text:
 2.12.2006
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 294/43
 Sodba Sodišča prve stopnje z dne 27. septembra 2006 — Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren in drugi proti Komisiji
 (Zadeva T-117/04) (1)
 („Državne pomoči - Pomoči, ki so jih nizozemski organi dodelili turističnim pristaniščem brez pridobitnega namena - Ničnostna tožba - Dopustnost“)
 (2006/C 294/91)
 Jezik postopka: nizozemščina
 Stranke
 Tožeče stranke: Vereniging Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren (Zeewolde, Nizozemska); Jachthaven Zijl Zeewolde BV (Zeewolde); Maatschappij tot exploitatie van onroerende goederen Wolderwijd II BV (Zeewolde); Jachthaven Strand-Horst BV (Ermelo, Nizozemska); Recreatiegebied Erkemederstrand vof (Zeewolde); Jachthaven- en Campingbedrijf Nieuwboer BV (Bunschoten-Spakenburg, Nizozemska, in Jachthaven Naarden BV (Naarden, Nizozemska) (Zastopniki: T. Ottervanger, A. Bijleveld in A. van den Oord, avocats)
 Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (Zastopniki: H. van Vliet, A. Bouquet in A. Nijenhuis, zastopniki)
 Intervenientka v podporo toženi stranki: Kraljevina Nizozemska (Zastopnika: H. Sevenster in M. de Grave, zastopnika)
 Predmet
 Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije 2004/114/ES z dne 29. oktobra 2003 o državni pomoči Nizozemske, namenjeni turističnim pristaniščem brez pridobitnega namena na Nizozemskem (UL 2004, L 34, str. 63).
 Izrek
 1)
 Tožba se kot nedopustna zavrže.
 2)
 Tožeče stranke nosijo svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija. Kraljevina Nizozemska nosi svoje stroške.
 (1) UL C 118, 30.4.2004.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 16.11.2018
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 290/28
 Vain alkuperäiset UN/ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 63 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat luokan L1 ajoneuvojen hyväksyntää melupäästöjen osalta [2018/1705]
 Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:
 Muutossarjan 02 täydennys 4 – Voimaantulopäivä: 29. joulukuuta 2018
 SISÄLTÖ
 SÄÄNTÖ
 1.
 Soveltamisala
 2.
 Määritelmät
 3.
 Hyväksynnän hakeminen
 4.
 Merkinnät
 5.
 Hyväksyntä
 6.
 Vaatimukset
 7.
 Ajoneuvotyypin tai pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän hyväksynnän muuttaminen ja laajentaminen
 8.
 Tuotannon vaatimustenmukaisuus
 9.
 Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta
 10.
 Siirtymämääräykset
 11.
 Tuotannon lopettaminen
 12.
 Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet
 Liitteet
 1
 Ilmoitus
 2
 Hyväksyntämerkin asettelu
 3
 Luokan L1 ajoneuvojen lähettämän äänen mittausmenetelmät ja -laitteet
 4
 Suurimman äänenpainetason raja-arvot (uudet ajoneuvot)
 5
 Testiradan vaatimukset
 1. SOVELTAMISALA
 Tätä sääntöä sovelletaan luokan L1 ajoneuvoihin (1) melupäästöjen osalta. Täyssähköajoneuvot, mukaan lukien sähkökäyttöisellä apukäyttövoimalaitteella varustetut ajoneuvot, eivät kuulu tämän säännön soveltamisalaan.
 2. MÄÄRITELMÄT
 Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
 2.1
 ’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää sen melupäästöjen osalta sekä alkuperäisen pakojärjestelmän hyväksymistä kaksipyöräisen ajoneuvon tyypin teknisenä yksikkönä.
 2.2
 ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan sellaisia ajoneuvoja, jotka eivät merkittävästi eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta:
 2.2.1
 moottorin tyyppi (kaksi- tai nelitahtinen, isku- tai kiertomäntä, sylinterien määrä ja tilavuus, kaasuttimien tai polttoaineensuihkutuslaitteiden määrä ja tyyppi, venttiilien järjestely, suurin nimellisnettoteho, moottorin nimellispyörimisnopeus).
 Kiertomäntämoottorien osalta sylinteritilavuutena olisi pidettävä kammion tilavuutta kahdella kerrottuna,
 2.2.2
 voimansiirto, erityisesti vaihteiden määrä ja välityssuhteet ja lopullinen välityssuhde,
 2.2.3
 pakojärjestelmien lukumäärä, tyyppi ja sijainti.
 2.3
 ’Pako- tai äänenvaimennusjärjestelmällä’ tarkoitetaan niiden komponenttien kokonaisuutta, joita tarvitaan ajoneuvon moottorin ja sen pakojärjestelmän aiheuttaman melun vaimentamiseen.
 2.4
 ’Alkuperäisellä pako- tai äänenvaimennusjärjestelmällä’ tarkoitetaan sen tyyppistä järjestelmää, joka on asennettuna ajoneuvoon hyväksyntää myönnettäessä tai laajennettaessa. Se voi olla alkuperäinen laite tai korvaava järjestelmä.
 2.5
 ’Ei-alkuperäisellä pako- tai äänenvaimennusjärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka toisen tyyppinen kuin se, joka on asennettuna ajoneuvoon hyväksyntää myönnettäessä tai laajennettaessa. Sitä voidaan käyttää vain korvaavana pako- tai äänenvaimennusjärjestelmänä.
 2.6
 ’Suurin nimellisnettoteho’:
 Polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen tapauksessa ’suurimmalla nimellisnettoteholla’ tarkoitetaan moottorin nimellistehoa sellaisena kuin sen on määritelty standardissa ISO 4106:2012.
 Symboli Pn ilmaisee suurimman nimellisnettotehon numeerisen arvon kilowatteina.
 2.7
 ’Moottorin nimellispyörimisnopeudella’ tarkoitetaan moottorin nopeutta, jolla se saavuttaa valmistajan ilmoittaman suurimman nimellisnettotehonsa (2).
 Symboli nrated ilmaisee moottorin nimellispyörimisnopeuden kierroksina minuutissa (rpm).
 2.8
 ’Tyypiltään erilaisilla äänenvaimennusjärjestelmillä’ tarkoitetaan äänenvaimennusjärjestelmiä, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta:
 2.8.1
 Niiden komponenteilla on eri kauppanimi tai tavaramerkki.
 2.8.2
 Komponenttien rakennemateriaalien ominaisuudet ovat erilaiset tai komponenttien muoto tai koko on erilainen.
 2.8.3
 Ainakin yhden komponentin toimintaperiaate on erilainen kuin muiden.
 2.8.4
 Komponentit on koottu eri tavoilla.
 2.9
 ’Pakojärjestelmän komponentilla’ tarkoitetaan jotain niistä erillisistä rakenneosista, jotka koottuna muodostavat pakojärjestelmän (esim. pakoputket ja äänenvaimennin), ja tapauksen mukaan ilmanottolaitetta (ilmansuodatin).
 Jos moottoriin on asennettu ilmanottolaite (ilmansuodatin ja/tai imuäänenvaimennin, jota tarvitaan melutasoraja-arvojen noudattamiseksi), laitetta on pidettävä yhtä tärkeänä komponenttina kuin varsinaista pakojärjestelmää, se on sisällytettävä kohdassa 3.2.2 tarkoitettuun luetteloon ja siinä on oltava kohdassa 4.1 määrätyt merkinnät.
 2.10
 Vertailumassa
 2.10.1
 Luokan L1 ajoneuvon ajokuntoinen massa määritetään mittaamalla tavanomaiseen käyttöön valmiin kuormittamattoman ajoneuvon massa. Siihen sisältyvät seuraavat:
 a)
 nesteiden massa
 b)
 vakiovarusteiden massa valmistajan eritelmien mukaisesti
 c)
 polttoaineen massa polttoainesäiliöissä, jotka on täytetty vähintään 90 prosenttiin tilavuudestaan.
 Tässä kohdassa sovelletaan seuraavaa:
 i)
 Jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään nestemäistä polttoainetta, sitä pidetään polttoaineena.
 ii)
 Jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään nestemäistä polttoaineen ja öljyn seosta:
 a)
 Jos ajoneuvon käyttövoimana käytetty polttoaine ja voiteluöljy on esisekoitettu, tätä esiseosta pidetään polttoaineena.
 b)
 Jos ajoneuvon käyttövoimana käytetty polttoaine ja voiteluöljy varastoidaan erillään, vain ajoneuvon käyttövoimana käytettyä polttoainetta pidetään polttoaineena.
 iii)
 Jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään kaasumaista polttoainetta tai nesteytettyä kaasumaista polttoainetta tai se toimii paineilmalla, polttoaineen massaksi kaasumaisen polttoaineen polttoainesäiliöissä voidaan asettaa 0 kg.
 d)
 korin, matkustamon ja ovien massa
 e)
 ikkunoiden, kytkentälaitteiden ja varapyörien massa sekä työkalujen massa.
 2.10.2
 Luokan L ajoneuvon ajokuntoiseen massaan eivät sisälly seuraavat:
 a)
 kuormalava-alueelle asennettujen koneiden tai varusteiden massa
 b)
 kaasupolttoainejärjestelmän massa ja kaasupolttoainesäiliöiden massa, kun kyse on yhtä, kahta tai useampaa polttoainetta käyttävästä ajoneuvosta ja
 c)
 paineilmasäiliöiden massa, kun kyse on paineilmakäyttöisestä ajoneuvosta.
 2.11
 Testimassa
 Testimassa on vertailumassa lisättynä kuljettajan ja testilaitteiden massalla.
 Kuljettajan ja ajoneuvossa käytettävien testilaitteiden massa saa olla yhteensä enintään 90 kg ja vähintään 70 kg. Jos vähimmäismassaa 70 kg ei saavuteta, ajoneuvoon lisätään painoja.
 2.12
 Ajoneuvon suurin nopeus
 Ajoneuvon suurin nopeus on standardin ISO 7116:2011 mukaisesti mitattu ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus.
 3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
 3.1 Hakemuksen ajoneuvotyypin hyväksymiseksi ajoneuvojen lähettämän äänen osalta tekee ajoneuvon valmistaja tai tämän asianmukaisesti valtuutettu edustaja.
 3.2 Hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:
 3.2.1
 Ajoneuvotyypin kuvaus kohdassa 2.2 mainittujen seikkojen osalta. Moottorin tyypin ja ajoneuvotyypin ilmaisevat numerot ja/tai merkit on ilmoitettava.
 3.2.2
 Luettelo pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän muodostavista osista asianmukaisine tunnistetietoineen.
 3.2.3
 Piirros kootusta pako- tai äänenvaimennusjärjestelmästä ja tieto sen sijainnista ajoneuvossa.
 3.2.4
 Yksityiskohtaiset piirrokset kustakin komponentista, jotta se voidaan helposti paikantaa ja tunnistaa, ja tiedot käytetyistä materiaaleista.
 3.3 Hyväksyntätesteistä vastaavan tutkimuslaitoksen pyynnöstä ajoneuvon valmistajan on lisäksi toimitettava pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän mallikappale.
 3.4 Hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttäväksi tarkoitettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.
 4. MERKINNÄT
 4.1 Pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän komponenteissa on oltava vähintään seuraavat tunnistetiedot:
 4.1.1
 pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän ja sen komponenttien valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki
 4.1.2
 valmistajan antama kauppanimitys
 4.1.3
 osien tunnistenumerot ja
 4.1.4
 kaikissa alkuperäisissä äänenvaimentimissa E-merkki sekä osan tyyppihyväksynnän myöntäneen maan tunnus.
 4.1.5
 kaikissa pako- tai äänenvaimennusjärjestelmien pakkauksissa helppolukuinen merkintä ”alkuperäisosa” sekä sen merkki ja tyyppi yhdessä E-merkin ja alkuperämaamerkinnän kanssa.
 4.1.6
 Näiden merkintöjen on oltava pysyviä, helposti luettavia ja näkyviä myös paikassa, johon komponentti asennetaan ajoneuvoon.
 5. HYVÄKSYNTÄ
 5.1 Jos tämän säännön kohdan 3 perusteella hyväksyttäväksi jätetty ajoneuvotyyppi täyttää kohtien 6 ja 7 vaatimukset, ajoneuvotyyppi on hyväksyttävä melupäästöjen osalta.
 5.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 02) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt merkittävät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa samalle ajoneuvotyypille, jossa on erityyppinen pako- tai äänenvaimennusjärjestelmä, eikä toiselle ajoneuvotyypille.
 5.3 Tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnän myöntämisestä tai epäämisestä on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. Ilmoitukseen on liitettävä hyväksynnän hakijan toimittamat pako- tai äänenvaimenninjärjestelmää kuvaavat piirustukset sopivassa mittakaavassa enintään A4-kokoisina (210 × 297 mm) tai A4-kokoisiksi taitettuina.
 5.4 Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä vastaavaan ajoneuvoon on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista:
 5.4.1
 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3), jotka ovat ympyrän sisällä
 5.4.2
 edellä kohdassa 5.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero.
 5.5 Kohdassa 5.4.1 määriteltyä tunnusta ei tarvitse toistaa, jos ajoneuvo vastaa ajoneuvotyyppiä, joka on hyväksytty yhden tai useamman sopimukseen sisältyvän säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella. Tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden perusteella on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin kohdassa 5.4.1 määritellyn symbolin oikealle puolelle.
 5.6 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.
 5.7 Hyväksyntämerkki on sijoitettava ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.
 5.8 Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.
 6. VAATIMUKSET
 6.1 Yleiset vaatimukset
 6.1.1 Ajoneuvo, sen moottori ja sen pako- tai äänenvaimennusjärjestelmä on suunniteltava, valmistettava ja koottava siten, että ajoneuvo tavanomaisessa käytössä täyttää tämän säännön vaatimukset siihen kohdistuvasta tärinästä huolimatta.
 6.1.2 Pako- tai äänenvaimennusjärjestelmä on suunniteltava, rakennettava ja asennettava niin, että se kestää korroosiota.
