type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 3.6.2006
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 131/47
 2006. április 10-én benyújtott kereset – A Fjord Seafood Norway és társai kontra Tanács
 (T-113/06. sz. ügy)
 (2006/C 131/87)
 Az eljárás nyelve: angol
 Felek
 Felperesek: a Fjord Seafood Norway AS (Oslo, Norvégia), Fjord Seafood Scotland Farming Ltd (Isle of Lewis, Egyesült Királyság), Alsaker Fjordbruk AS (Onarheim, Norvégia) (képviselők: J. Juuhl-Langseth és P. Dyrberg ügyvédek)
 Alperes: az Európai Unió Tanácsa
 Kereseti kérelmek
 —
 a 85/2006 rendelet megsemmisítése a Fjord Seafood Norway AS-t érintő részében;
 —
 az Európai Unió Tanácsának kötelezése a költségek viselésére.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 A felperesek tenyésztett lazacot exportálnak Norvégiából a Közösség területére, vagy azt a Közösségen belül állítják elő. A megtámadott rendelet dömpingellenes vámot vezet be a norvég eredetű tenyésztett lazacra.
 Keresetük alátámasztására a felperesek elsőként arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet tévesen határozza meg, illetve alkalmazza a közösségi gazdasági ágazat fogalmát. A megtámadott rendelet a kárt szenvedő gazdasági ágat úgy határozza meg, hogy az az össztermelés kevesebb, mint 5 %-át fedi le, különösen, mivel más közösségi termelők norvég érdekeltségű csoportok tulajdonában vannak, vagy azokkal összefonódottak. A megtámadott rendelet ezért szerintük sérti az EGT-Megállapodást, különösen a letelepedés szabadságának elvét, a tőke szabad mozgásának elvét, az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmát, az alaprendeletet (1), és a 253. cikket.
 A felperesek továbbá kifogásolják, hogy a megtámadott rendelet úgy határozza meg a közösségi gazdasági ágazat fogalmát, hogy az csak a tenyésztett lazac előállítóira vonatkozik. Álláspontjuk szerint abba a feldolgozóipart is bele kellett volna foglalni, mivel a szóban forgó lazac feldolgozásra is kerül, és a bevezetett vámok a feldolgozási költségeket is figyelembe veszik.
 A felperesek arra is hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet a dömpinget és a károkat a 25 EU tagállamra vonatkozó adatok alapján értékelte, annak ellenére, hogy a vizsgálati időszak legnagyobb részében az EU-nak csak 15 tagállama volt. A norvég exportőrök 2004. május 1-jét megelőzően kifejtett piaci magatartása a tenyésztettlazac-iparral nem rendelkező tíz új tagállam piacán nem tekinthető a közösségi gazdasági ágazatot károsító dömpingnek.
 A felperesek ezen kívül előadják, hogy a panaszosok és a norvég exportőrök által használt minták nem reprezentatívak, hogy a megtámadott rendelet nem bizonyította a norvég behozatal és a károsodás közötti ok-okozati összefüggést, valamint hogy nem vizsgálta, vajon nem az amerikai és kanadai behozatal által okozott károk lettek-e a norvég behozatal terhére róva. A felperesek továbbá arra hivatkoznak, hogy a megtámadott rendelet helytelenül, automatikusan kárnak minősítette a közösségi gazdasági ágazat elveszített piaci részesedését, hogy a vámok megállapításához használt átváltási árfolyamok hibásak, hogy a filé behozatali árának számítási alapja hibás, valamint hogy a közzététel e tekintetben nem volt kielégítő. Végül előadják, hogy a Fjord Seafood Norway vonatkozásában az előállítási költségek hibásan kerültek megállapításra.
 (1) Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL L 56., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, o.).


type: wikipedia

text:
A 2011-es Betfred.com snooker-világbajnokság 2011. április 16. és május 2. között került megrendezésre, hagyományosan a Sheffieldben található Crucible Színházban.
 Érdekességek
 Első kör
 A világbajnokság főtábláján először szerepelt Andrew Pagett és Jimmy Robertson. Mindkettőjük esetében ez volt az első főtáblás szereplés pontszerző versenyen.
 A címvédő Neil Robertson elveszítette mérkőzését Judd Trumppal szemben 10-8-ra, ezzel őt is utolérte a Crucible Átka, miszerint első világbajnoki címét ő sem tudja megvédeni.
 Barry Hawkins azzal, hogy legyőzte Stephen Maguiret karrierje során először jutott a második körbe világbajnokságon.
 Ronnie O’Sullivan teljesítette 100. százas breakjét a Crucible-ben Dominic Dale ellen.
 Második kör
 Mark Selby három rekordot is felállított Stephen Hendry elleni győzelme során. Ő lett az első játékos, aki hat százas breaket lökött egy világbajnoki mérkőzésen. Ez szintén rekord a 13 nyert frame-ig tartó mérkőzések között, valamint 54-gyel övé az egy idényben lökött legtöbb százas break rekordja is. A korábbi csúcstartó épp Hendry volt.
 Ding Junhui 9-12-ről fordítva nyert Stuart Bingham ellen, ezzel életében először jutott világbajnokságon a legjobb nyolc közé.
 Negyeddöntők
 Mark Williams Mark Allen 13-5-ös legyőzésével bejutott az elődöntőbe, ami 2003-as második világbajnoki címe óta nem sikerült.
 A selejtezőből érkező Judd Trump 13-5-re legyőzte az előző év döntősét Graeme Dottot.
 Ding Junhui 13-10-re nyert Mark Selby ellen, ezzel ő lett a harmadik ázsiai és első kínai játékos, aki világbajnokság elődöntőjébe jutott. Miután Selby kiesett, Mark Williams lesz a világelső a versenyt követően.
 Elődöntők
 Judd Trump azzal, hogy 17-15-re legyőzte Ding Junhuit, Stephen Hendryt ő lett a második legfiatalabb játékos, aki a világbajnokság döntőjébe jutott. Miután a hónap elején megnyerte a China Opent, sorozatban másodszor szerepel ranglistaverseny döntőjében.
 John Higgins öt év alatt a harmadszor szerepelt a döntőben, miután 17-14-re legyőzte Mark Williamst.
 Döntő
 A mérkőzés vezetője Jan Verhaas, akinek ez volt a negyedik világbajnoki döntője.
