type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21979A1031(03)
 Protocollo n. 2 relativo alle spese di funzionamento delle istituzioni /* SECONDA CONVENZIONE ACP-CEE FIRMATA A LOME IL 31 OTTOBRE 1979 - LOME 2 */
 Gazzetta ufficiale n. L 347 del 22/12/1980 pag. 0137 edizione speciale greca: capitolo 11 tomo 22 pag. 0233
 ++++PROTOCOLLO N . 2 RELATIVO ALLE SPESE DI FUNZIONAMENTO DELLE ISTITUZIONI LE ALTE PARTI CONTRAENTI HANNO CONVENUTO LE SEGUENTI DISPOSIZIONI CHE SONO ALLEGATE ALLA CONVENZIONE : ARTICOLO 1 GLI STATI MEMBRI E LA COMUNITA , DA UN LATO , GLI STATI ACP , DALL'ALTRO , ASSUMONO L'ONERE DELLE SPESE DA ESSI SOSTENUTE PER PARTECIPARE ALLE SESSIONI DEL CONSIGLIO DEI MINISTRI E DEGLI ORGANI CHE NE DIPENDONO , PER QUANTO RIGUARDA SIA LE SPESE DI PERSONALE , DI VIAGGIO E DI SOGGIORNO SIA LE SPESE POSTALI E DI TELECOMUNICAZIONI . LE SPESE PER IL SERVIZIO D'INTERPRETAZIONE DURANTE LE SEDUTE E PER LA TRADUZIONE E RIPRODUZIONE DEI DOCUMENTI E LE SPESE PER L'ORGANIZZAZIONE MATERIALE DELLE RIUNIONI ( LOCALI , FORNITURE , USCIERI , ECC . ) SONO SOSTENUTE DALLA COMUNITA O DA UNO DEGLI STATI ACP A SECONDA CHE LE RIUNIONI ABBIANO LUOGO SUL TERRITORIO DI UNO STATO MEMBRO O DI UNO STATO ACP . ARTICOLO 2 LA COMUNITA E GLI STATI ACP ASSUMONO L'ONERE , CIASCUNO PER QUANTO LO RIGUARDA , DELLE SPESE DI VIAGGIO E DI SOGGIORNO DEI LORO PARTECIPANTI ALLE RIUNIONI DELL'ASSEMBLEA CONSULTIVA . ALLE STESSE CONDIZIONI , ASSUMONO L'ONERE DELLE SPESE DI VIAGGIO O DI SOGGIORNO DEL PERSONALE NECESSARIO PER QUESTE SESSIONI , NONCHE DELLE SPESE POSTALI E DI TELECOMUNICAZIONI . LE SPESE PER IL SERVIZIO D'INTERPRETAZIONE DURANTE LE SEDUTE E PER LA TRADUZIONE E RIPRODUZIONE DEI DOCUMENTI E LE SPESE PER L'ORGANIZZAZIONE MATERIALE DELLE RIUNIONI ( LOCALI , FORNITURE , USCIERI , ECC . ) SONO SOSTENUTE DALLA COMUNITA O DAGLI STATI ACP A SECONDA CHE LE RIUNIONI ABBIANO LUOGO SUL TERRITORIO DI UNO STATO MEMBRO O DI UNO STATO ACP . ARTICOLO 3 GLI ARBITRI DESIGNATI A NORMA DELL'ARTICOLO 176 DELLA CONVENZIONE HANNO DIRITTO AL RIMBORSO DELLE SPESE DI VIAGGIO E DI SOGGIORNO . QUESTE ULTIME SONO STABILITE DAL CONSIGLIO DEI MINISTRI . LE SPESE DI VIAGGIO E DI SOGGIORNO DEGLI ARBITRI SONO SOSTENUTE PER META DALLA COMUNITA E PER META DAGLI STATI ACP . LE SPESE DI CANCELLERIA PER L'ISTRUZIONE DELLE CONTROVERSIE E PER L'ORGANIZZAZIONE MATERIALE DELLE UDIENZE ( LOCALI , PERSONALE , INTERPRETAZIONE , ECC . ) SONO SOSTENUTE DALLA COMUNITA . LE SPESE PER MISURE STRAORDINARIE D'ISTRUZIONE SONO PAGATE CON LE ALTRE SPESE E SONO OGGETTO DI ANTICIPI PAGATI DALLE PARTI ALLE CONDIZIONI STABILITE DALLA DECISIONE DEGLI ARBITRI .


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 26.2.2021
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 68/163
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2021/345
 z dne 25. februarja 2021
 o odobritvi aktivnega klora, pridobljenega iz natrijevega klorida z elektrolizo, kot aktivne snovi za uporabo v biocidnih proizvodih vrst proizvodov 2, 3, 4 in 5
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 89(1) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1062/2014 (2) določa seznam obstoječih aktivnih snovi, ki jih je treba oceniti zaradi njihove morebitne odobritve za uporabo v biocidnih proizvodih. Navedeni seznam vključuje aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo.
 (2)
 Aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo, je bil ocenjen za uporabo v biocidnih proizvodih vrste proizvodov 2 (razkužila in drugi biocidni pripravki za zasebne površine in površine, namenjene javnemu zdravstvu), vrste proizvodov 3 (veterinarsko higienski biocidni pripravki), vrste proizvodov 4 (dezinfekcijska sredstva za območja s hrano in krmo) in vrste proizvodov 5 (sredstva za razkuževanje pitne vode), kot so opredeljene v Prilogi V k Direktivi 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3), ki ustrezajo vrstam proizvodov 2, 3, 4 oziroma 5, kot so opredeljene v Prilogi V k Uredbi (EU) št. 528/2012.
 (3)
 Slovaška je bila imenovana za državo članico poročevalko in njen pristojni ocenjevalni organ je 19. novembra 2010 Komisiji predložil poročila o oceni, skupaj s svojimi ugotovitvami.
 (4)
 Odbor za biocidne proizvode je 16. junija 2020 v skladu s členom 7(2) Delegirane uredbe (EU) št. 1062/2014 sprejel mnenja Evropske agencije za kemikalije (4) (v nadaljnjem besedilu: Agencija) ob upoštevanju ugotovitev pristojnega ocenjevalnega organa.
 (5)
 Glede na navedena mnenja je za biocidne proizvode vrst proizvodov 2, 3, 4 in 5, pri katerih se uporablja aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo, mogoče pričakovati, da izpolnjujejo zahteve iz člena 5 Direktive 98/8/ES, če so izpolnjeni nekatere specifikacije in pogoji za njihovo uporabo.
 (6)
 Ob upoštevanju mnenj Agencije je primerno, da se aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo, odobri za uporabo v biocidnih proizvodih vrst proizvodov 2, 3, 4 in 5, če so izpolnjeni nekatere specifikacije in pogoji.
 (7)
 Pred odobritvijo aktivne snovi bi bilo treba zagotoviti ustrezno obdobje, da bi se zainteresiranim stranem omogočilo, da sprejmejo potrebne pripravljalne ukrepe za izpolnitev novih zahtev.
 (8)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za biocidne proizvode –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo, se odobri kot aktivna snov za uporabo v biocidnih proizvodih vrst proizvodov 2, 3, 4 in 5, pri čemer se upoštevajo specifikacije in pogoji iz Priloge.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 25. februarja 2021
 Za Komisijo
 Predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 167, 27.6.2012, str. 1.
 (2) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1062/2014 z dne 4. avgusta 2014 o delovnem programu za sistematično preverjanje vseh obstoječih aktivnih snovi, ki jih vsebujejo biocidni proizvodi, iz Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 294, 10.10.2014, str. 1).
 (3) Direktiva 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 123, 24.4.1998, str. 1).
 (4) Mnenje Odbora za biocidne proizvode o vlogi za odobritev aktivne snovi aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo, vrsta proizvoda: 2, 3, 4 in 5, ECHA /BPC/251, 252, 253, 254, sprejeto 16. junija 2020.
 PRILOGA
 Splošno ime
 Ime po IUPAC
 Identifikacijske številke
 Minimalna stopnja čistosti aktivne snovi (1)
 Datum odobritve
 Datum izteka odobritve
 Vrsta proizvoda
 Posebni pogoji
 aktivni klor, pridobljen iz natrijevega klorida z elektrolizo
 Ime po IUPAC: ni relevantno
 Št. ES: ni relevantno
 Št. CAS: ni relevantno
 Predhodna sestavina:
 Ime po IUPAC: natrijev klorid
 Št. ES 231-598-3
 Št. CAS 7647-14-5
 Specifikacija za aktivni klor, pridobljen na kraju samem, je odvisna od predhodne sestavine natrijev klorid, ki mora izpolnjevati zahteve čistosti enega od naslednjih standardov: oznaka NF, EN 973 A, EN 973 B, EN 14805 tip 1, EN 14805 tip 2, EN 16370 tip 1, EN 16370 tip 2, EN 16401 tip 1, EN 16401 tip 2, CODEX STAN 150-1985 ali Evropska farmakopeja 9.0.
 1. julij 2022
 30. junij 2032
 2
 Dovoljenja za biocidne proizvode se izdajo pod naslednjimi pogoji:
 (a)
 pri oceni proizvoda se posebna pozornost nameni vidikom izpostavljenosti, tveganja in učinkovitosti, povezanim s katero koli uporabo, ki je zajeta v vlogi za izdajo dovoljenja, ni pa bila obravnavana v oceni tveganja aktivne snovi na ravni Unije;
 (b)
 pri oceni proizvoda se posebna pozornost nameni zaščiti poklicnih uporabnikov pri razkuževanju trdih površin z mokrim brisanjem ali brisanjem.
 3
 Dovoljenja za biocidne proizvode se izdajo pod naslednjimi pogoji:
 (a)
 pri oceni proizvoda se posebna pozornost nameni vidikom izpostavljenosti, tveganja in učinkovitosti, povezanim s katero koli uporabo, ki je zajeta v vlogi za izdajo dovoljenja, ni pa bila obravnavana v oceni tveganja aktivne snovi na ravni Unije;
 (b)
 za proizvode, ki lahko povzročajo ostanke v živilih ali krmi, se preveri, ali bi bilo treba določiti nove ali spremeniti obstoječe mejne vrednosti ostankov (MRL) v skladu z Uredbo (ES) št. 470/2009 (2) ali Uredbo (ES) št. 396/2005 (3), in sprejmejo vsi ustrezni ukrepi za zmanjšanje tveganja, da se veljavne MRL ne presežejo.
