasākumu, kas šajā regulā minētos kvalificētos riska
 kapitāla fondus nodalītu no plašākas alternatīvo
 ieguldījumu fondu kategorijas, kas tirgo emitētus
 vērtspapīrus sekundāros tirgos, stingri jānosaka, ka
 kvalificēti riska kapitāla fondi var veikt ieguldījumus tikai
 tieši emitētos instrumentos.
 (10)
 Lai piešķirtu riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem konkrētu elastīguma līmeni to
 pārvaldīto kvalificēto riska kapitāla fondu
 ieguldījumu un likviditātes pārvaldībai, sekundāro
 tirdzniecību vajadzētu atļaut līdz maksimālajai
 robežvērtībai, kas nepārsniedz 30 % no kopējām
 kapitāla iemaksām un nepieprasītā kapitāla
 ieguldījumiem. Aprēķinot šo ierobežojumu, nebūtu
 jāņem vērā īstermiņa ieguldījumi
 skaidrā naudā un tās ekvivalentos.
 (11)
 Lai nodrošinātu, ka nosaukums “Eiropas riska kapitāla
 fonds” ir uzticams un viegli atpazīstams ieguldītājiem visā
 Savienībā, šajā regulā būtu jāparedz, ka tikai
 tie riska kapitāla fondu pārvaldnieki, kas atbilst šajā
 regulā noteiktajiem vienotajiem kvalitātes kritērijiem, ir
 tiesīgi izmantot nosaukumu “Еiropas riska kapitāla fonds”,
 tirgojot kvalificētus riska kapitāla fondus visā
 Savienībā.
 (12)
 Lai nodrošinātu, ka kvalificētiem riska
 kapitāla fondiem ir atsevišķs un atpazīstams profils, kas ir
 atbilstošs to mērķim, būtu jāizveido vienoti noteikumi par
 portfeļa saturu un ieguldījumu metodēm, ko šādiem
 kvalificētiem fondiem ir atļauts izmantot.
 (13)
 Lai nodrošinātu, ka kvalificēti riska
 kapitāla fondi nerada sistēmiskus riskus, un arī lai
 nodrošinātu, ka šādi fondi savās ieguldījumu
 darbībās koncentrējas uz atbalsta sniegšanu kvalificētiem
 portfeļuzņēmumiem, nebūtu jāpieļauj
 aizņēmumi vai saistību īpatsvara palielināšana fonda
 līmenī. Tomēr, lai ļautu fondam nosegt ārkārtējas likviditātes
 vajadzības, kas var rasties no brīža, kad no ieguldītājiem
 pieprasīts atvēlētais kapitāls, līdz faktiskai
 kapitāla ieskaitīšanai tā kontos, būtu jāpieļauj
 īstermiņa aizņēmumi.
 (14)
 Lai nodrošinātu, ka kvalificēti riska
 kapitāla fondi tiek tirgoti ieguldītājiem, kam ir
 zināšanas, pieredze un spēja uzņemties ar šiem fondiem
 saistītos riskus, un lai saglabātu ieguldītāju
 pārliecību un uzticību kvalificētiem riska kapitāla
 fondiem, būtu jāizveido konkrēti drošības pasākumi.
 Tāpēc kvalificēti riska kapitāla fondi parasti būtu
 jātirgo tikai tādiem ieguldītājiem, kuri ir profesionāli
 klienti vai kurus var uzskatīt par profesionāliem klientiem
 saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada
 21. aprīļa Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz
 finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes
 Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes
 Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes
 Direktīvu 93/22/EEK[15].
 Šī kategorija ietver riska kapitāla fondu pārvaldniekus, kas
 paši iegulda riska kapitāla fondos. Tomēr, lai uzturētu
 pietiekami plašu ieguldītāju loku ieguldījumiem riska
 kapitāla fondos, ir vēlams, lai arī konkrētiem citiem
 ieguldītājiem, tostarp finansiāli nodrošinātām
 privātpersonām, būtu piekļuve kvalificētiem riska
 kapitāla fondiem. Attiecībā uz šiem citiem
 ieguldītājiem tomēr būtu jāizveido konkrēti
 drošības pasākumi, lai nodrošinātu, ka kvalificēti riska
 kapitāla fondi tiek tirgoti tikai tādiem ieguldītājiem, kam
 ir atbilstošs profils, lai veiktu šādus ieguldījumus. Šie
 drošības pasākumi izslēdz tirdzniecību, izmantojot
 periodiskus uzkrājumu plānus.
 (15)
 Lai nodrošinātu, ka tikai tie riska
 kapitāla fondu pārvaldnieki, kas atbilst vienotiem kvalitātes
 kritērijiem attiecībā uz to rīcību tirgū, izmanto
 nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”, šajā regulā būtu
 jāparedz noteikumi par uzņēmējdarbības veikšanu un
 riska kapitāla fonda pārvaldnieka attiecībām ar saviem
 ieguldītājiem. Tā paša iemesla dēļ šajā
 regulā būtu jāizveido vienoti nosacījumi
 attiecībā uz šo pārvaldnieku rīcību interešu konfliktu
 gadījumā. Šajos noteikumos būtu jāparedz arī tas, ka
 pārvaldniekam ir jāizveido nepieciešamie organizatoriskie un
 administratīvie pasākumi, lai nodrošinātu pienācīgu
 rīcību interešu konfliktu gadījumā.
 (16)
 Lai nodrošinātu nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” integritāti, šajā regulā būtu
 jāietver arī kvalitātes kritēriji attiecībā uz
 riska kapitāla fonda pārvaldnieka organizāciju. Tāpēc
 šajā regulā būtu jāizveido vienotas un proporcionālas
 prasības nepieciešamībai uzturēt atbilstošus tehniskos resursus
 un cilvēkresursus, kā arī pietiekamus pašu līdzekļus
 pareizai kvalificētu riska kapitāla fondu pārvaldībai.
 (17)
 Ieguldītāju aizsardzības
 nolūkos jānodrošina kvalificēta riska kapitāla fonda
 aktīvu pienācīga novērtēšana. Tāpēc
 kvalificēta riska kapitāla fonda statūtos būtu
 jāietver noteikumi par aktīvu novērtēšanu. Tam būtu
 jānodrošina novērtējuma integritāte un
 pārredzamība.
 (18)
 Lai nodrošinātu, ka tie riska kapitāla
 fondu pārvaldnieki, kas izmanto nosaukumu “Eiropas riska kapitāla
 fonds”, pietiekami atbildīgi veic savas darbības, būtu
 jāizveido vienoti noteikumi attiecībā uz gada pārskatiem.