 Díjazás
 A világbajnokságon az egyes szakaszokig eljutó játékosok az alábbi díjazásban részesülnek:
 Főtábla
 Lebonyolítás
 A világbajnokság lebonyolítása:
 Az első körben a mérkőzéseket két szakaszban rendezték és 10 nyert frame-ig tartottak. Az első szakaszban 9 frame-t játszottak, a második szakaszban legfeljebb 10-et.
 A második körben a mérkőzéseket három szakaszban rendezték és 13 nyert frame-ig tartottak. Az első és második szakaszban is 8 frame-t játszottak, a harmadikban pedig legfeljebb 9-et.
 Az negyeddöntőkben a második körhöz hasonló volt a lebonyolítás.
 Az elődöntőkben a mérkőzéseket négy szakaszban rendezték és 17 nyert frame-ig tartottak. Az első, második és harmadik szakaszban is 8–8 frame-t játszottak, a negyedikben legfeljebb 9-et.
 A döntőt négy szakaszban rendezték és 18 nyert frame-ig tartott. Az elsőben 8, a másodikban 9, a harmadik szakaszban 8 frame-t játszottak, a negyedikben legfeljebb 9-et.
 Naptár
 Az alábbi táblázatban látható a világbajnokság naptára. Mérkőzés sorszáma, játékosok, majd zárójelben az adott mérkőzés hányadik szakaszáról van szó, végül az adott szakasz utáni mérkőzésállás.
 Első kör – Elődöntők
 Döntő
 Ágrajz
 Százas breakek
 A világbajnokságon a következő játékosok értek el egy frame-ben megszakítás nélkül legalább 100 pontot (százas break):
 138, 128, 121, 119, 117, 114, 102 Ding Junhui
 138 Mark King
 137, 125, 115, 113, 109, 106, 105, 104, 103 Mark Williams
 135, 132, 131, 124, 123, 121, 120, 113, 101 John Higgins
 134, 101 Stuart Bingham
 133, 117, 114 Stephen Hendry
 129, 127, 125, 124, 117, 108, 107, 100 Mark Selby
 128, 119, 116, 115, 113, 105, 100 Ronnie O'Sullivan
 127, 100 Neil Robertson
 123, 122, 110, 108, 105, 104, 104, 103, 102, 102 Judd Trump
 122, 120, 111, 102 Graeme Dott
 117 Barry Hawkins
 115, 112, 104 Allister Carter
 115, 100 Marco Fu
 114, 103, 102, 100 Mark Allen
 101 Stephen Lee
 100 Shaun Murphy
 Előselejtezők
 Az előselejtezők mérkőzéseit 2011. március 3-án rendezték Sheffieldben.
 1. kör
 2. kör
 Selejtezők
 Az első négy kvalifikációs kört 2011. március 4. és március 10. között, az ötödik kvalifikációs kört március 12. és március 13. között bonyolították le.
 1. kör
 2.-5. kör
 Jegyzetek
 Fordítás
 Snooker
 Sznúker


text:
 12.6.2004
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 156/5
 Apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T-146/02 līdz T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG iesniedza 2004. gada 8. aprīlī (06.04.2004. fakss)
 (Lieta C-173/04 P)
 (2004/C 156/09)
 Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 8. aprīlī (06.04.2004. fakss) izskatīšanai ir iesniegta apelācija pret Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T-146/02 līdz T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, kuru pārstāv Anja Franke, Grünecker Kinkeldey Stockmair & Schwanhäusser, kas norādīja adresi Maximilianstr. 58, D - 80538 München un advokāts patentu lietās Martin Aufenanger, kas norādīja adresi Maximilianstr. 58, D - 80538 München.
 Deusche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG prasījumi Tiesai ir šādi:
 1.
 Atcelt Pirmās instances tiesas 2004. gada 28. janvāra spriedumu apvienotajās lietās no T – 146/02 līdz T – 153/02 (1).
 2.
 piespriest Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesu un Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt šī procesa un procesa Pirmās instances tiesā izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Apelācija pamatota uz to, ka Tiesa pārkāpusi Eiropas Kopienu tiesības.
 —
 Tiesa pārprot preču jomu un līdz ar to arī iepakojumu formu, kas kalpo kā salīdzinājums atšķirtspējas pamatojumam attiecībā uz reģistrētajām preču zīmēm 7. panta pirmās daļas b) apakšpunkta Padomes Regulas (EK) 40/94 nozīmē. Savā spriedumā tiesa nevadās no tirgū esošajām iepakojuma formām, kas domātas konkrētām reģistrētām precēm “augļu sulu dzērieniem un augļu sulām”, bet gan vispārīgi “šķidriem pārtikas produktiem”. Neviens no apsvērumiem neskar jautājumu par to, cik lielā mērā atšķiras iepakojumi ar reģistrētām preču zīmēm no parastajiem dzērienu iepakojumiem. Pārbaude tika izdarīta, ņemot vērā reģistrēto preču zīmju fiktīvas pamatformas, kā arī iespējamu turpmāku tetrapaku pielietojumu “augļu sulu dzērienu un augļu sulu” iepakošanai.
 —
 Pamatojoties uz šādu izvērtējumu, nepieciešamās atšķirtspējas nelielā apmēra vietā, Tiesa nosaka pārāk augstas prasības reģistrējamiem preču zīmju veidiem.
 —
 Izvērtējot vispārīgās intereses saskaņā ar 7. panta pirmās daļas b) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) 40/94 Tiesa atsaucas tikai uz iespējamo konkurentu vispārīgajām interesēm, kur patiesā situācija par to, ka prasītāja jau gadu desmitiem ilgi izmanto tetrapakas un tās produkts līdz šim nav bijis atdarināts, netiek atzīta. Vispārīgās patērētāja intereses nemaz netiek ņemtas vērā.
 (1) Vēl nav publicēts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī


text:
L-istaġun 2010–11 tal-Premier League kien id-dsatax-il staġun tal-Premier League Ingliż minn mindu ġie stabbilit fl-1992. L-istaġun ingħata l-bidu fl-14 ta' Awwissu 2010, bit-tim ta' Chelsea ikun id-difensur tat-titlu.