 4
 Dovoljenja za biocidne proizvode se izdajo pod naslednjimi pogoji:
 (a)
 pri oceni proizvoda se posebna pozornost nameni vidikom izpostavljenosti, tveganja in učinkovitosti, povezanim s katero koli uporabo, ki je zajeta v vlogi za izdajo dovoljenja, ni pa bila obravnavana v oceni tveganja aktivne snovi na ravni Unije;
 (b)
 za proizvode, ki lahko povzročajo ostanke v živilih ali krmi, se preveri, ali je treba določiti nove ali spremeniti obstoječe MRL v skladu z Uredbo (ES) št. 470/2009 ali Uredbo (ES) št. 396/2005, in sprejmejo se vsi ustrezni ukrepi za zmanjšanje tveganja, da se veljavne MRL ne presežejo.
 5
 Dovoljenja za biocidne proizvode se izdajo pod naslednjimi pogoji:
 (a)
 pri oceni proizvoda se posebna pozornost nameni vidikom izpostavljenosti, tveganja in učinkovitosti, povezanim s katero koli uporabo, ki je zajeta v vlogi za izdajo dovoljenja, ni pa bila obravnavana v oceni tveganja aktivne snovi na ravni Unije;
 (b)
 za proizvode, ki lahko povzročajo ostanke v živilih ali krmi, se preveri, ali je treba določiti nove ali spremeniti obstoječe MRL v skladu z Uredbo (ES) št. 470/2009 ali Uredbo (ES) št. 396/2005, in sprejmejo se vsi ustrezni ukrepi za zmanjšanje tveganja, da se veljavne MRL ne presežejo.
 (1) Zahteve čistosti za predhodno sestavino iz tega stolpca so zahteve, navedene v vlogi za odobritev ocenjene aktivne snovi.
 (2) Uredba (ES) št. 470/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o določitvi postopkov Skupnosti za določitev mejnih vrednosti ostankov farmakološko aktivnih snovi v živilih živalskega izvora in razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 2377/90 in spremembi Direktive 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 152, 16.6.2009, str. 11).
 (3) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (UL L 70, 16.3.2005, str. 1).


type: wikipedia

text:
El perrito de la pradera de cola blanca (Cynomys leucurus) es una especie de roedor esciuromorfo de la familia Sciuridae que habita en el oeste de Wyoming, Colorado, en pequeñas regiones en el este de Utah y en el sur de Montana. Las poblaciones más grandes se encuentran en Wyoming. Este perrito de la pradera vive entre los 1500 y los 3000 m de altura, una altura mucho mayor que la del resto de perritos de la pradera. Sus principales predadores son los hurones de pies negros y las águilas reales.
 Descripción
 El perrito de la pradera de cola blanca es de un color café claro, con grandes ojos negros y manchas negras en las mejillas.
 Referencias
 Enlaces externos
 leucurus
 Roedores de Estados Unidos
 Animales descritos en 1890


type: caselaw

text:
 1.2.2016
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 38/43
 Žaloba podaná 3. decembra 2015 – Maďarsko/Rada Európskej únie
 (Vec C-647/15)
 (2016/C 038/56)
 Jazyk konania: maďarčina
 Účastníci konania
 Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, splnomocnený zástupca)
 Žalovaná: Rada Európskej únie
 Návrhy žalobcu
 Vo svojom návrhu Maďarsko navrhuje, aby Súdny dvor:
 —
 zrušil rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/1601 z 22. septembra 2015 o zavedení dočasných opatrení v oblasti medzinárodnej ochrany v prospech Talianska a Grécka (1) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“),
 —
 subsidiárne v prípade, ak nevyhovie prvému návrhu, zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka Maďarska,
 —
 zaviazal Radu na náhradu trov konania.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
 1.
 Maďarská vláda zastáva názor, že článok 78 ZFEÚ ods. 3 neposkytuje Rade primeraný právny základ na prijatie napadnutého rozhodnutia. Článok 78 ZFEÚ, ods. 3 neoprávňuje Radu k prijatiu legislatívneho aktu, ako ani k prijatiu opatrení stanovených v napadnutom rozhodnutí, konkrétne opatrení zahŕňajúcich výnimku zo záväznosti legislatívneho aktu, v tejto veci nariadenie (EÚ) č. 604/2013. (2) Napadnuté rozhodnutie predstavuje z hľadiska jeho obsahu – vzhľadom na to, že predstavuje výnimku z nariadenia č. 604/2013 – legislatívny akt, preto sa jeho prijatie nemôže zakladať na článku 78 ZFEÚ ods. 3, ktorý oprávňuje Radu výlučne na prijatie aktov nelegislatívnym postupom, t. j. nelegislatívnych aktov. Za predpokladu, že by Súdny dvor napriek vyššie uvedenému dospel k záveru, že na základe článku 78 ZFEÚ ods. 3 bolo predsa možné prijať právny akt zahŕňajúci výnimku z legislatívneho aktu, maďarská vláda uvádza, že uvedená výnimka nemôže byť taká, aby mala vplyv na podstatu legislatívneho aktu a zbavil jeho základné ustanovenia významu, ako to je v prípade napadnutého rozhodnutia.
 2.
 Opatrenie prijaté na obdobie 24 mesiacov – a v určitých prípadoch na obdobie 36 mesiacov – ktorého dôsledky navyše pretrvávajú aj po uplynutí uvedeného obdobia, je v rozpore s pojmom „dočasné opatrenia“. Napadnuté rozhodnutie prekračuje právomoci zverené Rade článkom 78 ZFEÚ ods. 3, pretože na účely určenia obdobia jeho platnosti nebolo zohľadnené obdobie potrebné na prijatie legislatívneho aktu na základe článku 78 ZFEÚ ods. 2.
 3.
 Prijatím napadnutého rozhodnutia Rada porušila článok 293 ZFEÚ ods. 1 tým, že sa odchýlila od návrhu Komisie bez toho, aby dospela k jednomyseľnosti.
 4.
 Napadnuté rozhodnutie stanovuje výnimku z legislatívneho aktu a z hľadiska jeho obsahu predstavuje legislatívny akt, preto na účely jeho prijatia – aj v prípade, ak by bolo jeho prijatie na základe článku 78 ZFEÚ ods. 3 možné – malo byť dodržané právo národných parlamentov vypracovávať stanoviská k legislatívnym aktom, uznané v protokoloch č. 1 a 2 pripojených k ZEU a ZFEÚ.
 5.
 Rada po konzultáciách s Európskym parlamentom podstatným spôsobom zmenila znenie návrhu a napriek tomu nepožiadala Európsky parlament o novú konzultáciu.
 6.
 V čase prijatia Radou neboli k dispozícii jazykové verzie návrhu rozhodnutia v úradných jazykoch Únie.
 7.
 Napadnuté rozhodnutie je protiprávne aj z toho dôvodu, že jeho prijatie je v rozpore s článkom 68 ZFEÚ a so závermi prijatými Európskou radou na rokovaniach z 25. a 26. júna 2015.
 8.
 Napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu právnej istoty a zásadu jasnosti právnych predpisov, keďže v ňom z viacerých hľadísk nie je jasné, akým spôsobom sa majú uplatňovať jeho ustanovenia, ani to, v akom sú vzťahu s ustanoveniami nariadenia č. 604/2013. Z týchto nejasných hľadísk vyplýva otázka týkajúca sa uplatnenia procesných pravidiel a záruk, pokiaľ ide o prijatie rozhodnutia o presídlení, ako aj skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie nestanovuje jasne kritériá výberu na účely presídlenia, ani primerane neupravuje postavenie žiadateľov v členskom štáte presídlenia. Napadnuté rozhodnutie je v rozpore so Ženevským dohovorom o právnom postavení utečencov, (3) keďže zbavuje žiadateľov o ich právo zotrvať na území členského štátu, v ktorom podali žiadosť a umožňuje ich presídlenie do iného členského štátu, pričom ani nevyhnutne neexistuje faktická väzba žiadateľa na členský štát presídlenia.
 9.
 Napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu nevyhnutnosti a zásadu proporcionality. Napadnuté rozhodnutie vzhľadom na to, že Maďarsko nebolo v pôvodnom návrhu Komisie zaradené do skupiny členských štátov, ktorí sú príjemcami pomoci, neodôvodňuje, prečo stanovuje presídlenie 120 000 žiadateľov o medzinárodnú ochranu. Vzhľadom na to, že v napadnutom rozhodnutí nie je stanovené žiadne presídlenie z Maďarska, určenie pôvodne navrhnutých 120 000 žiadateľov je svojvoľné a odchyľujúce sa od situácie opísanej v návrhu Komisie a od situácie, ktorú bolo skutočne potrebné riešiť. Nie je prijateľné, najmä pokiaľ ide o dočasné opatrenie prijaté na základe článku 78 ZFEÚ ods. 3, aby rozhodnutie o konečnom presídlení takmer polovice žiadateľov patriacich do jeho pôsobnosti záviselo od budúcich okolností.
 10.
 Subsidiárne Maďarská vláda tvrdí, že napadnuté rozhodnutie v súvislosti s Maďarskom porušuje zásadu proporcionality, keďže napriek všeobecnej vedomosti o tom, že ide o členský štát, na územie ktorého vstúpil veľký počet nelegálnych migrantov a v ktorom bol podaný veľký počet žiadostí o medzinárodnú ochranu, boli mu uložené povinné kvóty ako prijímajúcemu členskému štátu. Napadnuté rozhodnutie je v súvislosti s Maďarskom v rozpore s článkom 78 ZFEÚ ods. 3, pretože s požiadavkou stanovenou v uvedenom ustanovení – podľa ktorého sa v prospech členských štátov dotknutých náhlym prílevom štátnych príslušníkov tretích krajín môžu prijať opatrenia – je nezlučiteľné opatrenie, ktoré jednému z takýchto členských štátov stanovuje len povinnosti.
 (1) Ú. v. EÚ L 248, s. 80.
 (2) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 180, s. 31).
 (3) Dohovor o právnom postavení utečencov, podpísaný v Ženeve 28. júla 1951, doplnený Protokolom podpísaným v New Yorku 31. januára 1967 (ďalej len „Ženevský dohovor“).


type: other

text:
Offentlighet och sekretess | Konkurrensverket
 Offentlighetsprincipen innebär att myndigheters verksamhet ska ske på ett öppet sätt. Grunden i offentlighetsprincipen är den så kallade handlingsoffentligheten. Den går ut på att varje svensk medborgare har rätt att ta del av allmänna handlingar. Vad som är en allmän handling framgår av tryckfrihetsförordningen (2 kap. 1 § TF). I begreppet handling ingår alla typer av information hos en myndighet som fixerats på något slags medium, oavsett form.