 (19)
 Lai nodrošinātu nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” integritāti ieguldītāju skatījumā,
 šis nosaukums jāizmanto tikai tiem riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem, kuru ieguldījumu politika un ieguldījumu
 saņēmēji ir pilnībā pārredzami. Tāpēc
 šajā regulā būtu jāizveido vienoti noteikumi par
 informācijas atklāšanas prasībām, kas ir saistošas riska
 kapitāla fonda pārvaldniekam attiecībā pret saviem
 ieguldītājiem. Jo īpaši būtu jānosaka
 informācijas atklāšanas pienākumi pirms līguma
 noslēgšanas saistībā ar kvalificētu riska kapitāla
 fondu ieguldījumu stratēģiju un mērķiem, izmantotajiem
 ieguldījumu instrumentiem, informāciju par izmaksām un
 saistītajiem maksājumiem un kvalificēta fonda piedāvātā
 ieguldījuma riska/atlīdzības profilu. Lai sasniegtu augsta
 līmeņa pārredzamību, šajās informācijas
 atklāšanas prasībās jāietver arī informācija par
 to, kā tiek aprēķināts riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka atalgojums.
 (20)
 Lai nodrošinātu šajā regulā ietverto
 vienoto prasību efektīvu pārraudzību, izcelsmes
 dalībvalsts kompetentā iestāde uzrauga riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka atbilstību šajā regulā noteiktajām
 vienotajām prasībām. Tāpēc kvalificēta riska
 kapitāla pārvaldniekam, kas gatavojas tirgot savus kvalificētos
 fondus ar nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”, būtu
 jāinformē par to savas izcelsmes dalībvalsts kompetentā
 iestāde. Kompetentajai iestādei būtu jāreģistrē
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks, ja ir iesniegta visa
 nepieciešamā informācija un ieviesti attiecīgi pasākumi,
 lai panāktu atbilstību šīs regulas prasībām. Šai
 reģistrācijai būtu jābūt spēkā visā
 Savienībā.
 (21)
 Lai nodrošinātu efektīvu uzraudzību
 attiecībā uz atbilstību šajā regulā noteiktajiem
 vienotajiem kritērijiem, tajā būtu jāiekļauj noteikumi
 par nosacījumiem, saskaņā ar kuriem jāatjaunina izcelsmes
 dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniegtā informācija.
 (22)
 Efektīvai šajā regulā noteikto
 prasību uzraudzībai tajā būtu jāizveido arī
 pārrobežu ziņošanas process starp kompetentajām uzraudzības
 iestādēm, ko uzsāk pēc riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka reģistrēšanas tā izcelsmes
 dalībvalstī.
 (23)
 Lai saglabātu pārredzamus
 nosacījumus kvalificētu riska kapitāla fondu tirdzniecībai
 visā Savienībā, Eiropas Vērtspapīru un tirgu
 iestādei (EVTI) būtu jāpiešķir pilnvaras uzturēt
 centrālu datubāzi ar visu to kvalificēto riska kapitāla
 fondu sarakstu, kas ir reģistrēti saskaņā ar šo regulu.
 (24)
 Lai nodrošinātu efektīvu šajā
 regulā noteikto vienoto kritēriju uzraudzību, tajā
 būtu jāietver kompetento iestāžu uzraudzības pilnvaru
 saraksts.
 (25)
 Lai nodrošinātu pareizu izpildi, šajā
 regulā būtu jāietver sankcijas par tās galveno
 noteikumu pārkāpumiem, proti, attiecībā uz
 portfeļa saturu, drošības pasākumiem attiecībā uz
 tiesīgo ieguldītāju identitāti un nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” izmantošanu tikai reģistrētiem riska kapitāla
 fonda pārvaldniekiem. Būtu jāparedz, ka šo galveno noteikumu
 pārkāpuma gadījumā tiek aizliegts izmantot šo nosaukumu un
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks tiek izslēgts no
 reģistra.
 (26)
 Uzraudzības informācijas apmaiņa
 būtu jāveic starp izcelsmes un uzņēmējas
 dalībvalsts kompetentajām iestādēm un EVTI.
 (27)
 Efektīvai regulatīvai sadarbībai
 starp iestādēm, kurām uzticēts uzraudzīt
 atbilstību vienotajiem kritērijiem, kas noteikti šajā
 regulā, nepieciešama augsta līmeņa dienesta noslēpuma
 piemērošana visām attiecīgajām valstu iestādēm un
 EVTI.
 (28)
 Finanšu pakalpojumu tehniskajiem standartiem
 būtu jānodrošina konsekventa harmonizācija un augsta
 līmeņa uzraudzība Savienībā. Būtu efektīvi
 un lietderīgi uzticēt EVTI kā iestādei ar īpaši
 specializētu kompetenci izstrādāt iesniegšanai Komisijai to
 īstenošanas tehnisko standartu projektus, kas neietver politikas
 risinājumus.
 (29)
 Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai
 pieņemt īstenošanas tehniskos standartus ar īstenošanas aktiem
 saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 291. pantu
 un saskaņā ar 15. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes
 2010. gada 24. novembra Regulā (ES) Nr. 1095/2010, ar ko
 izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un
 tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ
 Komisijas Lēmumu 2009/77/EK[16].
 EVTI būtu jāuztic izstrādāt īstenošanas tehnisko
 standartu projektus attiecībā uz 15. pantā
 minētās paziņošanas procedūras formātu un metodi.
 (30)
 Lai precizētu šajā regulā
 noteiktās prasības, Komisijai būtu jādeleģē
 pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas
 Savienības darbību 290. pantu, ar kuriem precizē šajā
 regulā minētās robežvērtības
 aprēķināšanai un uzraudzībai izmantojamās metodes un
 interešu konfliktu veidus, no kādiem jāizvairās riska
 kapitāla fondu pārvaldniekiem, un šajā saistībā veicamos
 pasākumus. Ir sevišķi svarīgi, lai sagatavošanas darba
 laikā Komisija veiktu atbilstošu apspriešanu, tostarp speciālistu
 līmenī.
 (31)
 Komisijai, sagatavojot un izstrādājot
 deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga
 un pienācīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas
 Parlamentam un Padomei.
 (32)
 Vēlākais četrus gadus pēc
 dienas, kad šo regulu sāk piemērot, būtu jāveic šīs
 regulas pārskatīšana, lai ņemtu vērā riska
 kapitāla tirgus attīstību. Balstoties uz šo pārskatīšanu,
 Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un
 Padomei, vajadzības gadījumā kopā ar izmaiņām
 tiesību aktos.
 (33)
 Šajā regulā ievērotas
 pamattiesības un principi, īpaši tie, kas noteikti Eiropas
 Savienības Pamattiesību hartā, tostarp tiesības uz
 privātās dzīves un ģimenes dzīves neaizskaramību
 (7. pants) un uzņēmējdarbības brīvību
 (16. pants).