 Manchester United rebħu t-titlu b'permezz tal-pari ta' 1–1 barra minn darhom kontra Blackburn Rovers fl-14 ta' Mejju 2011. Dan kien id-dsatax-il titlu tal-kampjonat Ingliż, rekord ġdid fil-futbol lokali fejn qabżu lit-tim ta' Liverpool li għandu tmintax. Ir-rebħ tal-kampjonat fisser ukoll it-tnax-il titlu għall-kowċ Sir Alex Ferguson.
 Timijiet
 Total ta' għoxrin tim ħadu sehem fil-kampjonat, fosthom sbatax li lagħbu fl-istaġun 2009–10 u tlieta promossi mill-Football League Championship 2009–10.
 Hull City, Burnley u Portsmouth ġew relegati wara li spiċċaw fl-aħħar tliet postijiet tal-klassifika. Mit-timijiet relgati, Portsmouth kellhom l-itwal avventura bħala membru tal-ogħla diviżjoni hekk kif qattgħet seba' snin fil-Premier League. Hull City u Burnley, min-naħa l-oħra, irritornaw lura lejn iċ-Championship wara sentejn u sena rispettivament.
 Ir-rebbieħa tal-Football League Championship 2009–10 Newcastle United, it-tieni klassifikati West Bromwich Albion u r-rebbieħa tal-playoff finali Blackpool kisbu l-promozzjoni lejn il-Premier League. Waqt li Newcastle u West Brom kienu qegħdin jirritornaw lura fl-ogħla livell tal-futbol Ingliż wara biss sena, Blackpool kienu ilhom 39 sena assenti minn din id-diviżjoni.
 Din kienet l-ewwel darba mill-1983–84 li l-akbar erba' timijiet minn Midlands tal-Punent — Birmingham City, West Bromwich Albion, Aston Villa u Wolverhampton Wanderers — se jkunu flimkien fl-ogħla diviżjoni. Din ukoll se tkun l-ewwel darba li se jintlagħab id-derby ta' Black County fil-Premier League, bejn West Bromwich Albion u Wolverhampton Wanderers. B'Portsmouth relegati, dan l-istaġun mhu se jkollu l-ebda tim min-Nofsinhar barra minn Londra.
 Promozzjoni u relegazzjoni
 Timijiet promossi mill-Football League Championship 2009–10
 Newcastle United
 West Bromwich Albion
 Blackpool
 Timijiet relegati għall-Football League Championship 2010–11
 Hull City
 Burnley
 Portsmouth
 Klassifika
 Sors: Barclays Premier League
 1 Fulham ikkwalifikaw għall-ewwel rawnd ta' kwalifikazzjoni bħala rebbieħa tal-klassifika tal-Fair Play.
 2 Stoke City ikkwalifikaw għat-tielet rawnd ta' kwalifikazzjoni tal-UEFA Europa League 2011–12 bħala finalisti telliefa tal-FA Cup 2010–11 kontra Manchester City li kkwalifikaw għaċ-Champions League.
 3 Birmingham City ikkwalifikaw għar-rawnd tal-play-off tal-UEFA Europa League 2011–12 UEFA Europa League wara r-rebħa fil-Football League Cup 2010–11, li tfisser post fit-tielet rawnd preliminari, li sussegwentament tmexxiet rawnd 'il fuq wara r-riżultat tal-FA Cup 2011.
 Regoli għall-klassifikazzjoni: l-ewwel skont il-punti, it-tieni skont id-differenza fil-gowls, it-tielet skont kemm il-gowls ġew skurjati
 Riżultati
 Sors: Barclays Premier League
 1 It-tim li jilgħab f'daru hu mniżżel fil-kolonna xellugija.
 Kuluri: Blu = rebħa ta' tim f'daru; Isfar = pari; Aħmar = rebħa ta' tim barra minn daru.
 L-aqwa skorers
 Unuri
 Unuri tax-xahar
 Unuri annwali
 Barclays Plejer tas-Sena
 L-unur tal-Barclays Plejer tas-Sena ntrebaħ minn Nemanja Vidić ta' Manchester United.
 Tim tas-Sena tal-PFA
 Gowlkiper: Edwin van der Sar (Manchester United)Difiża: Bacary Sagna (Arsenal), Nemanja Vidić (Manchester United), Vincent Kompany (Manchester City), Ashley Cole (Chelsea)Nofs il-grawnd: Nani (Manchester United), Samir Nasri, Jack Wilshere (it-tnejn Arsenal), Gareth Bale (Tottenham Hotspur)Attakk: Carlos Tévez (Manchester City), Dimitar Berbatov (Manchester United)
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali tal-Premier League
 2010-11


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 11985I/PRO/16
 Πράξεις γιά την προσχώρηση του Βασιλείου της Ισπανίας και της Πορτογαλικής Δημοκρατίας στις Ευρωπαϊκές Κοινότητες, Πράξη για τους όρους προσχώρησης του Βασιλείου της Ισπανίας και της Πορτογαλικής Δημοκρατίας και για τις προσαρμογές των συνθηκών, Πρωτόκολλο αριθ. 16, για την εκ μέρους της Πορτογαλικής Δημοκρατίας παροχή δασμολογικής ατέλειας κατά την εισαγωγή ορισμένων εμπορευμάτων
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 302 της 15/11/1985 σ. 0446
 ΠΡΑΞΗ για τους όρους προσχώρησης του Βασιλείου της Ισπανίας και της Πορτογαλικής Δημοκρατίας και για τις προσαρμογές των συνθηκών - Πρωτόκολλο αριθ. 16 - για την εκ μέρους της Πορτογαλικής Δημοκρατίας παροχή δασμολογικής ατέλειας κατά την εισαγωγή ορισμένων εμπορευμάτων(1) Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων αριθ. L 302 της 15ης Νοεμβρίου 1985.Οι διατάξεις του άρθρου 197 της πράξης προσχώρησης για την ευθυγράμμιση των δασμών του πορτογαλικού δασμολογίου προς τους δασμούς του Κοινού Δασμολογίου και του ενοποιημένου δασμολογίου ΕΚΑΧ, καθώς και οι διατάξεις του άρθρου 190 της πράξης προσχώρησης για την προοδευτική κατάργηση των δασμών μεταξύ της Κοινότητας στην παρούσα της σύνθεση και της Πορτογαλίας δεν παρεμποδίζουν τη διατήρηση, υπέρ των κατωτέρω έξι επιχειρήσεων, των μέτρων δασμολογικής ατέλειας κατά την εισαγωγή ειδών εξοπλισμού μέχρι τη λήξη των συμφωνιών που έχουν συναφθεί μεταξύ των επιχειρήσεων αυτών και της πορτογαλικής κυβέρνησης. Η ημερομηνία της λήξεως αυτής, καθώς και το συνολικό ύψος επενδύσεων σε είδη εξοπλισμού αναφέρονται στο παράρτημα του παρόντος πρωτοκόλλου. Από την προσχώρηση, η Επιτροπή συντάσσει πίνακα των προϊόντων που καλύπτονται από την ανωτέρω ατέλεια. Προς το σκοπό αυτό η Πορτογαλική Δημοκρατία παρέχει στην Επιτροπή κάθε αναγκαία πληροφορία.- Isopor - Companhia Portuguesa de Isocianetos, Lda,- Renault Portuguesa - Sociedade Comercial e Industrial,Lda,- Dea Portuguesa - Sociedade de Equipamentos Automσveis, Lda,- Somincor - Sociedade Mineira Neves-Corvo, Lda,- Texas Instruments,- Funfrap - Sociedade de Fundiηao Franco-Portuguesa, Sarl.ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ>ΘΕΣΗ ΠΙΝΑΚΑ>


type: other

text:
Articolo del 14/10/2005 Autore Redazione Altri articoli dell'autore
 Traccia di Diritto Civile tratta dal Corso on line Overlex , tenuto dall'avv. Luigi Viola, per la preparazione all'esame di avvocato 2005
 Svolgimento della DOTT.SSA Giovanna Riviera.