 Två kriterier ska vara uppfyllda för att en handling ska vara allmän. Den ska förvaras hos myndigheten, och den ska ha kommit in till myndigheten eller vara upprättad hos myndigheten. Offentlighetsprincipen gäller normalt inte statliga företag som är upphandlande myndigheter eller enheter. Dessa bolag är bara skyldiga att lämna viss information, som exempelvis tilldelningsbeslutet och skälen för det. De behöver inte lämna ut handlingar eller i övrigt lämna upplysningar om en avslutad upphandling.
 I offentlighets- och sekretesslagen (OSL) finns begränsningar i rätten att ta del av allmänna handlingar. En allmän handling är antingen helt eller delvis offentlig eller sekretessbelagd. Att en handling är belagd med sekretess innebär att den är hemlig. Det betyder i sin tur att det är förbjudet att föra vidare information från handlingen, vare sig det sker muntligen, genom att lämna ut en allmän handling eller på något annat sätt (3 kap. 1 § OSL).
 En handling kan bara vara sekretessbelagd och hållas hemlig om det finns stöd för det i någon bestämmelse i OSL, eller i någon annan lag som OSL hänvisar till. I annat fall är handlingen offentlig. Det betyder att vem som helst kan begära att få tillgång till en kopia av handlingen.
 När förfrågningsunderlaget blir allmän handling
 Vid offentlig upphandling råder som huvudregel absolut sekretess fram till dess att den upphandlande myndigheten beslutat att tilldela kontraktet till en viss leverantör, eller till att anbuden offentliggjorts. Det innebär att uppgifter som rör anbud och anbudsansökningar inte får lämnas till någon annan än den som lämnat anbudet eller ansökningen innan alla anbud offentliggjorts, eller beslut om leverantör och anbud fattats (tilldelningsbeslut) eller när myndigheten avslutar upphandlingen på annat sätt, till exempel avbryter den (19 kap. 3 § 2 st OSL).
 Det är alltid förbjudet att sprida uppgifter som omfattas av absolut sekretess. Det spelar ingen roll om en uppgift i och för sig bedöms som harmlös.
 I lagens mening har ett anbud inte kommit in till myndigheten före den tidpunkt som har bestämts för öppnandet (2 kap. 6 § TF). Därmed är heller inte anbudet en allmän handling innan dess. Ett syfte med den absoluta sekretessen vid upphandlingar är att undvika anbudskarteller. Se exempel
 Att lämna ut en allmän handling efter att den absoluta sekretessen upphört
 Trots att den absoluta sekretessen upphört innebär det inte att den upphandlande myndigheten kan lämna ut uppgifter om leverantörerna eller de anbud som inkommit utan att pröva om anbuden fortfarande omfattas av sekretess enligt någon bestämmelse i OSL. Sekretess kan gälla till skydd för det allmännas ekonomiska intresse (19 kap. 3 § 1 st OSL) eller till skydd för enskildas ekonomiska intresse (31 kap. 16 § 1 st OSL). Det finns även andra sekretessbestämmelser. Om någon begär att få ta del av uppgifter och handlingar och det inte finns stöd att sekretessbelägga uppgifterna ska handlingen lämnas ut genast eller så snart det är möjligt. Se exempel
 Den som inte är nöjd med en myndighets beslut att inte lämna ut en uppgift i en handling i ett upphandlingsärende kan överklaga till kammarrätten. En förvaltningsdomstol kan också i ett pågående mål besluta om ett så kallat editionsföreläggande. Det innebär att den upphandlande myndigheten måste lämna ut vissa uppgifter till domstolen (20 § förvaltningsprocesslagen). Domstolen kan normalt besluta om ett editionsföreläggande trots att de uppgifter eller handlingar som domstolen får genom edition omfattas av sekretess hos den upphandlande myndigheten.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 7.12.2018
 COM(2018) 797 final
 2018/0409(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o postavení jednotek při činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 V čl. 54 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 ze dne 14. září 2016 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži
 1
 se stanoví, že Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž může koordinovat operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti správy vnějších hranic. V této souvislosti může provádět činnosti na vnějších hranicích, jichž se účastní jeden či více členských států a třetí země sousedící alespoň s jedním z těchto členských států, pokud s tímto tato sousední země souhlasí, a to i na území dotčené třetí země.
 V čl. 54 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1624 se stanoví, že v případech, kdy je plánováno nasazení jednotek ve třetí zemi při činnostech, při nichž budou mít příslušníci těchto jednotek výkonné pravomoci, nebo v případech, kdy to jiné činnosti ve třetích zemích vyžadují, uzavře Unie s dotčenou třetí zemí dohodu o postavení jednotek. Dohoda o postavení jednotek se bude týkat všech aspektů nezbytných pro provádění těchto činností. Zejména v ní bude vymezen rozsah operace, občanskoprávní a trestní odpovědnost a úkoly a pravomoci příslušníků jednotek. Dohoda o postavení jednotek zajistí plné dodržování základních práv během operací.
 Na základě směrnic pro jednání přijatých Radou sjednala Evropská komise s Republikou Srbsko Dohodu o činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko (dále jen „dohoda o postavení jednotek“) s cílem vytvořit právní rámec, který na základě operačních plánů umožní jednat okamžitě, jakmile bude třeba rychlé reakce. Ačkoliv jsou migrační toky v regionu mnohem nižší než v letech 2015 a 2016, sítě organizované trestné činnosti dokáží své trasy a metody převaděčství nelegálních migrantů rychle přizpůsobit jakékoliv nové situaci. Po uzavření dohody o postavení jednotek budou odpovědné orgány Republiky Srbsko a členských států EU, koordinované Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, mnohem lépe připraveny k rychlé reakci na takový možný vývoj.
 Připojený návrh rozhodnutí Rady představuje právní nástroj pro uzavření dohody o postavení jednotek mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko.
 Dne 21. února 2017 Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Republikou Srbsko o dohodě o postavení jednotek při činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko.
 Jednání o dohodě o postavení jednotek byla zahájena dne 7. dubna 2017 a druhé kolo se uskutečnilo 11. května 2017. Nakonec bylo dohody dosaženo dne 3. srpna 2018. Dohodu o postavení jednotek parafoval komisař pro migraci, vnitřní věci a občanství D. Avramopoulos a ministr vnitra Republiky Srbsko N. Stefanović dne 20. září 2018 v Bělehradě.
 Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha dohody o postavení jednotek je pro Unii přijatelná.
 Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Šestnáct členských států má nyní s Republikou Srbsko dvoustranné dohody, které se týkají mimo jiné řady společných opatření, jako jsou hraniční kontroly, ostraha hranic, hlídkování, navracení apod. Existuje již také pracovní ujednání mezi ministerstvem vnitra Republiky Srbsko a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, které zahrnuje zejména pravidelnou účast zástupců srbské pohraniční policie – v roli pozorovatelů na území členských států a na základě souhlasu hostitelského členského státu – na koordinovaných společných operacích Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Evropský program pro migraci
 2
 je založen na čtyřech pilířích. Jedním z nich je správa hranic: ta zahrnuje lepší správu vnějších hranic EU, zejména prostřednictvím solidarity vůči členským státům, které se nacházejí na vnějších hranicích, a účinnější správu hraničních přechodů. Posílená ochrana hranic Republiky Srbsko bude mít také pozitivní dopad na vnější hranice EU, zejména na vnější hranice Bulharska, Chorvatska, Maďarska a Rumunska, jakož i na hranice Republiky Srbsko. Další posílení bezpečnosti na vnějších hranicích je také v souladu s Evropským programem pro bezpečnost
 3
 .
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Právním základem tohoto návrhu rozhodnutí Rady je čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) a čl. 79 odst. 2 písm. c) SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU.
 Uzavření dohody o postavení jednotek ze strany Evropské unie je výslovně uvedeno v čl. 54 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1624, který stanoví, že v případech, kdy je plánováno nasazení jednotek ve třetí zemi při činnostech, při nichž budou mít příslušníci těchto jednotek výkonné pravomoci, nebo v případech, kdy to jiné činnosti ve třetích zemích vyžadují, uzavře Unie s dotčenou třetí zemí dohodu o postavení jednotek.
 Podle čl. 3 odst. 2 SFEU je uzavření mezinárodní smlouvy, pokud je stanoveno legislativním aktem Unie, ve výlučné pravomoci Unie. Podle čl. 54 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1624 uzavře Evropská unie s dotčenou třetí zemí dohodu o postavení jednotek. Připojená dohoda s Republikou Srbsko tudíž spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.
 Podle čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) SFEU je pro uzavření této dohody vyžadován souhlas Evropského parlamentu.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Proporcionalita
 S ohledem na sítě organizované trestné činnosti, které rychle přizpůsobují své trasy a metody převaděčství nelegálních migrantů, je pro zlepšení kontrol na hranicích Republiky Srbsko zapotřebí zapojení EU. Dohoda o postavení jednotek je nezbytná k tomu, aby mohly odpovědné orgány Republiky Srbsko a členských států EU, koordinované Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, rychle reagovat na takový možný vývoj. Dohoda umožní Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž vyslat do Republiky Srbsko v případě náhlého přílivu nelegálních migrantů jednotky Evropské pohraniční a pobřežní stráže.
 •Volba nástroje
 Tento návrh je v souladu s čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU, jenž stanoví, že rozhodnutí o mezinárodních dohodách přijme Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu. Neexistuje žádný jiný právní nástroj, který by mohl být použit za účelem dosažení cíle vyjádřeného v tomto návrhu.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Posouzení dopadů
 Pro jednání o dohodě o postavení jednotek nebylo třeba žádné posouzení dopadů.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Jelikož se jedná o novou dohodu, nemohla být provedena hodnocení nebo kontroly účelnosti stávajících nástrojů.
 •Základní práva
 Dohoda o postavení jednotek obsahuje ustanovení, jež zajišťují, že základní práva osob dotčených činnostmi příslušníků jednotky zapojených do činnosti koordinované Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž jsou chráněna.
 Ustanovení týkající se základních práv jsou dále vysvětlena v bodě 5 „Ostatní prvky“.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Dohoda o postavení jednotek nemá sama o sobě žádné finanční dopady. Až skutečné vyslání jednotek Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž na základě operačního plánu a příslušné grantové dohody s sebou přinese náklady, které ponese rozpočet Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž. Budoucí operace v rámci dohody o postavení jednotek budou financovány prostřednictvím vlastních zdrojů Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Komise zajistí řádné monitorování plnění dohody o postavení jednotek.
 Republika Srbsko a Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž společně vyhodnotí každou společnou operaci či zásah rychlé reakce na hranicích.