 (34)
 Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada
 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību
 attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu
 apriti[17]
 reglamentē personas datu apstrādi dalībvalstīs,
 piemērojot šo regulu, dalībvalstu kompetento iestāžu, īpaši
 dalībvalstu izvēlētu neatkarīgu valsts iestāžu
 uzraudzībā. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada
 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu
 aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas
 iestādēs un struktūrās un par šādu dati brīvu
 apriti[18]
 reglamentē personas datu apstrādi, ko veic EVTI, piemērojot šo
 regulu, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja
 uzraudzībā.
 (35)
 Šai regulai nevajadzētu skart valsts atbalsta
 noteikumu piemērošanu kvalificētiem riska kapitāla fondiem.
 (36)
 Šīs regulas mērķi, proti, nodrošināt
 vienotu prasību piemērošanu kvalificētu riska kapitāla
 fondu tirdzniecībai, nevar pietiekami sasniegt dalībvalstīs.
 Tāpēc Savienība var pieņemt pasākumus
 saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
 noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar tajā
 pašā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā
 regulā izveidota vienkārša riska kapitāla fondu
 pārvaldnieku reģistrācijas sistēma, tādējādi
 pilnībā ņemot vērā nepieciešamību līdzsvarot
 drošību un uzticamību, kas saistīta ar nosaukuma “Eiropas riska
 kapitāla fonds” izmantošanu, ar efektīvu riska kapitāla tirgus
 darbību un izmaksām tā dažādajām
 ieinteresētajām personām. Tālab šī regula paredz
 vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa
 sasniegšanai,
 IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
 I NODAĻA
 PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
 1. pants
 Šajā regulā paredzētas vienotas
 prasības tiem kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu
 pārvaldniekiem, kas gatavojas izmantot nosaukumu “Eiropas riska
 kapitāla fonds”, un nosacījumi šāda nosaukuma kolektīvo
 ieguldījumu uzņēmumu tirdzniecībai Savienībā,
 tādējādi veicinot netraucētu iekšējā tirgus darbību.
 Tajā paredzēti vienoti noteikumi attiecībā uz
 kvalificētu riska kapitāla fondu tirdzniecību tiesīgiem
 ieguldītājiem visā Savienībā, kvalificētu riska
 kapitāla fondu portfeļa saturu, kvalificētu riska kapitāla
 fondu izmantojamajiem ieguldījumu instrumentiem un metodēm, kā
 arī to riska kapitāla fondu pārvaldnieku organizāciju,
 rīcību un pārredzamību, kas tirgo kvalificētus riska
 kapitāla fondus visā Savienībā.
 2. pants
 1.
 Šo regulu piemēro 3. panta
 b) apakšpunktā definēto kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmumu pārvaldniekiem, kuri ir izveidoti Savienībā
 un kuriem jāreģistrējas savas izcelsmes dalībvalsts
 kompetentajās iestādēs saskaņā ar
 Direktīvas 2011/61/ES 3. panta 3. punkta
 a) apakšpunktu, ar nosacījumu, ka šie pārvaldnieki pārvalda
 kvalificētu riska kapitāla fondu portfeļus, kuru kopējie
 pārvaldītie aktīvi nepārsniedz EUR 500 miljonu
 robežvērtību vai — dalībvalstīs, kurās euro
 nav oficiālā valūta — atbilstošo vērtību
 valsts valūtā šīs regulas spēkā stāšanās
 dienā.
 2.
 Aprēķinot 1. punktā minēto
 robežvērtību, kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu
 pārvaldniekiem, kas pārvalda citus fondus, kuri nav kvalificēti
 riska kapitāla fondi, nav jāņem vērā šajos citos
 fondos pārvaldītie aktīvi.
 3.
 Komisija ir pilnvarota pieņemt
 deleģētus aktus saskaņā ar 23. pantu, nosakot metodes,
 atbilstīgi kurām aprēķina šā panta 1. punktā
 minēto robežvērtību un pastāvīgi uzrauga atbilstību
 šai robežvērtībai.
 3. pants
 Šajā regulā piemēro šādas
 definīcijas:
 (a)
 “kvalificēts riska kapitāla fonds” ir
 kolektīvo ieguldījumu uzņēmums, kas vismaz 70 % no
 savām kopējām kapitāla iemaksām un nepieprasītā
 atvēlētā kapitāla iegulda aktīvos, kuri ir būtiski
 ieguldījumi;
 (b)
 “kolektīvo ieguldījumu
 uzņēmums” ir uzņēmums, kas piesaista kapitālu no
 vairākiem ieguldītājiem ar mērķi ieguldīt to
 saskaņā ar konkrētu ieguldīšanas politiku šo
 ieguldītāju labā un kam nav vajadzīga
 Direktīvas 2009/65/EK 5. pantā minētā
 atļauja;
 (c)
 “būtiski ieguldījumi” ir kapitāla
 vai kvazikapitāla instrumenti, ko
 i) emitējis kvalificēts
 portfeļuzņēmums un ko kvalificēts riska kapitāla fonds
 iegādājies tieši no kvalificēta portfeļuzņēmuma
 vai
 ii) emitējis kvalificēts
 portfeļuzņēmums apmaiņā pret kapitāla
 vērtspapīru, ko emitējis kvalificēts
 portfeļuzņēmums, vai
 iii) emitējis uzņēmums, kuram
 ir vairākuma īpašumtiesības kvalificētā
 portfeļuzņēmumā, kas ir tā filiāle, un
 kvalificēts riska kapitāla fonds šo kapitāla instrumentu
 iegādājies apmaiņā pret kapitāla instrumentu, ko
 emitējis kvalificēts portfeļuzņēmums;
 (d)
 “kvalificēts portfeļuzņēmums”
 ir uzņēmums, kurš kvalificēta riska kapitāla fonda
 ieguldījuma veikšanas brīdī nav iekļauts
 Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 14) apakšpunktā
 definētajā regulētajā tirgū, kura darbinieku skaits ir
 mazāks nekā 250 personas, kura gada apgrozījums
 nepārsniedz EUR 50 miljonus vai kopējā gada bilance
 nepārsniedz EUR 43 miljonus, un kurš pats nav kolektīvo
 ieguldījumu uzņēmums;
 (e)
 “kapitāls” ir īpašumtiesību
 daļa uzņēmumā, kuru veido kvalificēta
 portfeļuzņēmuma akcijas vai citādas kapitāla
 daļas, kas emitētas ieguldītājiem;
 (f)
 “kvazikapitāls” ir jebkurš instruments, kura
 ienākumi ir pārsvarā balstīti uz kvalificēta
 portfeļuzņēmuma peļņu vai zaudējumiem un kurš nav
 nodrošināts pret neatmaksāšanu;
 (g)
 “tirdzniecība” ir tieša vai netieša riska
 kapitāla fonda daļu vai akciju piedāvāšana vai izvietošana
 pēc riska kapitāla fonda pārvaldnieka iniciatīvas vai
 šā pārvaldnieka vārdā ieguldītājiem, kuriem ir
 Savienībā reģistrēta juridiskā adrese;
 (h)
 “atvēlētais kapitāls” ir jebkādas saistības, kas personai
 liek iegādāties riska kapitāla fonda daļas vai
 iemaksāt kapitālu riska kapitāla fondā;
 (i)
 “riska kapitāla fonda pārvaldnieks” ir
 juridiska persona, kuras parastā uzņēmējdarbība ir pārvaldīt
 vismaz vienu kvalificētu riska kapitāla fondu;
 (j)
 “izcelsmes dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā riska kapitāla fonda
 pārvaldnieks ir izveidots vai kurā tam ir reģistrēta
 juridiskā adrese;
 (k)
 “uzņēmēja dalībvalsts” ir
 dalībvalsts, kura nav izcelsmes dalībvalsts un kurā riska
 kapitāla fonda pārvaldnieks tirgo kvalificētus riska
 kapitāla fondus saskaņā ar šo regulu;
 (l)
 “kompetentā iestāde”
 ir valsts iestāde, kuru ar likumu vai noteikumiem
 ieceļ izcelsmes dalībvalsts un kura veic kolektīvo
 ieguldījumu uzņēmumu reģistrāciju atbilstīgi
 2. panta 1. punktam.
