text:
 30.6.2010
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 164/18
 Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO/EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 80 — Vienoti noteikumi par lielas pasažierietilpības transportlīdzekļu sēdekļu apstiprināšanu un šo transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājuma vietu izturību
 Ar visiem grozījumiem līdz:
 01. grozījumu sērijas 3. papildinājumam, kas stājas spēkā 2007. gada 18. jūnijā
 01. grozījumu sērijas 1. labojumam, kas stājas spēkā 2008. gada 12. novembrī
 SATURS
 NOTEIKUMI
 1.
 Darbības joma
 2.
 Definīcijas
 3.
 Apstiprinājuma pieteikums
 4.
 Apstiprinājums
 5.
 Prasības sēdekļiem
 6.
 Prasības transportlīdzekļa tipa sēdekļu stiprinājumiem
 7.
 Prasības transportlīdzekļa tipa sēdekļu uzstādījumam
 8.
 Ražošanas atbilstība
 9.
 Sankcijas par ražošanas neatbilstību
 10.
 Sēdekļu tipa un/vai transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma grozījumi un apstiprinājuma paplašināšana
 11.
 Pilnīga ražošanas izbeigšana
 12.
 Pārejas perioda noteikumi
 13.
 To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese
 1. papildinājums –
 Testa procedūras sēdekļiem atbilstoši 5. punktam un/vai stiprinājumiem atbilstoši 6.1.2. punktam
 2. papildinājums –
 Transportlīdzekļa stiprinājumu testa procedūra, piemērojot 6.1.1. punktu
 3. papildinājums –
 Mērījumi
 4. papildinājums –
 Pieņemamības kritēriju noteikšana
 5. papildinājums –
 Statiskā testa prasības un procedūra
 6. papildinājums –
 Sēdekļa atzveltnes aizmugurējās daļas enerģijas absorbcijas parametri
 PIELIKUMI
 1. pielikums –
 Paziņojums par sēdekļa tipa vai tipu apstiprinājuma piešķiršanu, paplašinājumu, atteikumu, atsaukšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu attiecībā uz tā (to) izturību saskaņā ar Noteikumiem Nr. 80
 2. pielikums –
 Paziņojums par transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu, atteikumu, atsaukšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu attiecībā uz sēdekļu stiprinājumu izturību saskaņā ar Noteikumiem Nr. 80
 3. pielikums –
 Apstiprinājuma marķējuma izkārtojums
 4. pielikums –
 “H” punkta un sēdvietu faktiskā rumpja leņķa noteikšanas procedūra mehāniskajos transportlīdzekļos
 1. DARBĪBAS JOMA
 1.1.
 Šie noteikumi attiecas uz:
 a)
 pasažieru sēdekļu, kas vērsti uz priekšu, uzstādīšanu II, III un B (1) klases M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļos;
 b)
 II, III un B (1) klases M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļiem attiecībā uz to pasažieru sēdekļu stiprinājumiem un sēdekļu uzstādīšanu.
 1.2.
 Pēc ražotāja lūguma tiek uzskatīts, ka tie M2
 (1) kategorijas transportlīdzekļi, kuri apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 17, atbilst šo noteikumu prasībām.
 1.3.
 Transportlīdzekļus, kuros attiecībā uz dažiem sēdekļiem izmanto Noteikumu Nr. 14 7.4. punktā paredzēto atkāpi, apstiprina saskaņā ar šiem noteikumiem.
 2. DEFINĪCIJAS
 2.1.
 “Sēdekļa apstiprinājums” ir sēdekļa kā detaļas tipa apstiprinājums attiecībā uz to pasažieru aizsardzību, kas aizņem uz priekšu vērstos sēdekļus, un kurš attiecas uz sēdekļu izturību un atzveltņu konstrukciju.
 2.2.
 “Transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz to transportlīdzekļa konstrukcijas daļu izturību, pie kurām piestiprina sēdekļus, kā arī attiecībā uz sēdekļu uzstādīšanu.
 2.3.
 “Sēdekļa tips” ir sēdekļi, kas būtiski neatšķiras pēc šādiem parametriem, kuri var ietekmēt to izturību un iedarbību:
 2.3.1.
 slodzi nesošo daļu uzbūve, forma, izmēri un materiāli;
 2.3.2.
 sēdekļa atzveltnes regulēšanas un bloķēšanas sistēmas tips un izmēri;
 2.3.3.
 stiprinājumu un balstu (piemēram, kāju) izmēri, uzbūve un materiāli.
 2.4.
 “Transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļi, kas būtiski neatšķiras pēc:
 2.4.1.
 konstrukcijas īpatnībām, uz ko attiecas šie noteikumi; kā arī
 2.4.2.
 to transportlīdzekļa sēdekļu tipa vai tipiem, kam ir tipa apstiprinājums (ja ir).
 2.5.
 “Sēdeklis” ir konstrukcija, ieskaitot tās apdari un stiprinājuma savienotājelementus, kuru var piestiprināt transportlīdzekļa korpusam un kura paredzēta viena vai vairāku pieaugušu pasažieru sēdēšanai.
 2.6.
 “Atsevišķs sēdeklis” ir sēdeklis, kas konstruēts un izgatavots vienam sēdošam pasažierim.
 2.7.
 “Divvietīgs sēdeklis” ir sēdeklis, kas konstruēts un izgatavots diviem blakus sēdošiem pasažieriem; divus sēdekļus, kuri atrodas viens otram blakus un kuriem nav savstarpēja savienojuma, uzskata par diviem atsevišķiem sēdekļiem.
 2.8.
 “Sēdekļu rinda” ir sēdeklis, kas konstruēts un izgatavots trijiem vai vairākiem blakus sēdošiem pasažieriem; vairākus atsevišķus vai divvietīgus sēdekļus, kuri novietoti viens otram blakus, neuzskata par sēdekļu rindu.
 2.9.
 “Sēdekļa spilvens” ir sēdekļa daļa, kas novietota gandrīz horizontāli un paredzēta, lai balstītu sēdošu pasažieri.
 2.10.
 “Sēdekļa atzveltne” ir sēdekļa daļa, kas ir gandrīz vertikāla un paredzēta, lai balstītu pasažiera muguru, plecus un, iespējams, galvu.
 2.11.
 “Regulēšanas sistēma” ir ierīce, ar ko sēdekli vai tā daļas var noregulēt stāvoklī, kas ir piemērots sēdošajam pasažierim.
 2.12.
 “Pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar kuru sēdekli vai kādu no tā daļām var pārvietot šķērsām vai gareniski bez fiksētas starppozīcijas, lai atvieglotu pasažieru piekļūšanu sēdvietai.
 2.13.
 “Bloķēšanas sistēma” ir ierīce, ar kuru nodrošina, ka sēdekli un tā daļas notur lietošanas stāvoklī.
 2.14.
 “Stiprinājums” ir transportlīdzekļa grīdas vai virsbūves daļa, pie kuras var piestiprināt sēdekli.
 2.15.
 “Stiprinājuma savienotājelementi” ir skrūves vai citas sastāvdaļas, ar ko sēdekli piestiprina pie transportlīdzekļa.
 2.16.
 “Vagonete” ir testa iekārta, kas izgatavota un ko lieto, lai imitētu satiksmes nelaimes gadījumus, kuros notiek frontāla sadursme.
 2.17.
 “Papildu sēdeklis” ir manekenam paredzēts sēdeklis, ko uzstāda uz vagonetes aiz testējamā sēdekļa. Tam jābūt tipiskam sēdeklim, ko lieto transportlīdzeklī aiz testējamā sēdekļa.
 2.18.
 “Atskaites plakne” ir plakne, kurā atrodas manekena papēžu saskares punkti un kuru izmanto, lai noteiktu H punktu un faktisko rumpja leņķi mehānisko transportlīdzekļu sēdeklim atbilstoši 4. pielikuma norādījumiem.
 2.19.
 “Atskaites augstums” ir sēdekļa augšas augstums virs atskaites plaknes.
 2.20.
 “Manekens” atbilst Hybrid II vai III specifikācijai (2).
 2.21.
 “Atskaites zona” ir telpa starp divām vertikālām plaknēm garenvirzienā, kuras ir 400 mm viena no otras un kuras ir simetriskas attiecībā pret H punktu; šo telpu definē Noteikumu Nr. 21 1. pielikumā aprakstītās belzeņa iekārtas rotācija no vertikālas uz horizontālu. Iekārtu novieto, kā aprakstīts Noteikumu Nr. 21 minētajā pielikumā un iestata maksimālajam garumam 840 mm un minimālajam garumam 736 mm, attiecīgi ierobežojot minēto laukumu.