 Tizio e Caia sono fidanzati da dieci anni.
 Tizio propone a Caia di andare a convivere insieme, per sperimentare “la forza del rapporto” prima di un eventuale matrimonio.
 Caia, al fine di accontentare il partner rinuncia al suo lavoro per spostarsi a vivere nella città di Tizio.
 Dopo due anni di convivenza, Caia viene a sapere che Tizio è affetto da impotentia generandi , per cui non potrà mai avere figli; altresì viene a sapere dagli amici di Tizio, che lo stesso Tizio da circa venti anni era a conoscenza di non poter avere figli.
 Caia va su tutte le furie e si reca da un legale, spiegandogli di aver rinunciato ad un lavoro prestigioso per il sogno di una famiglia che, in concreto, non potrà mai avere con Tizio.
 Così Tizio viene citato in giudizio.
 Tizio, allora, si reca dal legale Sempronio, per esporgli quanto successo.
 Il candidato, assunte le vesti del legale Sempronio, evidenzi tutte le argomentazioni possibili in difesa del suo assistito.
 Svolgimento del parere (dott.ssa Giovanna Riviera)
 Gentile signor Tizio,
 da quanto da Lei narratomi emerge che, con regolare atto di citazione Lei veniva citato in giudizio dalla signora Caia, sua ex convivente per due anni ed in precedenza, fidanzata per altri 10 lunghi anni.
 Con tale atto di citazione Caia svolge nei Suoi confronti azione di risarcimento, per tutti i danni dalla stessa patiti, nell'aver rinunciato al proprio prestigioso lavoro sperando di poter avere in futuro, una famiglia con Lei.
 Ostacolo alla realizzazione materiale di tale progetto, risulta essere l'impotentia generandi da cui Lei è affetto da moltissimi anni e relativamente alla quale non ha mai fornito notizia alcuna all'attrice.
 Non solo, Caia asserisce altresì di aver appreso tale notizia da Suoi amici, i quali e precisavano che Lei, è a conoscenza di tale Sua impotenza da circa venti anni.
 Lei si rivolgeva pertanto al mio studio, al fine di conoscere la fondatezza o meno delle pretese avanzate nei Suoi confronti da Caia.
 Il caso sottoposto al mio esame, richiede il preliminare esame di alcuni istituti giuridici.
 L'art. 29 della Costituzione, al comma 1° enuncia uno dei principi cardine del nostro ordinamento, secondo il quale la famiglia è fondata sul matrimonio.
 L'art. 147 c.c. rubricato Diritti e doveri reciproci dei coniugi, individua espressamente i diritti ed i doveri che i coniugi assumono l'uno nei confronti dell'altro, in conseguenza del matrimonio da loro contratto.
 Tali obblighi consistono nella fedeltà, nella coabitazione, nell'assistenza morale e materiale nonché nella collaborazione nell'interesse della famiglia, inteso quale contributo al menage familiare.
 Tali obblighi che derivano dall'aver contratto il matrimonio, quale mero negozio giuridico sprovvisto del requisito della patrimonialità dell'accordo fra i coniugi, si qualificano quali diritti soggettivi che spettano reciprocamente ai coniugi.
 Trattandosi di diritti soggettivi, la loro violazione, può dare luogo ad eventuale risarcimento dei danni, qualora alla stessa si accompagni quale conseguenza diretta ed immediata, l'effettiva produzione di un nocumento.
 La promessa di matrimonio, da intendersi quale promessa che due soggetti reciprocamente si fanno, di contrarre fra loro in futuro matrimonio, costituisce un istituto disciplinato dal nostro codice civile.
 L'art. 79 c.c. intitolato Effetti, così recita: “La promessa di matrimonio non obbliga a contrarlo né ad eseguire ciò che si fosse convenuto per il caso di non adempimento”.
 L'art. 81 c.c., in tema di risarcimento danni, al comma 3° precisa. “Lo stesso risarcimento è dovuto dal promittente che con la propria colpa ha dato giusto motivo al rifiuto dell'altro”.
 Dalla disamina di tali norme giuridiche, emerge come, la promessa di matrimonio, anche se redatta con atto pubblico o con scrittura privata ovvero, risultante dalla richiesta di obbligazione, non esplica efficacia obbligatoria in termini di futura contrazione del matrimonio, nei confronti dei promettenti stessi.
 Per contro, lo stesso legislatore con la previsione dell'art. 81 c.c., espressamente riconosce di attribuire comunque una si pur limitata, rilevanza giuridica alla promessa di matrimonio.
 Qualora la promessa, effettuata nelle forme sopra indicate, non venga adempiuta senza addurre un giustificato motivo, obbliga il promettente inadempiente, a risarcire l'altra parte dell'eventuale danno cagionato.