 Zejména pak Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž, Republika Srbsko a členské státy, které se účastní konkrétní činnosti, vypracují na konci každé činnosti zprávu o uplatňování ustanovení dohody, včetně zpracování osobních údajů.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Oblast působnosti dohody
 Tato dohoda umožňuje Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž vysílat do Republiky Srbsko jednotky Evropské pohraniční a pobřežní stráže s výkonnými pravomocemi za účelem provádění společných operací a zásahů rychlé reakce na hranicích. Ačkoli tato dohoda nerozšiřuje oblast působnosti Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Srbsko o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda mezi ES a Republikou Srbsko o zpětném přebírání osob“)
 4
 , umožňuje rovněž jednotkám Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, aby v rámci konkrétní návratové operace pomáhaly Republice Srbsko při identifikaci osob, které mají být v souladu s dohodou mezi ES a Republikou Srbsko o zpětném přebírání osob převzaty zpět do Republiky Srbsko.
 Jednotky Evropské pohraniční a pobřežní stráže mohou být vyslány na území Republiky Srbsko pouze do regionů sousedících s vnějšími hranicemi EU a příslušníci jednotky musí mít v těchto oblastech Republiky Srbsko výkonné pravomoci, jak jsou stanoveny v operačním plánu.
 Zahájení činnosti
 Podnět k zahájení činnosti může podat agentura. Příslušné orgány Republiky Srbsko mohou agenturu požádat, aby zvážila zahájení činnosti. Provedení činnosti vyžaduje souhlas příslušných orgánů Republiky Srbsko i agentury.
 Operační plán
 Před každou společnou operací nebo zásahem rychlé reakce na hranicích musí být mezi agenturou a Republikou Srbsko dohodnut operační plán. S tímto operačním plánem musí rovněž souhlasit členský stát či členské státy sousedící s operační oblastí.
 Plán podrobně stanoví organizační a procesní prvky společné operace nebo zásahu rychlé reakce na hranicích, jako je popis a posouzení situace, operační cíl a jednotlivé cíle, druh technického vybavení, jež má být použito, plán provádění, spolupráce s jinými třetími zeměmi, jinými agenturami a institucemi Unie nebo mezinárodními organizacemi, ustanovení týkající se základních práv včetně ochrany osobních údajů, koordinace, velení, kontrola a systém komunikace a podávání zpráv, organizační ujednání a logistika, hodnocení a finanční aspekty společné operace nebo zásahu rychlé reakce na hranicích.
 Úkoly a pravomoci příslušníků jednotky
 Obecně platí, že jednotky mají oprávnění plnit úkoly a vykonávat výkonné pravomoci nezbytné pro ochranu hranic a návratové operace. Musí též dodržovat vnitrostátní právní předpisy Republiky Srbsko.
 Jednotky působí na území Republiky Srbsko pouze pod velením a za přítomnosti příslušníků pohraniční stráže nebo jiných příslušníků policie Republiky Srbsko.
 Příslušníci jednotky používají podle potřeby své vlastní uniformy, na nichž nosí viditelné identifikační osobní údaje a na rukávě modrou pásku se znakem Evropské unie a agentury. Rovněž u sebe nosí úřední doklad, aby mohli být jasně identifikováni vnitrostátními orgány Republiky Srbsko.
 Příslušníci jednotky mohou nosit služební zbraně, střelivo a vybavení, které jsou povoleny v souladu s vnitrostátními právními předpisy jejich vlastního státu a právními předpisy Republiky Srbsko. Orgány Republiky Srbsko předem informují agenturu o přípustných služebních zbraních, střelivu a vybavení, jakož i o příslušném právním rámci a podmínkách pro jejich použití.
 Příslušníci jednotky mohou se souhlasem svého vlastního státu a orgánů Republiky Srbsko a za přítomnosti příslušníků pohraniční stráže či jiných příslušníků policie Republiky Srbsko a v souladu s právními předpisy Republiky Srbsko použít sílu, včetně služebních zbraní, střeliva a vybavení. Orgány Republiky Srbsko mohou povolit příslušníkům jednotky, aby použili sílu i v nepřítomnosti jejich příslušníků pohraniční stráže. Příslušníci jednotky mohou zbraně používat pouze tehdy, pokud je to naprosto nezbytné v sebeobraně při útoku ohrožujícím jejich život nebo život jiné osoby, v souladu se srbskými právními předpisy.
 Příslušné orgány Republiky Srbsko mohou na požádání sdělit příslušníkům jednotky potřebné informace obsažené ve vnitrostátních databázích, je-li to nezbytné pro plnění jejich úkolů. Agentura může rovněž sdělit srbským příslušným orgánům informace nezbytné pro plnění operativních cílů.
 Pozastavení a ukončení činnosti
 Agentura i orgány Republiky Srbsko mohou pozastavit či ukončit činnost, pokud se domnívají, že druhá strana nedodržuje ustanovení dohody či operačního plánu.
 Výsady a imunity příslušníků jednotky
 Příslušníci jednotky jsou vyňati z trestní pravomoci Republiky Srbsko, pokud jde o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností, avšak nejsou vyňati z trestní pravomoci Republiky Srbsko, pokud jde o veškeré jejich jednání mimo výkon služebních povinností.
 V operačním plánu jsou uvedeny konkrétní činnosti vyňaté z trestní pravomoci Republiky Srbsko.
 Pokud existuje podezření, že se příslušník jednotky dopustil trestného činu, výkonný ředitel agentury před zahájením řízení před soudem příslušným soudním orgánům Republiky Srbsko dosvědčí, zda se příslušník jednotky daného jednání dopustil při výkonu svých služebních povinností, či nikoli. Výkonný ředitel agentury přijme své rozhodnutí po důkladném zvážení všech prohlášení příslušného orgánu členského státu, který dotčeného příslušníka pohraniční stráže nebo dalšího příslušného pracovníka vyslal, a příslušných orgánů Republiky Srbsko.
 Výsady poskytnuté příslušníkům jednotky a vynětí z trestní pravomoci Republiky Srbsko neznamenají, že jsou tito příslušníci vyňati z pravomoci domovského členského státu.
 Podobný režim se vztahuje na občanskoprávní a správní odpovědnost příslušníků jednotky.
 Členský stát, který dotčeného příslušníka pohraniční stráže nebo dalšího příslušného pracovníka vyslal, se může vzdát vynětí příslušníků jednotky z trestní, občanskoprávní a správní pravomoci Republiky Srbsko. Toto vzdání se vynětí musí být vždy výslovné.
 Dohoda stanoví mechanismus pro kompenzaci škod. Kompenzační mechanismus je založen na článku 42 nařízení (EU) 2016/1624 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži. Za škodu způsobenou příslušníkem jednotky při výkonu služebních povinností odpovídá Republika Srbsko. Pokud příslušník jednotky ze zúčastněného členského státu způsobil škodu při výkonu služebních povinností hrubou nedbalostí nebo úmyslným jednáním, nebo pokud se příslušník jednotky ze zúčastněného členského státu nedopustil jednání při výkonu služebních povinností, Republika Srbsko může prostřednictvím výkonného ředitele požádat agenturu, aby náhradu škody zaplatil dotčený zúčastněný členský stát. Pokud škodu způsobí zaměstnanci agentury, může Republika Srbsko požadovat, aby byla kompenzace vyplacena agenturou.
 Proti příslušníkům jednotky nemohou být provedena žádná exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno trestní nebo občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi.
 Majetek příslušníků jednotky, jenž je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením. Příslušníci jednotky nepodléhají v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.
 Na příslušníky jednotky se v souvislosti se službami poskytovanými agentuře nevztahují předpisy o sociálním zabezpečení platné v Republice Srbsko. Příslušníci jednotky jsou v Republice Srbsko také osvobozeni od všech forem zdanění platu a služebních požitků, které jim vyplácí agentura nebo jejich členské státy, a všech příjmů pocházejících odjinud než z Republiky Srbsko.
 Orgány Republiky Srbsko povolí vstup a výstup předmětů určených pro osobní potřebu příslušníků jednotky a osvobodí je od veškerých cel, daní a souvisejících poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a podobné služby týkající se těchto předmětů.
 Osobní zavazadla příslušníků jednotky mohou být podrobena prohlídce pouze tehdy, existuje-li důvodné podezření, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu příslušníků jednotky, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo upraven karanténními předpisy Republiky Srbsko. V takovém případě je prohlídka osobních zavazadel prováděna pouze v přítomnosti dotčeného příslušníka či dotčených příslušníků jednotky nebo zplnomocněného zástupce agentury.
 Doklady, korespondence a majetek příslušníků jednotky jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření. Příslušníci jednotky nemají povinnost vypovídat jako svědci.
 Úřední doklad
 Agentura vydá ve spolupráci s Republikou Srbsko každému příslušníku jednotky úřední doklad, kterým jeho držitel prokazuje svou totožnost vnitrostátním orgánům Republiky Srbsko a který slouží jako důkaz o tom, že má jeho držitel právo plnit úkoly a vykonávat pravomoci podle této dohody a operačního plánu. Úřední doklad ve spojení s platným cestovním dokladem opravňuje příslušníka jednotky ke vstupu do Republiky Srbsko bez víza či předchozího povolení. Úřední doklad se po skončení činnosti vrátí agentuře. Před začátkem uplatňování dohody a vždy při změně vzoru poskytne agentura příslušným srbským orgánům vzor tohoto akreditačního dokumentu.
 Základní práva
 Příslušníci jednotky při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí plně ctí základní práva a svobody, a to i pokud jde o přístup k azylovému řízení, lidskou důstojnost, zákaz mučení, nelidského a ponižujícího zacházení, právo na svobodu, zásadu nenavracení a zákaz hromadného vyhošťování, práva dítěte a právo na respektování soukromého a rodinného života. Nesmějí svévolně diskriminovat osoby z žádných důvodů, například na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání či přesvědčení, zdravotního postižení, věku či sexuální orientace. Veškerá opatření zasahující do těchto základních práv a svobod musí být přiměřená cílům, jež uvedená opatření sledují, a respektovat podstatu těchto základních práv a svobod.
 Každá strana musí zřídit mechanismus pro řešení stížností na údajné porušení základních práv, jehož se měli dopustit její pracovníci. Agentura vytvořila mechanismus pro podávání a vyřizování stížností uvedený v článku 72 nařízení (EU) 2016/1624 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži, a tuto povinnost tedy splnila. Pokud se orgány Republiky Srbsko rozhodnou nezřídit mechanismus, jehož konkrétním úkolem by bylo řešit stížnosti podané podle této dohody, mohl by se stížnostmi na údajné porušení základních práv zabývat veřejný ochránce práv Republiky Srbsko.
 Zpracování osobních údajů
 Členové jednotky zpracovávají osobní údaje, pokud je to nezbytné a přiměřené, v souladu s pravidly platnými pro agenturu a členské státy EU. Zpracování osobních údajů Republikou Srbsko se řídí vnitrostátními právními předpisy této země.