 II NODAĻA
 NOSACĪJUMI NOSAUKUMA “EIROPAS RISKA KAPITĀLA FONDS” IZMANTOŠANAI
 4. pants
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki,
 kas atbilst šajā nodaļā noteiktajām prasībām, var
 izmantot nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds”, tirgojot
 kvalificētus riska kapitāla fondus visā Savienībā.
 5. pants
 1.
 Riska kapitāla fonda pārvaldnieks
 nodrošina, ka, iegādājoties aktīvus, kas nav būtiski
 ieguldījumi, ne vairāk kā 30 % no fonda kopējām
 kapitāla iemaksām un nepieprasītā atvēlētā kapitāla
 tiek izmantoti tādu aktīvu iegādei, kas nav būtiski
 ieguldījumi; aprēķinot šo ierobežojumu, neņem
 vērā īstermiņa līdzdalību skaidrā naudā
 un tās ekvivalentos.
 2.
 Riska kapitāla fonda pārvaldnieks neveido
 aizņēmumus, neemitē parāda obligācijas, neizsniedz
 garantijas kvalificēta riska kapitāla fonda līmenī, kā
 arī kvalificēta riska kapitāla fonda līmenī nepiemēro
 nekādu metodi, ar ko tiek palielināts fonda risks, ne ar naudas vai
 vērtspapīru aizņēmumiem, ne iesaistīšanos
 atvasinājumu pozīcijās, ne arī jebkādos citos veidos.
 3.
 Šā panta 2. punktā noteikto
 aizliegumu nepiemēro aizņēmumiem ar neatjaunojamu termiņu,
 kas nav ilgāks par 120 kalendārajām dienām, lai
 nodrošinātu likviditāti no brīža, kad
 no ieguldītājiem pieprasīts atvēlētais kapitāls,
 līdz kapitāla saņemšanai.
 6. pants
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki
 tirgo to pārvaldībā esošās kvalificētu riska
 kapitāla fondu daļas un akcijas tikai tādiem
 ieguldītājiem, kuri tiek uzskatīti par profesionāliem
 klientiem saskaņā ar Direktīvas 2004/39/EK II pielikuma
 I iedaļu vai kurus pēc pieprasījuma var uzskatīt par
 profesionāliem klientiem saskaņā ar
 Direktīvas 2004/39/EK II pielikuma II iedaļu, vai
 citiem ieguldītājiem, ja
 (a)
 šie citi ieguldītāji apņemas
 ieguldīt vismaz EUR 100 000;
 (b)
 šie citi ieguldītāji dokumentā, ko izveido
 atsevišķi no līguma, kurš tiek noslēgts par ieguldīšanas
 saistībām, rakstiski apstiprina, ka tie apzinās riskus, kuri
 saistīti ar šīm saistībām vai ieguldījumu;
 (c)
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks veic
 ieguldītāja kompetences, pieredzes un zināšanu
 novērtējumu, nepaļaujoties uz to, ka ieguldītājam ir
 Direktīvas 2004/39/EK II pielikuma I iedaļā
 minēto klientu tirgus zināšanas un pieredze;
 (d)
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks,
 ņemot vērā attiecīgo saistību vai ieguldījuma
 raksturu, ir pamatoti pārliecināts, ka ieguldītājs
 spēj pats pieņemt lēmumus par ieguldījumiem un saprast
 saistītos riskus un ka šādas saistības ir atbilstošas šim
 ieguldītājam;
 (e)
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks
 rakstiski apstiprina, ka ir veicis c) apakšpunktā minēto
 novērtēšanu un ka ir izpildīti d) apakšpunktā
 minētie nosacījumi.
 7. pants
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki
 saistībā ar to pārvaldītajiem kvalificētajiem riska
 kapitāla fondiem:
 (a)
 veicot savas darbības, darbojas pietiekami
 prasmīgi, rūpīgi un uzcītīgi;
 (b)
 piemēro atbilstošu politiku un
 procedūras, lai novērstu ļaunprātīgas darbības,
 attiecībā uz kurām var pamatoti paredzēt, ka tās
 ietekmēs ieguldītāju un kvalificētu
 portfeļuzņēmumu intereses;
 (c)
 veic savu uzņēmējdarbību
 tā, lai atbalstītu to pārvaldīto kvalificēto riska
 kapitāla fondu intereses, to pārvaldīto kvalificēto riska
 kapitāla fondu ieguldītāju intereses un tirgus integritāti;
 (d)
 piemēro augsta līmeņa prasmi, izvēloties
 ieguldījumus kvalificētos portfeļuzņēmumos un veicot
 to pastāvīgu uzraudzību;
 (e)
 tiem ir atbilstošas zināšanas un sapratne par
 kvalificētiem portfeļuzņēmumiem, kuros tie veic
 ieguldījumus.
 8. pants
 1.
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki apzina
 un novērš interešu konfliktus un gadījumos, kad tos nevar
 novērst, pārvalda un uzrauga tos, un saskaņā ar
 4. punktu atklāj informāciju par šiem interešu konfliktiem, lai
 nepieļautu, ka tie nelabvēlīgi ietekmē kvalificētu
 riska kapitāla fondu un to ieguldītāju intereses, un lai nodrošinātu,
 ka to pārvaldītie kvalificētie riska kapitāla fondi tiek
 godīgi izmantoti.
 2.