 6.1.3 Ajoneuvossa on annettava seuraavat tiedot helppopääsyisessä paikassa, jonka ei kuitenkaan välttämättä tarvitse olla välittömästi nähtävissä:
 a)
 valmistajan nimi
 b)
 moottorin tavoitepyörimisnopeus ja tämän säännön liitteen 3 kohdassa 3.2 määritellyn paikallaan olevalle ajoneuvolle tehdyn testin lopputulos.
 6.2 Äänitasoja koskevat vaatimukset
 6.2.1 Mittausmenetelmät
 6.2.1.1 Hyväksyttäväksi toimitetun ajoneuvotyypin lähettämä ääni on mitattava tämän säännön liitteessä 3 kuvatuilla menetelmillä ajoneuvon liikkuessa ja ollessa paikallaan (4). Jos ajoneuvon polttomoottori ei toimi ajoneuvon ollessa paikallaan, äänitaso mitataan ainoastaan liikkeessä.
 6.2.1.2 Kohdan 6.2.1.1 mukaisesti mitatut arvot on merkittävä testausselosteeseen ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaiseen lomakkeeseen.
 6.2.1.3 Tämän säännön liitteen 3 kohdassa 3.1 kuvatulla menetelmällä määritetty äänitaso ajoneuvon ollessa liikkeessä ei saa ylittää tämän säännön liitteessä 4 asianomaisen ajoneuvoluokan uusille ajoneuvoille ja uusille pako- ja äänenvaimennusjärjestelmillä vahvistettuja raja-arvoja.
 6.3 Lisävaatimukset
 6.3.1 Suojaaminen luvattomalta muuttamiselta
 Kaikki pako- tai äänenvaimennusjärjestelmät on rakennettava siten, ettei vaimenninlevyjä, diffuusoreja ja muita sellaisia osia, joiden ensisijainen tarkoitus liittyy vaimennus-/paisuntakammioihin, voida poistaa. Jos tällaisen osan liittäminen on välttämätöntä, kiinnitystavan on oltava sellainen, ettei osan poistamista helpoteta (esim. käyttämällä perinteisiä kierrekiinnityksiä) ja että poistaminen vahingoittaa kokoonpanoa pysyvästi tai peruuttamattomasti.
 6.3.2 Usean toimintatilan pako- tai äänenvaimennusjärjestelmät
 Pakojärjestelmien tai äänenvaimennusjärjestelmien, joissa on monta manuaalisesti tai elektronisesti säädettävää kuljettajan valittavissa olevaa toimintatilaa, on täytettävä kaikki vaatimukset kaikissa toimintatiloissa. Ilmoitettava äänitaso on se tulos, joka on saatu korkeimmat äänitasot aiheuttavasta toimintatilasta.
 6.3.3 Estolaitteiden käytön kielto
 Ajoneuvon valmistaja ei saa yksinomaan tässä säännössä määrättyjen melupäästövaatimusten täyttämiseksi tarkoituksellisesti muuttaa, säätää tai ottaa käyttöön mitään sellaisia laitteita tai menettelyjä, jotka eivät ole käytössä tavanomaisessa maantieajossa.
 7. AJONEUVOTYYPIN TAI PAKO- TAI ÄÄNENVAIMENNUSJÄRJESTELMÄN TYYPIN HYVÄKSYNNÄN MUUTTAMINEN JA LAAJENTAMINEN
 7.1 Kaikista ajoneuvotyyppiin tai pako- tai äänenvaimennusjärjestelmään tehtävistä muutoksista on ilmoitettava sille tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka hyväksyi kyseisen ajoneuvotyypin. Tämän jälkeen kyseinen viranomainen voi joko
 7.1.1
 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia, tai
 7.1.2
 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.
 7.2 Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan kohdan 5.3 mukaisella menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.
 7.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:
 8.1 Jokaisen ajoneuvon, jossa on tämän säännön mukainen hyväksyntämerkki, on vastattava hyväksyttävää tyyppiä, siinä on oltava sellainen pako- tai äänenvaimennusjärjestelmä, jolla varustettuna se hyväksyttiin, ja sen on täytettävä kohdan 6 vaatimukset.
 8.2 Kohdassa 8.1 määrättyjen vaatimusten mukaisuuden todentamiseksi ajoneuvo, jossa on tämän säännön mukainen tyyppihyväksyntämerkki, otetaan sarjasta. Tuotannon katsotaan olevan tämän säännön vaatimusten mukaista, jos tämän säännön liitteen 3 kohdassa 3.1 kuvatulla menetelmällä mitattu äänitaso on enintään 3 dB(A) suurempi kuin tyyppihyväksynnän yhteydessä mitattu arvo ja enintään 1 dB(A) suurempi kuin tämän säännön liitteessä 4 vahvistetut raja-arvot.
 9. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA
 9.1 Ajoneuvotyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 8.1 asetetut vaatimukset eivät täyty tai ajoneuvo ei läpäise kohdan 8.2 mukaisia testejä.
 9.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 10. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET
 10.1 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät muutossarjan 02 virallisen voimaantulopäivän jälkeen saa kieltäytyä myöntämästä tai hyväksymästä tyyppihyväksyntää tämän säännön mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02.
 10.2 Kun muutossarjan 02 voimaantulopäivästä on kulunut 24 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat myöntää tyyppihyväksynnän vain, jos hyväksyttäväksi esitetty ajoneuvotyyppi vastaa tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02.
 10.3 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä laajennuksia olemassa olevien tyyppien tyyppihyväksyntiin, jotka on myönnetty tämän säännön edellisen muutossarjan mukaisesti.
 10.4 Tämän säännön muutossarjan 02 voimaantulopäivää seuraavien 24 kuukauden aikana mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa evätä ajoneuvotyypin kansallista tai alueellista tyyppihyväksyntää, joka on annettu tämän säännön aiempien muutossarjojen perusteella.
 10.5 Kun tämän säännön muutossarjan 02 voimaantulopäivästä on kulunut 24 kuukautta, tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten ei tarvitse hyväksyä kansallista tai alueellista tyyppihyväksyntää varten ajoneuvotyyppiä, joka on tyyppihyväksytty tämän säännön edellisen muutossarjan mukaisesti.
 10.6 Edellä esitetyistä siirtymämääräyksistä riippumatta sopimuspuolet, jotka alkavat soveltaa tätä sääntöä sen jälkeen, kun uusin muutossarja on tullut voimaan, voivat kieltäytyä hyväksymästä tyyppihyväksyntiä, jotka on myönnetty tämän säännön jonkin aiemman muutossarjan perusteella. Niiden on hyväksyttävä vain muutossarjan 02 perusteella hyväksytyt tyyppihyväksynnät.
 10.7 Muutossarjan 02 täydennyksen 1 virallisen voimaantulopäivän jälkeen mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltäytyä myöntämästä tyyppihyväksyntiä tämän säännön mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 02 täydennyksellä 1.
 10.8 Kun tämän säännön muutossarjan 02 täydennyksen 1 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksynnän vain, jos hyväksyttäväksi esitetty ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 02 täydennyksellä 1, vaatimukset.
 11. TUOTANNON LOPETTAMINEN
 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle, jonka on edelleen ilmoitettava asiasta tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET
 Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten ja niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille on lähetettävä ilmoitukset muissa maissa annetusta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta.
 (1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman määritelmän mukaisesti (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.4, kohta 2) – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Jos suurin nimellisnettoteho saavutetaan useilla moottorin pyörimisnopeuksilla, moottorin nimellispyörimisnopeus on tässä säännössä moottorin suurin pyörimisnopeus, jolla suurin nimellisnettoteho saavutetaan.
 (3) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3, asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 4 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (4) Paikallaan olevalle ajoneuvolle tehdään testi vertailuarvon määrittämiseksi viranomaisille, jotka käyttävät tätä menetelmää käytössä olevien ajoneuvojen tarkastukseen.
 LIITE 1
 Teksti kuva
 ILMOITUS
 (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Antaja: Viranomaisen nimi
 Aihe: ajoneuvotyypin (2) hyväksynnän myöntäminen
 hyväksynnän laajentaminen
 hyväksynnän epääminen
 hyväksynnän peruuttaminen
 tuotannon lopettaminen
 sen melupäästöjen osalta säännön nro 63 mukaisesti
 Hyväksyntänumero: Laajentamisen numero:
 1. Ajoneuvon kauppanimi tai merkki:
 2. Ajoneuvon tyyppi
 3. Mahdolliset variantit:
 4. Mahdolliset versiot:
 5. Valmistajan nimi ja osoite:
 6. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite:
 7. Alkuperäisten pakojärjestelmien tyypit:
 8. Ilmanottolaitteiden tyypit (jos tarvitaan äänitasoraja-arvojen noudattamiseksi):
 9. Moottorin tyyppi (3):
 10. Työtapa: kaksi- tai nelitahti (tapauksen mukaan) (2)
 11. Sylinteritilavuus: cm3
 11.1 Halkaisija: mm
 11.2 Iskunpituus: mm
 12. Suurin nimellisnettoteho (mittausmenetelmä): kW
 13. Moottorin nimellispyörimisnopeus, jolla saavutetaan suurin teho: rpm
 14. Voimansiirto:
 14.1 Merkki
 14.2 Tyyppi (käsivalintainen, automaattinen, portaattomasti säätyvä)
 14.3 Vaihteiden määrä:
 14.4 Käytetyt vaihteet:
 14.5 Vetopyörästön välityssuhteet:
 Teksti kuva
 15. Renkaiden tyyppi ja mitat:
 16. Suurin sallittu kokonaispaino: kg
 17. Ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus (valmistajan ilmoittama): km/h
 18. Ajoneuvon testaus paikallaan: mikrofonin sijainti ja suuntaus (viittaus tämän säännön liitteen 3 kaavioihin)
 19. Äänitasot:
 Liikkuva ajoneuvo: dB(A)
 Lähestymisnopeus (linja A–A′): km/h
 Moottorin pyörimisnopeus: rpm
 Paikallaan oleva ajoneuvo: dB(A)
 Moottorin pyörimisnopeus: rpm
 20. Käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta koskevat vertailutiedot
 20.1 Vaihde (i) (käsivalintaisella vaihteistolla varustetut ajoneuvot)
 20.2 Ajoneuvon nopeus kiihdytysjakson alussa (3 testiajon keskiarvo) vaihteella (i): km/h
 20.3 Äänenpainetaso Lwot(i): dB(A)
 21. Päivä, jona ajoneuvo on toimitettu hyväksyttäväksi:
 22. Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos:
 23. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päivämäärä:
 24. Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero:
 25. Hyväksyntä myönnetty/evätty/laajennettu/peruutettu (2)
 26. Hyväksyntämerkin sijainti ajoneuvossa:
 27. Paikka:
 28. Päiväys:
 29. Allekirjoitus:
 30. Tämän ilmoituksen liitteenä ovat seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu hyväksyntänumero:
 a) Piirrokset, kaaviot ja kaavakuvat moottorista ja pako- tai äänenvaimennusjärjestelmästä
 b) Valokuvat moottorista ja pako- tai äänenvaimennusjärjestelmästä
 c) Luettelo pako- tai äänenvaimennusjärjestelmän muodostavista komponenteista asianmukaisine tunnistetietoineen.
 (1) Hyväksynnän myöntäneen/laajentaneen/evänneen/peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännön hyväksyntämääräykset).
 (2) Tarpeeton viivataan yli.
 (3) Jos moottori on tavanomaisesta poikkeava, se on mainittava.
 LIITE 2
 HYVÄKSYNTÄMERKIN ASETTELU
 Malli A
 (Ks. tämän säännön kohta 5.4)
 Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty melutasonsa osalta Alankomaissa (E 4) säännön nro 63 mukaisesti hyväksyntänumerolla 022439. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 63 mukaisesti, sellaisena kuin se oli muutettuna muutossarjalla 02.
 Malli B
 (Ks. tämän säännön kohta 5.5)
 Yllä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E 4) sääntöjen nro 63 ja 33 mukaisesti (1). Hyväksyntänumerot osoittavat, että hyväksyntien myöntämispäivinä sääntö nro 63 sisälsi muutossarjan 02 muutokset ja että sääntöä nro 33 on muutettu muutossarjalla 01.
 (1) Toinen numero annetaan ainoastaan esimerkkinä.
 LIITE 3
 LUOKAN L1 AJONEUVOJEN LÄHETTÄMÄN ÄÄNEN MITTAUSMENETELMÄT JA -LAITTEET
 1. MITTAUSLAITTEET
 1.1 Akustiset mittaukset
 1.1.1 Yleistä
 Äänenpainetason mittauslaitteen on oltava äänitasomittari tai vastaava luokan 1 vaatimusten mukainen mittauslaite (mukaan luettuna suositeltu tuulisuoja, jos käytössä). Vaatimukset kuvataan kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) julkaisussa 61672-1:2013. Mittaukset on suoritettava käyttämällä akustisen mittauslaitteen aikapainotusta F ja taajuuspainotusta A, jotka nekin kuvataan julkaisussa IEC 61672-1:2013. Käytettäessä järjestelmää, jossa A-painotettua äänenpainetasoa seurataan tietyin väliajoin, lukema on otettava enintään 30 ms:n väliajoin. Laitteet huolletaan ja kalibroidaan valmistajan ohjeiden mukaisesti.
 1.1.2 Kalibrointi
 Kunkin mittaustilanteen alussa ja lopussa koko akustinen mittausjärjestelmä on tarkastettava äänenkalibrointilaitteella, joka on vähintään julkaisussa IEC 60942:2003 esitetyn luokan 1 vaatimusten mukainen. Tarkastuksen lukemien välinen ero saa olla ilman lisäsäätöä korkeintaan 0,5 dB(A). Jos tämä arvo ylittyy, edellisen vaatimukset täyttävän tarkastuksen jälkeen saadut mittaustulokset on jätettävä huomiotta.