 Agentura, zúčastněné členské státy a orgány Republiky Srbsko vypracují na konci každé činnosti společnou zprávu o zpracování osobních údajů příslušníky jednotky. Tato zpráva se zašle úředníkovi agentury pro otázky základních práv a pověřenci agentury pro ochranu osobních údajů, jakož i příslušnému orgánu pro ochranu osobních údajů v Republice Srbsko. Úředník agentury pro otázky základních práv i pověřenec agentury pro ochranu osobních údajů informují výkonného ředitele agentury.
 Spory a výklad dohody
 Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s uplatňováním této dohody posuzují společně příslušné orgány Republiky Srbsko a zástupci agentury, která konzultuje členský stát či členské státy sousedící s Republikou Srbsko.
 Neexistuje-li předchozí ujednání, řeší se spory ohledně výkladu nebo uplatňování této dohody výhradně cestou jednání mezi Republikou Srbsko a Evropskou komisí, která konzultuje jakýkoli členský stát sousedící s Republikou Srbsko.
 Příslušné orgány pro plnění této dohody
 Příslušným orgánem pro plnění této dohody je za Republiku Srbsko ministerstvo odpovědné za vnitřní věci. Za Evropskou unii je to Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž.
 Společná prohlášení
 Obě strany berou na vědomí, že Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž bude Republiku Srbsko podporovat, aby účinně kontrolovala svou hranici s jakoukoli zemí, která není členem Evropské unie, jinými prostředky než nasazením jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže s výkonnými pravomocemi.
 Obě strany se shodly na tom, že status ani vymezení území Srbska a členských států Evropské unie podle mezinárodního práva nejsou nijak dotčeny ani touto dohodou, ani žádným jednáním při plnění dohody stranami nebo jejich jménem, včetně stanovení operačních plánů nebo účasti na přeshraničních operacích.
 Podobně se ve společném prohlášení k dohodě odráží i těsná součinnost Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska při provádění, uplatňování a rozvíjení schengenského acquis.
 2018/0409 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o postavení jednotek při činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) a čl. 79 odst. 2 písm. c) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
 5
 ,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)V souladu s rozhodnutím Rady 2018/XXX ze dne [...] byla dne [...] [kým] podepsána Dohoda mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko (dále jen „dohoda o postavení jednotek“), s výhradou jejího uzavření.
 (2)V čl. 54 odst. 4 nařízení (EU) 2016/1624
 6
 se stanoví, že v případech, kdy je plánováno nasazení jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže ve třetí zemi k provádění činností, při nichž budou mít příslušníci těchto jednotek výkonné pravomoci, nebo v případech, kdy to jiné činnosti ve třetích zemích vyžadují, uzavře Unie s dotčenou třetí zemí dohodu o postavení jednotek. Dohoda o postavení jednotek by se měla týkat všech aspektů nezbytných pro provádění těchto činností.
 (3)Podle této dohody o postavení jednotek mohou být jednotky Evropské pohraniční a pobřežní stráže v souladu s operačním plánem urychleně vyslány na území Republiky Srbsko a mohou reagovat na nynější přesun migračních toků směrem k pobřežní trase a pomoci při správě vnějších hranic a v boji proti převaděčství nelegálních migrantů.
 (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
 7
 ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
 8
 ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (6)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (7)Dohoda o postavení jednotek by proto měla být schválena jménem Evropské unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dohoda mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.
 Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Evropské unie oznámení v souladu s čl. 13 odst. 2 dohody vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou vázána.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 251, 16.9.2016, s. 1.
 (2)
 COM(2015) 240 final.
 (3)
 COM(2015) 185 final.
 (4)
 Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 46.
 (5)
 Úř. věst. C..., ..., s ... .
 (6)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 ze dne 14. září 2016 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 a zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007, nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES (Úř. věst. L 251, 16.9.2016, s. 1).
 (7)
 Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (8)
 Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 7.12.2018
 COM(2018) 797 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o postavení jednotek při činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko
 PŘÍLOHA
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Republikou Srbsko o činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko
 EVROPSKÁ UNIE
 a REPUBLIKA SRBSKO,
 dále jen „strany“,
 VZHLEDEM k tomu, že mohou nastat situace, kdy může Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž koordinovat operativní spolupráci mezi členskými státy EU a Republikou Srbsko, a to i na území Republiky Srbsko,
 VZHLEDEM k tomu, že by měl být stanoven právní rámec v podobě dohody o postavení jednotek pro situace, v nichž mohou mít příslušníci jednotek Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž výkonné pravomoci na území Republiky Srbsko,
 VZHLEDEM k tomu, že strany při provádění této dohody o postavení jednotek řádně zohledňují připojená prohlášení,
 BEROUCE v úvahu, že při provádění všech činností na území Republiky Srbsko by Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž měla plně dodržovat základní práva,
 SE ROZHODLY UZAVŘÍT TUTO DOHODU:
 Článek 1
 Oblast působnosti dohody
 1. Tato dohoda zahrnuje všechny prvky spolupráce mezi Republikou Srbsko a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž nezbytné pro provádění činností Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, které se mohou uskutečnit na území Republiky Srbsko a při kterých mohou mít příslušníci jednotek Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž výkonné pravomoci.
 2.Tato dohoda nerozšiřuje oblast působnosti Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Srbsko o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda mezi EU a Republikou Srbsko o zpětném přebírání osob“). Pokud jde o na návratové operace definované v čl. 2 písm. d), tato dohoda se týká pouze poskytování operativní podpory pro návratové operace, které jsou vykonávány v souladu s dohodou mezi EU a Republikou Srbsko o zpětném přebírání osob.
 3.Tato dohoda se vztahuje na Republiku Srbsko. Tato dohoda se nevztahuje na Kosovo
 1
 *.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „činností“ společná operace, zásah rychlé reakce na hranicích či návratová operace;
 b)
 „společnou operací“ činnost zaměřená na potírání nedovoleného přistěhovalectví nebo přeshraniční trestné činnosti nebo na poskytování rozsáhlejší technické a operativní pomoci na vnějších hranicích členského státu sousedícího s Republikou Srbsko a prováděná na území Republiky Srbsko;
 c)
 „zásahem rychlé reakce na hranicích“ činnost zaměřená na rychlé odvrácení situace zvláštní a nepřiměřené výzvy na hranicích Republiky Srbsko se sousedním členským státem a prováděná po omezenou dobu na území Republiky Srbsko;
 d)
 „návratovou operací“ operace organizovaná nebo koordinovaná agenturou, při níž jeden či více členských států poskytuje technickou a operativní posilu a osoby, u nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o návratu, jsou navraceny z jednoho či více členských států buď nuceně, nebo dobrovolně do Republiky Srbsko v souladu s Dohodou mezi Evropským společenstvím a Republikou Srbsko o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob;
 e)
 „ochranou hranic“ kontrola osob, cestovních dokladů, dopravních prostředků a předmětů prováděná při překračování státní hranice, jež spočívá v hraničních kontrolách na hraničních přechodech a v ostraze hranic mezi hraničními přechody;
 f)
 „příslušníkem jednotky“ pracovník agentury nebo příslušník jednotky pohraniční stráže a další příslušní pracovníci ze zúčastněných členských států, včetně příslušníků pohraniční stráže a dalších příslušných pracovníků dočasně přidělených do agentury členskými státy, kteří mají být vysláni při určité činnosti;
 g)
 „členským státem“ členský stát Evropské unie;
 h)
 „domovským členským státem“ členský stát, jehož příslušníkem pohraniční stráže či dalším příslušným pracovníkem je příslušník jednotky;
 i)
 „osobními údaji“ veškeré údaje o identifikované či identifikovatelné fyzické osobě; identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, kterou lze přímo či nepřímo identifikovat, zejména s odkazem na určitý identifikátor, například jméno, identifikační číslo, tj. jedinečné občanské identifikační číslo, lokační údaje, síťový identifikátor nebo s odkazem na jednu či více zvláštních charakteristik fyzické, fyziologické, genetické, psychické, ekonomické, kulturní nebo společenské identity této fyzické osoby;
 j)
 „zúčastněným členským státem“ členský stát, který se poskytnutím technického vybavení, příslušníků pohraniční stráže či dalších příslušných pracovníků vyslaných v rámci jednotek účastní činnosti v Republice Srbsko;
 k)
 „agenturou“ Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž zřízená nařízením (EU) 2016/1624 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži.
 Článek 3
 Zahájení činnosti a operační plán
 1. Podnět k zahájení činnosti může příslušným orgánům Republiky Srbsko podat agentura. Příslušné orgány Republiky Srbsko mohou agenturu požádat, aby zvážila zahájení činnosti.
 2. Provedení činnosti vyžaduje souhlas příslušných orgánů Republiky Srbsko i agentury.
 3. Agentura a Republika Srbsko se dohodnou na společném operačním plánu pro každou společnou operaci nebo zásah rychlé reakce na hranicích. Evropská komise zajistí, aby byla dodržena ustanovení čl. 54 odst. 3 nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži.
 Plán podrobně stanoví organizační a procesní prvky společné operace nebo zásahu rychlé reakce na hranicích, jako je popis a posouzení situace, operační cíl a jednotlivé cíle, druh technického vybavení, jež má být použito, plán provádění, spolupráce s jinými třetími zeměmi, jinými agenturami či institucemi Unie nebo mezinárodními organizacemi, ustanovení týkající se základních práv včetně ochrany osobních údajů, koordinace, velení, kontrola a systém komunikace a podávání zpráv, organizační ujednání a logistika, hodnocení a finanční aspekty společné operace nebo zásahu rychlé reakce na hranicích. Hodnocení společné operace nebo zásahu rychlé reakce na hranicích společně provede příslušný orgán Republiky Srbsko a agentura.
 Článek 4
 Úkoly a pravomoci příslušníků jednotky
 1.Příslušníci jednotky mají oprávnění plnit úkoly a vykonávat výkonné pravomoci nezbytné pro ochranu hranic a návratové operace.
 2.Příslušníci jednotky musí též dodržovat vnitrostátní právní předpisy Republiky Srbsko.
 3.Příslušníci jednotky mohou plnit úkoly a vykonávat pravomoci na území Republiky Srbsko pouze pod velením a za přítomnosti příslušníků pohraniční stráže nebo jiných příslušníků policie Republiky Srbsko. Příslušný orgán Republiky Srbsko vydává podle potřeby povely jednotce v souladu s operačním plánem. Příslušný orgán Republiky Srbsko může příslušníky jednotek zmocnit k tomu, aby jednali jeho jménem, pokud celková odpovědnost a velitelské a řídicí funkce plní i nadále příslušníci pohraniční stráže nebo jiní příslušníci policie Republiky Srbsko, kteří jsou trvale přítomni.