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki
 īpaši apzina interešu konfliktus, kas var rasties starp:
 (a)
 riska kapitāla fondu pārvaldniekiem,
 tām personām, kas faktiski veic riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka uzņēmējdarbību, darbiniekiem vai jebkuru
 citu personu, kura tieši vai netieši kontrolē riska kapitāla fonda
 pārvaldnieku vai kuru tieši vai netieši kontrolē riska kapitāla
 fonda pārvaldnieks, un riska kapitāla fondu pārvaldnieku
 pārvaldītajiem kvalificētajiem riska kapitāla fondiem vai
 ieguldītājiem šajos kvalificētajos riska kapitāla fondos;
 (b)
 kvalificētu riska kapitāla fondu vai
 ieguldītājiem šajā kvalificētajā riska kapitāla
 fondā un citu kvalificētu riska kapitāla fondu, ko pārvalda
 tas pats riska kapitāla fondu pārvaldnieks, vai
 ieguldītājiem šajā citā kvalificētajā riska
 kapitāla fondā.
 3.
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki uztur
 un piemēro efektīvus organizatoriskos un administratīvos
 pasākumus, lai atbilstu 1. un 2. punktā minētajām
 prasībām.
 4.
 Par interešu konfliktiem atklāj
 informāciju atbilstīgi 1. punktam, ja riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka izveidotie organizatoriskie pasākumi interešu konfliktu
 apzināšanai, novēršanai, pārvaldībai un uzraudzībai
 nav pietiekami, lai ar pamatotu pārliecību nodrošinātu, ka tiks
 novērsti riski saistībā ar nelabvēlīgu ietekmi uz ieguldītāju
 interesēm. Riska kapitāla fondu pārvaldnieki pirms
 uzņēmējdarbības sākšanas ieguldītāju
 vārdā skaidri atklāj tiem interešu konfliktu avotus vai
 vispārējo raksturu.
 5.
 Komisija ir pilnvarota pieņemt
 deleģētus aktus saskaņā ar 23. pantā
 minētajiem pasākumiem, precizējot:
 (a)
 interešu konfliktu veidus, kas minēti šā
 panta 2. punktā;
 (b)
 pasākumus, ko riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem būtu jāveic attiecībā uz
 struktūrām un organizatoriskām un administratīvām
 procedūrām, lai apzinātu, novērstu, pārvaldītu,
 uzraudzītu un izpaustu interešu konfliktus.
 9. pants
 Riska kapitāla fondu pārvaldniekiem
 vienmēr ir pietiekami pašu līdzekļi, un tie izmanto atbilstošus
 un piemērotus cilvēkresursus un tehniskos resursus, kas nepieciešami
 kvalificētu riska kapitāla fondu pienācīgai pārvaldībai.
 10. pants
 Kvalificēta riska kapitāla fonda
 statūtos iekļauj noteikumus aktīvu novērtēšanai.
 11. pants
 1.
 Riska kapitāla fonda pārvaldnieks
 nosūta izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei gada
 pārskatu par katru tā pārvaldīto kvalificēto riska
 kapitāla fondu ne vēlāk kā 6 mēnešus pēc
 finanšu gada beigām. Pārskatā apraksta kvalificētā
 riska kapitāla fonda portfeļa saturu un iepriekšējā
 gadā veiktās darbības. Tajā ietver kvalificētā
 riska kapitāla fonda revīzijas finanšu pārskatus. Tas ir
 izveidots atbilstoši esošajiem pārskatu sniegšanas standartiem un nosacījumiem,
 par ko vienojušies riska kapitāla fonda pārvaldnieks un
 ieguldītāji. Riska kapitāla fonda pārvaldnieks pēc
 pieprasījuma nosūta pārskatu ieguldītājiem. Riska
 kapitāla fondu pārvaldnieki un ieguldītāji var savā
 starpā vienoties par papildu informācijas izpaušanu.
 2.
 Ja riska kapitāla fonda pārvaldniekam
 jāpublicē gada finanšu pārskats saskaņā ar Eiropas
 Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/109/EK[19] attiecībā uz
 kvalificētu riska kapitāla fondu, šā panta 1. punktā
 minēto informāciju var sniegt atsevišķi vai gada finanšu
 pārskata papildinājumā.
 12. pants
 1.
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki saviem
 ieguldītājiem, pirms tie pieņem lēmumu par
 ieguldījumu, sniedz vismaz šādu informāciju:
 (a)
 riska kapitāla fonda pārvaldnieka un
 jebkuru citu pakalpojumu sniedzēju, ar kuriem riska kapitāla fonda
 pārvaldniekam noslēgti līgumi attiecībā uz
 kvalificētu riska kapitāla fondu pārvaldību,
 identitāte un pienākumu apraksts;
 (b)
 kvalificēta riska kapitāla fonda
 ieguldījumu stratēģijas un mērķu apraksts, tostarp
 apraksts par kvalificētu portfeļuzņēmumu veidiem un citiem
 aktīviem, kādos kvalificētais riska kapitāla fonds var
 ieguldīt, metodēm, ko tie var piemērot, un jebkādiem
 piemērojamajiem ieguldījumu ierobežojumiem;
 (c)
 apraksts par kvalificētā riska
 kapitāla fonda riska profilu un jebkādiem riskiem, kas saistīti
 ar aktīviem, kuros fonds var ieguldīt, vai ieguldījumu
 metodēm, kuras tas var izmantot;
 (d)
 apraksts par kvalificētā riska
 kapitāla fonda novērtēšanas procedūru un cenu noteikšanas
 metodoloģiju aktīvu novērtēšanai, tostarp par metodēm,
 kas izmantotas, lai novērtētu kvalificētus
 portfeļuzņēmumus;
 (e)
 apraksts par to, kā tiek
 aprēķināts riska kapitāla fonda pārvaldnieka
 atalgojums;
 (f)
 apraksts par visām nodevām,
 maksājumiem un izdevumiem un to maksimālajām summām, kas
 tieši vai netieši jāsedz ieguldītājiem;
 (g)
 kvalificētā riska kapitāla fonda iepriekšējā
 darbība, ja šādi dati ir pieejami;
 (h)
 apraksts par procedūrām, kuras izmantojot
 kvalificētais riska kapitāla fonds var izmainīt savu
 ieguldījumu stratēģiju vai ieguldīšanas politiku, vai abas.
 2.
 Ja kvalificēta riska kapitāla fonda
 pārvaldniekam jāpublicē prospekts saskaņā ar Eiropas
 Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/71/EK[20] vai saskaņā ar
 valsts tiesību aktiem attiecībā uz kvalificētu riska kapitāla
 fondu, šā panta 1. punktā minēto informāciju var
 sniegt atsevišķi vai prospekta ietvaros.
 III NODAĻA
 UZRAUDZĪBA UN ADMINISTRATĪVĀ SADARBĪBA
 13. pants
 1.