 2.22.
 “Trīspunktu josta” šajos noteikumos ir arī jostas ar vairāk nekā trijiem stiprinājumu punktiem.
 2.23.
 “Vieta starp sēdekļiem”, ja sēdekļi ir vērsti vienā virzienā, ir attālums starp sēdekļa priekšpusi un priekšā esošā sēdekļa aizmuguri, ko mēra horizontāli 620 mm augstumā no grīdas.
 3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS
 3.1.
 Sēdekļa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz sēdekļu ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.
 3.2.
 Transportlīdzekļa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarotais pārstāvis.
 3.3.
 Sēdekļu vai transportlīdzekļa apstiprinājuma pieteikumam pievieno šādus dokumentus trīs eksemplāros un norāda šādu informāciju.
 3.3.1.
 Sēdekļu apstiprinājumam:
 3.3.1.1.
 detalizētu aprakstu par sēdekli, tā stiprinājuma savienotājelementiem un regulēšanas, pārvietošanas un bloķēšanas sistēmām;
 3.3.1.2.
 sēdekļa, tā stiprinājuma savienotājelementu un regulēšanas, pārvietošanas un bloķēšanas sistēmu atbilstošā mērogā un pietiekami detalizētus rasējumus.
 3.3.2.
 Transportlīdzekļa apstiprinājumam:
 3.3.2.1.
 to transportlīdzekļa konstrukcijas daļu detalizētu aprakstu, kuras izmanto kā stiprinājumus;
 3.3.2.2.
 atbilstošā mērogā un pietiekami detalizētus to transportlīdzekļa daļu rasējumus, kuras izmanto kā stiprinājumus.
 3.4.
 Tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprinājuma testiem, iesniedz:
 3.4.1.
 sēdekļu apstiprinājumam – divus apstiprināmā tipa sēdekļu paraugus;
 3.4.2
 transportlīdzekļa apstiprinājumam – transportlīdzekļa konstrukcijas daļu.
 4. APSTIPRINĀJUMS
 4.1.
 Sēdekļa tipam piešķir apstiprinājumu, ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinājumam iesniegtais sēdeklis atbilst prasībām, kas noteiktas 5. punktā.
 4.2.
 Transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājumu, ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinājumam iesniegtais transportlīdzeklis atbilst prasībām, kas noteiktas 6. un 7. punktā.
 4.3.
 Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 01, kas atbilst 01. grozījumu sērijai) norāda grozījumu sēriju, kurā iekļauti jaunākie būtiskākie tehniskie grozījumi, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izdošanas laikā. Viena un tā pati nolīguma Puse nepiešķir tādu pašu numuru citam sēdekļu tipam vai transportlīdzekļa tipam.
 4.4.
 Paziņojumu par sēdekļa un/vai transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, apstiprinājuma paplašinājumu vai apstiprinājuma atteikumu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta 1958. gada nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kuras paraugs dots šo noteikumu 1. pielikumā un/vai 2. pielikumā.
 4.5.
 Katram sēdeklim, kas atbilst sēdekļu tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, vai katram transportlīdzeklim, kas atbilst transportlīdzekļa tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā piestiprina starptautisku apstiprinājuma marķējumu, kuru veido:
 4.5.1.
 aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (3);
 4.5.2.
 šo noteikumu numurs, kam seko burts R, domuzīme un apstiprinājuma numurs pa labi no apļa, kas aprakstīts 4.5.1. punktā.
 4.6.
 Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.
 4.7.
 Apstiprinājuma marķējumu izvieto attiecīgi uz sēdekļa vai sēdekļiem, vai uz transportlīdzekļa ražotāja piestiprinātās datu plāksnes vai tās tuvumā.
 4.8.
 Apstiprinājuma marķējumu izkārtojuma paraugi ir doti 3. pielikumā.
 5. PRASĪBAS SĒDEKĻIEM
 5.1.
 Uz katru sēdekļu tipu attiecas testa prasības, kas noteiktas 1. papildinājumā (dinamiskais tests) vai 5. un 6. papildinājumā (statiskais tests) pēc ražotāja pieprasījuma.
 5.2.
 Testus, kas veikti sēdekļa tipam, reģistrē paziņojumā par sēdekļa tipa apstiprinājuma piešķiršanu, kurš atbilst 1. pielikumā dotajam paraugam.
 5.3.
 Visām regulēšanas un pārvietošanas sistēmām jābūt aprīkotām ar bloķēšanas sistēmu, kas darbojas automātiski.
 5.4.
 Pēc testa regulēšanas un bloķēšanas sistēmai nav jābūt pilnīgā darba kārtībā.
 6. PRASĪBAS TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA SĒDEKĻU STIPRINĀJUMIEM
 6.1.
 Transportlīdzekļa sēdekļu stiprinājumiem jāiztur:
 6.1.1.
 vai nu tests, kas aprakstīts 2. papildinājumā;
 6.1.2.
 vai, ja sēdeklis ir uzstādīts uz testējamās transportlīdzekļa konstrukcijas daļas, tad testi, kas noteikti 1. papildinājumā. Sēdeklim nav jābūt apstiprinātam, ja tas atbilst iepriekš minētā papildinājuma 3.2.1. punkta prasībām.
 6.2.
 Stiprinājuma vai apkārtējās zonas paliekoša deformācija, ieskaitot lūzumu, ir pieļaujama, ja noteiktais spēks ir uzturēts visu noteikto laiku.
 6.3.
 Ja transportlīdzeklim ir vairāk nekā viena tipa stiprinājums, tad, lai apstiprinātu transportlīdzekli, testē visus stiprinājuma variantus.
 6.4.
 Ir atļauts izmantot vienu testu, lai vienlaikus apstiprinātu sēdekli un transportlīdzekli.
 6.5.
 Transportlīdzekļiem, kas pieder pie M3 kategorijas, sēdekļu stiprinājumus uzskata par atbilstīgiem 6.1. un 6.2. punkta prasībām, ja attiecīgo sēdvietu drošības jostu stiprinājumi ir tieši piestiprināti sēdekļiem, kas paredzēti uzstādīšanai, un šie jostu stiprinājumi atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām, pēc vajadzības ar atkāpi, kura paredzēta šo noteikumu 7.4. punktā.
 7. PRASĪBAS TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA SĒDEKĻU UZSTĀDĪJUMAM
 7.1.
 Visus uz priekšu vērstos sēdekļus, ko uzstāda, apstiprina atbilstīgi šo noteikumu 5. punkta prasībām un šādiem nosacījumiem:
 7.1.1.
 sēdekļa atskaites augstums ir vismaz 1 m; un
 7.1.2.
 tā sēdekļa H punkts, kas atrodas tieši aizmugurē, ir mazāk nekā 72 mm augstāk par attiecīgā sēdekļa H punktu vai, ja sēdeklis, kurš ir tieši aizmugurē, ir vairāk nekā par 72 mm augstāks, tad sēdekli testē un apstiprina uzstādīšanai šādā stāvoklī.
 7.2.
 Apstiprinot atbilstīgi 1. papildinājumam, piemēro 1. un 2. testu, izņemot šādus gadījumus:
 7.2.1.
 nepiemēro 1. testu, ja sēdekļa aizmugurē nevar ietriekties nepiesprādzējies pasažieris (t. i., ja tieši aiz testējamā sēdekļa nav neviena uz priekšu vērsta sēdekļa);
 7.2.2.
 nepiemēro 2. testu:
 7.2.2.1.
 ja sēdekļa aizmugurē nevar ietriekties nepiesprādzējies pasažieris; vai
 7.2.2.2.
 ja sēdeklis, kas ir aizmugurē, ir aprīkots ar trīspunktu jostu, kuras stiprinājumi pilnīgi atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām (bez atkāpes); vai
 7.2.2.3.
 ja sēdeklis atbilst šo noteikumu 6. papildinājuma prasībām.
 7.3.
 Apstiprinot atbilstīgi 5. un 6. papildinājumam, piemēro visus testus, izņemot šādus gadījumus:
 7.3.1.
 Nepiemēro testu, kas noteikts 5. papildinājumā, ja sēdekļa aizmugurē nevar ietriekties nepiesprādzējies pasažieris (t. i., ja tieši aiz testējamā sēdekļa nav neviena uz priekšu vērsta sēdekļa).