 Agentura může prostřednictvím svého koordinátora sdělovat příslušnému orgánu Republiky Srbsko své názory na velení jednotce. V takovém případě vezme příslušný orgán Republiky Srbsko tyto názory v úvahu a v největší možné míře se jimi řídí.
 Nejsou-li povely vydávané jednotce v souladu s operačním plánem, informuje o tom koordinátor neprodleně výkonného ředitele agentury. Výkonný ředitel může přijmout příslušná opatření, včetně pozastavení či ukončení činnosti.
 4.Příslušníci jednotky používají při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí své vlastní uniformy. Příslušníci jednotky nosí alespoň viditelné identifikační osobní údaje a na rukávě modrou pásku se znakem Evropské unie a agentury. Pro účely prokázání identity příslušným orgánům Republiky Srbsko nosí u sebe příslušníci jednotky stále úřední doklad uvedený v článku 7.
 5.Při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí mohou příslušníci jednotky nosit služební zbraně, střelivo a vybavení, které jsou povoleny v souladu s vnitrostátním právem domovského členského státu. Republika Srbsko před vysláním příslušníků jednotky informuje agenturu o přípustných služebních zbraních, střelivu a vybavení, jakož i o příslušném právním rámci a podmínkách pro jejich použití. Agentura předloží příslušnému orgánu Republiky Srbsko předem seznam služebních zbraní příslušníků jednotky, zejména informace o typu a sériovém čísle zbraní a typu a množství střeliva.
 6.Příslušníci jednotky jsou při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí oprávněni použít sílu, včetně služebních zbraní, střeliva a vybavení, se souhlasem domovského členského státu a Republiky Srbsko, za přítomnosti příslušníků pohraniční stráže nebo jiných příslušníků policie Republiky Srbsko a v souladu s vnitrostátním právem tohoto státu. Republika Srbsko může povolit příslušníkům jednotky, aby použili sílu v nepřítomnosti příslušníků pohraniční stráže nebo jiných příslušníků policie Republiky Srbsko. Příslušníci jednotky mohou zbraně používat pouze tehdy, pokud je to naprosto nezbytné v sebeobraně při útoku ohrožujícím jejich život nebo život jiné osoby, v souladu s vnitrostátními právními předpisy Republiky Srbsko.
 7.Příslušný orgán Republiky Srbsko může na požádání sdělit příslušníkům jednotky potřebné informace obsažené ve vnitrostátních databázích, je-li to nezbytné pro plnění operačních cílů uvedených v operačním plánu a pro provádění činností. Příslušníkům jednotky mohou být sděleny pouze informace o relevantních skutečnostech, které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů a výkon jejich pravomocí. Agentura může příslušným orgánům Republiky Srbsko sdělit relevantní informace, které jsou nezbytné pro plnění operačních cílů uvedených v operačním plánu a pro provádění společných činností.
 8. Pro účely plnění operačních cílů uvedených v operačním plánu a provádění činností si příslušný orgán Republiky Srbsko a příslušníci jednotky mohou vyměňovat další informace a zjištění.
 9. Příslušníci jednotky podle odstavců 1 a 3 až 6 nezahrnují zaměstnance agentury.
 Článek 5
 Pozastavení a ukončení činnosti
 1. Výkonný ředitel agentury může poté, co písemně informuje příslušný orgán Republiky Srbsko, pozastavit či ukončit činnost, pokud Republika Srbsko řádně neprovádí ustanovení této dohody či operační plán. Výkonný ředitel oznámí příslušnému orgánu Republiky Srbsko důvody tohoto rozhodnutí.
 2. Republika Srbsko může poté, co písemně informuje agenturu, pozastavit či ukončit činnost, pokud agentura nebo kterýkoli zúčastněný členský stát řádně neprovádí ustanovení této dohody či operační plán. Příslušný orgán Republiky Srbsko oznámí agentuře důvody tohoto rozhodnutí.
 3. Výkonný ředitel agentury nebo Republika Srbsko mohou pozastavit či ukončit činnost zejména v případě porušení základních práv, porušení zásady nenavracení nebo porušení pravidel pro ochranu osobních údajů.
 4. Ukončením činnosti nejsou dotčena žádná práva ani povinnosti vyplývající z uplatňování této dohody či operačního plánu před takovým ukončením.
 Článek 6
 Výsady a imunity příslušníků jednotky
 1. Doklady, korespondence a majetek příslušníků jednotky jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření povolených podle odstavce 6 tohoto článku.
 2. Příslušníci jednotky jsou vyňati z trestní pravomoci Republiky Srbsko, pokud jde o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 V případě obvinění z trestného činu, kterého se dopustil příslušník jednotky, informuje příslušný orgán uvedený v čl. 12 odst. 1 této dohody neprodleně výkonného ředitele agentury a příslušný orgán domovského členského státu.
 Po důkladném zvážení všech prohlášení domovského členského státu a Republiky Srbsko a na základě informací poskytnutých oběma stranami potvrdí výkonný ředitel agentury, zda k dotyčnému jednání došlo při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 V případě, že výkonný ředitel agentury potvrdí, že k dotyčnému jednání došlo při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem, bude příslušník jednotky vyňat z trestní pravomoci Republiky Srbsko a toto vynětí se bude týkat jednání při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 3. Příslušníci jednotky jsou vyňati z občanskoprávní a správní pravomoci Republiky Srbsko, pokud jde o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 Je-li zahájeno jakékoli občanskoprávní řízení proti příslušníkům jednotky před jakýmkoli soudem, informuje příslušný orgán uvedený v čl. 12 odst. 1 této dohody neprodleně výkonného ředitele agentury a příslušný orgán domovského členského státu.
 Po důkladném zvážení všech prohlášení domovského členského státu a Republiky Srbsko a na základě informací poskytnutých oběma stranami potvrdí výkonný ředitel agentury, zda k dotyčnému jednání došlo při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 V případě, že výkonný ředitel agentury potvrdí, že k dotyčnému jednání došlo při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem, bude příslušník jednotky vyňat z občanskoprávní a správní pravomoci Republiky Srbsko a toto vynětí se bude týkat jednání při výkonu služebních povinností příslušníka jednotky v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem.
 4. V souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku se domovský členský stát může případně vzdát vynětí příslušníků jednotky z trestní, občanskoprávní a správní pravomoci Republiky Srbsko. Toto vzdání se vynětí musí být vždy výslovné.
 5. Příslušníci jednotky nemají povinnost vypovídat jako svědci.
 6.Za všechny škody způsobené příslušníkem jednotky při výkonu služebních povinností v rámci činností prováděných v souladu s operačním plánem odpovídá Republika Srbsko.
 Je-li škoda způsobena hrubou nedbalostí nebo úmyslným jednáním, nebo pokud se příslušník jednotky ze zúčastněného členského státu nedopustil jednání při výkonu služebních povinností, může Republika Srbsko prostřednictvím výkonného ředitele požádat o zaplacení kompenzace dotčený zúčastněný členský stát.
 Je-li škoda způsobena hrubou nedbalostí nebo úmyslným jednáním, nebo pokud se příslušník jednotky, který je pracovníkem agentury, nedopustil jednání při výkonu služebních povinností, může Republika Srbsko požádat o zaplacení kompenzace agenturu.
 V případě škody způsobené v Republice Srbsko v důsledku vyšší moci nenese žádnou odpovědnost ani Republika Srbsko, ani zúčastněný členský stát, ani agentura.
 7. Proti příslušníkům jednotky nemohou být provedena žádná exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno trestní nebo občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek příslušníků jednotky, u kterého výkonný ředitel agentury dosvědčí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Příslušníci jednotky nepodléhají v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.
 8. Vynětí příslušníků jednotky z pravomoci Republiky Srbsko neznamená jejich vynětí z pravomoci příslušného domovského členského státu.
 9. Na příslušníky jednotky se v souvislosti se službami poskytovanými agentuře nevztahují předpisy o sociálním zabezpečení platné v Republice Srbsko.
 10. Příslušníci jednotky jsou v Republice Srbsko osvobozeni od všech forem zdanění platu a služebních požitků, které jim vyplácí agentura nebo domovský členský stát, a všech příjmů pocházejících odjinud než z Republiky Srbsko.
 11. Republika Srbsko povolí v souladu s právními předpisy, které případně přijme, vstup předmětů určených pro osobní potřebu příslušníků jednotky a osvobodí je od veškerých cel, daní a souvisejících poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a podobné služby. Republika Srbsko také povolí vývoz těchto předmětů.
 12. Osobní zavazadla příslušníků jednotky mohou být podrobena prohlídce pouze tehdy, existuje-li důvodné podezření, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu příslušníků jednotky, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo upraven karanténními předpisy Republiky Srbsko. V takovém případě je prohlídka osobních zavazadel prováděna pouze v přítomnosti dotčeného příslušníka či dotčených příslušníků jednotky nebo zplnomocněného zástupce agentury.
 Článek 7
 Úřední doklad
 1. Agentura vydá ve spolupráci s Republikou Srbsko každému příslušníku jednotky doklad v úředním jazyce či jazycích Republiky Srbsko a v úředním jazyce orgánů Evropské unie, kterým jeho držitel prokazuje svou totožnost vnitrostátním orgánům Republiky Srbsko a který slouží jako důkaz o tom, že má právo plnit úkoly a vykonávat pravomoci uvedené v článku 4 této dohody a v operačním plánu. Tento doklad obsahuje o každém příslušníku tyto údaje: jméno a státní příslušnost, hodnost nebo název pracovní pozice; aktuální digitální fotografii a úkoly, k jejichž provádění je během svého vyslání oprávněn. Dále bude na dokladu uvedeno, že jeho držitel má právo pobývat na území Republiky Srbsko po dobu trvání činnosti bez dalších postupů.
 2. Úřední doklad ve spojení s platným cestovním dokladem opravňuje příslušníka jednotky ke vstupu do Republiky Srbsko bez víza či předchozího povolení.
 3. Úřední doklad se po skončení činnosti vrátí agentuře.
 4. Agentura poskytne příslušnému orgánu Republiky Srbsko vzor úředního dokladu uvedeného v odstavci 1 před zahájením uplatňování této dohody a vždy, když se jeho vzor změní.
 Článek 8
 Základní práva
 1. Příslušníci jednotky při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí plně ctí základní práva a svobody, zejména pokud jde o přístup k azylovému řízení, lidskou důstojnost, zákaz mučení, nelidského a ponižujícího zacházení, právo na svobodu, zásadu nenavracení a zákaz hromadného vyhošťování, práva dítěte a právo na respektování soukromého a rodinného života. Při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí nesmějí z žádných důvodů diskriminovat osoby, zejména nikoli na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání či přesvědčení, zdravotního postižení, věku či sexuální orientace. Veškerá opatření zasahující do základních práv a svobod, která učiní při plnění svých úkolů a výkonu pravomocí, musí být přiměřená cílům, jež uvedená opatření sledují, a respektovat podstatu těchto základních práv a svobod.