 Riska kapitāla fondu pārvaldnieki, kas
 gatavojas izmantot nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds” savu
 kvalificēto riska kapitāla fondu tirdzniecībai, informē par
 to savas izcelsmes dalībvalsts kompetento iestādi un iesniedz šādu
 informāciju:
 (a)
 to personu identitāte, kas faktiski veic
 kvalificētu riska kapitāla fondu pārvaldību;
 (b)
 to kvalificēto riska kapitāla fondu
 identitāte, kuru daļas vai akcijas tiks tirgotas, un to
 ieguldījumu stratēģijas;
 (c)
 informācija par pasākumiem, kas veikti,
 lai atbilstu II nodaļā minētajām prasībām;
 (d)
 to dalībvalstu saraksts, kurās riska
 kapitāla fonda pārvaldnieks gatavojas tirgot katru kvalificēto
 riska kapitāla fondu.
 2.
 Izcelsmes dalībvalsts kompetentā
 iestāde reģistrē riska kapitāla fonda pārvaldnieku
 tikai tad, ja ir pārliecinājusies, ka
 (a)
 informācija, kas minēta
 1. punktā, ir pilnīga, un
 (b)
 pasākumi, par kuriem ziņots
 saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu, ir atbilstoši, lai
 ievērotu II nodaļā noteiktās prasības.
 3.
 Reģistrācija ir derīga visā
 Savienības teritorijā un ļauj riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem tirgot kvalificētus riska kapitāla fondus ar
 nosaukumu “Eiropas riska kapitāla fonds” visā Savienībā.
 14. pants
 Riska kapitāla fonda pārvaldnieks
 informē savas izcelsmes dalībvalsts kompetento iestādi, kad
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks gatavojas tirgot:
 (a)
 jaunu kvalificētu riska kapitāla fondu;
 (b)
 esošu kvalificētu riska kapitāla fondu dalībvalstī,
 kas nav minēta 13. panta 1. punkta d) apakšpunktā
 minētajā sarakstā.
 15. pants
 1.
 Tūlīt pēc riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka reģistrācijas izcelsmes dalībvalsts
 kompetentā iestāde paziņo 13. panta 1. punkta
 d) apakšpunktā minētajām dalībvalstīm un EVTI, ka
 riska kapitāla fonda pārvaldnieks ir reģistrēts.
 2.
 Uzņēmējas dalībvalstis, kas
 minētas 13. panta 1. punkta d) apakšpunktā,
 saskaņā ar 13. pantu reģistrētajam riska kapitāla
 fonda pārvaldniekam neuzliek nekādas prasības vai
 administratīvas procedūras attiecībā uz tā
 kvalificēto riska kapitāla fondu tirdzniecību un nepieprasa
 nekādu tirdzniecības apstiprinājumu pirms tās
 uzsākšanas.
 3.
 Lai nodrošinātu vienotu šā panta
 piemērošanu, EVTI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu
 projektus, lai noteiktu paziņojuma formātu.
 4.
 EVTI iesniedz šos īstenošanas tehnisko
 standartu projektus Komisijai līdz [ierakstīt datumu].
 5.
 Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas
 (ES) Nr. 1095/2010 15. pantā noteikto procedūru
 pieņemt šā panta 3. punktā minētos īstenošanas
 tehniskos standartus.
 16. pants
 EVTI uztur centrālu datubāzi ar visu
 saskaņā ar šo regulu Savienībā reģistrēto riska
 kapitāla fondu pārvaldnieku sarakstu, kas ir publiski pieejama
 internetā.
 17. pants
 Izcelsmes dalībvalsts kompetentā
 iestāde uzrauga atbilstību šajā regulā noteiktajām
 prasībām.
 18. pants
 Kompetentajām iestādēm
 saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir visas uzraudzības un
 izmeklēšanas pilnvaras, kas nepieciešamas to darbību veikšanai. Jo
 īpaši tām ir pilnvaras:
 (a)
 pieprasīt piekļuvi jebkuram dokumentam
 jebkurā formā un saņemt dokumenta kopiju vai nokopēt to;
 (b)
 pieprasīt riska kapitāla fonda
 pārvaldniekam bez kavēšanās sniegt informāciju;
 (c)
 pieprasīt informāciju no jebkuras
 personas, kas saistīta ar riska kapitāla fonda pārvaldnieka vai
 kvalificēta riska kapitāla fonda darbībām;
 (d)
 veikt pārbaudes uz vietas, par to iepriekš paziņojot vai nepaziņojot;
 (e)
 izdot rīkojumu nodrošināt, ka riska
 kapitāla fonda pārvaldnieks atbilst šīs regulas
 prasībām un atturas atkārtot jebkādu rīcību, kas
 var tikt uzskatīta par šīs regulas pārkāpumu.
 19. pants
 1.
 Dalībvalstis paredz noteikumus par
 administratīvajiem pasākumiem un sankcijām, ko piemēro
 šīs regulas noteikumu pārkāpumu gadījumos, un veic visus
 vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tie tiek
 piemēroti. Paredzētajiem pasākumiem un sankcijām
 jābūt efektīviem, samērīgiem un preventīviem.
 2.
 Līdz [24 mēnešus pēc šīs
 regulas stāšanās spēkā] dalībvalstis paziņo Komisijai
 un EVTI savus 1. punktā minētos noteikumus. Tās bez
 kavēšanās ziņo Komisijai un EVTI par jebkuriem
 attiecīgajiem grozījumiem šajos noteikumos.
 20. pants
 1.
 Izcelsmes dalībvalsts kompetentā
 iestāde veic atbilstošos 2. punktā minētos pasākumus,
 ja riska kapitāla fonda pārvaldnieks:
 (a)
 neatbilst prasībām, ko piemēro
 portfeļa saturam, tādējādi pārkāpjot
 5. pantu;
 (b)
 netirgo kvalificētu riska kapitāla fondu
 tiesīgiem ieguldītājiem, tādējādi pārkāpjot
 6. pantu;
 (c)
 nereģistrējas savas izcelsmes
 dalībvalsts kompetentajā iestādē, tādējādi
 pārkāpjot 13. panta prasības.
 2.
 Gadījumos, kas minēti
 1. punktā, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde atbilstoši
 veic šādus pasākumus:
 (a)
 aizliedz izmantot nosaukumu “Eiropas riska
 kapitāla fonds” viena vai vairāku riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka kvalificēto riska kapitāla fondu
 tirdzniecībai;
 (b)
 izslēdz riska kapitāla fonda
 pārvaldnieku no reģistra.
 3.
 Izcelsmes dalībvalsts kompetentā
 iestāde informē to uzņēmēju dalībvalstu
 kompetentās iestādes, kas norādītas 13. panta
 1. punkta d) apakšpunktā, par riska kapitāla fonda
 pārvaldnieka izslēgšanu no reģistra atbilstīgi šā
 panta 2. punkta b) apakšpunktam.