 E tale danno consiste in tutte quelle spese ed obbligazioni che l'altro promettente, perfettamente in buona fede, aveva sostenuto e contratto in vista del futuro matrimonio.
 Il riconoscimento del diritto in capo al promittente futuro sposo, di ottenere il risarcimento del danno subito, trova la propria giustificazione nella considerazione che, il legislatore ritiene la stipula della promessa di matrimonio, quale atto idoneo a creare fra due soggetti, il legittimo affidamento sulla futura contrazione del proprio matrimonio.
 Se i diritti e doveri di cui all'art 147 c.c., sorgono solo a seguito della effettiva contrazione del matrimonio, la semplice promessa eseguita nelle forme di cui all'art. 81 comma1° c.c., costituisce espressione di una manifestazione di volontà dei futuri coniugi, entro certi limiti, meritevole di riconoscimento e tutela dal nostro ordinamento giuridico.
 La convivenza more uxorio rappresenta un istituto afferente la nostra realtà sociale, ma non disciplinato dal nostro legislatore, né nel codice civile, né in altre leggi speciali.
 In quanto mero fenomeno di costume, tale istituto, che consiste nella stabile convivenza di due soggetti, da luogo al sorgere di semplici diritti sociali e morali, riconosciuti nella nostra attuale realtà sociale.
 L'art. 2043 c.c. delinea nel nostro ordinamento, la responsabilità aquiliana o extracontrattuale.
 Tale norma recita: “Qualunque fatto doloso o colposo, che cagiona ad altri un danno ingiusto, obbliga colui che ha commesso il fatto a risarcire il danno”.
 Ai fini del risarcimento del danno, è richiesto oltre ad un fatto dolo e colposo, l'esistenza di un rapporto di causalità fra tale fatto ed il verificarsi del danno, da intendersi quale danno ingiusto.
 Ricorre il rapporto di causalità, quando il danno costituisce conseguenza immediata e diretta del fatto doloso o colposo.
 Il danno ingiusto o, contra ius, è il danno contrario all'ordinamento giuridico, lesivo dei diritti spettanti ad altri.
 Secondo quanto da Lei narratomi, il rapporto intrattenuto con Caia, si qualifica quale convivenza more uxorio, non accompagnata da formale promessa di matrimonio.
 Come già precisato, si ritiene che la convivenza more uxorio, quale fenomeno che attiene al costume ed alla realtà sociale, faccia sorgere fra gli stessi conviventi, mere aspettative di fatto ovvero, semplici diritti di natura sociale e morale.
 Il sorgere di semplici diritti sociali e morali, esclude che tale istituto produca effetti giuridici diretti, se non nei limitatissimi e tassativi casi riconosciuti dalla giurisprudenza di merito e di legittimità.
 Il legislatore, nel riconoscere a tale istituto unica valenza sociale, ha inequivocabilmente escluso che, la convivenza more uxorio possa dar luogo al sorgere di posizione soggettive riconosciute e tutelate dall'ordinamento giuridico, e quindi, ritenute meritevoli di protezione.
 Tale impostazione, trova conferma nella considerazione che, anche un lungo rapporto fra due soggetti, di fatto assai simile al rapporto matrimoniale, caratterizzato però dalla mancata formale assunzione di qualsiasi obbligo dell'uno nei confronti dell'altro, costituisce espressione di un legame inidoneo a far sorgere fra tali soggetti, un reciproco e legittimo affidamento nella futura contrazione del matrimonio.
 Tale mancato legittimo affidamento, con relative conseguenze, è espressione di quel potere di assoluta libertà di agire e volere, che le parti hanno inequivocabilmente inteso riservarsi, optando per un istituto caratterizzato dalla mancata formale assunzione di obblighi, sia presenti che futuri.
 Il mancato riconoscimento giuridico della convivenza more uxorio, nonché delle eventuali aspettative che potrebbero sorgere in capo ad uno dei conviventi, quali mere aspettative di fatto, comporta che l'eventuale loro lesione, non dia luogo al configurarsi di una responsabilità extracontrattuale, con conseguente diritto al risarcimento di tutti i danni subiti.
 Come già evidenziato, i legislatore, quale danno risarcibile ex art. 2043 c.c., intende unicamente il danno ingiusto e come, lesivo di interessi considerati meritevoli di tutela da parte dell'ordinamento giuridico.
 Le eventuali aspettative di fatto, costituendo espressione di meri diritti sociali o morali e, non essendo diritti soggettivi, non sono né riconosciuti e né tutelati dall'ordinamento.
 Intervenuta sul punto, la Suprema Corte ha riconosciuto: “Una relazione amorosa, sia pure prolungata, che sia stata intessuta senza promessa di matrimonio, non è idonea a produrre fra le parti diritti di alcun genere né comporta, in caso di interruzione, una qualsiasi giuridica responsabilità, in quanto essa sorge, si svolge e cessa con i connotati di una permanente ed illimitata libertà reciproca ed è soltanto questa che, come estrinsecazione della persona, acquista rilevanza nel mondo del diritto, restando ogni altra implicazione affidata al campo dei doveri morali e sociali”. (Cass. CIv., sentenza n.7064 del 1986).
 Alla luce di tutto quanto sopra esposto, ritengo che la domanda di risarcimento danni, ex art. 2043 c.c., giudizialmente svolta nei Suoi confronti da Caia, dovrà essere del tutto disattesa.
 A nulla rileva infatti che Caia, possa nel corso del giudizio, dimostrare di aver effettivamente abbandonato il proprio prestigioso lavoro per poter iniziare con Lei una convivenza more uxorio, finalizzata alla realizzazione di una Vostra famiglia, così come non rileva la Sua mala fede nell'averle taciuto la propria genetica impossibilità ad avere figli, a Lei nota da moltissimi anni.
 Osta al riconoscimento di qualsiasi danno, da Lei eventualmente provocato a Caia, proprio la particolare natura del rapporto da Voi materialmente posto in essere.
 La convivenza more uxorio, costituisce semplice espressione della nostra realtà sociale, dalla quale non deriva alcun obbligo giuridico in capo agli stessi conviventi, ma solo obblighi di natura morale e sociale, in quanto tali non sanzionati né penalmente, né civilmente.
 Tale rapporto, a differenza sia dal matrimonio,che anche, dalla formale promessa di matrimonio, si caratterizza dalla assoluta liberà di agire e volere che ciascun convivente ha riservato per sé, riconoscendolo anche nei confronti dell'altro.