 2. Každá strana využívá stávající mechanismus pro řešení stížností na údajné porušení základních práv, jehož se měli dopustit její pracovníci při výkonu svých služebních povinností v rámci společné operace, zásahu rychlé reakce na hranicích nebo návratové operaci prováděných podle této dohody.
 Článek 9
 Zpracování osobních údajů
 1. Zpracování osobních údajů se provádí pouze tehdy, je-li to nezbytné pro plnění této dohody Republikou Srbsko, agenturou nebo zúčastněnými členskými státy.
 2. Zpracování osobních údajů příslušným orgánem Republiky Srbsko se řídí vnitrostátními právními předpisy této země.
 3. Zpracování osobních údajů pro administrativní účely agenturou a zúčastněným členským státem či státy, včetně v případě předávání osobních údajů Republice Srbsko, se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů, směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, rámcovým rozhodnutím Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech a opatřeními přijatými agenturou pro uplatňování nařízení (ES) č. 45/2001 uvedenými v čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1624.
 4. V případě, kdy zpracování osobních údajů zahrnuje jejich předávání, určí členské státy a agentura při předávání osobních údajů příslušnému orgánu Republiky Srbsko jakákoli omezení přístupu k nim či omezení jejich použití, ať obecná, nebo konkrétní, a to i v souvislosti s předáváním, vymazáním nebo zničením informací. Pokud potřeba těchto omezení vyjde najevo po předání osobních údajů, členské státy a agentura o tom uvědomí příslušný orgán Republiky Srbsko.
 5. Osobní údaje shromážděné a dále zpracované při určité činnosti pro administrativní účely může zpracovávat agentura, zúčastněný členský stát a příslušný orgán Republiky Srbsko v souladu s platnými právními předpisy o ochraně údajů.
 Pro účely provádění této dohody vede příslušný orgán Republiky Srbsko záznamy o osobních údajích shromážděných a dále zpracovávaných podle tohoto článku. Uvedené záznamy se vedou o těchto údajích: jménu a příjmení, datu narození, místu narození, zemi původu, čísle a typu osobních nebo jiných dokladů, místu a čase zpracování údajů a důvodu pro sběr a zpracování údajů.
 Údaje obsažené v těchto záznamech se uchovávají po dobu tří let od jejich sběru.
 6. Agentura, zúčastněné členské státy a Republika Srbsko vypracují na konci každé činnosti společnou zprávu o uplatňování odstavců 1 až 5 tohoto článku. Tato zpráva se zašle příslušným orgánům Republiky Srbsko, úředníkovi agentury pro otázky základních práv a pověřenci agentury pro ochranu osobních údajů. Úředník agentury pro otázky základních práv a pověřenec agentury pro ochranu osobních údajů informují výkonného ředitele agentury.
 Článek 10
 Spory a výklad dohody
 1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s uplatňováním této dohody posuzují společně příslušné orgány Republiky Srbsko a zástupci agentury.
 2. Neexistuje-li předchozí ujednání, řeší se spory ohledně výkladu nebo uplatňování této dohody výhradně cestou jednání mezi příslušnými orgány Republiky Srbsko a Evropskou komisí.
 3. Pro účely odstavců 1 a 2 musí být Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a Evropská komise v neustálém kontaktu s členským státem nebo členskými státy sousedícími s operační oblastí.
 Článek 11
 Vztah k dalším mezinárodním závazkům
 Touto dohodou nejsou dotčeny závazky přijaté Republikou Srbsko nebo Evropskou unií na základě mezinárodních smluv a dohod v souladu s obecně uznávanými zásadami mezinárodního práva a není jí dotčeno jejich uplatňování.
 Článek 12
 Příslušné orgány pro plnění této dohody
 1. Příslušným orgánem pro plnění této dohody je v Republice Srbsko ministerstvo odpovědné za vnitřní věci.
 2. Příslušným orgánem Evropské unie pro plnění této dohody je agentura.
 Článek 13
 Vstup v platnost, trvání, pozastavení a vypovězení dohody
 1. Tuto dohodu schválí strany v souladu se svými vnitřními právními postupy.
 2. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí dokončení vnitřních právních postupů podle odstavce 1.
 3. Dohoda může být vypovězena nebo pozastavena písemnou dohodou mezi stranami nebo ji může jednostranně vypovědět kterákoliv ze stran. V druhém uvedeném případě oznámí strana, která si přeje dohodu vypovědět nebo pozastavit, svůj záměr písemně a diplomatickou cestou druhé straně.
 Pozastavení nabývá účinku deset (10) pracovních dnů po obdržení oznámení.
 Vypovězení nabývá účinku prvním dnem druhého měsíce následujícího po měsíci, kdy bylo učiněno oznámení.
 4. Oznámení učiněná v souladu s tímto článkem se zašlou v případě Evropské unie Generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie a v případě Republiky Srbsko ministerstvu zahraničních věcí Republiky Srbsko.
 V .... dne .....
 Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a srbském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČL. 2 PÍSM. b)
 Strany dohody berou na vědomí, že Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž bude Republiku Srbsko podporovat, aby účinně kontrolovala svou hranici s jakoukoli zemí, která není členem Evropské unie, jinými prostředky než nasazením jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže s výkonnými pravomocemi.
 Společné prohlášení o statusu a vymezení území
 Status a vymezení území Srbska a území, na nichž platí Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, podle mezinárodního práva nejsou nijak dotčeny ani touto dohodou, ani žádným jednáním při plnění dohody stranami nebo jejich jménem, včetně stanovení operačních plánů nebo účasti na přeshraničních operacích.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO A LICHTENŠTEJNSKO
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
 Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Republiky Srbsko na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o činnostech prováděných Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž v Republice Srbsko za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.
 (1)
 * Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244/1999 a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.


jurisdiction: US

text:
A shrinking in the amount of property owned by a testatrix and property over which she had a power of testamentary appointment has made it impossible under existing conditions to satisfy the devises and bequests by her, and raised questions of relative position of the beneficiaries and the incidence of the loss. The Safe Deposit Trust Company, trustee under the will which created the power and executor under the second will, has sought instructions from the court of equity, and the present appeals have been taken, by parties affected, from rulings in the decree.
 Miss Mary Bowie Dulin, of Baltimore City, dying in 1917, left by her will property known as 200 and 202 East Pratt street in that city, and all the residue of her estate besides, to the Safe Deposit Trust Company in trust to pay the income to her sister, Mrs. Louise D. Henry, during her life, gave Mrs. Henry a power of testamentary appointment over the remainder, and provided that property not disposed of by her under the power should be held in trust for the benefit of devisees and legatees specified by Miss Dulin herself, as follows:
 First, she directed that the Pratt street property, if not disposed of by Mrs. Henry, should go to their cousin, Louise Reifsnider Creecy, her heirs and assigns, absolutely and free of the trust; *Page 31
 Second, out of the remaining property she provided that securities or property of $10,000 in value should be set apart and held in trust to pay the income to Margaret Bolling Henry (now Mrs. Donoho) until she should attain the age of 18 years, when she should receive the property absolutely, free of the trust. Mrs. Donoho attained that age before the death of Mrs. Henry.
 Then out of any that might still remain, after Mrs. Donoho's portion should be so set apart or paid over, two portions, each of $10,000 in value, were to be set apart to pay the income from each to Virginia Davidson and Leila Way, respectively, during life, with remainders, free of the trusts, to specified religious corporations not concerned in this case. These last two trust funds were to abate together, pro rata, in case of an insufficiency of assets to pay them.
 Mrs. Henry, dying 15 years later, in 1932, a widow without children or descendants, left a will divided into four main parts, with these in turn divided into numbered items or paragraphs. The first, without relevancy in the case, bequeathed property received from her husband's estate and kept distinct by his widow. The second part contained provisions with regard to the property of Miss Dulin, over which the testatrix had the power of appointment. With some corporate names abbreviated and figures only used for sums of money, the relevant items or paragraphs are these:
 Part II.
 "1. * * * In the exercise of the power so given to me I will and direct that after my death said Trustee shall pay and set apart out of the principal of the estate so held by it, in addition to the specific and pecuniary devises and legacies absolute and in trust which my sister's will directs be paid and set apart out of said trust fund, the following legacies and trust funds, viz:
 "To Josephine Anderson, (my maid), $1,000.
 "To Elting F. Riefsnider, $1,000.
 "To the Home for the Aged and Orphans of the Baltimore *Page 32
 Conference of the Methodist Episcopal Church, etc., $5,000.
 "To the Safe Deposit and Trust Company of Baltimore the sum of $10,000 in trust to pay the net income therefrom to Leila Way during her life and upon her death the trust shall cease and the principal shall be paid over absolutely to my residuary legatees, viz.: Scarritt College, Vestry of Emmanuel Church, and the Home for Incurables of Baltimore City.
 "To the Safe Deposit and Trust Company of Baltimore such sum as in its judgment is sufficient to produce a clear annual income of $1,200 in trust to pay, accounting from my death in equal monthly instalments, to my butler, James W. Nichols, during his life $900 per annum, and to my chauffeur, Nevitt Roberts, during his life $300 per annum, and upon the death of the first thereof to die to distribute so much of said trust fund as in its opinion it may deem proper, and upon the death of the survivor to distribute the whole of the trust fund then in its hands equally among my said residuary legatees." A codicil increased the butler's annuity to $1,200.
 "2. Said Trustee shall also pay out of the principal of the residue of my sister's estate the inheritance taxes upon the legacies left by the preceding item and also the inheritance taxes upon the legacies and devises made by my said sister's Will after my death.
 "3. The Residue of said trust fund held under my said sister's will after the satisfaction of the specific gifts and devises made therein effective after my death and the specific gifts thereof herein made, absolute and in trust, (the trust fund which would have been set aside for Miss Virginia Davidson had she survived being payable at my death to the remaindermen named therein) her residuary legatee having died some years ago, I give in equal shares to Scarritt College, Emmanuel Protestant Episcopal Church and the Home for Incurables of Baltimore City."
 Part III relates to property not concerned in these appeals. Part IV disposes of the property of the testatrix *Page 33
 herself, as distinguished from any appointed property. It includes numerous legacies, none of which need be specified here, except items numbered 8 and 9, as follows:
 "8. I give, devise and bequeath all of the rest, residue and remainder of my estate and all property and estate over which I have or may have any power of testamentary disposition except as herein specifically given or appointed, in equal shares to Scarritt College, Vestry of Emmanuel Protestant Episcopal Church, and the Home for Incurables of Baltimore City.