 1.1.3 Vaatimustenmukaisuus
 Kerran vuodessa on tarkistettava, että äänenkalibrointilaite täyttää julkaisussa IEC 60942:2003 asetetut vaatimukset. Vähintään kerran kahdessa vuodessa on tarkistettava, että instrumentointijärjestelmä täyttää julkaisussa IEC 61672-1:2013 asetetut vaatimukset. Kaikki vaatimustenmukaisuustestit on tehtävä laboratoriossa, jolla on valtuudet suorittaa asiaa koskevien standardien mukaisia kalibrointeja.
 1.2 Nopeudenmittauslaitteet
 Moottorin pyörimisnopeus mitataan käyttämällä laitetta, jonka tarkkuus on ± 2 prosenttia tai parempi niillä moottorin pyörimisnopeuksilla, joita mittauksessa käytetään.
 Ajoneuvon ajonopeus mitataan laitteilla, joiden tarkkuus on vähintään ± 0,5 km/h käytettäessä jatkuvaan mittaamiseen soveltuvia laitteita. Jos testauksessa käytetään erillisiä nopeusmittauksia, laitteen tarkkuuden on oltava vähintään ± 0,2 km/h (1).
 1.3 Meteorologiset laitteet
 Meteorologisten laitteiden, joilla seurataan ympäristöolosuhteita testin aikana, on täytettävä seuraavat tarkkuusvaatimukset:
 lämpötilamittari: enintään ± 1 °C
 tuulennopeusmittari: ± 1,0 m/s
 ilmanpainemittari: ± 5 hPa
 suhteellisen kosteuden mittari: ± 5 %.
 2. MITTAUSOLOSUHTEET
 2.1 Testauspaikka, sääolosuhteet ja taustamelukorjaus
 2.1.1 Testauspaikka
 Testauspaikan on muodostuttava varsinaisesta kiihdytysradasta, jota ympäröi pääosin tasainen testialue. Testiradan on oltava tasainen ja pinnaltaan kuiva ja sellainen, että vierintämelu jää vähäiseksi.
 Vapaan äänikentän vaihtelu saa testauspaikalla olla kiihdytysalueen keskelle sijoitetun äänenlähteen ja mikrofonin välillä enintään ± 1 dB. Vaatimus täyttyy, jos alueella ei ole ääntä heijastavia suuria kohteita, kuten pensasaitoja, kallioita, siltoja tai rakennuksia, 50 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta.
 Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia esteitä, eikä mikrofonin ja äänilähteen välissä saa olla ketään. Mittausten suorittajan on asetuttava siten, että hän ei itse vaikuta mittauslaitteiden lukemiin.
 Testauspaikan pinnan on vastattava tämän säännön liitteen 5 tai standardin ISO 10844:2014 vaatimuksia. Tämän säännön kohdassa 10.8 tarkoitetun määräajan jälkeen vertailukohtana käytetään pelkästään standardia ISO 10844:2014.
 2.1.2 Sääolosuhteet ja taustamelukorjaus
 Mittauksia ei saa suorittaa huonoissa sääolosuhteissa. Testejä ei saa suorittaa, jos tuulen tai tuulenpuuskien nopeus on yli 5 m/s äänenmittausten välillä.
 Mittausten aikana muiden kuin testattavan ajoneuvon äänilähteiden A-painotetun äänitason ja tuulen aiheuttaman äänitason on oltava vähintään 10 dB(A) pienempi kuin ajoneuvon aiheuttama äänitaso. Mikrofonissa saa käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin otetaan huomioon.
 Jos taustamelun äänenpainetason ja mitatun äänenpainetason ero on 10–15 dB(A), testitulokset lasketaan tekemällä äänitasomittarin lukemiin tarvittavat korjaukset alaspäin taulukossa 1 esitetyllä tavalla.
 Taulukko 1
 Yksittäiseen mitattuun testiarvoon tehtävä korjaus
 Taustamelun äänenpainetason ja mitatun äänenpainetason ero (dB)
 10
 11
 12
 13
 14
 ≥ 15
 Korjaus (dB(A))
 0,5
 0,4
 0,3
 0,2
 0,1
 0,0
 2.2 Ajoneuvon kunto
 2.2.1 Yleinen kunto
 Ennen mittauksia moottori on saatettava tavanomaiseen toimintakuntoon seuraavien ominaisuuksien osalta:
 —
 lämpötilat
 —
 viritys
 —
 polttoaine
 —
 sytytystulpat, kaasuttimet jne. (tilanteen mukaan).
 Jos ajoneuvossa on automaattisäätöisiä tuulettimia, niihin ei saa puuttua melutasomittauksen aikana.
 Jos ajoneuvossa on laitteita, joita ei tarvita sen käyttövoiman tuottamiseen mutta joita käytetään ajoneuvon tavanomaisessa maantiekäytössä, näiden laitteiden on oltava toiminnassa valmistajan määrittelemällä tavalla.
 Paineilmamoottoreiden osalta valmistajan ja tyyppihyväksyntäviranomaisen on sovittava keskenään tavanomaisesta toimintakunnosta, joka poikkeaa tässä kohdassa mainitusta. Sitä koskevat tiedot on liitettävä tämän säännön mukaiseen valmistajan tyyppihyväksyntähakemukseen.
 2.2.2 Testimassa ja renkaiden valinta
 2.2.2.1 Ajoneuvoa testattaessa sen testimassan on oltava tämän säännön kohdassa 2.9 määritellyn mukainen.
 2.2.2.2 Renkaiden valinta ja kunto
 Renkaiden on sovelluttava käytettäväksi asianomaisessa ajoneuvossa, ja niiden ilmanpaineen on noudatettava suositusta, jonka ajoneuvon valmistaja on esittänyt ajoneuvon testimassalle.
 Ajoneuvon valmistaja valitsee renkaat, joiden on vastattava jotakin ajoneuvon valmistajan ajoneuvolle määrittelemää rengaskokoa ja -tyyppiä. Renkaiden urasyvyyden on oltava vähintään 80 prosenttia täydestä urasyvyydestä.
 3. TESTAUSMENETELMÄT
 3.1 Liikkeessä olevan ajoneuvon lähettämän äänen mittaaminen
 3.1.1 Testijärjestely ja mikrofonien sijoituspaikat
 3.1.1.1 Testijärjestely esitetään kuvassa 1.
 Kuva 1
 Mittauspaikat, kun ajoneuvo on liikkeessä
 Merkitään testiradalle kaksi linjaa, AA′ ja BB′, jotka ovat samansuuntaisia mikrofonilinjan PP′ kanssa ja joista yksi sijaitsee linjasta PP′ 10 m eteenpäin ja toinen 10 m taaksepäin.
 3.1.1.2 Mikrofonien sijoituspaikkojen etäisyyden linjalta CC′ mikrofonilinjalla PP′ kohtisuorassa testiradan vertailulinjaan CC′ nähden (ks. kuva 1) on oltava 7,5 ± 0,05 m.
 Mikrofonit on asetettava 1,2 ± 0,02 m maanpinnan yläpuolelle. Vertailuakseli on esteettömässä äänikentässä (ks. IEC 61672-1:2013) horisontaalinen ja kohdistuu kohtisuoraan ajoneuvon ajolinjaan CC′ nähden.
 3.1.2 Kiihdytystestin suorittaminen, ajoneuvon lähestymisnopeus ja vaihteiden käyttö
 3.1.2.1 Kiihdytystestin suorittaminen
 Ajoneuvo lähestyy linjaa AA′ tasaisella alkunopeudella vAA′ jäljempänä esitettävällä tavalla. Kun ajoneuvon etureuna saavuttaa linjan AA′, kaasunsäädin avataan täyskaasulle niin nopeasti kuin käytännössä mahdollista, kunnes ajoneuvon takareuna saavuttaa linjan BB′. Sitten kaasunsäädin palautetaan mahdollisimman nopeasti joutokäyntiasentoon.
 Ajoneuvoa ajetaan kaikissa mittauksissa suorassa linjassa testiradalla siten, että ajoneuvon pituussuuntainen keskitaso on mahdollisimman lähellä linjaa CC′.
 3.1.2.2 Ajoneuvon lähestymisnopeus
 Ajoneuvon on lähestyttävä linjaa AA′ vakaalla nopeudella, joka vastaa tämän säännön kohdassa 2.12 määriteltyä ajoneuvon suurinta nopeutta, jos tämä nopeus on enintään 30 km/h. Jos ajoneuvon suurin nopeus on yli 30 km/h, ajoneuvon on lähestyttävä linjaa AA′ vakaalla nopeudella 30 km/h.
 3.1.2.3 Vaihteiden käyttö
 Jos ajoneuvossa on käsivalintainen vaihteisto, valitaan suurin vaihde, jolla ajoneuvo pystyy ylittämään linjan AA′ moottorin pyörimisnopeudella, joka on vähintään 50 prosenttia tämän säännön kohdassa 2.7 määritellystä moottorin nimellispyörimisnopeudesta.
 Jos ajoneuvossa on automaattivaihteisto, ajettaessa käytetään kohdassa 3.1.2.2 mainittuja nopeuksia.
 3.1.3 Äänenpainetason määrittäminen
 Vähennetään suurimmasta ajoneuvon kummallakin puolella mitatusta äänenpainotasosta 1 dB(A) mittausepätarkkuuden ottamiseksi huomioon ja pyöristetään lukema sitten yhden desimaalin tarkkuuteen (esim. 68,45 kirjataan arvona 68,5 ja 68,44 arvona 68,4). Mittaustuloksina pidetään näitä arvoja.
 Mittaus on pätemätön, jos kirjataan yleisestä äänenpainetasosta epänormaalisti poikkeava huippuarvo.
 Ajoneuvon kummaltakin puolelta on tehtävä vähintään kaksi pätevää mittausta.
 Mittauksia pidetään pätevinä, jos ajoneuvon samalta puolelta tehtyjen kahden perättäisen mittauksen tulokset poikkeavat toisistaan enintään 2 dB(A).
 Säätöjä varten voidaan tehdä esimittauksia, joita ei kuitenkaan oteta huomioon mittaustuloksia määritettäessä.
 3.1.4 Testin lopullisen tuloksen laskeminen
 Testin lopullinen tulos on neljän testin tulosten keskiarvo pyöristettynä lähimpään täyteen desibeliin. Jos desimaalipilkun jälkeinen luku on 0–4, tulos pyöristetään alaspäin, ja jos se on 5–9, tulos pyöristetään ylöspäin.
 3.2 Paikallaan olevien ajoneuvojen äänen mittaaminen (käytössä olevien ajoneuvojen testausolosuhteet ja mittausmenetelmä)
 Käytössä olevien ajoneuvojen myöhemmän testaamisen helpottamiseksi mitataan äänenpainetaso myös läheltä pakojärjestelmän (äänenvaimennusjärjestelmän) poistoaukkoa jäljempänä esitettävien vaatimusten mukaisesti. Mittaustulos kirjataan testausselosteen, joka laaditaan tämän säännön liitteessä 1 tarkoitetun asiakirjan antamista varten.
 Mittaukset tehdään tämän säännön liitteen 3 kohdan 1 mukaisella tarkkuusäänitasomittarilla.
 3.2.1 Testauspaikan olosuhteet
 3.2.1.1 Mittaukset tehdään paikallaan olevasta ajoneuvosta paikassa, jossa ei esiinny juurikaan äänikenttään vaikuttavia häiriöitä.
 3.2.1.2 Sopivia testauspaikkoja ovat avoimet, tasaiset alueet, joka on peitetty betonilla, asfaltilla tai muulla kovalla pinnoitteella, joka heijastaa ääntä hyvin. Jyrätty tai muu maapinta ei kuitenkaan tule kysymykseen. Alueelle on voitava sijoittaa suorakulmio, jonka sivut ovat vähintään 3 metrin päässä ajoneuvon ääriviivoista ja jonka sisällä ei ole huomattavia esteitä. Ajoneuvoa ei saa pakoäänen mittaamista varten alle 1 metrin päähän testauspinnan reunasta.
 3.2.1.3 Mittausalueella ei saa olla mittaajan ja kuljettajan lisäksi ketään, eikä heidänkään läsnäolonsa saa vaikuttaa mittauslukemiin.
 3.2.2 Taustamelu ja tuuli
 Taustamelun on oltava kussakin mittauspisteessä vähintään 10 dB(A) pienempi kuin samassa pisteessä tehdyssä testissä mitattu äänitaso.
 3.2.3 Mittausmenetelmä
 3.2.3.1 Mittausten luonne ja lukumäärä
 Suurin melutaso ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä (dB(A)) on mitattava kohdassa 3.2.3.3.2.1 määritellyn käyttöjakson aikana.
 Jokaisessa mittauspisteessä on tehtävä vähintään kolme mittausta.
 3.2.3.2 Ajoneuvon sijoittaminen ja valmistelu
 Ennen mittauksia ajoneuvon moottori on saatettava tavanomaiseen käyttölämpötilaansa, jos kyseessä on polttomoottori, tai tavanomaiseen toimintakuntoonsa, jos kyseessä on paineilmamoottori. Jos ajoneuvossa on automaattisia tuulettimia, niitä ei saa säätää äänenpainetason mittaamisen aikana.
 Vaihteenvalitsimen on mittauksia suoritettaessa oltava vapaa-asennossa. Jos voimansiirtoa ei voida kytkeä irti, ajoneuvon vetävän pyörän täytyy voida pyöriä vapaasti kuormittamattomana. Sitä varten ajoneuvo voidaan esimerkiksi nostaa seisontatuelleen.
 3.2.3.3 Äänitason mittaaminen pakoputken läheisyydessä
 3.2.3.3.1 Mikrofonin sijoittaminen (ks. kuva 2)
 Mikrofoni on sijoitettava 0,5 ± 0,01 m:n etäisyydelle pakoputken vertailupisteestä, joka on määritetty kuvassa 3, ja 45 ± 5°:n kulmaan siihen pystytasoon nähden, jossa putken suun virtausakseli sijaitsee. Mikrofonin on oltava vertailupisteen korkeudella ja vähintään 0,2 m:n korkeudella maanpinnasta. Mikrofonin vertailuakselin on oltava maanpinnan kanssa samansuuntainen ja suunnattu kohti pakoaukon vertailupistettä.