 Tale massima libertà impedisce che il legislatore ravvisi nella convivenza, il sorgere in capo ai conviventi di un legittimo affidamento nel voler contrarre anche in futuro, il matrimonio, quale rapporto in toto regolamentato dal legislatore e sul quale, si fonda nel nostro ordinamento, la famiglia.
 La rinuncia di Caia al proprio prestigioso lavoro, si deve intendere quindi, quale mera espressione della sua libertà di volere ed agire e non, quale espressione del suo legittimo affidamento nel Vostro eventuale futuro matrimonio e nella famiglia che Voi, avreste dovuto un giorno formare.
 Così come del tutto irrilevante, è stata la scoperta di Caia che Lei è affetto da impossibilità genetica di avere figli, notizia da Lei lungamente taciuta, e la cui scoperta ha irreversibilmente portato alla rottura della Vostra convivenza more uxorio.
 Caia infatti, non può richiedere il riconoscimento di alcun legittimo affidamento nel Vostro futuro matrimonio e nella Vostra futura eventuale famiglia.
 Diversamente Caia, avrebbe dovuto insistere, quantomeno, nella contrazione di formale promessa di matrimonio che, in quanto espressione di interessi meritevoli di protezione, ben avrebbe potuto dar luogo al configurarsi di una responsabilità extracontrattuale e conseguente risarcimento del danno, in quanto il comportamento da Lei posto in essere, si sarebbe potuto qualificare come produttivo di danni ingiusti nei confronti della stessa.


text:
 10.1.2009
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 6/45
 2008 m. lapkričio 4 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją
 (Byla F-133/06) (1)
 (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Prašymas grąžinti asmeninius daiktus - Kita nei gimtąja pareigūno kalba priimtas sprendimas atmesti skundą - Pavėluotai pareikštas ieškinys - Akivaizdus nepriimtinumas)
 (2009/C 6/90)
 Proceso kalba: italų
 Šalys
 Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa
 Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Dal Ferro
 Dalykas
 Komisijos sprendimo atmesti ieškovo prašymą pristatyti į jo dabartinę gyvenamąją vietą jo buvusiame tarnybiniame bute Angoloje paliktą turtą panaikinimas ir prašymas atlyginti žalą.
 Rezoliucinė dalis
 1.
 Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
 2.
 Priteisti iš L. Marcuccio bylinėjimosi išlaidas.
 (1) OL C 223, 2007 9 22, p. 18.


text:
30.12.2006
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 326/43
 Ricorso proposto il 16 novembre 2006 dalla Repubblica di Finlandia avverso l'ordinanza emessa il 5 settembre 2006 dal Tribunale di primo grado nella causa T-350/05, Repubblica di Finlandia contro Commissione delle Comunità europee
 (Causa C-457/06 P)
 (2006/C 326/88)
 Lingua processuale: il finlandese
 Parti
 Ricorrente: Repubblica di Finlandia (rappresentante: E. Bygglin)
 Altra parte nel procedimento: Commissione delle Comunità europee
 Conclusioni della ricorrente
 —
 annullare l'ordinanza emessa dal Tribunale di primo grado delle Comunità europee il 5 settembre 2006 nella causa T-350/05, Repubblica di Finlandia contro Commissione delle Comunità europee, dichiarare ricevibile il ricorso proposto dalla Finlandia a norma dell'art. 230 CE e rinviare la causa dinanzi al Tribunale di primo grado affinché statuisca nel merito, condannare la Commissione a rimborsare alla Finlandia anche le spese causate dall'esame del presente ricorso.
 Motivi e principali argomenti
 La Finlandia ritiene che il Tribunale di primo grado ha violato con la sua ordinanza il diritto comunitario ai sensi dell'art. 58 dello Statuto della Corte.
 La Finlandia ritiene che il Tribunale di primo grado ha commesso un errore di diritto considerando che la controversa decisione della Commissione non costituiva una decisione impugnabile ai sensi dell'art. 230 del Trattato CE.
 Secondo il punto di vista della Finlandia, la decisione della Commissione in parola costituisce una decisione impugnabile ai sensi dell'art. 230 CE. Con la sua decisione la Commissione ha in effetti privato la Finlandia della possibilità di procedere ad un pagamento condizionale secondo la giurisprudenza della Corte.
 La decisione controversa ha quindi effetti giuridici vincolanti, ai sensi della giurisprudenza, sull'applicazione dell'art. 230 CE che hanno un'incidenza sugli interessi della Finlandia e ne modificano in maniera certa la situazione giuridica. Inoltre la decisione controversa ha causato alla Finlandia una perdita di diritti ed è quindi contraria agli interessi della Finlandia.
 La Finlandia reputa che il Tribunale di primo grado ha commesso nel valutare il caso frequenti errori di diritto ed ha emesso quindi una decisione contraria al diritto comunitario.


text:
Pologne - AHJUCAF.org
 Il est notoire que l’article 234, al. 3 du Traité instituant la Communauté Européenne prévoit une obligation d’une « juridiction nationale dont les décisions ne sont pas susceptibles d’un recours juridictionnel de droit interne » de saisir la Cour de justice une question de l’interprétation ou de la validité de l’acte du droit européen. Le pouvoir de la CEJ n’entend que la réponse aux points du droit communautaire référés, l’examen du litige quant au fond restant dans la portée des compétences d’une juridiction nationale. Il n’y a pas de besoin de discuter ici une question d’établissement si des destinataires de ladite règle sont uniquement les juridictions suprêmes dans le sens du régime juridique (ici entendues : la Cour suprême et la Haute cour administrative polonaises) ou bien aussi les juges statuant à la seconde instance [1] dans les cas où leur arrêts ne sont pas susceptibles à la voie de recours à une juridiction suprême [2]. Il faut seulement indiquer sur quelques problèmes causés par cet article dans la pratique polonaise contemporaine de la Cour suprême.