 "9. I will and direct that any inheritance or succession taxes upon the legacies or devises given by the preceding items of this Will, or upon any beneficial interest therein, the payment of which is not hereinbefore provided for, shall be paid by my Executor out of my residuary estate, so that the respective legatees and devisees thereof will receive the said legacies and devises free of such tax."
 The codicil to Mrs. Henry's will, executed December 10th, 1930, contains the following relevant provision:
 "By Paragraph 3, Part 2, of my Will I give the residue of the estate of my sister, Mary Bowie Dulin, as therein set forth and I do now hereby further provide that should my own absolute estate which is disposed of by Part 4 of my Will be insufficient to pay the legacies therein and herein provided for then any deficiency therein shall be paid out of the estate of my said sister, Mary Bowie Dulin."
 The first questions, in the order of argument, are those of the positions of the remainders in the trusts of the appointed property for the benefit of Leila Way, the butler, and the chauffeur during their lives. Does Mrs. Henry's provision that upon the death of Leila Way the trust shall cease, "and the principal shall be paid over absolutely to my residuary legatees, viz:" the three corporations, bequeath the principal to them as specific legatees, or does it mean that they shall take the principal only as part of the residuary estate, if, not being absorbed in the payment of general pecuniary legacies, the principal survives and forms part of that residuary estate? *Page 34
 And does the accompanying provision that, after the deaths of the butler or the chauffeur, or both, the trustees shall distribute a proper proportion or the whole of their trust fund, "equally among my said residuary legatees," bequeath the fund to the said legatees specifically, or only as part of the residuary estate if it survives payment of the other legacies? The two provisions are similar. In the first, the names of the three corporations are explanatory, identifying the residuary legatees, "viz: Scarritt College, etc." In the second, this is put in the ordinary manner of repetition: "My said residuary legatees." "It would be a strange interpretation of a will to give directly opposite constructions to the same words in two sentences standing in juxtaposition, and both relating to personally, and when the second, in its concluding language, makes direct reference to the first." Woodland v. Wallis, 6 Md. 151, 167. Miller,Construction of Wills, sec. 25.
 The lower court concluded that the funds were meant to fall into the residuary estate, and to come to the legatees, if at all, only after satisfaction of the other legacies. "The remainder will pass to the said institutions," the decree is, "in their capacities as residuary legatees of the residue of the appointed property under the will of Louise D. Henry, and consequently said residuary legatees can take no benefit therefrom unless and until all general pecuniary legacies payable out of the Estate of the said Mary Bowie Dulin, deceased. * * * including the legacies of the deficiencies of the legacies bequeathed in Part IV of the will of Louise D. Henry, deceased, have been paid in full, together with interest thereon as hereinafter specified, and the collateral inheritance tax thereon."
 As the parties all agree, it is plain that the testatrix, Mrs. Henry, planned her gifts without contemplating the possibility of reduction in the amount of her sister's property over which she had the power of appointment, or at least without contemplating the possibility of its reduction *Page 35
 below the point of sufficiency for payment of all legacies. On the contrary, in her confidence in its sufficiency, she provided in her codicil for an increase in the butler's annuity to be paid out of it, and for the payment from it of any deficiencies in her own property to pay legacies. Here, therefore, as often happens, the problem is to determine not exactly the intention of the testatrix with respect to a reduced fund, but her understanding or conceptions of the gifts made. The court is then to let the consequences follow from these. It is not within the court's province, of course, to work out a plan better suited to the changed circumstances or one that we think Mrs. Henry would have adopted if she had anticipated the losses, and then to accept that as intended by her. We must proceed from the opposite direction; from the expressions in the will, we must, if possible, find her conceptions of her gifts, and let those control. West v. Sellmayer, 150 Md. 478, 480, 133 A. 333. There are no legal rules to prevail over the intention here. And the rules or principles announced in cited decisions on other wills must be kept subordinate to the intention, however it may appear.Miller, Construction of Wills, sec. 16. "The chief impediment to the fulfilment of intention appears to be authority." Ram,Exposition of Wills, 267 (8 Law Lib.); Board of Home Missionsv. Lynch, 168 Md. 117, 176 A. 619. The case, however, affords only slender clues at best.
 We find no explicit direction either that these legacies in remainder be deferred to the payment of general pecuniary legacies, or on the other hand, that they stand on an equal footing with them. The direction to pay them over absolutely and free of the trust would be appropriate for ending the trust in either case, and seems to leave the problem unsolved. We take the naming of the residuary legatees in the first clause, as we have said, to be explanatory, identifying the residuary legatees, so that the effect is the same as if the gift had been merely "to my residuary legatees." Mrs. Henry, as appears in *Page 36
 the later clauses, had selected the three corporations as residuary legatees of both the appointed property and of her own distinct property, in substitution for the residuary legatee selected by Miss Dulin, but since deceased. If she intended that the property in remainder should come to them as parts of the residuary estate, still, the intervention of the two life interests would distinguish the gifts in remainder from the gift in the general residuary clause, and require separate references to her intention in the earlier clauses. And the repetition of their names in the first clause would seem to have been a natural result of her having substituted legatees of her own selection for the one named by Miss Dulin herself, and would not alone signify an intention to make them specific legatees.
 The subsequent clause, disposing of the residue of appointed property generally, refers to the payment, first, of the specific gifts and devises previously made, but whether that includes among these specific gifts and devises the previous remainders to the residuary legatees depends upon the answer to the question at issue, whether Mrs. Henry meant the property to pass to the residuary legatees specifically, on an equality with pecuniary legatees named in other clauses, or to pass to them as parts of the residuary estate. We find no help in the evidence of Mrs. Henry's attendance at Emmanuel Church, and her continuation of ownership of the pew which her husband had held; nor do we think there is in the will any substantial indication of a preference of individuals over corporations named.
 On the whole, avoiding repetition of further arguments, this court is of opinion that, in view of the facts that the three corporations were the residuary legatees selected by Mrs. Henry for both the appointed property and her own, were omitted from among a large number of specific legatees elsewhere, and were described in these first clauses as residuary legatees, the lower court was justified in concluding that her reference in those clauses to her *Page 37
 residuary legatees indicated an intention that they should take, here as elsewhere, only from the residue after payment of specific legacies. The provision of the decree on this subject, contested in the appeals numbered 8, 9, and 11, is affirmed. The adoption of this conclusion renders it unnecessary to consider some other questions argued, because the parties to the appeals are without interest in the decision of them. These are questions of priority between the pecuniary legatees of the appointed property. The appellants, relegated to the residue of that property, would not be parties in interest. One such question is whether, when Mrs. Henry made gifts from the appointed property "in addition" to those of Miss Dulin which were adopted, the added gifts were placed on an equal footing with Miss Dulin's gift to Mrs. Donoho, preferred as it was in Miss Dulin's will, or subject to a priority in that gift. As all are preferred to the legatees of the residue, the latter would be unaffected by the decision. And Mrs. Donoho, of course, accepts the decision below.
 A second such question is whether Mrs. Henry's direction in her codicil, that in case of a deficiency in her own estate to pay the legacies from it, they should be paid from the estate of Miss Dulin, amounts to gifts of general pecuniary legacies of so much from the Dulin estate on a parity with the other pecuniary legacies, or whether it amounts to gifts from the residue of that estate only. However they might be placed with relation to the previous legacies, all are prior in right to the three corporate legatees of the residue, and Mrs. Donoho, the only remaining appellant, does not contest the point.
 The questions raised and argued in the briefs of the three corporate appellants do not include still other questions argued orally, and under Rule 39 of this court, need not be discussed. We have observed no error in the lower court's disposition of them.
 Mrs. Donoho, on her appeal, contends that an allowance of interest on her legacy only from and after one *Page 38
 year from the death of Mrs. Henry, the regular beginning of interest on legacies paid by an executor, is erroneous because legacies of appointed property are payable upon the death of the donee of the power, and bear interest from the day they become payable. This is upon the theory that the gift of such appointed property takes its origin, not from the appointment in the will of the donee of the power, but from the will of the donor; that therefore it forms no part of the donee's estate, and is not distributed by her executor, but, at the termination of the intervening trust, is distributed by the trustee. Consistently with that theory the deferring of interest until one year after the death of the donee would not be according to the rule. It is only to meet the needs of administration that the time for payment is so deferred, and executors only have so much time to settle the estate administered upon. White v. Donnell, 3 Md. Ch. 526, 532; Budd v. Garrison, 45 Md. 418, 420; Von der Horstv. Von der Horst, 88 Md. 127, 130, 41 A. 124; Graham v.Whitridge, 99 Md. 248, 294, 57 A. 609, 58 A. 36, 66 L.R.A. 408;Harrison v. Denny, 113 Md. 509, 525, 77 A. 837. The theory of relation back to the gift of the donor has not been followed in the solution of all questions. Darnall v. Connor, 161 Md. 210, 213, 155 A. 894. As the cases previously cited show, it has not always been followed in awarding interest on gifts of appointed property. But there seems to be no dissent from the exclusion of the appointed property from the estate of the donee of the power, and from the executor's administration of that property, and with that exclusion conceded the only rule applicable, the general one that interest is to be allowed from the date when the legacy becomes payable, requires it to be paid from the date of the death of Mrs. Henry. It is the usual practice to allow such interest on property in remainder distributed by trustees. We see no ground for departing from that rule, and must consequently reverse the restriction of Mrs. Donoho's allowance. In the argument on this point, and in the decree, it has been *Page 39
 assumed that there was no income received on the securities or property to take the place of an allowance of interest, and this court decides the question as it was presented. Ashton v.Wilkinson, 53 N.J. Eq. 227, 30 A. 895, 35 A. 1130; Loring v.Massachusetts Horticultural Society, 171 Mass. 401, 50 N.E. 936.
 The court below found and decreed that the clause in part II of Mrs. Henry's will which requires the trustee to pay out of the principal of the residue the inheritance taxes on the legacies appointed and adopted in that part could not be complied with at present because there was no residue. Mrs. Donoho, on her appeal, contends that a distinction should be made by giving her legacy a preference in payment of the taxes over all other legacies. The argument is that Miss Dulin intended Mrs. Donoho to be paid her legacy without deduction, and that under Mrs. Henry's will, by virtue of her adoption of Miss Dulin's dispositions, the taxes on Mrs. Donoho's legacy are still so to be paid before payment of those on legacies added by Mrs. Henry. It is sufficient to say that we see no sound reason for this distinction between the legacies adopted and those added, and we concur in the conclusion of the trial court.
 Decree affirmed in part and reversed in part, and causeremanded for a decree modified in accordance with this opinion,with costs to the appellees on all appeals. *Page 40