 7.3.2.
 Nepiemēro testu, kas noteikts 6. papildinājumā:
 7.3.2.1.
 ja sēdekļa aizmugurē nevar ietriekties nepiesprādzējies pasažieris; vai
 7.3.2.2.
 ja sēdeklis, kas ir aizmugurē, ir aprīkots ar trīspunktu jostu, kuras stiprinājumi pilnīgi atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām (bez atkāpes).
 8. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA
 Ražošanas atbilstības nodrošināšanas procedūras atbilst nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) izklāstītajām procedūrām, ievērojot šādas prasības:
 8.1.
 Sēdekļi un/vai transportlīdzekļi, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, jāražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot 5., 6. un 7. punktā noteiktās prasības.
 8.2.
 Lai pārbaudītu, ka ir izpildītas 8.1. punkta prasības, veic attiecīgu ražojumu kontroli. Šajā gadījumā attiecīga kontrole nozīmē pārbaudīt ražojuma izmērus, kā arī pārliecināties par to, ka pastāv efektīvas ražojumu kvalitātes kontroles procedūras.
 8.3.
 Iestāde, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrā ražošanas uzņēmumā piemērotās atbilstības kontroles metodes un veikt paraugu testēšanu, izvēloties vajadzīgos testus, kas veikti apstiprināšanas laikā. Šādas pārbaudes parasti notiek reizi gadā.
 9. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU
 9.1.
 Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts attiecībā uz sēdekļa tipu un/vai transportlīdzekļa tipu, var atsaukt, ja nav izpildītas iepriekš izklāstītās prasības.
 9.2.
 Ja nolīguma Puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā nekavējoties par to paziņo pārējām Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā.
 10. SĒDEKĻA TIPA UN/VAI TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪJUMI UN APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀŠANA
 10.1.
 Par katru sēdekļa tipa un/vai transportlīdzekļa tipa grozījumu paziņo administratīvajai struktūrvienībai, kas apstiprinājusi attiecīgo sēdekļa un/vai transportlīdzekļa tipu. Šī struktūrvienība var vai nu:
 10.1.1.
 atzīt, ka izdarītie grozījumi nerada ievērojamas negatīvas sekas, un sēdeklis un/vai transportlīdzeklis vēl joprojām atbilst prasībām; vai
 10.1.2.
 pieprasīt tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par testu veikšanu, jaunu testa protokolu.
 10.2.
 Paziņojumu par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu, iekļaujot informāciju par attiecīgajām izmaiņām, saskaņā ar 4.4. punktā noteikto procedūru nosūta šā nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus.
 10.3.
 Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma paplašinājumu, šim paplašinājumam piešķir sērijas numuru un informē par to pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā iekļautajam paraugam.
 11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA
 Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā izbeidz ražot saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināto transportlīdzekļa tipu, tas par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Saņemot attiecīgo paziņojumu, minētā iestāde par to informē pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā iekļautajam paraugam.
 12. PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI
 12.1.
 No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 01. grozījumu sērija, Puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt EEK apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 01. grozījumu sēriju.
 12.2.
 No 1999. gada 1. oktobra attiecībā uz M2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilnā masa nepārsniedz 3 500 kg, un no sešdesmitās dienas pēc šo noteikumu 01. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas attiecībā uz M3 transportlīdzekļiem Puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir EEK apstiprinājumus tikai tad, ja ir izpildītas šo noteikumu, kas grozīti ar 01. grozījumu sēriju, prasības.
 12.3.
 No 2001. gada 1. oktobra attiecībā uz M2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilnā masa nepārsniedz 3 500 kg, un no 1999. gada 1. oktobra attiecībā uz M3 transportlīdzekļiem Puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikt atzīt tos apstiprinājumus, kuri nav piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 01. grozījumu sēriju.
 13. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE
 1958. gada nolīguma Puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī to administratīvo struktūrvienību nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, tā paplašinājumu vai atteikumu, vai atsaukšanu.
 (1) Kā noteikts Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.) 7. pielikumā, dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 4. grozījumiem.
 (2) Tāda Hybrid II un III tehniskās specifikācijas un sīki izstrādāti rasējumi, kas atbilst tāda piecdesmitās procentiles vīrieša galvenajiem izmēriem, kurš dzīvo Amerikas Savienotajās Valstīs, un tā regulēšanas specifikācijas šim testam ir deponētas pie Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra, un ar tām var iepazīties pēc lūguma Eiropas Ekonomikas komisijas sekretariātā, Palais des Nations, Geneva, Switzerland.
 (3) 1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (pieejams), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (pieejams), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (pieejams), 34 Bulgārija, 35 (pieejams), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (pieejams), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopiena (apstiprinājumus piešķir dalībvalsts izmantojot to attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (pieejams), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika, 52 Malaizija, 53 Taizeme, 54 un 55 (pieejams) un 56 Melnkalne. Nākamos numurus piešķir pārējām valstīm tādā hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē nolīgumu vai pievienojas nolīgumam par vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un daļām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, un Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo nolīguma Pusēm tām piešķirtos numurus.
 1. papildinājums
 Testa procedūras sēdekļiem atbilstoši 5. punktam un/vai stiprinājumiem atbilstoši 6.1.2. punktam
 1. Prasības
 1.1. Testēšanas laikā nosaka:
 1.1.1.
 vai sēdeklī esošo(-os) pasažieri(-us) pareizi aiztur drošības josta(-as) un/vai sēdeklis(-ļi), kas atrodas viņam(-iem) priekšā.
 1.1.1.1.
 Šo prasību uzskata par izpildītu, ja jebkuras manekena ķermeņa daļas un galvas kustībā uz priekšu tā nešķērso vertikālo šķērsplakni, kas atrodas 1,6 m attālumā no R punkta uz papildu sēdekļa;
 1.1.2.
 vai sēdeklī esošajam(-iem) pasažierim(-iem) nerodas smags miesas bojājums.
 1.1.2.1.
 Šo prasību uzskata par izpildītu, ja mērierīcēm pieslēgtam manekenam tiek izpildīti šādi atbilstīgi 4. papildinājumam noteiktie biomehāniskās pieņemamības kritēriji:
 1.1.2.1.1.
 pieņemamības kritērijs galvai (HAC) ir mazāks par 500;
 1.1.2.1.2.
 pieņemamības kritērijs krūškurvim (ThAC) ir mazāks par 30 g, izņemot laika vienībās, kuru summa ir mazāka par 3 ms (g = 9,81 m/s2);
 1.1.2.1.3.
 pieņemamības kritērijs augšstilbam (FAC) ir mazāks par 10 kN, un laika vienībās, kuru summa ir lielāka par 20 ms, nepārsniedz vērtību, kas atbilst 8 kN;
 1.1.3.
 vai sēdeklis un sēdekļa stiprinājumi ir pietiekami stipri.
 1.1.3.1.
 Šo prasību uzskata par izpildītu, ja:
 1.1.3.1.1.
 testa laikā neviena sēdekļa daļa, sēdekļa stiprinājumi vai palīgierīces pilnīgi neatdalās;
 1.1.3.1.2.
 sēdeklis stingri paliek vietā pat tad, ja atdalās viens stiprinājums vai vairāki stiprinājumi, un visas bloķēšanas sistēmas paliek nobloķētas visā testa laikā;
 1.1.3.1.3.
 pēc testa nevienai sēdekļa konstrukcijas daļai vai palīgierīcēm nav neviena lūzuma vai asu vai smailu malu vai stūru, kas var radīt miesas bojājumu.
 1.2. Visi savienotājelementi, kas ir atzveltnes daļa, vai atzveltnes palīgierīces ir tādas, ka triecienā nevar radīt pasažierim nekādu miesas bojājumu. Šo prasību uzskata par izpildītu, ja jebkuras daļas, kas var saskarties ar lodi, kuras diametrs ir165 mm, izliekuma rādiuss ir vismaz 5 mm.
 1.2.1.
 Ja kāds no iepriekš minētajiem savienotājelementiem un palīgierīcēm uz stingras pamatnes ir no tāda materiāla, kura Šora A cietība ir mazāka par 50, tad 1.2. punktā noteiktās prasības attiecas tikai uz stingro pamatni.
 1.2.2.