 Plusieurs arrêts rendus après l’accession de la Pologne à l’Union européenne indiquèrent sur le pouvoir discrétionnaire du juge saisi de l’affaire – même en ce qui concerne les juridictions statuant au dernier ressort – sur l’institution de la question préjudicielle. La Cour suprême constate qu’il appartient au juge national de poser les questions à la CEJ ou d’en refuser. On observe que les doutes sur l’interprétation de la règle du droit communautaire doivent être « essentielles » et il faut que leur solution soit nécessaire à la décision en l’espèce [3] . Jusqu’aujourd’hui la Cour suprême polonaise ne posa qu’une question préjudicielle en vertu de l’art. 234 du Traité CE [4] ; la Cour principale administrative les a dirigé plusieurs fois.
 Selon la jurisprudence de la Cour européen, la nécessité de lui référer la question du droit communautaire par les juridictions suprêmes des États membres de l’UE ne se détache qu’en les deux cas : d’une part c’est la doctrine de l’« acte clair » [5] et d’autre part le principe de l’« acte éclairé » [6] . Les conditions juridiques de son application sont assez strictement désignées : en invoquant le principe de l’acte clair (interpretatio cessat in claris), le juge national doit être convaincu que la règle du droit communautaire ne forme aucun doute dans la lumière p.ex. des versions linguistiques divergentes de l’instrument communautaire choisi. Au delà, dans le cas de l’acte éclairé, on doit identifier des éléments matériellement identiques de fait et de droit en l’espèce.
 Le droit européen oblige les juridictions nationales, y compris celles-ci entendues par l’art. 234, al. 3 CE, à la « suspension de la procédure » [7]. Cette notion doit être entendue comme autonome et indépendante du sens y attribué au niveau national. La Cour suprême polonais exerce la fonction juridictionnelle très spéciale et mène la procédure « réduite » ; par exemple, elle n’est pas autorisée par le législateur à surseoir l’examen du pourvoi en cassation sous la prémisse d’une procédure pendante devant un autre organes – même si ce dernier est p.ex. le Tribunal constitutionnel [8]. Bien sûr, ce n’est pas à comprendre comme l’exclusion d’une possibilité de poser des questions préjudicielles et de différer de statuer [9]. Selon le principe de l’ « autonomie procédurale » des États-membres [10] , il faut constater que la Cour suprême est obligée à saisir toutes les institutions de droit qui permettent d’atteindre les résultats comparables. À ce propos on peut imposer qu’en instituant la procédure préjudicielle à la Cour européenne de justice, la Cour suprême polonaise doit rendre une ordonnance d’ajourner le délai d’audience sine die et de poser des questions préjudicielles à la CEJ. La même voie peut être appliquée aussi par les juges des instances inférieures ; les deux décisions sont inattaquables, au contraire de l’ordonnance de surseoir à statuer [11] . La même procédure doit être accessible à la Cour suprême dans la phase de la décision quant à la recevabilité du pourvoi en cassation [12].
 [1] La Constitution de la République de Pologne de 1997 ne permet pas de créer les procédures juridictionnelles déterminantes dans la première et seule instance (cfr. art. 175, al. 1ère de la Constitution).
 [2] Cfr. l’arrêts de la CEJ : du 16 décembre 2008, C-210/06 Cartesio Oktató és Szolgáltató bt. (jusqu’à présent non publié) ; du 4 juin 2002, C-99/00 Procédure pénale c. Kenny Roland Lyckeskog (Rec. 2002, p. I-4839). Il faut expliquer que dans la procédure civile polonaise, le pourvoi en cassation est limité par l’exigence que la valeur de l’objet du litige surpasse la somme de 50 000 PLN – ce qui vaut ca. 15 000 EUR (dans les affaires commerciales – 75 000 PLN), et même si le recours est admissible ratione valoris, le moyen est examiné quant au fond sous à condition de la déclaration de la recevabilité rendue par la Cour suprême, en tiendrant compte de l’opportunité du développement du droit ou de la nécessité de la révision des erreurs de l’arrêt attaqué (y compris errores iuris in iudicando et errores in procedendo) ; v. spécifiquement l’art. 398-2 al. 2 et l’art. 398-9, 1ère al., du code de procédure civile (CPC).
 [3] V. les arrêts de la Cour suprême : du 8 novembre 2005, I CK 207/05, OSNC 2006/9, pos. 150 ; du 12 octobre 2006, I CNP 41/06, OSNC 2007/7-8, pos. 115 ; du 3 octobre 2008, I CSK 70/08 (non publié).
 [4] Ordonnance de la Cour suprême du 19 décembre 2008, III SK 27/08 (non publié), réf. dossier de la CEJ : C 99/09, J. O. U. E. 2009/C 129/10.
 [5] Arrêt de la CEJ du 6 octobre 1982, 283/81 Srl CILFIT et Lanificio di Gavardo SpA c. Ministère de la santé (Rec. 1982, p. 3415).
 [6] V. les arrêts dans la note 4, supra.
 [7] V. l’art. 23 du Statut de la CEJ.
 [8] L’article 398-12 CPC ne permet à la Cour suprême de surseoir à statuer que dans les cas réferés dans les articles 173 à 175-1 du code (non-fonctionnement d’une cour à cause d’une force majeure, la mort de la partie au litige ou de son représentant légal, les manquements dans la capacité de la partie, de son représentant ou de ses organs et quelques autres circonstances comparables) ou à la pétition accordante des parties. La Cour suprême peut par contre différer le délai de l’audience.
 [9] Une telle conclusion serait même contraire à la lettre du droit communautaire ; v. les arrêts de la CEJ : du 12 février 1974, 146/73 Rheinmühlen-Düsseldorf c. Einfuhr- und Vorratsstelle für Getreide und Futtermittel (Rec. 1974, p. 139 ; point 3 des motifs) ; du 14 décembre 1995, C-430 i C-431/93 Jeroen van Schijndel et Johannes Nikolaas Cornelis van Veen c. Stichting Pensioenfonds voon Fysiotherapeuten (Rec. 1993, s. I-4705 ; point 18).
 [10] V. spécialement l’arrêts de la CEJ dans les affaires : 33/76 Rewe Zentralfinanz eGmbH et Rewe-Zentral AG c. Landwirtschaftskammer für das Saarland (Rec. 1976, p. 1989) ; 45/76 Comet BV Sassenheim c. Produktschap voor Siergewassen (Rec. 1976, p. 2043).
 [11] V. aussi A. Zielony, Wybrane zagadnienia pytan prawnych do ETS w postepowaniu cywilnym, Europejski Przeglad Sadowy 2006/9, p. 29 et suiv.
 [12] V. l’arrêt C-99/00 Lyckeskog, précité (note 11), point 18.