 Vertailupisteenä käytetään korkeinta kohtaa, joka täyttää seuraavat vaatimukset:
 a)
 Vertailupiste sijaitsee pakoputken suulla.
 b)
 Vertailupiste on sillä pystytasolla, jossa pakoaukon keskipiste ja pakoputken suun virtausakseli sijaitsevat.
 Jos mikrofonille on kaksi mahdollista sijoituspaikkaa, valitaan ajoneuvon pituussuuntaisesta keskilinjasta kauempana oleva paikka. Jos pakoputken aukon virtausakseli on 90 ± 5°:n kulmassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskilinjaan nähden, mikrofoni sijoitetaan kohtaan, joka on kauimpana moottorista.
 Jos ajoneuvossa on kaksi alle 0,3 m:n päässä toisistaan sijaitsevaa pakoaukkoa, jotka on kytketty samaan vaimentimeen, tehdään vain yksi mittaus.
 Mikrofoni on sijoitettava suhteessa ajoneuvon pituussuuntaisesta keskilinjasta kauimpana sijaitsevaan pakoaukkoon tai, jos kumpikaan ei ole lähempänä ulkoreunaa, suhteessa siihen pakoaukkoon, joka on ylempänä maanpinnasta.
 Ajoneuvoissa, joissa pakoaukkojen etäisyys toisistaan on yli 0,3 m, tehdään mittaukset kummastakin pakoaukosta niin kuin ne olisivat erillisiä, ja kirjataan suurin lukema. Tienvarsitarkastusta varten vertailupiste voidaan siirtää ajoneuvon korin ulkopinnalle.
 Kuva 2
 Mikrofonin sijaintipaikat mitattaessa paikallaan olevan ajoneuvon lähettämää ääntä
 Mitat metreinä, ellei toisin ilmoiteta
 Kuva 3
 Vertailupiste
 Selitykset:
 T
 =
 ylhäältä
 S
 =
 sivulta
 1
 =
 vertailupiste
 2
 =
 tienpinta
 A
 =
 viistetty putki
 B
 =
 alas taivutettu putki
 C
 =
 suora putki
 D
 =
 pystysuora putki
 3.2.3.3.2 Moottorin käyttöolosuhteet
 3.2.3.3.2.1. Vakautetaan moottorin pyörimisnopeus yhdeksi seuraavista arvoista:
 50 prosenttia arvosta nrated, jos nrated on suurempi kuin 5 000 rpm
 75 prosenttia arvosta nrated, jos nrated on enintään 5 000 rpm
 Tässä nrated on tämän säännön kohdassa 2.4 määritelty moottorin nimellispyörimisnopeus.
 Jos ajoneuvo ei voi paikallaan olevan ajoneuvon testissä saavuttaa edellä määriteltyä moottorin pyörimisnopeutta, tavoitepyörimisnopeuden asemesta käytetään nopeutta, joka on 95 prosenttia paikallaan olevan ajoneuvon testissä saavutettavissa olevasta suurimmasta pyörimisnopeudesta.
 3.2.3.3.2.2 Nostetaan moottorin pyörimisnopeus tasaisesti joutokäynnistä tavoitepyörimisnopeuteen ja pidetään se vakiona ± 5 prosentin tarkkuudella. Sen jälkeen kaasunsäädin vapautetaan nopeasti ja pyörimisnopeus palautetaan joutokäyntinopeuteen. Äänenpainetaso mitataan jaksolta, jossa moottorin pyörimisnopeus pidetään vakaana vähintään 1 sekunnin ajan, ja koko hidastumisjaksolta. Testiarvona pidetään suurinta äänentasomittarin lukemaa.
 Mittaus katsotaan päteväksi, jos moottorin pyörimisnopeus testissä ei poikkea tavoitepyörimisnopeudesta enempää kuin ± 5 prosenttia vähintään 1 sekunnin pituisena aikana.
 3.2.3.3.2.3 Usean toimintatilan pakojärjestelmä
 Ajoneuvot, joiden pakojärjestelmässä on useita käsisäätöisiä tai elektronisesti säädettäviä toimintatiloja, on testattava kaikissa toimintatiloissa.
 3.2.3.3.3 Tulos
 3.2.3.3.3.1 Mittaukset tehdään edellä määrätyissä mikrofonin sijaintipaikoissa. Testin aikana saavutettu suurin A-painotettu äänenpainetaso kirjataan pyöristettynä ensimmäiseen desimaaliin (esim. 92,45 on kirjauksessa 92,5 ja 92,44 taas 92,4). Testi toistetaan, kunnes kustakin pakoaukosta on saatu kolme perättäistä mittaustulosta, jotka eroavat toisistaan enintään 2,0 dB(A).
 Pakoaukkokohtainen tulos on kolmen pätevän mittaustuloksen aritmeettinen keskiarvo, joka pyöristetään lähimpään kokonaislukuun (esim. 92,5 on kirjauksessa 93 ja 92,4 taas 92).
 3.2.3.3.3.2 Jos ajoneuvossa on useita pakoaukkoja, raportoitava äänenpainetaso ilmoitetaan siitä pakoaukosta, jossa keskimääräinen äänenpainetaso on suurin.
 3.2.3.3.3.3 Jos ajoneuvossa on usean toimitilan pakojärjestelmä ja käsisäätöinen tai elektronisesti säädettävä tilanvalitsin, raportoitava äänenpainetaso ilmoitetaan siitä toimintatilasta, jossa keskimääräinen äänenpainetaso on suurin.
 4. LIIKKEESSÄ OLEVAN AJONEUVON LÄHETTÄMÄ ÄÄNI (TIEDOT ILMOITETAAN LIIKKEESSÄ OLEVAN AJONEUVON KÄYTÖNAIKAISEN TESTAAMISEN HELPOTTAMISEKSI)
 4.1 Sopimuspuoli voi määritellä käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testaamisessa käytettävän menetelmän, jossa otetaan huomioon mahdolliset erot suhteessa tyyppihyväksynnässä käytettyihin testausolosuhteisiin.
 4.2 Jotta ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testaaminen olisi helpompaa, pidetään seuraavia liikkeessä olevalle ajoneuvolle liitteen 3 kohdan 3.1 mukaisesti tehtyihin äänenpainetasomittauksiin liittyviä tietoja käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden vertailutietoina:
 a)
 vaihde (i) tai lukitsemattomilla välityssuhteilla testattujen ajoneuvojen tapauksessa vaihteenvalitsimen asento testissä
 b)
 ajoneuvon nopeus vAA′ (km/h) vaihteella (i) suurimmalla nopeudella tai kaasunsäädin täyskaasulle avattuna tehtävän kiihdytystestin alussa ja
 c)
 testin lopullinen tulos (dB(A)) tämän liitteen kohdan 3.1.4 mukaisesti määritettynä.
 4.3 Käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden vertailutiedot kirjataan liitteen 1 mukaiseen ilmoituslomakkeeseen.
 5. ALKUPERÄINEN PAKOJÄRJESTELMÄ (ÄÄNENVAIMENNUSJÄRJESTELMÄ)
 5.1 Vaimentavia kuitupitoisia aineksia sisältäviä äänenvaimentimia koskevat määräykset
 5.1.1 Vaimentavassa kuitupitoisessa materiaalissa ei saa olla asbestia, ja sitä saa käyttää tai äänenvaimentimien valmistuksessa vain siinä tapauksessa, että soveltuvilla laitteilla varmistetaan, että materiaali pysyy paikallaan äänenvaimentimen koko käyttöajan, ja että äänenvaimennin täyttää kohdan 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4 tai 5.1.5 vaatimukset.
 5.1.2 Äänitason on täytettävä tämän säännön kohdan 4 vaatimukset, kun kuitupitoinen materiaali on poistettu.
 5.1.3 Vaimentavaa kuitupitoista materiaalia ei saa sijoittaa äänenvaimentimen niihin osiin, joiden läpi pakokaasut kulkeutuvat, ja niiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
 5.1.3.1
 Materiaalia on kuumennettu uunissa lämpötilassa 650 ± 5 °C neljän tunnin ajan, ilman että kuitujen keskipituus, läpimitta tai tiiviys on vähentynyt.
 5.1.3.2
 Kun materiaalia on kuumennettu uunissa lämpötilassa 650 ± 5 °C 1 tunnin ajan, vähintään 98 prosenttia materiaalista on jäätävä siivilään, jonka reikien nimelliskoko on 250 μm ja joka täyttää standardin ISO 3310/1 vaatimukset standardin ISO 2559:2011 mukaisesti testattaessa.
 5.1.3.3
 Materiaalin painohäviö ei saa olla enemmän kuin 10,5 % sen jälkeen, kun se on upotettu 24 tunniksi lämpötilassa 90 ± 5 °C koostumukseltaan seuraavanlaiseen synteettiseen nesteeseen:
 1 N bromivetyhappoa (HBr): 10 ml
 1 N rikkihappoa (H2SO4):
 Tislattua vettä 1 000 millilitraan asti.
 Materiaali on pestävä tislatulla vedellä ja kuivattava 105 °C:n lämpötilassa 1 tunnin ajan ennen punnitusta.
 5.1.4 Ennen kuin järjestelmää testataan tämän liitteen kohdan 3.1 mukaisesti, se on saatettava normaaliin käyttökuntoon jollakin seuraavista menettelyistä:
 5.1.4.1
 Vakauttaminen jatkuvan maantieajon avulla:
 5.1.4.1.1
 Vakauttamisjakson aikana ajettava vähimmäismatka on 2 000 km.
 5.1.4.1.2
 Vakauttamisjaksosta 50 ± 10 prosenttia koostuu kaupunkiajosta ja loppu pitkistä maantieajoista suurella nopeudella. Jatkuva maantieajo voidaan korvata vastaavalla testirataohjelmalla.
 5.1.4.1.3
 Kyseessä olevia kahta nopeusaluetta käytetään vuoron perään ainakin kuusi kertaa.
 5.1.4.1.4
 Täydellisen testausohjelmaan on kuuluttava vähintään kymmenen vähintään kolmen tunnin taukoa mahdollisen jäähtymisen ja tiivistymisen vaikutusten jäljittelemiseksi.
 5.1.4.2
 Vakauttaminen painepulsseilla:
 5.1.4.2.1
 Asennetaan pakojärjestelmä tai sen komponentit ajoneuvoon tai moottoriin.
 Ensimmäisessä tapauksessa ajoneuvo asetetaan rulladynamometrille. Jälkimmäisessä tapauksessa moottori sijoitetaan testipenkkiin.
 Asetetaan pakojärjestelmän pakoaukolle testauslaitteisto, jonka yksityiskohtainen kaavio esitetään kuvassa 4. Myös muita vastaavan tuloksen antavia laitteistoja voidaan käyttää.
 5.1.4.2.2
 Testauslaitteisto on säädettävä niin, että nopeatoiminen venttiili vuoroin katkaisee ja palauttaa pakokaasuvirran 2 500 kertaa.
 Kuva 4
 Testauslaitteisto painepulsseilla vakauttamista varten
 valinnainen
 valinnainen
 1.
 Imulaippa tai -holkki testattavan pakojärjestelmän takaosaan liittämistä varten.
 2.
 Käsikäyttöinen säätöventtiili.
 3.
 Paineentasaussäiliö, jonka vetoisuus on enintään 40 litraa ja täyttöaika vähintään 1 sekunti.
 4.
 Painekytkin, jonka toiminta-alue on 5–250 kPa.
 5.
 Viivekytkin.
 6.
 Impulssilaskuri.
 7.
 Pikatoimintaventtiili, esim. pakokaasujarrujärjestelmän venttiili, jonka halkaisija on 60 mm, joka on varustettu pneumaattisella toimilaitteella ja joka 400 baarin paineella tuottaa 120 N:n voiman. Toimintaviive sekä avautuessa että sulkeutuessa saa olla enintään 0,5 sekuntia.
 8.
 Pakokaasujen poisto.
 9.
 Taipuisa letku.
 10.
 Painemittari.
 5.1.4.2.3
 Venttiilin on auettava, kun pakokaasun vastapaine mitattuna vähintään 100 mm virtaussuuntaan imuaukon laipasta saavuttaa arvon 35–40 kPa. Jos moottorin ominaisuuksista johtuen tätä arvoa ei voida saavuttaa, venttiilin pitää aueta, kun kaasun vastapaine saavuttaa arvon, joka on 90 % mitattavissa olevasta maksimiarvosta, ennen kuin moottori pysähtyy. Sen on sulkeuduttava, kun tämä paine-ero on enintään 10 prosenttia vakioarvostaan mitattuna venttiilin ollessa auki.
 5.1.4.2.4
 Viivekytkin on säädettävä vastaamaan kohdan 5.1.4.2.3 vaatimusten pohjalta laskettua pakokaasuvirtauksen kestoa.
 5.1.4.2.5
 Moottorin pyörimisnopeuden on oltava 75 prosenttia tämän säännön kohdassa 2.7 määritellystä moottorin nimellispyörimisnopeudesta.
 5.1.4.2.6
 Dynamometrin ilmaiseman tehon on oltava 50 prosenttia kaasunsäädin täyskaasulle avattuna saatavasta tehosta mitattuna 75 prosentilla tämän säännön kohdassa 2.7 määritellystä moottorin nimellispyörimisnopeudesta.
 5.1.4.2.7
 Mahdollisten tyhjennysaukkojen on oltava suljettuna testin aikana.
 5.1.4.2.8
 Testin kokonaiskesto ei saa olla pitempi kuin 48 tuntia. Jos tarvitaan jäähtymisjaksoja, niitä voidaan pitää tunnin välein.