 Uz tādām atzveltnes daļām kā sēdekļa un palīgierīču regulēšanas ierīcēm neattiecas neviena no 1.2. punkta prasībām, ja miera stāvoklī tās atrodas zem horizontālas plaknes 400 mm virs atskaites plaknes, pat tad, ja pasažieris ar tām var saskarties.
 2. Testējamā sēdekļa sagatavošana
 2.1. Testējamo sēdekli uzstāda:
 2.1.1.
 vai nu uz transportlīdzekļa virsbūvei raksturīgas testēšanas platformas;
 2.1.2.
 vai uz stingras testēšanas platformas.
 2.2. Stiprinājumam, ar kuru testējamo sēdekli(-ļus) piestiprina pie testēšanas platformas, jābūt identiskam vai ar tādiem pašiem parametriem kā tam stiprinājumam, kuru paredzēts izmantot transportlīdzeklī(-ļos).
 2.3. Testējamo sēdekli nokomplektē ar visu polsterējumu un palīgierīcēm. Ja sēdeklis ir aprīkots ar galdiņu, tad to nostiprina pārvadāšanas stāvoklī.
 2.4. Ja sēdeklis ir regulējams uz sāniem, tad to noregulē maksimālajā platumā.
 2.5. Ja sēdekļa atzveltne ir regulējama, tad to noregulē tā, lai manekena ķermeņa slīpums H punkta noteikšanai un faktiskais rumpja leņķis, kas atbilst sēdekļa stāvokļiem mehāniskajos transportlīdzekļos, ir iespējami tuvināts tam, kuru ražotājs ieteicis normālai lietošanai, vai, ja tāda ražotāja ieteikuma nav, tad iespējami tuvu 25o leņķim pret vertikāli virzienā uz aizmuguri.
 2.6 Ja sēdekļa atzveltne ir aprīkota ar pagalvi, kura augstums ir regulējams, tad to noregulē zemākajā stāvoklī.
 2.7. Apstiprināta tipa drošības jostas, kas atbilst Noteikumiem Nr. 16 un ir uzstādītas uz stiprinājumiem, kuri uzstādīti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14 (tostarp, ja tas ir atbilstīgi, ar atkāpi, kas paredzēta šo noteikumu 7.4. punktā), piestiprina gan papildu sēdeklim, gan testējamajam sēdeklim.
 3. Dinamiskie testi
 3.1. 1. tests
 Testēšanas platformu uzstāda uz vagonetes.
 3.2. Papildu sēdeklis
 Papildu sēdeklis var piederēt pie tā paša tipa, pie kura pieder testējamais sēdeklis, un to novieto paralēli testējamajam sēdeklim un tieši tā aizmugurē. Abi sēdekļi ir viena augstuma un identiski noregulēti, un attālums starp sēdekļiem ir 750 mm.
 3.2.1.
 Ja lieto cita tipa papildu sēdekli, tad to norāda paziņojumā par sēdekļa tipa apstiprinājumu un saskaņā ar paraugu, kurš dots šo noteikumu 1. pielikumā.
 3.3. Manekens
 3.3.1.
 Nepiesprādzētu manekenu novieto uz papildu sēdekļa tā, lai tā simetrijas plakne atbilst attiecīgās sēdvietas simetrijas plaknei.
 3.3.2.
 Manekena rokas novieto uz augšstilbiem tā, lai elkoņi pieskartos sēdekļa atzveltnei, kājas novieto maksimālā attālumā uz priekšu un, ja iespējams, paralēli, papēži pieskaras grīdai.
 3.3.3.
 Visus vajadzīgos manekenus uzstāda uz sēdekļa saskaņā ar šo procedūru:
 3.3.3.1.
 manekenu novieto uz sēdekļa iespējami tuvu vēlamajam stāvoklim;
 3.3.3.2.
 pret manekena rumpi iespējami zemāk noliek plakanu, stingru plāksni ar 76 mm × 76 mm virsmas laukumu;
 3.3.3.3.
 plakano virsmu horizontāli spiež pret manekena rumpi ar slodzi no 25 līdz 35 daN;
 3.3.3.3.1.
 rumpi velk uz priekšu aiz pleciem līdz vertikālam stāvoklim, pēc tam atlaiž pret sēdekļa atzveltni. Šo darbību izpilda divas reizes;
 3.3.3.3.2.
 rumpi nekustinot, galvu noliek tādā stāvoklī, ka platforma, uz kuras balstās mērierīces, kas ievietotas galvā, ir horizontāla un ka galvas sagitālā vidusplakne ir paralēla attiecīgajai transportlīdzekļa plaknei;
 3.3.3.4.
 plāksni ar plakano virsmu uzmanīgi noņem;
 3.3.3.5.
 manekenu uz sēdekļa pārvieto uz priekšu un atkārto uzstādīšanas procedūru, kas aprakstīta iepriekš;
 3.3.3.6.
 pēc vajadzības koriģē apakšējo ekstremitāšu stāvokli;
 3.3.3.7.
 uzstādītās mērierīces nedrīkst ietekmēt manekena kustību trieciena brīdī;
 3.3.3.8.
 mērierīču sistēmas temperatūru pirms testa stabilizē un iespējami uztur diapazonā no 19° līdz 26 °C.
 3.4. Trieciena imitācija
 3.4.1.
 Vagonetes trieciena ātrumam jābūt no 30 līdz 32 km/h.
 3.4.2.
 Vagonetes palēninājums vai, pēc pieteikuma iesniedzēja izvēles, vagonetes paātrinājums trieciena brīdī atbilst normām, kas norādītas 1. attēlā. Izņemot intervālos, kuru summa ir mazāka par 3 ms, konstatētajam vagonetes palēninājuma vai paātrinājuma laikam jāsaglabājas starp robežlīknēm, kas parādītas 1. attēlā.
 3.4.3.
 Turklāt vidējam palēninājumam vai paātrinājumam jāiekļaujas starp 6,5 un 8,5 g.
 3.5. 2. tests
 3.5.1.
 Atkārto 1. testu ar manekenu, kas nosēdināts papildu sēdeklī: manekenu piesprādzē ar drošības jostu, kas piestiprināta un noregulēta saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Drošības jostas stiprinājuma punktu skaitu 2. testā ieraksta paziņojumā par tipa apstiprinājumu un saskaņā ar paraugu, kas dots šo noteikumu 1. pielikumā.
 3.5.2.
 Papildu sēdeklis pieder pie tā paša tipa, pie kura pārbaudāmais sēdeklis, vai pie cita tipa, par to ziņas ieraksta paziņojumā par tipa apstiprinājumu un saskaņā ar paraugu, kas dots šo noteikumu 1. pielikumā.
 3.5.3.
 Ja 2. testā manekenu piesprādzē ar trīspunktu jostu un miesas bojājumu kritēriji nav pārsniegti, tad uzskata, ka papildu sēdeklis atbilst prasībām attiecībā uz statiskā testa slodzēm un augšējā stiprinājuma kustību testa laikā, kas noteikts Noteikumos Nr. 14 attiecībā uz šo uzstādījumu.
 1. attēls
 2. Papildinājums
 Transportlīdzekļa stiprinājumu testa procedūra, piemērojot 6.1.1. punktu
 1. Testa iekārta
 1.1.
 Stingru konstrukciju, kas ir pietiekami raksturīga sēdeklim, kurš paredzēts lietošanai transportlīdzeklī, nostiprina ar stiprinājumiem (bultskrūvēm, skrūvēm utt.), kurus kopā ar testiem paredzēto konstrukciju ir iesniedzis ražotājs.
 1.2.
 Ja vairāku tipu sēdekļus, kas savstarpēji atšķiras pēc attāluma starp to kāju priekšējiem un aizmugurējiem galiem, var uzstādīt uz tā paša stiprinājuma, tad testē īsāko pamatni. Šo pamatni apraksta tipa apstiprinājuma sertifikātā.
 2. Testa procedūra
 2.1.
 Spēku F pieliek:
 2.1.1.
 750 mm virs atskaites plaknes un uz vertikālās līnijas, uz kuras atrodas tās virsmas ģeometriskais centrs, ko ierobežo daudzstūris, kura virsotnēs ir dažādie stiprinājuma punkti, vai attiecīgajā gadījumā sēdekļa galējie stiprinājumi, vai ko ierobežo stingrā konstrukcija, kas noteikta 1.1. punktā;
 2.1.2.
 horizontālā virzienā, kas vērsts uz transportlīdzekļa priekšu;
 2.1.3.
 ar iespējami īsu aizturi un vismaz 0,2 s laikā.