 4.
 Tiesības tirgot Savienībā vienu vai
 vairākus kvalificētus riska kapitāla fondus ar nosaukumu
 “Eiropas riska kapitāla fonds” nekavējoties tiek atceltas dienā,
 kad kompetentā iestāde pieņem 2. punkta a) vai
 b) apakšpunktā minēto lēmumu.
 21. pants
 1.
 Kompetentās iestādes un EVTI sadarbojas
 cita ar citu vienmēr, kad tas nepieciešams, lai veiktu savus šajā
 regulā noteiktos pienākumus.
 2.
 Tās apmainās ar visu vajadzīgo
 informāciju un dokumentiem, lai apzinātu un novērstu šīs
 regulas pārkāpumus.
 22. pants
 1.
 Uz visām personām, kas strādā
 vai ir strādājušas kompetentajās iestādēs vai EVTI,
 kā arī uz kompetento iestāžu norīkotajiem revidentiem un
 speciālistiem attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu.
 Nekādu konfidenciālu informāciju, ko šīs personas
 saņem savu pienākumu pildīšanas laikā, nedrīkst
 izpaust nevienai personai vai iestādei, izņemot
 vispārējā vai kopsavilkuma formā, lai riska kapitāla
 fondu pārvaldniekus un kvalificētus riska kapitāla fondus
 nevarētu atsevišķi identificēt, neskarot gadījumus, kas
 paredzēti krimināllikumā un tiesvedībā, kas
 saistīta ar šo regulu.
 2.
 Dalībvalstu kompetentajām
 iestādēm vai EVTI nedrīkst aizliegt apmainīties ar
 informāciju saskaņā ar šo regulu vai citiem Savienības
 tiesību aktiem, ko piemēro riska kapitāla fondu
 pārvaldniekiem un kvalificētiem riska kapitāla fondiem.
 3.
 Ja kompetentās iestādes un EVTI
 saņem konfidenciālu informāciju saskaņā ar
 2. punktu, tās var to izmantot tikai savu pienākumu veikšanai un
 administratīvām un tiesvedības procedūrām.
 IV NODAĻA
 PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
 23. pants
 1.
 Pilnvaras pieņemt deleģētus aktus
 Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā paredzētos
 nosacījumus.
 2.
 Pilnvaras, kas minētas 2. panta
 3. punktā un 8. panta 5. punktā, deleģē
 Komisijai uz četriem gadiem no šīs regulas spēkā
 stāšanās dienas. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru
 deleģēšanu ne vēlāk kā deviņus mēnešus pirms
 četru gadu termiņa beigām. Pilnvaru deleģēšanu
 automātiski pagarina uz tādiem pašiem termiņiem, ja vien Eiropas
 Parlaments un Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu ne
 vēlāk kā trīs mēnešus pirms katra termiņa
 beigām.
 3.
 Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā
 laikā var atsaukt 2. panta 3. punktā un 8. panta
 5. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar atsaukšanas
 lēmumu tiek izbeigta minētajā lēmumā
 norādīto pilnvaru deleģēšana. Lēmums stājas
 spēkā nākamajā dienā pēc tā
 publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
 Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā
 norādīta. Tas neietekmē jau spēkā esošo
 deleģēto aktu spēkā esību.
 4.
 Līdzko Komisija ir pieņēmusi
 deleģētu aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas
 Parlamentam un Padomei.
 5.
 Deleģēts akts, kas pieņemts
 saskaņā ar 2. panta 3. punktu vai 8. panta
 5. punktu, stājas spēkā tikai tad, ja ne Eiropas
 Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā pēc minētā
 akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav cēluši iebildumus
 vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas Parlaments,
 gan Padome ir informējuši Komisiju, ka necels iebildumus. Pēc Eiropas
 Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto termiņu pagarina par
 diviem mēnešiem.
 24. pants
 1.
 Vēlākais četrus gadus pēc
 dienas, kad šo regulu sāk piemērot, Komisija pārskata šo regulu.
 Pārskatā ietver vispārīgu apskatu par šīs regulas
 noteikumu darbību un tās piemērošanā uzkrāto pieredzi,
 tostarp:
 (a)
 apjomu, kādā riska kapitāla fondu
 pārvaldnieki dažādās dalībvalstīs ir izmantojuši nosaukumu
 “Eiropas riska kapitāla fonds” vietējā vai pārrobežu
 līmenī;
 (b)
 šīs regulas darbības jomu, tostarp
 EUR 500 miljonu robežvērtību.
 2.
 Pēc apspriešanās ar EVTI Komisija
 iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, vajadzības
 gadījumā kopā ar tiesību akta priekšlikumu.
 25. pants
 Šī regula stājas spēkā
 divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
 Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no
 2013. gada 22. jūlija, izņemot 2. panta 3. punktu
 un 8. panta 5. punktu, ko piemēro no šīs regulas
 spēkā stāšanās dienas.
 Šī regula uzliek saistības
 kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
 Briselē,
 Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes
 vārdā —
 priekšsēdētājs priekšsēdētājs
 [1] Saskaņā
 ar jaunāko Eiropas Centrālās bankas (ECB) aptauju, kurā
 vairāk nekā 50 % no izvēlētajiem eurozonas MVU
 ziņoja par banku piemēroto procentu likmju paaugstinājumu un
 vispārēju kredītstandartu paaugstināšanu banku aizdevumiem
 MVU.
 [2] Jaunākajā Eiropas Centrālās bankas
 (ECB) aptaujā (2010. gada septembris – 2011. gada
 februāris), kas izveidota kopā ar Eiropas Komisiju, par MVU
 piekļuvi finansējumam eurozonā, aptuveni 15 % no
 aptaujātajiem MVU apgalvoja, ka piekļuve finansējumam ir to
 lielākā problēma, un šis fakts nav mainījies
 salīdzinājumā ar iepriekšējām aptaujām. http://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/accesstofinancesmallmediumsizedenterprises201104en.pdf?b704f6b228e071bea9507d7569412805
 [3] Avots:
 Eiropas Privātā kapitāla un riska kapitāla asociācijas
 (EVCA) aprēķini 2011. gadā.
 [4] http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm,
 2010. gada 3. martā, atzīts arī Inovāciju
 Savienībā, http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm?pg=keydocs
 2010. gada 6. oktobrī.
 [5] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/docs/20110413-communication_en.pdf,
 2011. gada 13. aprīlī.
 [6] http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/speeches-statements/pdf/20111012communication_roadmap_en.pdf
 [7] Kopējais
 riska kapitāls ietver trīs veidu finansējumu:
 i) komerceņģeļu neformālu ieguldījumu,
 ii) riska kapitālu un iii) akciju tirgus, kas specializējušies MVU un uzņēmumos ar strauju
 izaugsmi.