 5.1.4.3
 Vakauttaminen testipenkissä:
 5.1.4.3.1
 Pakojärjestelmä on asennettava sellaiseen moottoriin, joka edustaa sitä moottorityyppiä, jollainen on siinä ajoneuvossa, jota varten järjestelmä on suunniteltu. Moottori sijoitetaan sen jälkeen testipenkkiin.
 5.1.4.3.2
 Vakauttaminen koostuu kolmesta syklistä.
 5.1.4.3.3
 Jokaista testipenkissä suoritettua sykliä täytyy seurata vähintään kuuden tunnin tauko jäähtymis- ja tiivistymisvaikutusten aikaansaamiseksi.
 5.1.4.3.4
 Kukin testipenkissä suoritettava sykli on kuusivaiheinen. Vaihekohtaiset moottoria koskevat vaatimukset ja vaiheen kesto ovat seuraavat:
 Vaihe
 Toimintatila
 Jakson kesto minuutteina
 1
 Joutokäynti
 6
 2
 Kuormitus 25 %, nopeus 75 % arvosta nrated
 40
 3
 Kuormitus 50 %, nopeus 75 % arvosta nrated
 40
 4
 Kuormitus 100 %, nopeus 75 % arvosta nrated
 30
 5
 Kuormitus 50 %, nopeus 100 % arvosta nrated
 12
 6
 Kuormitus 25 %, nopeus 100 % arvosta nrated
 22
 Kokonaisaika
 2 h 30 min
 5.1.4.3.5
 Vakauttamisen aikana voidaan valmistajan pyynnöstä jäähdyttää moottoria ja äänenvaimenninta, jotta enintään 100 mm:n etäisyydellä pakoaukosta mitattu lämpötila ei ylitä lämpötilaa, joka on mitattu, kun ajoneuvoa ajetaan 75 prosentilla tämän säännön kohdassa 2.7 määritellystä moottorin nimellispyörimisnopeudesta suurimmalla vaihteella. Moottorin pyörimisnopeus ja/tai ajoneuvon nopeus määritetään ± 3 prosentin tarkkuudella.
 5.1.5 Pakokaasut eivät saa olla kosketuksissa kuitupitoiseen materiaaliin, eivätkä paineenvaihtelut saa vaikuttaa kuitupitoiseen materiaaliin.
 5.2 Kaavio ja merkinnät
 5.2.1 Tämän säännön liitteessä 1 tarkoitettuihin asiakirjoihin liitetään kaavio ja poikkileikkauskuva, josta käyvät ilmi äänenvaimentimen mitat.
 5.2.2 Kaikissa alkuperäisissä äänenvaimentimissa on oltava ainakin seuraavat:
 a)
 E-kirjain ja sen jäljessä tyyppihyväksynnän myöntäneen maan tunnus
 b)
 ajoneuvon valmistajan nimi tai tavaramerkki ja
 c)
 merkki ja osan tunnistusnumero.
 Tämän merkinnän on oltava selvästi luettavissa, pysyvä ja näkyvä siinä paikassa, johon se kiinnitetään.
 5.2.3 Kaikissa alkuperäisten korvaavien pako- tai äänenvaimennusjärjestelmien pakkauksissa on oltava helppolukuinen merkintä ”alkuperäisosa” sekä sen merkki ja tyyppi yhdessä E-kirjaimen ja alkuperämaamerkinnän kanssa.
 5.3 Imuäänenvaimentimet
 Jos moottorin imujärjestelmään on asennettava ilmansuodatin tai imuäänenvaimennin, joka on välttämätön hyväksyttävän äänitason säilyttämiseksi, suodattimen tai tämän vaimentimen katsotaan olevan osa äänenvaimenninta ja kohtien 5.1 ja 5.2 vaatimuksia sovelletaan myös niihin.
 (1) Erillisten nopeusmittausten tapauksessa määritetään arvot vAA′ ja vBB′ kahdella tai useammalla erillisellä laitteella. Kaikki vaaditut nopeustiedot määritetään jatkuvaan mittaukseen soveltuvalla laitteella, kuten tutkalla, käyttäen yhtä ja samaa laitetta.
 LIITE 4
 SUURIMMAN ÄÄNENPAINETASON RAJA-ARVOT (UUDET AJONEUVOT)
 Suurin rakenteellinen nopeus (km/h)
 Suurimmat äänenpainetasot (dB(A))
 ≤ 25
 66
 > 25
 71
 Poljettavaksi tarkoitetut polkupyörät, jotka on varustettu pääasiallisesti polkemisen tueksi asennetulla muulla kuin sähkökäyttöisellä apukäyttövoimalaitteella ja jossa apukäyttövoimalaitteen antama teho katkeaa ajoneuvon nopeuden ollessa vähintään 25 km/h
 63
 LIITE 5
 TESTIRATAA KOSKEVAT VAATIMUKSET (1)
 1. JOHDANTO
 Tässä liitteessä esitetään testiradan fyysisiin ominaisuuksiin ja pinnoittamiseen liittyvät vaatimukset. Näissä standardiin (2) perustuvissa vaatimuksissa kuvataan vaaditut fyysiset ominaisuudet sekä niiden testausmenetelmät.
 2. VAADITUT PINNAN OMINAISUUDET
 Pintaa pidetään standardin mukaisena, jos sen rakenne ja tyhjätila tai äänen absorptiokerroin on mitattu ja täyttää kaikki kohdissa 2.1–2.4 esitetyt vaatimukset ja jos suunnitteluvaatimukset on täytetty (kohta 3.2).
 2.1 Tyhjätila tiivistyksen jälkeen
 Tyhjätila VC testiradan pinnoitesekoituksessa ei saa olla suurempi kuin 8 %. Mittausmenetelmä selostetaan kohdassa 4.1.
 2.2 Äänen absorptiokerroin
 Jos pinta ei täytä vaatimuksia tyhjätilan osalta, se on hyväksyttävä vain, jos äänen absorptiosuhde α ≤ 0,10. Mittausmenetelmä selostetaan kohdassa 4.2. Tässä kohdassa ja kohdassa 2.1 esitetyt vaatimukset täyttyvät myös, jos vain äänen absorptio on mitattu ja sen on todettu olevan α ≤ 0,10.
 Huomautus: Merkityksellisin ominaisuus on äänen absorptio, vaikka tyhjätila tiivistyksen jälkeen on tienrakentajille tutumpi ominaisuus. Äänen absorptio on kuitenkin mitattava vain, jos pinta ei ole tyhjätilaa koskevien vaatimusten mukainen. Tämä siksi, että tyhjätilaan liittyy sekä mittauksen että merkityksen kannalta suurehkoja epävarmuuksia ja joitakin pintoja saatetaan erheellisesti hylätä ainoastaan tyhjätilamittausten perusteella.
 2.3 Pintakarkeuden syvyys
 Tilavuusmittaria käyttäen mitatun (ks. kohta 4.3) pintakarkeuden syvyyden (TD) on oltava seuraava:
 TD ≥ 0,4 mm
 2.4 Pinnan tasalaatuisuus
 On kaikin käytännöllisin keinoin pyrittävä saamaan pinta mahdollisimman tasalaatuiseksi testialueen sisäpuolella. Tämä koskee pintakarkeutta ja tyhjätilaa, mutta on myös huomattava, että jos jyräys on tehokkaampaa tietyissä paikoissa kuin muualla, pintakarkeus saattaa olla paikoin erilaista ja tasalaatuisuuden puuttuessa voi myös syntyä töyssyjä.
 2.5 Testausjakso
 Sen tarkastamiseksi, että pinta jatkuvasti täyttää tämän säännön mukaiset vaatimukset pintakarkeuden, tyhjätilan tai äänen absorption osalta, pinta on testattava säännöllisesti seuraavin väliajoin:
 a)
 Tyhjätilan ja äänen absorption osalta,
 kun pinta on uusi. Jos pinta uutena täyttää vaatimukset, muita säännöllisiä testejä ei tarvita.
 b)
 Pintakarkeuden syvyyden (TD) osalta,
 kun pinta on uusi, kun melutesti alkaa (huom. aikaisintaan neljä viikkoa rakentamisen jälkeen), sen jälkeen 12 kuukauden välein.
 3. TESTIPINNAN SUUNNITTELU
 3.1 Alue
 Testirataa suunniteltaessa on vähimmäisvaatimuksena varmistaa, että testirata eli alue, jonka ajoneuvot ylittävät testin aikana, on päällystetty vaatimusten mukaisella testipinnoitteella ja siinä on asianmukaiset reuna-alueet turvallista ja sujuvaa ajoa varten. Tämä edellyttää, että radan leveys on vähintään 3 m ja pituus ylittää linjat AA ja BB vähintään 10 metrillä molemmissa päissä. Kuvassa 1 esitetään asianmukainen testauspaikka ja osoitetaan vähimmäisalue, joka on koneellisesti päällystettävä erityisellä testipinnoitteella ja tiivistettävä. Tämän säännön liitteen 3 kohdan 3.1.1.1 mukaisesti mittaukset on tehtävä ajoneuvon kummaltakin puolelta. Tämä voidaan toteuttaa joko niin, että mitataan kahdella mikrofonilla (yksi radan kummallakin puolella) ja ajetaan yhteen suuntaan, tai niin, että mitataan ainoastaan yhdellä mikrofonilla, joka on radan jommallakummalla puolella, ja ajetaan ajoneuvoa molempiin suuntiin. Jos käytetään jälkimmäistä menetelmää, radan sen puoleiselle pinnalle, jolla ei ole mikrofonia, ei ole asetettu vaatimuksia.
 Kuva 1
 Testipintaa koskevat vähimmäisvaatimukset. Varjostettua osaa kutsutaan ”testialueeksi”
 Seli-tykset
 mikrofoni (korkeus 1,2 m)
 testitiepinnoitteella päällystetty vähimmäisalue eli testialue
 Mitat metreinä
 Ajolinjan keskiviiva
 Huom. – Tällä säteellä ei saa olla suuria kappaleita, joista aiheutuu huomattavaa akustista heijastumaa.
 3.2 Pinnan suunnittelu ja valmistelu
 3.2.1 Pinnan vähimmäisvaatimukset. Testipinnan on täytettävä seuraavat neljä vaatimusta:
 3.2.1.1
 Sen on oltava tiivistä asfalttibetonia.
 3.2.1.2
 Sepelin koko on enintään 8 mm (toleranssi 6,3–10 mm).
 3.2.1.3
 Kulutuskerroksen paksuuden on oltava ≥ 30 mm.
 3.2.1.4
 Sideaineen on oltava tunkeumaltaan normaalia modifioimatonta bitumia.
 3.2.2 Suunnitteluohjeita
 Kiviaineksen rakeisuuskäyrä, jolla saavutetaan toivotut ominaisuudet, esitetään kuvassa 2. Sen tarkoituksena on toimia ohjeena testipinnan rakentajalle. Lisäksi taulukossa 1 annetaan ohjeita tarvittavan pintakarkeuden ja kestävyyden aikaansaamiseksi. Rakeisuuskuvaaja on seuraavan kaavan mukainen:
 P (% läpikulkeutuvuusprosentti) = 100. (d/dmax)1/2
 jossa
 d
 =
 seulan neliömäisen silmän koko millimetreinä
 dmax
 =
 8 mm keskimmäiselle käyrälle
 dmax
 =
 10 mm alemmalle toleranssikäyrälle
 dmax
 =
 6,3 mm ylemmälle toleranssikäyrälle.
 Kuva 2
 Kiviaineksen rakeisuuskäyrä asfalttiseoksessa toleransseineen
 Läpäisyprosentti (massan mukaan)
 Seulan koko (mm)
 Edellisen lisäksi annetaan seuraavat suositukset:
 a)
 Hiekkamurskassa (0,063 mm < seulan neliömäisen silmän koko < 2 mm) ei saa olla enempää kuin 55 % luonnonhiekkaa, ja siinä on oltava vähintään 45 % rouhittua hiekkaa.
 b)
 Pohjan ja alusrakenteen avulla on saatava aikaan parhaiden tienrakennusperiaatteiden mukainen hyvä stabiilius ja tasaisuus.
 c)
 Sepelin on oltava murskattua (100 % murskattuja pintoja) ja koostuttava materiaalista, jonka murskauskestävyys on hyvä.
 d)
 Sekoituksessa käytettävän sepelin on oltava huuhdeltua.
 e)
 Pinnalle ei saa lisätä sepeliä.
 f)
 Sideaineen PEN-arvona ilmaistun kovuuden on oltava 40–60, 60–80 tai jopa 80–100 kyseessä olevan maan ilmastollisista olosuhteista riippuen. Sääntönä on, että on käytettävä niin kovaa sideainetta kuin mahdollista edellyttäen, että tämä on tavanmukainen käytäntö.
 g)
 Sekoituksen lämpötila ennen jyräystä on valittava niin, että jyräyksen tuloksena saadaan vaadittu tyhjätila. Tämän liitteen kohdissa 2.1–2.4 esitettyjen vaatimusten täyttymiseen ja vaaditun tiiviyden saavuttamiseen vaikuttavat seoksen asianmukaisen lämpötilan lisäksi myös jyräyskertojen määrä ja jyräysajoneuvon valinta.
 Taulukko 1
 Suunnitteluohjeita
 Ominaisuus
 Tavoitearvot
 Toleranssit
 seoksen kokonaismassasta
 suhteessa kiviaineksen massaan
 Kiviainesten massat, seulassa neliömäiset aukot (SM) > 2 mm
 47,6 %
 50,5 %
 ± 5
 Hiekan massa 0,063 < SM < 2 mm
 38,0 %
 40,2 %
 ± 5
 Täyteaineen massa SM < 0,063 mm
 8,8 %
 9,3 %
 ± 2
 Sideaineen (bitumin) massa
 5,8 %
 ei sovelleta
 ± 0,5
 Kiviainesten maksimikoko
 8 mm
 6,3–10
 Sideaineen kovuus
 (ks. kohta 3.2.2 (f))
 —
 Kiillottuvuus
 > 50
 —
 Tiiviys verrattuna Marshall-tiiviyteen
 98 %
 —
 4. TESTAUSMENETELMÄ
 4.1 Tyhjätilan mittaus
 Tämän mittauksen suorittamiseksi radasta on otettava porausnäytteitä vähintään neljästä eri kohdasta tasaisin välein testialueelta linjojen AA ja BB väliltä (ks. kuva 1). Tasalaatuisuuden varmistamiseksi ja epätasaisuuden välttämiseksi porausnäytteitä ei saisi ottaa itse ajourista, vaan niiden läheisyydestä. Olisi otettava (vähintään) kaksi porausnäytettä ajourien läheisyydestä ja (vähintään) yksi porausnäyte suunnilleen ajourien ja jokaisen mikrofonin sijaintipaikan puolivälistä.