 2.2.
 Spēku F aprēķina:
 2.2.1.
 pēc formulas F = (5 000 ± 50) × i,
 kur:
 “F” ir dots N un “i” nozīmē tā sēdekļa sēdvietu skaits, kuru stiprinājumi tiek testēti apstiprināšanai; vai pēc ražotāja lūguma;
 2.2.2.
 saskaņā ar raksturīgajām slodzēm, ko mēra dinamiskajos testos, kuri aprakstīti šo noteikumu 1. papildinājumā.
 3. Papildinājums
 MĒRĪJUMI
 1. Visus vajadzīgos mērījumus izdara, izmantojot mērījumu sistēmas, kas atbilst starptautiskajam standartam ISO 6487:1987 “Triecienizturības testu mērīšanas metode – aprīkojums” (Technique of measurement in impact tests: Instrumentation).
 2. Dinamiskais tests
 2.1. Mērījumi, kas jāizdara uz vagonetes
 Vagonetes palēninājuma vai paātrinājuma parametrus mēra pēc palēninājumiem vai paātrinājumiem, kuri izmērīti uz vagonetes stingrā rāmja, ar mērījumu sistēmām, kas atbilst 60. CFC (kanāla frekvences klase).
 2.2. Mērījumi, kas jāizdara izmantojot manekenu
 Mērierīču nolasījumus reģistrē pa autonomiem datu kanāliem ar šādiem CFC:
 2.2.1.
 Mērījumi manekena galvā
 Rezultējošo triaksiālo paātrinājumu, kas vērsts uz smaguma centru (γr) (1), mēra ar 600. CFC.
 2.2.2.
 Mērījumi manekena krūškurvī
 Rezultējošo paātrinājumu smaguma centrā mēra ar 180. CFC.
 2.2.3.
 Mērījumi manekena augšstilbā
 Aksiālo kompresijas spēku mēra ar 600. CFC.
 (1) Izteikts g (= 9,81 m/s2); skalāro vērtību aprēķina pēc šādas formulas:
 kur:
 γl
 =
 momentānā garenvirziena paātrinājuma vērtība;
 γv
 =
 momentānā vertikālā paātrinājuma vērtība;
 γt
 =
 momentānā šķērspaātrinājuma vērtība.
 4. papildinājums
 PIEŅEMAMĪBAS KRITĒRIJU NOTEIKŠANA
 1. Pieņemamības kritērijs galvai (HAC)
 1.1.
 Šo miesas bojājumu kritēriju (HAC) aprēķina pēc rezultējošā triaksiālā paātrinājuma, ko mēra saskaņā ar 3. papildinājuma 2.2.1. punktu, izmantojot šādu izteiksmi:
 kur t1 un t2 ir jebkuras testa laikā iegūtās vērtības; HAC ir t1 un t2 intervāla maksimālā vērtība. t1 un t2 vērtību izsaka sekundēs.
 2. Pieņemamības kritērijs krūškurvim (ThAC)
 2.1.
 Šo kritēriju nosaka atbilstīgi rezultējošā paātrinājuma absolūtajai vērtībai, ko izsaka g un mēra saskaņā ar 3. papildinājuma 2.2.2. punktu, un atbilstīgi paātrinājuma periodam, kuru izsaka ms.
 3. Pieņemamības kritērijs augšstilbam (FAC)
 Šo kritēriju nosaka atbilstīgi kompresijas slodzei, ko izsaka kN un ko aksiāli pārvada uz katru manekena augšstilbu, un ko mēra saskaņā ar 3. papildinājuma 2.2.3. punktu, un atbilstīgi kompresijas slodzes ilgumam, kuru izsaka ms.
 5. papildinājums
 STATISKĀ TESTA PRASĪBAS UN PROCEDŪRA
 1. Prasības
 1.1. Piemērojot prasības, kas attiecas uz sēdekļiem, kurus testē saskaņā ar šo papildinājumu, nosaka:
 1.1.1.
 vai sēdeklī esošos pasažierus pareizi aiztur sēdekļi, kas atrodas viņiem priekšā;
 1.1.2.
 vai sēdeklī esošiem pasažieriem nerodas smags miesas bojājums; un
 1.1.3.
 vai sēdeklis un sēdekļa stiprinājumi ir pietiekami stipri.
 1.2. Uzskata, ka 1.1.1. punkta prasības ir izpildītas, ja katra 2.2.1. punktā noteiktā spēka pielikšanas centrālā punkta maksimālais pārvietojums, ko mēra horizontālajā plaknē un attiecīgās sēdvietas garenvirziena vidusplaknē, nepārsniedz 400 mm.
 1.3. Prasības, kas noteiktas 1.1.2. punktā, uzskata par izpildītām, ja ir nodrošināti šādi parametri:
 1.3.1.
 katra 2.2.1. punktā noteiktā spēka pielikšanas centrālā punkta maksimālais pārvietojums, ko mēra, kā aprakstīts 1.2. punktā, nav mazāks par 100 mm;
 1.3.2.
 katra 2.2.2. punktā noteiktā spēka pielikšanas centrālā punkta maksimālais pārvietojums, ko mēra, kā aprakstīts 1.2. punktā, nav mazāks par 50 mm;
 1.3.3.
 visi savienotājelementi, kas ir atzveltnes daļa, vai atzveltnes palīgierīces ir tādas, ka triecienā nevar radīt pasažierim nekādu miesas bojājumu. Šo prasību uzskata par izpildītu, ja jebkuras daļas, kas var saskarties ar lodi, kuras diametrs ir 165 mm, izliekuma rādiuss ir vismaz 5 mm;
 1.3.4.
 ja kāds no iepriekš minētajiem savienotājelementiem un palīgierīcēm uz stingras pamatnes ir no tāda materiāla, kura Šora A cietība ir mazāka par 50, tad 1.3.3. punktā noteiktās prasības attiecas tikai uz stingro pamatni;
 1.3.5.
 uz tādām atzveltnes daļām kā sēdekļa un palīgierīču regulēšanas ierīcēm neattiecas neviena no 1.3.3. punkta prasībām, ja miera stāvoklī tās atrodas zem horizontālas plaknes 400 mm virs atskaites plaknes, pat tad, ja pasažieris ar tām var saskarties.
 1.4. Uzskata, ka 1.1.3. punkta prasības ir izpildītas, ja:
 1.4.1.
 testā neviena sēdekļa daļa, sēdekļa stiprinājumi vai palīgierīces pilnīgi neatdalās;
 1.4.2.
 sēdeklis stingri paliek vietā pat tad, ja atdalās viens stiprinājums vai vairāki stiprinājumi, un visas bloķēšanas sistēmas paliek nobloķētas visā testa laikā;
 1.4.3.
 pēc testa nevienai sēdekļa konstrukcijas daļai nav neviena lūzuma vai asu vai smailu malu vai stūru, kas var radīt miesas bojājumu.
 2. Statiskais tests
 2.1. Testa iekārta
 2.1.1.
 To veido cilindriskas virsmas, kuru izliekuma rādiuss ir vienāds ar 82 ± 3 mm un platums ir:
 2.1.1.1.
 vismaz vienāds ar tā testējamā sēdekļa katras sēdvietas sēdekļa atzveltnes platumu, ko pārbauda atbilstīgi augšējai formai;
 2.1.1.2.
 vienāds ar 320 - 0/+ 10 mm apakšējai formai, kā parādīta šā papildinājuma 1. attēlā.
 2.1.2.
 Virsmai, kas balstās pret sēdekļa daļām, jābūt izgatavotām no tāda materiāla, kura Šora A cietība nav mazāka par 80.
 2.1.3.
 Katru cilindrisko virsmu aprīko vismaz ar vienu spēka devēju, ar ko var izmērīt spēkus, kurus pieliek 2.2.1.1. punktā noteiktajā virzienā.
 2.2. Testa procedūra
 2.2.1.
 Izmantojot ierīci, kas atbilst 2.1. punkta prasībām, uz sēdekļa aizmugurējās daļas atbilstoši katra sēdekļa novietojumam pieliek testa spēku, kas vienāds ar
 N.
 2.2.1.1.
 Spēka pielikšanas virzienam jāatrodas attiecīgās sēdvietas vertikālajā vidusplaknē; šim virzienam jābūt horizontālam un vērstam no sēdekļa aizmugures uz sēdekļa priekšu.