 [8] RCAP
 2003. gada galīgais ziņojums: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/riskcapital/index_en.htm
 [9] http://ec.europa.eu/internal_market/investment/venture_capital_en.htm
 [10] OV C
 [..], [..], [..]. lpp.
 [11] OV C
 [..], [..], [..]. lpp.
 [12] OV C
 [..], [..], [..]. lpp.
 [13] OV L 302,
 17.11.2009., 32. lpp.
 [14] OV L 174,
 1.7.2011., 1. lpp.
 [15] OV L 145,
 30.4.2004., 1. lpp.
 [16] OV L 331,
 15.12.2010., 84. lpp.
 [17] OV L 281,
 23.11.1995., 31. lpp.
 [18] OV L 8,
 12.1.2001., 1. lpp.
 [19] OV L 390,
 31.12.2004., 38. lpp.
 [20] OV L 345,
 31.12.2003., 64. lpp.


type: caselaw

text:
 8.3.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 71/35
 Rješenje Službeničkog suda (drugo vijeće) od 12. prosinca 2013. — Marcuccio protiv Komisije
 (Predmet F-133/12)
 (Javna služba - Dužnosnici - Izvanugovorna odgovornost Unije - Naknada štete koja proizlazi iz činjenice da je institucija poslala odvjetniku tužitelja pismeno koje se odnosi na troškove čije snošenje je naloženo tužitelju - Tužba koja je djelomično očito nedopuštena i djelomično očito neosnovana - Članak 94. Poslovnika)
 (2014/C 71/70)
 Jezik postupka: talijanski
 Stranke
 Tužitelj: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija) (zastupnik: G. Cipressa, avvocato)
 Tuženik: Europska komisija (zastupnici: C. Berardis-Kayser i G. Gattinara, agenti, uz asistenciju A. Dal Ferra, avvocato)
 Predmet
 Tužba radi ukidanja odluke o odbijanju zahtjeva tužitelja kojim je navedeni tražio naknadu štete na temelju činjenice da je tuženik odvjetniku tužitelja poslao pismeno, zajedno s odštetnim zahtjevom, koje se odnosi na tužitelja.
 Izreka rješenja
 1.
 Tužba se u jednom dijelu odbacuje kao očito nedopuštena, a u drugom dijelu odbija kao očito neosnovana.
 2.
 Nalaže se L. Marcucciu snošenje vlastitih troškova i troškova Europske komisije.
 3.
 Nalaže se L. Marcucciu da Službeničkom sudu plati iznos od 2 000 eura.


text:
 18.11.2006
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 281/4
 Domstolens dom (andra avdelningen) av den 14 september 2006 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – Elmeka NE mot Ypourgos Oikonomikon
 (Förenade målen C-181/04–C183/04) (1)
 (Sjätte mervärdesskattedirektivet - Undantag från skatteplikt - Artikel 15.4 a, 15.5 och 15.8 - Undantag från skatteplikt för uthyrning av havsgående fartyg - Räckvidd)
 (2006/C 281/07)
 Rättegångsspråk: grekiska
 Hänskjutande domstol
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i målet vid den nationella domstolen
 Klagande: Elmeka NE
 Motpart: Ypourgos Oikonomikon
 Saken
 Begäran om förhandsavgörande – Symvoulio tis Epikrateias – Tolkning av artikel 15.4 a, 15.5 och 15.8 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) – Undantag från skatteplikt – Undantag från skatteplikt för uthyrning av havsgående fartyg – Räckvidd
 Domslut
 1)
 Artikel 15.4 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, till vilken artikel 15.5 hänvisar, i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 92/111/EEG av den 14 december 1992, är inte endast tillämplig på fartyg som används på öppna havet och som fraktar passagerare mot betalning, utan också på fartyg som används på öppna havet för handels-, industri- eller fiskeriverksamhet.
 2)
 Artikel 15.8 i sjätte direktivet 77/388 skall förstås så, att undantaget från skatteplikt i denna bestämmelse gäller tjänster som tillhandahålls redaren direkt för att täcka direkta behov för havsgående fartyg.
 3)
 Nationella skattemyndigheter är skyldiga att iaktta principen om skydd för berättigade förväntningar inom ramen för det gemensamma systemet för mervärdesskatt. Det ankommer på den nationella domstolen att avgöra huruvida den skattskyldige, under sådana omständigheter som var i fråga i målen vid den nationella domstolen, rimligen hade kunnat förutsätta att det ifrågavarande beslutet hade fattats av en behörig myndighet.
 (1) EUT C 168, 26.6.2004 och
 EUT C 201, 7.8.2004.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21992A0220(01)
 Acuerdo en forma de canje de notas entre la Comunidad Económica Europea y el Reino de Noruega relativo a la adaptación del Acuerdo referente a los intercambios mutuos de quesos
 Diario Oficial n° L 044 de 20/02/1992 p. 0039 - 0039
 ACUERDO en forma de canje de notas entre la Comunidad Económica Europea y el Reino de Noruega relativo a la adaptación del Acuerdo referente a los intercambios mutuos de quesos A. Nota de la Comunidad Señor:Tengo el honor de referirme a las consultas que han tenido lugar entre la Comunidad Económica Europea y el Reino de Noruega según lo dispuesto en el apartado 7 del Acuerdo referente a los intercambios mutuos de quesos, firmado el 22 de marzo de 1989.Por la presente confirmo que dichas consultas han dado los siguientes resultados:1) las cantidades de queso y los derechos de importación fijados en el mencionado Acuerdo continuarán siendo los mismos en 1992;2) en el transcurso del segundo semestre de 1992 se celebrarán, si fuese necesario, consultas para determinar las cantidades y los derechos de importación aplicables en los años siguientes.Le agradecería tuviese a bien confirmar el acuerdo de su Gobierno sobre lo que precede.Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.En nombre del Consejo de las Comunidades Europeas B. Nota de Noruega Señor:Tengo el honor de acusar recibo de su nota del día de hoy, redactada en los siguientes términos:« Tengo el honor de referirme a las consultas que han tenido lugar entre la Comunidad Económica Europea y el Reino de Noruega según lo dispuesto en el apartado 7 del Acuerdo referente a los intercambios mutuos de quesos, firmado el 22 de marzo de 1989.Por la presente confirmo que dichas consultas han dado los siguientes resultados:1) las cantidades de queso y los derechos de importación fijados en el mencionado Acuerdo continuarán siendo los mismos en 1992;2) en el transcurso del segundo semestre de 1992 se celebrarán, si fuese necesario, consultas para determinar las cantidades y los derechos de importación aplicables en los años siguientes.Le agradecería tuviese a bien confirmar el acuerdo de su Gobierno sobre lo que precede. »Tengo el honor de confirmar el acuerdo de mi Gobierno sobre el contenido de dicha nota.Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.Por el Gobierno del Reino de Noruega