 Jos on syytä epäillä, että tasalaatuisuusvaatimus ei täyty (ks. tämän liitteen kohta 2.4), porausnäytteet on otettava useammasta paikasta testialueella. Sitten on laskettava porausnäytteiden keskiarvo ja verrattava saatua arvoa tämän liitteen kohdan 2.1 vaatimukseen. Lisäksi yhdenkään porausnäytteen tyhjätila ei saa olla yli 10 prosenttia. Tienpinnan rakentajan on paneuduttava ongelmaan, joka saattaa ilmetä, kun testialuetta lämmitetään putkilla tai sähköjohdoilla ja porausnäytteet otetaan tältä alueelta. Asennukset on suunniteltava huolella myöhempiä lisäporausnäytteitä ajatellen. On suositeltavaa jättää joitakin noin 200 mm × 300 mm suuruisia alueita ilman johtoja tai putkia tai sijoittaa jälkimmäiset tarpeeksi syvälle, etteivät ne vahingoitu pintakerroksesta otettavien porausnäytteiden yhteydessä.
 4.2 Äänen absorptiokerroin
 Äänen absorptiokerroin (tavanomainen ilmaantuvuus) on mitattava impedanssiputkimenetelmällä käyttäen menettelyä, joka esitetään standardissa ISO/DIS 10 534:1994 ”Akustiikka – äänen absorptiokertoimen ja impedanssin määrittäminen putkimenetelmällä”.
 Testinäytteisiin on sovellettava samoja vaatimuksia kuin tyhjätilan mittauksessa (ks. kohta 4.1).
 Äänen absorptio on mitattava 400–800 Hz:n ja 800–1 600 Hz:n alueilla (vähintään terssikaistojen keskitaajuuksilla), ja suurimmat arvot on kirjattava molemmilta taajuusalueilta.
 Sitten jokaisen testinäytteen arvoista lasketaan keskiarvo lopputuloksen saamiseksi.
 4.3 Makrokarkeuden mittaus
 Tämän standardin mukaisesti makrokarkeuden mittaus on tehtävä vähintään kymmenestä paikasta tasaisin välein ajourilta koko testiradan alueelta ja keskiarvo on mitattava ja sitä on verrattava tarkoitettuun makrokarkeuden vähimmäissyvyyteen. Menettely kuvataan standardissa ISO 10844:1994.
 5. AJALLINEN STABILITEETTI JA KUNNOSSAPITO
 5.1 Ajan vaikutus
 Kuten monilla muillakin pinnoilla, voidaan testipinnalta mitattavan vierintämelun odottaa lisääntyvän jonkin verran rakentamista seuraavien 6–12 kuukauden ajan.
 Pinta saavuttaa vaaditut ominaisuudet aikaisintaan neljä viikkoa rakentamisen jälkeen.
 Ajallinen stabiliteetti määräytyy ennen kaikkea pinnalla liikkuvien ajoneuvojen aiheuttaman hioutumisen ja tiivistymisen kautta. Pinta on tarkastettava säännöllisesti tämän liitteen kohdassa 2.5 tarkoitetulla tavalla.
 5.2 Pinnan kunnossapito
 Irtokivet ja pöly, jotka saattavat huomattavasti vähentää tehokasta pintakarkeutta, on poistettava pinnalta. Talvi-ilmaston maissa käytetään joskus suolaa lumen sulattamiseen. Suola voi muuttaa pintaa tilapäisesti tai jopa pysyvästi lisäten samalla melua. Suolaamista ei siis suositella.
 5.3 Testiradan uudelleenpäällystäminen
 Jos testirataa on korjattava, on yleensä tarpeen päällystää uudestaan ainoastaan ajokaista (3 m leveä kuvassa 1), jolla ajoneuvot liikkuvat, jos testialue kaistan ulkopuolella täytti tyhjätilan tai äänen absorption vaatimukset sitä mitattaessa.
 6. TESTIPINTAAN JA SILLÄ TEHTYIHIN TESTEIHIN LIITTYVÄT ASIAKIRJAT
 6.1 Testipintaan liittyvät asiakirjat
 Testipintaa kuvaavassa asiakirjassa on ilmoitettava seuraavat tiedot:
 6.1.1
 testiradan sijainti
 6.1.2
 sideaineen tyyppi ja kovuus, kiviaineksen tyyppi, betonin teoreettinen suurin tiheys (DR), kulutuskerroksen paksuus ja testiradasta otetuista porausnäytteistä määritelty rakeisuuskäyrä
 6.1.3
 tiivistysmenetelmä (esim. jyrän tyyppi ja massa, ajokertojen määrä)
 6.1.4
 sekoituksen lämpötila, ympäröivän ilman lämpötila ja tuulen nopeus pinnan rakentamisen aikana
 6.1.5
 päivämäärä, jona pinta on rakennettu, sekä urakoitsijan nimi
 6.1.6
 kaikkien testien tai vähintään viimeisimmän testin tulokset, joissa on ilmoitettava
 6.1.6.1
 tyhjätila tiivistyksen jälkeen kustakin porausnäytteestä
 6.1.6.2
 ne testialueen kohdat, joista porausnäytteet tyhjätilan mittausta varten on otettu
 6.1.6.3
 jokaisen porausnäytteen äänen absorptiokerroin (jos se on mitattu); tulokset erikseen jokaisesta porausnäytteestä ja jokaiselta taajuusalueelta sekä yleinen keskiarvo
 6.1.6.4
 ne testialueen kohdat, joista porausnäytteet äänen absorption mittausta varten on otettu
 6.1.6.5
 pintakarkeuden syvyys sekä testien määrä ja standardipoikkeama
 6.1.6.6
 kohtien 6.1.6.1 ja 6.1.6.2 mukaiset testit suorittanut laitos ja käytetyt laitetyypit
 6.1.6.7
 testipäivämäärät ja päivä, jona porausnäytteet testiradasta on otettu.
 6.2 Ajoneuvolle testipinnalla suoritettuihin melutesteihin liittyvät asiakirjat
 Asiakirjassa, jossa kuvataan ajoneuvolle testipinnalla suoritetut melutestit, on mainittava, täyttyivätkö kaikki standardin vaatimukset. Tässä on viitattava kohdassa 6.1 tarkoitettuun asiakirjaan, jossa kuvataan asian vahvistavat tulokset.
 (1) Tässä liitteessä esitetyt testipaikkaa koskevat vaatimukset ovat voimassa tämän säännön kohdassa 10.8 ilmoitetun kauden loppuun saakka.
 (2) ISO 10844:1994.


type: caselaw

text:
 22.2.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 52/23
 Sklep Sodišča (šesti senat) z dne 12. decembra 2013 – Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), Jacson of Scandinavia AB
 (Zadeva C-159/13) (1)
 (Pritožba - Znamka Skupnosti - Uredba (ES) št. 40/94 - Besedna znamka JACKSON SHOES - Zahteva za ugotovitev ničnosti imetnika nacionalnega trgovskega imena Jacson of Scandinavia AB - Ugotovitev ničnosti - Očitna nedopustnost)
 2014/C 52/40
 Jezik postopka: portugalščina
 Stranke
 Pritožnica: Fercal - Consultadoria e Serviços, Lda (zastopnik: A. J. Rodrigues, odvetnik)
 Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnika: P. Guimarães in G. Schneider, agenta), Jacson of Scandinavia AB
 Predmet
 Pritožba zoper sodbo Splošnega sodišča (peti senat) z dne 24. januarja 2013 v zadevi Fercal - Consultadoria e Serviços proti UUNT - Jacson of Scandinavia (T-474/09), s katero je Splošno sodišče zavrnilo tožbo zoper odločbo drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. avgusta 2009 (zadeva R 1253/2008-2) v zvezi s postopkom za ugotovitev ničnosti med družbama Jacson of Scandinavia AB in Fercal - Consultadoria e Serviços, Lda.
 Izrek
 1.
 Pritožba se zavrne.
 2.
 Družbi Fercal - Consultadoria e Serviços Lda se naloži plačilo stroškov.
 (1) UL C 171, 15.6.2013.


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0514(01)
 Beschluß Nr. 1/95 des Gemischten Ausschusses EG-EFTA "Gemeinsames Versandverfahren" vom 26. Oktober 1995 über die Einladung an die Republik Polen, die Republik Ungarn, die Tschechische Republik und die Slowakische Republik, dem Übereinkommen vom 20. Mai 1987 über ein gemeinsames Versandverfahren beizutreten
 Amtsblatt Nr. L 117 vom 14/05/1996 S. 0013 - 0013
 BESCHLUSS Nr. 1/95 DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES EG-EFTA "GEMEINSAMES VERSANDVERFAHREN" vom 26. Oktober 1995 über die Einladung an die Republik Polen, die Republik Ungarn, die Tschechische Republik und die Slowakische Republik, dem Übereinkommen vom 20. Mai 1987 über ein gemeinsames Versandverfahren beizutreten (96/306/EG) DER GEMISCHTE AUSSCHUSS -gestützt auf das Übereinkommen vom 20. Mai 1987 über ein gemeinsames Versandverfahren (1), insbesondere auf Artikel 15 Absatz 3 Buchstabe f),in Erwägung nachstehender Gründe:Die Handelsbeziehungen mit der Republik Polen, der Republik Ungarn, der Tschechischen Republik und der Slowakischen Republik würden durch die Vereinfachung der Förmlichkeiten für die Warenbeförderung zwischen diesen Ländern und der Europäischen Gemeinschaft, der Republik Island, dem Königreich Norwegen und der Schweizerischen Eidgenossenschaft erleichtert werden.Um diese Vereinfachung zu erreichen, ist es angebracht, diese Länder einzuladen, dem Übereinkommen beizutreten -BESCHLIESST:Artikel 1 Gemäß Artikel 15a des Übereinkommens werden die Republik Polen, die Republik Ungarn, die Tschechische Republik und die Slowakische Republik eingeladen, jede für sich, zum 1. Juli 1996 Vertragspartei des Übereinkommens zu werden.Artikel 2 Beim Beitritt jedes dieser Länder treffen alle Vertragsparteien die erforderlichen Maßnahmen, um sicherzustellen, daß die in Anhang IV (Gesamtbürgschaft), Anhang V (Einzelbürgschaft), Anhang VI (Pauschalbürgschaft) und Anhang VII (Bürgschaftsbescheinigung) der Anlage II des Übereinkommens genannten Bürgschaften und Vordrucke entsprechend angepaßt werden.Die zum Zeitpunkt des Inkrafttretens dieses Beschlusses benutzten Vordrucke können bis zum 31. Dezember 1998 weiter verwendet werden, sofern ihr Inhalt entsprechend angepaßt wurde.Artikel 3 Dieser Beschluß tritt am 1. Januar 1996 in Kraft.Geschehen zu Interlaken am 26. Oktober 1995.Für den Gemischten AusschußDer VorsitzendeR. DIETRICH(1) ABl. Nr. L 226 vom 13. 8. 1987, S. 2.


type: legislation

text:
 10.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 65/13
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/390
 af 5. marts 2015
 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved forordning (EØF) nr. 2658/87 blev der fastlagt en varenomenklatur (»den kombinerede nomenklatur«), der er gengivet i bilag I til samme forordning.
 (2)
 Den nuværende tekst til den kombinerede nomenklaturs del II, kapitel 20, supplerende bestemmelse 2, litra a), fastlægger indholdet af forskellige sukkerarter i varer beregnet på grundlag af en størrelse, der bestemmes refraktometrisk ved anvendelse af den metode, der fastlægges i bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 974/2014 (2).
 (3)
 Varer, der er fremstillet på basis af tang og andre alger, og som er tilberedt eller konserveret på en måde, der ikke er omfattet af den kombinerede nomenklaturs del II, kapitel 12, varer, der er fremstillet på basis af maniokrod, arrowroot, saleprod, jordskokker, batater (søde kartofler) og lignende rødder og rodknolde med stort indhold af stivelse eller inulin under position 0714 i den kombinerede nomenklatur, eller varer, som er fremstillet på basis af vinblade, tariferes alle i den kombinerede nomenklaturs del II, kapitel 20. Ved anvendelsen af beregningen efter den refraktometriske metode er der for disse varer blevet konstateret et så højt indhold af sukker, at de anses for at indeholde tilsat sukker som defineret i supplerende bestemmelse 3 til dette kapitel, selv om de ikke indeholder tilsat sukker.
 (4)
 For at sikre en korrekt tarifering af sådanne varer bør der derfor fastsættes bestemmelser med henblik på brug af højtryksvæskekromatografi (HPLC) og anvendelse af en pålidelig formel, der allerede anvendes af toldlaboratorier til beregning af sukkerindholdet i disse specifikke varer, som hører under den kombinerede nomenklaturs del II, kapitel 20.
 (5)
 For at sikre en ensartet fortolkning af den kombinerede nomenklatur i hele Unionen med hensyn til at måle sukkerindholdet i forskellige varer bør den kombinerede nomenklaturs del II, kapitel 20, supplerende bestemmelse 2, litra a), ændres.