 2.2.1.2.
 Spēku pieliek augstumā H1, kas ir no 0,70 m līdz 0,80 m virs atskaites plaknes. Augstumu precīzi nosaka ražotājs.
 2.2.2.
 Testa spēku, kas vienāds ar
 N, vienlaicīgi pieliek uz sēdekļa aizmugurējās daļas atbilstīgi katra sēdekļa novietojumam vienā vertikālā plaknē un tajā pašā virzienā augstumā H2, kas ir no 0,45 m līdz 0,55 m virs atskaites plaknes, izmantojot ierīci, kas atbilst 2.1. punkta prasībām. Augstumu precīzi nosaka ražotājs.
 2.2.3.
 Testa iekārtas formas, pieliekot 2.2.1. un 2.2.2. punktā norādītos spēkus, cik vien iespējams, notur kontaktā ar sēdekļa aizmuguri. Tām jāvar griezties ap asi horizontālā plaknē.
 2.2.4.
 Ja sēdeklis sastāv vairāk nekā no vienas sēdvietas, tad spēkus, kas atbilst katrai sēdvietai, pieliek vienlaicīgi, un jābūt tik augšējām un apakšējām formām, cik ir sēdvietu.
 2.2.5.
 Katras formas sākotnējo novietojumu uz katras sēdvietas nosaka ar testa ierīci, ar kuru uz sēdekli pieliek spēku, kas vienāds ar vismaz 20 N.
 2.2.6.
 Spēkus, kas norādīti 2.2.1. un 2.2.2. punktā, pieliek, cik strauji iespējams, un uztur kopā atbilstīgi norādītajai vērtībai vismaz 0,2 sekundes neatkarīgi no deformācijas.
 2.2.7.
 Ja tests ir veikts, izmantojot vienu spēku vai vairākus spēkus, bet ne visiem spēkiem pārsniedzot 2.2.1. un 2.2.2. punktā norādītos spēkus, un ja sēdeklis atbilst prasībām, tad testu uzskata par izpildītu.
 1. attēls
 Statiskā testa iekārta
 6 papildinājums
 Sēdekļa atzveltnes aizmugurējās daļas enerģijas absorbcijas parametri
 1.
 Sēdekļa atzveltņu aizmugurējo daļu elementus, kas atrodas atskaites zonā, kas definēta šo noteikumu 2.21. punktā, pēc ražotāja lūguma pārbauda saskaņā ar enerģijas absorbcijas prasībām, kas noteiktas Noteikumu Nr. 21 4. pielikumā. Šajā nolūkā visas uzstādītās palīgierīces testē visos lietošanas stāvokļos, izņemot galdiņus, kurus testē pārvadāšanas stāvoklī.
 2.
 Šo testu norāda paziņojumā par sēdekļa tipa apstiprinājumu atbilstīgi paraugam, kas dots šo noteikumu 1. pielikumā. Pievieno rasējumu, kurā redzama sēdekļa atzveltnes aizmugurējās daļas zona, kurai veikts enerģijas izkliedes tests.
 1. PIELIKUMS
 PAZIŅOJUMS
 (maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))
 2. PIELIKUMS
 PAZIŅOJUMS
 (maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))
 3. PIELIKUMS
 APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZKĀRTOJUMS
 1. Sēdekļa apstiprinājuma marķējuma izkārtojums
 2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma marķējuma izkārtojums
 4. PIELIKUMS
 “H” punkta un sēdvietu faktiskā rumpja leņķa noteikšanas procedūra mehāniskajos transportlīdzekļos
 1. MĒRĶIS
 Šajā pielikumā aprakstīto procedūru izmanto, lai noteiktu “H” punkta atrašanās vietu un faktisko rumpja leņķi vienai vai vairākām mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām un pārbaudītu iegūtos, salīdzināt tos ar transportlīdzekļa ražotāja dotajām konstrukcijas specifikācijām (1).
 2. DEFINĪCIJAS
 Šajā pielikumā lieto šādas definīcijas:
 2.1.
 “Atskaites dati” ir viens vai vairāki šādi sēdvietas parametri:
 2.1.1.
 “H” punkts un “R” punkts, un to attiecība;
 2.1.2.
 faktiskais rumpja leņķis un projektētais rumpja leņķis, kā arī to attiecība.
 2.2.
 “Telpiska H punkta ierīce” ir ierīce, ko izmanto, lai noteiktu “H” punktus un faktiskos rumpja leņķus. Minētā ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā.
 2.3.
 “ “H” punkts” ir rumpja un augšstilba šarnīra centrs telpiskajā H punkta ierīcē, kas uzstādīta transportlīdzekļa sēdeklī saskaņā ar šā pielikuma 4. punktu. “H” punkts atrodas ierīces ass vidū starp telpiskās H punkta ierīces abās pusēs redzamajiem “H” punkta ass galiem. “H” punkts teorētiski atbilst “R” punktam (pielaides sk. 3.2.2. punktā). Pēc “H” punkta noteikšanas saskaņā ar 4. punktā aprakstīto procedūru to uzskata par fiksētu attiecībā pret sēdekļa spilvena konstrukciju un uzskata, ka tas pārvietojas, kad sēdeklis tiek regulēts.
 2.4.
 “ “R” punkts” jeb “sēdekļa atskaites punkts” ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa ražotājs un ko nosaka attiecībā pret telpisko atskaites sistēmu.
 2.5.
 “Rumpja līnija” ir telpiskās H punkta ierīces zondes ass, kad zonde ir pilnībā atvirzīta atpakaļ.
 2.6.
 “Faktiskais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kas iet caur “H” punktu, un rumpja līniju, izmantojot telpiskās H punkta ierīces muguras leņķa kvadrantu. Faktiskais rumpja leņķis teorētiski atbilst projektētajam rumpja leņķim (pielaides sk. 3.2.2. punktā).
 2.7.
 “Projektētais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kura iet caur “R” punktu un rumpja līniju stāvoklī, kas atbilst paredzētajam sēdekļa atzveltnes stāvoklim, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs.
 2.8.
 “Sēdeklī esošā pasažiera centra plakne” (C/LO) ir katrā izraudzītajā sēdvietā novietotās telpiskās H punkta ierīces centra plakne; to attēlo “H” punkta koordināta uz “Y” ass. Atsevišķiem sēdekļiem sēdekļa centra plakne sakrīt ar sēdeklī esoša pasažiera centra plakni. Citiem sēdekļiem sēdeklī esošā pasažiera centra plakni nosaka ražotājs.
 2.9.
 “Telpiskā atskaites sistēma” ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma.
 2.10.
 “Norādes zīmes” ir tādi fiziski punkti (caurumi, virsmas, marķējumi vai robojumi) uz transportlīdzekļa virsbūves, ko nosaka ražotājs.
 2.11.
 “Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis” ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas telpiskajā atskaites sistēmā.
 3. PRASĪBAS
 3.1. Datu noformējums
 Par katru sēdvietu visus turpmāk uzskaitītos atskaites datus, ja tie vajadzīgi, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu normām, vai attiecīgu šo datu daļu noformē, kā norādīts šā pielikuma 3. papildinājumā:
 3.1.1.
 “R” punkta koordinātas telpiskajā atskaites sistēmā;
 3.1.2.
 projektētais rumpja leņķis;
 3.1.3.
 visas norādes, kas vajadzīgas sēdekļa noregulēšanai (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kas noteikts 4.3. punktā.
 3.2. Attiecība starp mērījumu datiem un konstrukcijas specifikācijām
 3.2.1. “H” punkta koordinātas un faktisko rumpja leņķa vērtību, ko iegūst procedūrā, kas izklāstīta 4. punktā, attiecīgi salīdzina ar “R” punkta koordinātām un projektēto rumpja leņķa vērtību, kuru norādījis ražotājs.
 3.2.2. “R” punkta un “H” punkta relatīvo novietojumu un attiecību starp projektēto rumpja leņķi un faktisko rumpja leņķi attiecīgajai sēdvietai uzskata par apmierinošu, ja “H” punkts, kas noteikts pēc tā koordinātām, atrodas kvadrātā, kura malas ir 50 mm garas un kura diagonāles krustojas “R” punktā, un ja faktiskais rumpja leņķis ir 5 ° robežās no projektētā rumpja leņķa.
 3.2.3. Ja šie nosacījumi ir ievēroti, “R” punktu un projektēto rumpja leņķi izmanto, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu normām.