 (6)
 Forordning (EØF) nr. 2658/87 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
 (7)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I kapitel 20 i del II i den kombinerede nomenklatur, der findes i bilag I til forordning (EØF) nr. 2658/87, erstattes litra a) i supplerende bestemmelse 2 med følgende:
 »a)
 Indholdet af forskellige sukkerarter, beregnet som sakkarose (indhold af sukker), i varer under dette kapitel beregnes ved at multiplicere det tal, der bestemmes refraktometrisk ved 20 °C (anvendt efter den i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 974/2014 foreskrevne metode), med en af følgende faktorer:
 —
 0,93 for varer henhørende under pos. 2008 20-2008 80, 2008 93, 2008 97 og 2008 99
 —
 0,95 for varer henhørende under andre positioner.
 Indholdet af forskellige sukkerarter beregnet som sakkarose (indhold af sukker) i følgende varer henhørende under dette kapitel:
 —
 varer, der er fremstillet på basis af tang og andre alger, der er tilberedt eller konserveret på en måde, der ikke er omfattet af kapitel 12
 —
 varer, der er fremstillet på basis af maniokrod, arrowroot, saleprod, jordskokker, batater (søde kartofler) og lignende rødder og rodknolde med stort indhold af stivelse eller inulin under position 0714
 —
 varer, der er fremstillet på basis af vinblade
 svarer imidlertid til den værdi, som fremkommer ved beregning på grundlag af målinger der er foretaget ved hjælp af højtryksvæskekromatografi (HPLC) efter følgende formel:
 S + (G + F) × 0,95;
 hvor:
 »S« er sakkaroseindhold bestemt ved HPLC
 »F« er fruktoseindhold bestemt ved HPLC
 »G« er glukoseindhold bestemt ved HPLC.«
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. marts 2015.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Heinz ZOUREK
 Generaldirektør for beskatning og toldunion
 (1) EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.
 (2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 974/2014 af 11. september 2014 om fastlæggelse af refraktometermetoden til måling af det opløselige tørstofindhold i varer forarbejdet på basis af frugt og grøntsager med henblik på deres tarifering i den kombinerede nomenklatur (EUT L 274 af 16.9.2014, s. 6).


text:
26.1.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 26/78
 Ricorso proposto il 28 novembre 2012 — ZZ/Commissione
 (Causa F-146/12)
 2013/C 26/164
 Lingua processuale: il francese
 Parti
 Ricorrente: ZZ (rappresentanti: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal e D. Abreu Caldas, avvocati)
 Convenuta: Commissione europea
 Oggetto e descrizione della controversia
 L’annullamento della decisione relativa al trasferimento dei diritti a pensione della ricorrente nel regime delle pensioni dell’Unione, decisione che applica le nuove disposizioni generali di esecuzione relative agli articoli 11 e 12 dell’allegato VIII dello Statuto dei funzionari.
 Conclusioni della ricorrente
 —
 Dichiarare illegittimo l’articolo 9 delle disposizioni generali di esecuzione dell’articolo 11, paragrafo 2, dell’allegato VIII dello Statuto;
 —
 annullare la decisione del 3 febbraio 2012 di applicare i parametri previsti dalle disposizioni generali di esecuzione dell’articolo 11, paragrafo 2, dell’allegato VIII dello Statuto del 3 marzo 2011 per il trasferimento dei diritti a pensione della ricorrente;
 —
 condannare la Commissione alle spese.


text:
 27.11.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 342/52
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 144/2014
 z 27. júna 2014,
 ktorým sa mení príloha XXI (Štatistika) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Nariadenie Komisie (EÚ) č. 141/2013 z 19. februára 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1338/2008 o štatistikách Spoločenstva v oblasti verejného zdravia a bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, pokiaľ ide o štatistiky vychádzajúce z európskeho zisťovania o zdraví formou rozhovoru (EHIS) (1), sa má začleniť do Dohody o EHP.
 (2)
 Príloha XXI k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 Za bod 18z3 [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1260/2013] v prílohe XXI k Dohode o EHP sa vkladá tento bod:
 „18z4.
 32013 R 0141: nariadenie Komisie (EÚ) č. 141/2013 z 19. februára 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1338/2008 o štatistikách Spoločenstva v oblasti verejného zdravia a bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, pokiaľ ide o štatistiky vychádzajúce z európskeho zisťovania o zdraví formou rozhovoru (EHIS) (Ú. v. EÚ L 47, 20.2.2013, s. 20).“
 Článok 2
 Znenie nariadenia (EÚ) č. 141/2013 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 28. júna 2014 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (2).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 27. júna 2014
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Ú. v. EÚ L 47, 20.2.2013, s. 20.
 (2) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


text:
 11.2.2022
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 30/108
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2022/188
 z dne 10. februarja 2022
 o odobritvi dajanja na trg zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik Acheta domesticus kot novega živila v skladu z Uredbo (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta ter o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/2470
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o novih živilih, spremembi Uredbe (EU) št. 1169/2011 Evropskega parlamenta in Sveta in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 258/97 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe Komisije (ES) št. 1852/2001 (1) in zlasti člena 12 Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba (EU) 2015/2283 določa, da se na trg v Uniji lahko dajo le odobrena nova živila, vključena na seznam Unije.
 (2)
 V skladu s členom 8 Uredbe (EU) 2015/2283 je bila sprejeta Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2470 (2), ki določa seznam Unije odobrenih novih živil.
 (3)
 Družba Fair Insects B.V. (v nadaljnjem besedilu: vložnik) je 28. decembra 2018 pri Komisiji v skladu s členom 10(1) Uredbe (EU) 2015/2283 vložila vlogo za dajanje zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik Acheta domesticus (hišnih murnov) na trg Unije kot novega živila. V vlogi je bilo zahtevano, da se celi Acheta domesticus v zamrznjenih, posušenih in praškastih (zmletih) oblikah uporabljajo kot prigrizki in kot živilska sestavina v številnih živilih za splošno populacijo.
 (4)
 Vložnik je Komisijo zaprosil tudi za varstvo pravno zaščitenih podatkov v zvezi s številnimi podatki, predloženimi v podporo vlogi, in sicer za podroben opis proizvodnega postopka (3), rezultate približnih analiz (4), analizne podatke o onesnaževalih (5), rezultate študij stabilnosti (6), analizne podatke o mikrobioloških parametrih (7), informacije o prodaji novega živila s strani družbe (8), rezultate preskusa topnosti novega živila za študijo genotoksičnosti (9), rezultate študij o prebavljivosti beljakovin (10) in študijo citotoksičnosti/celične toksičnosti (11).
 (5)
 Komisija se je v skladu s členom 10(3) Uredbe (EU) 2015/2283 4. septembra 2019 posvetovala z Evropsko agencijo za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) in jo prosila za znanstveno mnenje z oceno zamrznjenih in posušenih Acheta domesticus kot novega živila.
 (6)
 Agencija je 7. julija 2021 v skladu s členom 11 Uredbe (EU) 2015/2283 sprejela znanstveno mnenje o varnosti zamrznjenih in posušenih formulacij iz celih murnov (Acheta domesticus) kot novega živila na podlagi Uredbe (EU) 2015/2283 (12).
 (7)
 Agencija je v svojem mnenju ugotovila, da so zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus varne pri predlaganih uporabah in ravneh uporabe. Zato je v njenem mnenju dovolj dokazov za ugotovitev, da zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus pod posebnimi pogoji uporabe izpolnjujejo pogoje za dajanje na trg v skladu s členom 12(1) Uredbe (EU) 2015/2283.
 (8)
 Agencija je na podlagi omejenih objavljenih dokazov o prehranskih alergijah, povezanih z žuželkami na splošno, ki so dvoumno povezali uživanje Acheta domesticus s številnimi anafilaktičnimi dogodki, in na podlagi dokazov, da Acheta domesticus vsebujejo številne potencialno alergene beljakovine, v svojem mnenju ugotovila tudi, da uživanje tega novega živila lahko sproži preobčutljivost na beljakovine Acheta domesticus. Priporočila je izvedbo nadaljnje raziskave o alergenosti Acheta domesticus.
 (9)
 Za obravnavo priporočila Agencije Komisija trenutno preučuje načine za izvedbo potrebne raziskave o alergenosti Acheta domesticus. Dokler Agencija ne oceni podatkov, pridobljenih z raziskavo, in glede na to, da so do zdaj dokazi, ki neposredno povezujejo uživanje Acheta domesticus s primeri primarne občutljivosti in alergij, nejasni, Komisija meni, da na seznam Unije odobrenih novih živil ne bi smele biti vključene nobene posebne zahteve za označevanje v zvezi s potencialom Acheta domesticus, da povzročijo primarno preobčutljivost.
 (10)
 Agencija je v svojem mnenju menila tudi, da uživanje zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik Acheta domesticus lahko povzroči alergijske reakcije pri osebah, ki so alergične na rake, mehkužce in pršice. Poleg tega je navedla, da lahko novo živilo vsebuje dodatne alergene, če so ti prisotni v substratu, s katerim se hranijo žuželke. Zato je primerno, da so zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus, ki se dajo na voljo potrošnikom kot take, in živila, ki jih vsebujejo, ustrezno označeni v skladu z zahtevami iz člena 9 Uredbe (EU) 2015/2283.
 (11)
 Agencija je v svojem znanstvenem mnenju navedla, da njen sklep o varnosti novega živila temelji na podrobnem opisu proizvodnega postopka; rezultatih približnih analiz; analiznih podatkih o onesnaževalih; rezultatih študij stabilnosti; analiznih podatkih o mikrobioloških parametrih; informacijah o prodaji novega živila s strani družbe; rezultatih preskusa topnosti novega živila za študijo genotoksičnosti; rezultatih študij o prebavljivosti beljakovin in študiji citotoksičnosti/celične toksičnosti ter navedla tudi, da do navedene ugotovitve ne bi mogla priti brez podatkov iz neobjavljenih poročil o študijah iz dokumentacije vložnika.
 (12)
 Od vložnika je zahtevala, naj dodatno pojasni predloženo utemeljitev glede zahteve za pravno zaščito navedenih podatkov in pojasni zahtevo za izključno pravico do sklicevanja na navedene podatke v skladu s členom 26(2)(b) Uredbe (EU) 2015/2283.
 (13)
 Vložnik je izjavil, da je imel v času vložitve vloge lastninsko in izključno pravico do sklicevanja na podatke iz podrobnega opisa proizvodnega postopka, rezultatov približnih analiz, analiznih podatkov o onesnaževalih, rezultatov študij stabilnosti, analiznih podatkov o mikrobioloških parametrih, informacij o prodaji novega živila s strani družbe, rezultatov preskusa topnosti novega živila za študijo genotoksičnosti, rezultatov študij prebavljivosti beljakovin in študije citotoksičnosti/celice toksičnosti ter da zato tretje osebe ne morejo zakonito dostopati do navedenih študij, jih uporabljati ali se nanje sklicevati.
 (14)
 Komisija je ocenila vse informacije, ki jih je predložil vložnik, in ugotovila, da je ta zadovoljivo utemeljil izpolnjevanje zahtev iz člena 26(2) Uredbe (EU) 2015/2283. Zato se podatki iz proizvodnega postopka, rezultatov približnih analiz, analiznih podatkov o onesnaževalih, rezultatov študij stabilnosti, analiznih podatkov o mikrobioloških parametrih, informacij o prodaji novega živila s strani družbe, rezultatov preskusa topnosti novega živila za študijo genotoksičnosti, rezultatov študij prebavljivosti beljakovin in študije citotoksičnosti/celice toksičnosti, vključeni v dokumentacijo vložnika, ki so podlaga za sklep Agencije o varnosti novega živila in brez katerih Agencija ne bi mogla oceniti novega živila, v obdobju petih let od datuma začetka veljavnosti te uredbe ne bi smeli uporabiti v korist poznejšega vložnika. V skladu s tem bi bilo treba v navedenem obdobju samo vložniku odobriti dajanje zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik Acheta domesticus na trg v Uniji.
 (15)
 Vendar omejevanje odobritve zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik Acheta domesticus in sklicevanja na podatke, ki jih vsebuje dokumentacija vložnika, na izključno uporabo vložnika drugim vložnikom ne preprečuje vložitve vloge za odobritev dajanja na trg istega novega živila, če njihova vloga temelji na zakonito pridobljenih informacijah, ki podpirajo takšno odobritev.
 (16)
 Prilogo k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/2470 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (17)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za rastline, živali, hrano in krmo –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 1. Zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus, kot so opredeljene v Prilogi k tej uredbi, se vključijo na seznam Unije odobrenih novih živil, določen z Izvedbeno uredbo (EU) 2017/2470.
 2. V obdobju petih let od datuma začetka veljavnosti te uredbe je samo prvotnemu vložniku:
 družba: Fair Insects B.V.,
 naslov: Industriestraat 3, 5107 NC Dongen, Nizozemska,
 odobreno dajati na trg v Uniji novo živilo iz odstavka 1, razen če poznejši vložnik pridobi odobritev za novo živilo brez sklicevanja na podatke, zaščitene v skladu s členom 2 te uredbe, ali s privolitvijo družbe Fair Insects B.V.
 3. Vnos na seznamu Unije iz odstavka 1 vključuje pogoje uporabe in zahteve za označevanje, določene v Prilogi k tej uredbi.
 Člen 2
 Študije iz dokumentacije vloge, na podlagi katerih je Agencija ocenila novo živilo iz člena 1, za katere vložnik zahteva pravno zaščito in brez katerih novo živilo ne bi moglo biti odobreno, se v obdobju petih let od datuma začetka veljavnosti te uredbe brez privolitve družbe Fair Insects B.V. ne uporabijo v korist poznejšega vložnika.
 Člen 3
 Priloga k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/2470 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
 Člen 4
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 10. februarja 2022
 Za Komisijo
 predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 327, 11.12.2015, str. 1.
 (2) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/2470 z dne 20. decembra 2017 o oblikovanju seznama Unije novih živil v skladu z Uredbo (EU) 2015/2283 Evropskega parlamenta in Sveta o novih živilih (UL L 351, 30.12.2017, str. 72).
 (3) Fair Insects B.V. 2017 in 2019 (neobjavljeno).
 (4) Fair Insects B.V. 2018 in 2019 (neobjavljeno).
 (5) Fair Insects B.V. 2018 in 2019 (neobjavljeno).
 (6) Fair Insects B.V. 2018 in 2019 (neobjavljeno).
 (7) Fair Insects B.V. 2018 in 2019 (neobjavljeno).
 (8) Fair Insects B.V. 2018 (neobjavljeno).
 (9) Fair Insects B.V. 2018 (neobjavljeno).
 (10) Fair Insects B.V. 2018 (neobjavljeno).
 (11) Fair Insects B.V. 2018 in 2019 (neobjavljeno).
 (12) Safety of frozen and dried formulations from whole crickets (Acheta domesticus) as a novel food pursuant to Regulation (EU) 2015/2283 (Varnost zamrznjenih in posušenih formulacij iz celih murnov (Acheta domesticus) kot novega živila v skladu z Uredbo (EU) 2015/2283); EFSA Journal (2021); 19(8):6779.
 PRILOGA
 Priloga k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/2470 se spremeni:
 (1)
 v tabeli 1 (Odobrena nova živila) se vstavi naslednji vnos:
 Odobreno novo živilo
 Pogoji za uporabo novih živil
 Dodatne posebne zahteve za označevanje
 Druge zahteve
 Varstvo podatkov
 „Zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus (hišnih murnov)
 Določena kategorija živil
 Najvišje dovoljene ravni (g/100 g)
 (tržene kot take ali pripravljene v skladu z navodili)
 1.
 Poimenovanje novega živila pri označevanju živil, ki ga vsebujejo, je ‚zamrznjeni Acheta domesticus (hišni muren)‘, ‚posušeni Acheta domesticus (hišni muren) / Acheta domesticus (hišni muren) v prahu‘, odvisno od uporabljene oblike.
 2.
 Označevanje živil, ki vsebujejo zamrznjene, posušene ali praškaste oblike Acheta domesticus (hišni muren), vsebuje izjavo, da lahko ta sestavina povzroči alergijske reakcije pri potrošnikih z znanimi alergijami na rake, mehkužce in proizvode iz njih ter na pršice.
 Ta izjava se navede v neposredni bližini seznama sestavin.
 Odobreno dne 3. marca 2022. Ta vključitev temelji na pravno zaščitenih znanstvenih dokazih in znanstvenih podatkih, varovanih v skladu s členom 26 Uredbe (EU) 2015/2283.
 Vložnik: Fair Insects BV, Industriestraat 3, 5107 NC Dongen, Nizozemska.
 V obdobju varstva podatkov je dajanje novega živila na trg v Uniji odobreno le družbi Fair Insects BV, razen če poznejši vložnik pridobi odobritev za navedeno novo živilo brez sklicevanja na pravno zaščitene znanstvene dokaze ali znanstvene podatke, varovane v skladu s členom 26 Uredbe (EU) 2015/2283, ali s privolitvijo družbe Fair Insects BV.
 Končni datum obdobja varstva podatkov: 3. marca 2027.“
 Zamrznjeno
 Posušeno ali v prahu
 Zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus
 beljakovinski proizvodi, razen mesnim izdelkom podobnih izdelkov
 40
 20
 kruh in štručke
 30
 10
 pekovski izdelki, žitne ploščice in proizvodi iz polnjenih testenin
 30
 15
 keksi
 30
 8
 proizvodi na osnovi testenin (suhi)
 3
 1
 juhe in koncentrati juhe ali praški
 20
 5
 predelani proizvodi iz krompirja; jedi na osnovi metuljnic in zelenjave ter proizvodi na osnovi testenin ali pice
 15
 5
 prigrizki na osnovi koruzne moke
 40
 20
 pivu podobne pijače, mešanice alkoholnih pijač
 1
 1
 oreški, oljnice in čičerika
 40
 25
 omake
 30
 10
 mesni pripravki
 40
 16
 mesnim izdelkom podobni izdelki
 80
 50
 čokoladni konditorski izdelki
 30
 10
 zamrznjeni fermentirani izdelki na osnovi mleka
 15
 5
 (2)
 v tabeli 2 (Specifikacije) se vstavi naslednji vnos:
 Odobreno novo živilo
 Specifikacija
 „Zamrznjene, posušene in praškaste oblike Acheta domesticus (hišnih murnov)
 Opis/opredelitev:
 Novo živilo je sestavljeno iz celih, zamrznjenih, posušenih in praškastih oblik hišnega murna. Izraz ‚hišni muren‘ se nanaša na odraslega Acheta domesticus, ki je vrsta žuželk iz družine Gryllidae.
 Novo živilo je namenjeno trženju v treh različnih oblikah, in sicer: (i) toplotno obdelani in zamrznjeni celi A. domesticus. (zamrznjeni AD); (ii) toplotno obdelani in z zamrzovanjem posušeni celi A. domesticus (posušeni AD) ter (iii) toplotno obdelani, z zamrzovanjem posušeni in zmleti celi A. domesticus (celi AD v prahu).
 Pred usmrtitvijo žuželk z zamrzovanjem je potrebno najmanj 24-urno obdobje postenja, da odrasle žuželke lahko izpraznijo prebavila.
 Značilnosti/sestava (zamrznjeni AD):
 pepel (% m/m): 0,6–1,2
 vlaga (% m/m): 76–82
 surove beljakovine (N x 6,25) (% m/m): 12–21
 prebavljivi ogljikovi hidrati (% m/m): 0,1–2
 maščobe (% m/m): 3–12
 od tega nasičene (% m/m): 36–45
 peroksidno število (meq O2/kg maščobe): ≤ 5
 prehranske vlaknine (% m/m): 0,8–3
 (*)hitin (% m/m): 0,7–3,0
 Težke kovine:
 svinec: ≤ 0,05 mg/kg
 kadmij: ≤ 0,06 mg/kg
 Mikotoksini:
 aflatoksini (vsota B1, B2, G1, G2): ≤ 4 μg/kg
 aflatoksin B1 (μg/kg): ≤ 2
 deoksinivalenol: ≤ 200 μg/kg
 ohratoksin A: ≤ 1 μg/kg
 Dioksini in dioksinom podobni PCB-ji
 vsota dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev UB, (**)WHO2005 PCDD/F-PCB-TEQ): ≤ 1,25 pg/g maščobe
 Mikrobiološka merila:
 skupno število aerobnih mikroorganizmov na ploščah: ≤ 105
 (***)CFU/g
 kvasovke in plesni: ≤ 100 CFU/g
 Escherichia coli: ≤ 50 CFU/g
 Salmonella spp.: odsotnost v 25 g
 Listeria monocytogenes: odsotnost v 25 g
 sulfit reducirajoči anaerobi: ≤ 30 CFU/g
 Bacillus cereus (domnevno): ≤ 100 CFU/g
 enterobakterije (domnevno): < 100 CFU/g
 koagulaza pozitivni stafilokoki: ≤ 100 CFU/g
 Značilnosti/sestava (posušeni AD ali AD v prahu):
 pepel (% m/m): 2,9–5,1
 vlaga (% m/m): ≤ 5
 surove beljakovine (N x 6,25) (% m/m): 55–65
 prebavljivi ogljikovi hidrati (% m/m): 1–4
 maščobe (% m/m): 29–35
 od tega nasičene (% m/m): 36–45
 peroksidno število (meq O2/kg maščobe): ≤ 5
 prehranske vlaknine (% m/m): 3–6
 (*)hitin (% m/m): 5,3–10,0
 Težke kovine:
 svinec: ≤ 0,05 mg/kg
 kadmij: ≤ 0,06 mg/kg
 Mikotoksini:
 aflatoksini (vsota B1, B2, G1, G2): ≤ 4 μg/kg
 aflatoksin B1 (μg/kg): ≤ 2
 deoksinivalenol: ≤ 200 μg/kg
 ohratoksin A: ≤ 1 μg/kg
 Dioksini in dioksinom podobni PCB-ji
 vsota dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev UB, ( (**)WHO2005 PCDD/F-PCB-TEQ): ≤ 1,25 pg/g maščobe
 Mikrobiološka merila:
 skupno število aerobnih mikroorganizmov na ploščah: ≤ 105 CFU/g
 kvasovke in plesni: ≤ 100 CFU/g
 Escherichia coli: ≤ 50 CFU/g
 Salmonella spp.: odsotnost v 25 g
 Listeria monocytogenes: odsotnost v 25 g
 sulfit reducirajoči anaerobi: ≤ 30 CFU/g
 Bacillus cereus (domnevno): ≤ 100 CFU/g
 enterobakterije (domnevno): < 100 CFU/g
 koagulaza pozitivni stafilokoki: ≤ 100 CFU/g
 (*) Prehranske vlaknine morda ne vključujejo hitina zaradi različnih analiznih metod.
 (**) Zgornja meja vsote polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD)-polikloriranih dibenzofuranov (PCDF) in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB), izražene kot toksični ekvivalent Svetovne zdravstvene organizacije (z uporabo faktorjev toksične ekvivalentnosti SZO iz leta 2005).
 (***) CFU: kolonijske enote.“


text:
 Ważna informacja prawna
 |
 21998D0709(05)
 Dziennik Urzędowy L 193 , 09/07/1998 P. 0043 - 0043
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 88/97z dnia 9 grudnia 1997 r.zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:załącznik II do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 64/97 [1];dyrektywa 96/70/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 28 października 1996 r. zmieniająca dyrektywę Rady 80/777/EWG w sprawie zbliżenia ustawodastw Państw Członkowskich w zakresie wydobywania i wprowadzania do obrotu naturalnych wód mineralnych [2] zostanie włączona do Porozumienia,PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:Artykuł 1W załączniku II do Porozumienia, rozdział XII do pkt 26 (dyrektywa Rady 80/777/EWG) dodaje się następujące tiret:"— 396 L 0070: dyrektywa 96/70/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (Dz.U. L 299 z 23.11.1996, str. 26).".Artykuł 2Teksty dyrektywy 96/70/WE w języku islandzkim i norweskim, które są załączone do odpowiedniej wersji językowej niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie w dniu 10 grudnia 1997 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 9 grudnia 1997 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGE. BullPrzewodniczący[1] Dz.U. L 30 z 5.2.1998, str. 38.[2] Dz.U. L 299 z 23.11.1996, str. 26.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Jesper Kewe Karlström (ur. 21 czerwca 1995 w Sztokholmie) – szwedzki piłkarz, występujący na pozycji pomocnika w Lechu Poznań i reprezentacji Szwecji.
 Kariera klubowa
 Wczesna kariera
 Grę w piłkę nożną rozpoczął w akademii klubu Hammarby IF w wieku sześciu lat. Kiedy skończył dziewięć lat, trener jego zespołu przeniósł się do IF Brommapojkarna i zabrał ze sobą całą drużynę młodzieżową, w tym Karlströma.
 IF Brommapojkarn
 W czerwcu 2012 roku został włączony do kadry pierwszego zespołu IF Brommapojkarn na mecz ligowy w Superettan. 27 lipca 2013 zadebiutował w Allsvenskan w wyjazdowym meczu przeciwko Kalmar FF (2:2). Jego zwycięski gol w ostatnim meczu fazy grupowej Svenska Cupen 2013/14, zakwalifikował klub do fazy pucharowej turnieju. 3 maja 2014 strzelił pierwszą bramkę w szwedzkiej ekstraklasie w spotkaniu z IFK Norrköping (3:0). W sezonie 2014 Brommapojkarna spadła z Allsvenskan.
 Djurgårdens IF
 W 2015 Karlström podpisał czteroletni kontrakt ze sztokholmskim klubem Djurgårdens IF (był tam kapitanem). 10 maja 2018 zagrał w finale Pucharu Szwecji, w którym jego zespół pokonał 3:0 Malmö FF. W sezonie 2019 został wraz z drużyną mistrzem Szwecji.
 Lech Poznań
 1 stycznia 2021 został piłkarzem Lecha Poznań, z którym związał się kontraktem do 30 czerwca 2024. Zapłacono za niego 6 milionów koron szwedzkich, czyli około 585.000 euro. Został trzecim piłkarzem Lecha pozyskanym z Djurgårdens IF, po Kebbie Ceesay'u i Kasperze Hämäläinenie. W klubie zastąpił Jakuba Modera, sprzedanego do Brighton & Hove Albion FC.
 W sezonie 2020/2021 zawodnik zadebiutował wyjazdowym meczem przeciwko Górnikowi Zabrze, spotkanie zakończyło się remisem 1:1, Szwed rozegrał całe spotkanie i otrzymał żółtą kartkę. Sezon zakończył z 18. meczami na koncie, z czego 2. w Pucharze Polski.
 W sezonie 2021/2022 zagrał w 32. meczach ligowych, zdobywając jednego gola w meczu przeciwko Górnikowi Łęczna, oraz 4. spotkaniach Pucharu Polski. W tym sezonie, Karlström awansował z drużyną do finału krajowego pucharu i zdobył mistrzostwo Polski.
 Kariera reprezentacyjna
 W latach 2012–2015 występował w młodzieżowych reprezentacjach Szwecji w kategorii U-17, U-19 oraz U-21. 11 stycznia 2018 roku zadebiutował w seniorskiej reprezentacji Szwecji, w towarzyskim meczu przeciwko Danii (1:0) w Abu Zabi.
 Sukcesy
 Djurgårdens IF
 mistrzostwo Szwecji: 2019
 Puchar Szwecji: 2017/18
 Statystyki kariery klubowej
 Stan na 9 września 2022
 Sukcesy
 Lech Poznań
 Mistrz Polski: 2021/2022
 Przypisy
 Linki zewnętrzne
 Szwedzcy piłkarze
 Piłkarze IF Brommapojkarna
 Piłkarze Djurgårdens IF
 Piłkarze Lecha Poznań
 Ludzie urodzeni w Sztokholmie
 Urodzeni w 1995