 3.2.4. Ja “H” punkts vai faktiskais rumpja leņķis neatbilst 3.2.2. punkta prasībām, tad “H” punktu un faktisko rumpja leņķi nosaka vēl divas reizes (kopā trīs reizes). Ja, veicot šīs trīs darbības, divu darbību rezultāti atbilst prasībām, piemēro 3.2.3. punkta nosacījumus.
 3.2.5. Ja, veicot šīs trīs 3.2.4. punktā aprakstītās darbības, vismaz divu darbību rezultāti neatbilst 3.2.2. punkta prasībām vai, ja pārbaudi nevar izdarīt, jo transportlīdzekļa ražotājs nav sniedzis informāciju attiecībā uz “R” punkta atrašanās vietu vai attiecībā uz projektēto rumpja leņķi, izmanto trīs izmērīto punktu smaguma centru vai trīs izmērīto leņķu vidējo rādītāju un uzskata to par piemērojamu visos gadījumos, kad šajos noteikumos minēts “R” punkts vai projektētais rumpja leņķis.
 4. “H” PUNKTA UN FAKTISKĀ RUMPJA LEŅĶA NOTEIKŠANAS PROCEDŪRA
 4.1. Pēc ražotāja ieskata transportlīdzekli pirms tam tur 20 ± 10 °C temperatūrā, lai panāktu, ka sēdekļa materiāls sasniedz istabas temperatūru. Ja uz pārbaudāmā sēdekļa neviens nav sēdējis, 70 līdz 80 kg smags cilvēks vai ierīce divas reizes uz vienu minūti apsēžas/tiek novietota uz sēdekļa, lai saspiestu tā spilvenu un atzveltni. Pēc ražotāja pieprasījuma vismaz 30 minūtes pirms telpiskās H punkta ierīces uzstādīšanas neviens sēdekļa komplekts netiek noslogots.
 4.2. Transportlīdzekli novieto mērīšanas stāvoklī, kā noteikts iepriekš 2.11. punktā.
 4.3. Ja sēdeklis ir regulējams, to vispirms noregulē vistālāk atpakaļ no normālā novietojuma brauciena laikā, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs, ņemot vērā tikai sēdekļa regulēšanu garenvirzienā, izņemot sēdekļa pārvietojumu, kas nav paredzēts normālajam novietojumam brauciena laikā. Ja ir citi sēdekļa regulēšanas veidi (vertikālais, leņķa, atzveltnes utt.), tad ar tiem noregulē stāvoklī, ko noteicis transportlīdzekļa ražotājs. Balstiekārtas sēdekļiem vertikālo stāvokli stingri nofiksē atbilstīgi normālajam novietojumam brauciena laikā, ko noteicis ražotājs.
 4.4. Sēdvietas virsmu, kas saskaras ar telpisko H punkta ierīci, pārklāj ar pietiekami lielu un atbilstīgas faktūras kokvilnas muslīnu, kas raksturots kā vienkāršs kokvilnas audums ar 18,9 uz vienu cm2 un svaru 0,228 kg/m2, vai trikotāžas vai neaustu audumu, kuru parametri ir līdzvērtīgi.
 Ja sēdekli testē ārpus transportlīdzekļa, grīdai, uz kuras novieto sēdekli, jābūt ar tādiem pašiem pamatparametriem (2) kā transportlīdzekļa grīdai, uz kuras sēdekli paredzēts izmantot.
 4.5. Telpiskās H punkta ierīces pamatnes un muguras daļas komplektu noliek tā, lai sēdeklī esošā pasažiera centra plakne (C/LO) sakristu ar telpiskās H punkta ierīces centra plakni. Pēc ražotāja pieprasījuma telpisko H punkta ierīci drīkst pavirzīt uz iekšu attiecībā pret C/LO, ja telpiskā H punkta ierīce atrodas tik tālu uz āru, ka sēdekļa mala neļauj telpisko H punkta ierīci regulēt.
 4.6. Pēdas un apakšējās kājas komplektus pieliek pie sēdekļa paliktņa mezgla vai nu pa vienam, vai izmantojot T veida siju un apakšējās kājas komplektu. Līnija, kas iet caur “H” punkta ass redzamajiem galiem, ir paralēla zemei un perpendikulāra sēdekļa centra plaknei garenvirzienā.
 4.7. Telpiskās H punkta ierīces pēdu un kāju stāvokli noregulē šādi:
 4.7.1. Paredzētā sēdvieta: vadītāja un malējā priekšējā pasažiera sēdvieta
 4.7.1.1.
 Abus pēdu un kāju komplektus pavirza uz priekšu tā, lai pēdas atrastos dabiskā stāvoklī uz grīdas, ja vajadzīgs, starp darbināmajiem pedāļiem. Ja iespējams, kreiso pēdu novieto apmēram tādā pašā attālumā pa kreisi no telpiskās H punkta ierīces centra plaknes kā labo pēdu pa labi. Līmeņrādi, ar ko pārbauda telpiskās H punkta ierīces šķērsvirziena novietojumu, nostāda horizontāli, vajadzības gadījumā regulējot sēdekļa paliktni vai pavirzot kājas un pēdas komplektu uz aizmuguri. Līnija, kas iet caur “H” punkta ass redzamajiem galiem, paliek perpendikulāra sēdekļa centrālajai plaknei garenvirzienā.
 4.7.1.2.
 Ja kreiso kāju nevar novietot paralēli labajai kājai un kreiso pēdu nevar atbalstīt pret konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto, līdz tā atbalstās. Saglabā redzamo ass galu orientāciju.
 4.7.2. Paredzētā sēdvieta: malējā aizmugurējā
 Attiecībā uz aizmugurējiem sēdekļiem vai papildu sēdekļiem, kājas novieto tā, kā noteicis ražotājs. Ja pēdas tad balstās uz grīdas dažādos līmeņos, tad pēda, kas pirmā saskaras ar priekšējo sēdekli, kalpo par atskaites pēdu un otru pēdu novieto tā, lai līmeņrādis, ar ko pārbauda ierīces sēdvietas šķērsvirziena novietojumu, būtu vērsts horizontāli.
 4.7.3. Citas paredzētās sēdvietas
 Ievēro pamatprocedūru, kas norādīta 4.7.1. punktā, izņemot to, ka pēdas novieto, kā noteicis transportlīdzekļa ražotājs.
 4.8. Piestiprina apakšējās kāju un augšstilba svaru un noregulē telpisko H punkta ierīci.
 4.9. Muguras daļu noliec uz priekšu līdz priekšējai atdurei un atvelk telpisko H punkta ierīci no sēdekļa atzveltnes, izmantojot T veida siju. Maina telpiskās H punkta ierīces stāvokli uz sēdekļa, izmantojot vienu no šādām metodēm:
 4.9.1.
 ja telpiskā H punkta ierīce tiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu procedūru. Ļauj telpiskajai H punkta ierīcei slīdēt atpakaļ, līdz uz priekšu vērstā horizontālā ierobežotājslodze T veida sijai vairs nav vajadzīga, t. i., līdz sēdekļa paliktnis saskaras ar sēdekļa atzveltni. Vajadzības gadījumā maina apakšējās kājas stāvokli;
 4.9.2.
 ja telpiskā H punkta ierīce netiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu procedūru. Telpiskajai H punkta ierīcei liek slīdēt atpakaļ, pieliekot uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi T veida sijai, līdz sēdekļa paliktnis saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu).
 4.10. Pieliek 100 ± 10 N slodzi telpiskās H punkta ierīces muguras daļas mezglam vietā, kur krustojas gūžas leņķa kvadrants un T veida sijas balsts. Slodzes pielikšanas virzienu saglabā līnijā, kas iet gar minēto krustpunktu uz punktu tieši virs augšstilba stieņa balsta (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu). Tad uzmanīgi atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes. Procedūras atlikušajā daļā jābūt uzmanīgiem, lai novērstu telpiskās H punkta ierīces slīdēšanu uz priekšu.
 4.11. Uzliek labā un kreisā gurna svaru un tad pēc kārtas astoņus rumpja svarus. Saglabā telpiskās H punkta ierīces līmeni.
 4.12. Muguras daļu noliec uz priekšu, lai sēdekļa atzveltni atbrīvotu no spiediena. Telpisko H punkta ierīci pašūpo no vienas puses uz otru 10° lielā lokā (5° uz katru pusi no vertikālās centra plaknes), izdarot trīs pilnus ciklus, lai nepieļautu, ka starp telpisko H punkta ierīci un sēdekli rodas berze.
 Kamēr ierīci šūpo, telpiskās H punkta ierīces T veida sija var tiekties novirzīties no norādītā horizontālā un vertikālā stāvokļa. Tāpēc T veida siju jāstabilizē, pieliekot attiecīgu sānisku slodzi šūpošanas laikā. Jābūt uzmanīgiem, turot T veida siju un šūpojot telpisko H punkta ierīci, lai nodrošinātu to, ka nekādas nejaušas ārējas slodzes netiek pieliktas vertikālā virzienā vai virzienā uz priekšu un atpakaļ.
 Šajā laikā telpiskās H punkta ierīces pēdas nevajag stabilizēt vai turēt. Ja pēdas maina stāvokli, tām uz brīdi jāļauj palikt šādā stāvoklī.
 Muguras daļu uzmanīgi atliec atpakaļ pret sēdekļa atzveltni un pārbauda, vai abi līmeņrāži ir nulles stāvoklī. Ja telpiskās H punkta ierīces šūpošanas darbības laikā ir notikusi pēdu kustība, to stāvoklis jāmaina šādi.
 Pēc kārtas paceļ katru pēdu no grīdas tikai tik, cik vajadzīgs, lai nerastos papildu pēdas kustība. Šīs pacelšanas laikā pēdas var brīvi griezties; netiek pieliktas nekādas uz priekšu vērstas vai sāniskas slodzes. Kad katru pēdu novieto atpakaļ lejup vērstā stāvoklī, papēdim jāsaskaras ar konstrukciju, kas ir tam paredzēta.
 Pārbauda, vai sānu līmeņrādis ir nulles stāvoklī; vajadzības gadījumā muguras daļas augšpusē pieliek sānu slodzi, kas ir pietiekama, lai noregulētu telpiskās H punkta ierīces sēdekļa paliktni uz sēdekļa.
 4.13. Turot T veida siju, lai telpiskā H punkta ierīce neslīdētu uz priekšu pa sēdekļa spilvenu, turpina šādi:
 a)
 atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes;
 b)
 muguras leņķa stienim pēc kārtas pieliek un atņem tādu uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, tādā augstumā, kurš ir aptuveni rumpja svaru centrā, līdz gūžas leņķa kvadranta rādījumi liecina, ka pēc slodzes atņemšanas ir panākts stabils stāvoklis. Rūpīgi seko, lai uz telpisko H punkta ierīci neiedarbotos ārējas uz leju vai sāniem vērstas slodzes. Ja telpiskās H punkta ierīces līmenis jāregulē vēlreiz, muguras daļu pagriež uz priekšu, atkārtoti noregulē un veic 4.12. punktā minēto procedūru.
 4.14. Veic visus mērījumus:
 4.14.1.
 “H” punkta koordinātas mēra telpiskajā atskaites sistēmā;
 4.14.2.
 faktisko rumpja leņķi nolasa telpiskās H punkta ierīces muguras leņķa kvadrantā, kad zonde ir pilnīgi atvirzīta atpakaļ.
 4.15. Ja vēlams atkārtoti uzstādīt telpisko H punkta ierīci, vismaz 30 minūtes pirms atkārtotās uzstādīšanas sēdekļu komplektu nenoslogo. Telpisko H punkta ierīci neatstāj uzliktu uz sēdekļa komplekta ilgāk par laiku, kas vajadzīgs, lai izdarītu testu.
 4.16. Ja sēdekļus vienā rindā var uzskatīt par līdzīgiem (sols, vienādi sēdekļi utt.), tad katrai sēdekļu rindai nosaka tikai vienu “H” punktu un vienu “faktisko rumpja leņķi”, šā pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto telpisko H punkta ierīci novietojot vietā, ko uzskata par raksturīgu šai rindai. Šī vieta ir:
 4.16.1.
 priekšējā rindā – vadītāja sēdeklis;
 4.16.2.
 aizmugurējā rindā vai rindās – ārējais sēdeklis.
 (1) Jebkurā sēdvietā, kas nav priekšējais sēdeklis, kur “H” punktu nevar noteikt, izmantojot telpisko H punkta ierīci vai procedūras, atbilstīgi kompetentās iestādes ieskatiem par atskaites punktu var uzskatīt ražotāja norādīto “R” punktu.
 (2) Slīpuma leņķis, augstumu starpība attiecībā pret sēdekļa montāžu, virsmas faktūra utt.
 1. Papildinājums
 Telpiskās “H” punkta ierīces apraksts
 (1)
 (telpiskā H punkta ierīce)
 1. Muguras daļa un sēdekļa paliktnis
 Muguras daļa un sēdekļa paliktnis ir būvēts no stiegrota plasta un metāla; tās imitē cilvēka rumpi un augšstilbus, un tām ir mehāniska vira “H” punktā. Kvadrants ir piestiprināts pie zondes, kuras vira ir “H” punktā, lai mērītu faktisko rumpja leņķi. Pēc regulējama augšstilba stieņa, kas piestiprināts pie sēdekļa paliktņa, nosaka augšstilbu viduslīniju, un tas veido gūžas leņķa kvadranta bāzes līniju.
 2. Ķermeņa un kāju elementi
 Apakšējās kājas daļas pievieno sēdekļa paliktņa mezglam ar T veida siju, kas savieno ceļus un kurš ir regulējamā augšstilba stieņa sānisks pagarinājums. Kvadranti ir iekļauti apakšējās kājas daļās, lai mērītu ceļgalu leņķus. Kurpes un pēdas komplektus kalibrē, lai mērītu pēdas leņķi. Ar diviem līmeņrāžiem nosaka ierīces stāvokli telpā. Ķermeņa elementu svarus novieto attiecīgos smaguma centros, lai nodrošinātu sēdekļa iespiedumu, kas līdzvērtīgs iespiedumam, ko radītu 76 kg smags vīrietis. Visas telpiskās H punkta ierīces locītavas jāpārbauda, lai tās brīvi kustētos bez ievērojamas berzes.
 1. attēls
 Telpiskās H punkta ierīces elementu nosaukumi
 2. attēls
 Telpiskās H punkta ierīces elementu izmēri un slodzes sadalījums
 (1) Detalizētu informāciju par telpiskās H punkta ierīces uzbūvi var iegūt Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.
 Ierīce atbilst ISO standarta 6549-1980 aprakstam.
 2. Papildinājums
 TELPISKĀ ATSKAITES SISTĒMA
 1.
 Telpisko atskaites sistēmu nosaka trīs ortogonālas plaknes, ko norāda transportlīdzekļa ražotājs (sk. attēlu) (1).
 2.
 Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokli nosaka, novietojot transportlīdzekli uz atbalsta virsmas, kas ir tāda, lai norādes zīmju koordinātas atbilstu vērtībām, ko norādījis ražotājs.
 3.
 “R” un “H” punkta koordinātas nosaka attiecībā pret norādes zīmēm, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs.
 Attēls
 Telpiskā atskaites sistēma
 (1) Atsauces sistēma atbilst ISO standartam 4130, 1978. gads.
 3. papildinājums
 ATSKAITES DATI PAR SĒDVIETĀM
 1. Atskaites datu kodēšana
 Katras sēdvietas atskaites dati tiek minēti secīgi. Sēdvietas identificē atbilstīgi divu rakstzīmju kodam. Pirmā rakstzīme ir arābu cipars un norāda sēdekļu rindu, skaitot no transportlīdzekļa priekšas uz aizmuguri. Otrā rakstzīme ir lielais burts, kas norāda sēdvietas atrašanās vietu rindā, skatoties virzienā, kas atbilst transportlīdzekļa kustībai uz priekšu; izmanto šādus burtus:
 L
 =
 pa kreisi
 C
 =
 vidū
 R
 =
 pa labi
 2. Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokļa apraksts
 2.1. Norādes zīmju koordinātas
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. Atskaites datu saraksts
 3.1. Sēdvieta: ...
 3.1.1. “R” punkta koordinātas
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2. Projektētais rumpja leņķis: ...
 3.1.3. Sēdekļa regulēšanas specifikācijas (1)
 horizontālās: ...
 vertikālās: ...
 leņķa: ...
 rumpja leņķa: ...
 Piezīme. Atskaites datus pārējām sēdvietām uzskaita 3.2. punktā, 3.3. punktā utt.
 (1) Lieko svītrot.