text:
21 . 2. 86 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκων Κοινοτήτων Αριθ. L 44/3
 ΑΠΟΦΑΣΗ αριθ. 1/86 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΣΥΝΔΕΣΕΩΣ ΕΟΚ-ΜΑΛΤΑΣ
 της 15ης Ιανουαρίου 1986
 περί νέας τροποποιήσεως των άρθρων 6 και 17 του πρωτοκόλλου σχετικά με τον καθορισμό
 της εννοίας «προϊόντα καταγωγής» και τις μεθόδους διοικητικής συνεργασίας
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΣΥΝΔΕΣΕΩΣ, ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ :
 Έχοντας υπόψη : Άρθρο 1
 Το πρωτόκολλο τροποποιείται ως εξής :
 τη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότη
 τας και της Μάλτας, η οποία υπεγράφη στις Βρυξέλλες στις 1 . Στο άρθρο 6 παράγραφος 1 δεύτερο εδάφιο, οι λέξεις
 5 Δεκεμβρίου 1970, «2 000 ΕCU» αντικαθίστανται από τις λέξεις «2 355
 ΕCU ».
 το πρωτόκολλο για τον καθορισμό της εννοίας «προϊόντα 2. Στο άρθρο 17 παράγραφος 2, οι λέξεις « 140 ΕCU» αντικα
 καταγωγής» και τις μεθόδους διοικητικής συνεργασίας, θίστανται από τις λέξεις « 165 ΕCU» και οι λέξεις «400
 καλούμενο στο εξής «πρωτόκολλο», και ιδίως το άρθρο 25, ΕCU» αντικαθίστανται από τις λέξεις «470 ΕCU».
 Άρθρο 2
 Εκτιμώντας ότι οι ισοτιμίες της ΕCU σε ορισμένα εθνικά
 νομίσματα, που ίσχυαν την 1η Οκτωβρίου 1984, ήταν χαμη Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει την 1η Μαρτίου
 λότερες από τις αντίστοιχες ισοτιμίες που ίσχυαν την 1η 1986.
 Οκτωβρίου 1982 ■ ότι, εξαιτίας της αυτόματης αλλαγής της
 ημερομηνίας βάσης που προβλέπεται από την απόφαση
 αριθ. 1 /82 του Συμβουλίου Συνδέσεως, θα προέκυπτε, κατά Βρυξέλλες, 15 Ιανουαρίου 1986.
 τη μετατροπή στα σχετικά εθνικά νομίσματα, μείωση των
 πραγματικών ορίων όσον αφορά τα απλουστευμένα αποδει Για το Συμβούλιο Συνδέσεως
 κτικά έγγραφα · ότι, για να αποφευχθεί αυτό το αποτέλε
 O Πρόεδρος
 σμα, πρέπει να αυξηθούν αυτά τα εκφραζόμενα σε ΕCU
 P. FARRUGIA
 όρια,


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22004A1223(01)
 Euroopa Ühenduse ja Hiina Rahvavabariigi valitsuse vaheline tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi Leping
 Official Journal L 375 , 23/12/2004 P. 0020 - 0026
 Euroopa Ühenduse ja Hiina Rahvavabariigi valitsuse vaheline tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabiLepingEUROOPA ÜHENDUSjaHIINA RAHVAVABARIIGI VALITSUSedaspidi "lepinguosalised",ARVESTADES Hiina Rahvavabariigi ja Euroopa Ühenduse kaubandussuhete tähtsust ning soovides mõlema lepinguosalise kasu silmas pidades toetada nimetatud suhete harmoonilist arengut;USKUDES, et selle eesmärgi saavutamiseks tuleks võtta kohustus arendada tollikoostööd;VÕTTES ARVESSE lepinguosaliste vahelise tolliprotseduuridega seotud tollikoostöö arengut;VÕTTES ARVESSE, et tollialaseid õigusakte rikkuvad toimingud, sealhulgas intellektuaalomandi õiguste rikkumised, kahjustavad mõlema lepinguosalise majandus-, maksu- ja kaubandushuve ning tunnustades tollimaksude ja muude maksude täpse arvestamise tähtsust eelkõige tolliväärtuse määramise, päritolu- ja tariifse klassifikatsiooni reeglite õige rakendamise kaudu;OLLES VEENDUNUD, et selliste toimingute vastaseid meetmeid saab muuta tulemuslikumaks pädevate haldusasutuste vahelise koostöö kaudu;ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:I JAOTISÜLDSÄTTEDArtikkel 1MõistedKäesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:a)tollialased õigusaktidEuroopa Ühenduse ja Hiina Rahvavabariigi mis tahes õigusnormid või muud õiguslikult siduvad dokumendid, millega reguleeritakse kaupade importi, eksporti ja transiiti ning nende suunamist muudele tolliprotseduuridele, sealhulgas keelustamis-, piiramis- ja kontrollimeetmed;b)tolliasutusHiina Rahvavabariigis Hiina Rahvavabariigi Tolli Peaamet ja Euroopa Ühenduses Euroopa Ühenduste Komisjoni tolliküsimuste eest vastutavad pädevad talitused ja Euroopa Ühenduse liikmesriikide tolliasutused;c)taotluse esitanud asutuspädev tolliasutus, kelle lepinguosaline on selleks määranud ja kes taotleb käesoleva lepingu alusel haldusabi;d)taotluse saanud asutuspädev tolliasutus, kelle lepinguosaline on selleks määranud ja kes saab käesoleva lepingu alusel haldusabi taotluse;e)isikuandmedigasugune teave, mis on seotud kindlakstehtud või kindlakstehtava üksikisikuga;f)tollialaseid õigusakte rikkuv toimingmis tahes tollialaste õigusaktide rikkumine või rikkumiskatse;g)isikfüüsiline või juriidiline isik;h)teaveandmed, sealhulgas töödeldud või töötlemata, analüüsitud või analüüsimata andmed, ja mis tahes vormis, sealhulgas elektroonilises vormis, dokumendid, aruanded ja muud teatised või nende tõestatud koopiad.Artikkel 2Territoriaalne kohaldatavusKäesolevat lepingut kohaldatakse ühelt poolt Hiina Rahvavabariigi tolliterritooriumi suhtes, ja teiselt poolt territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja kõnealuses asutamislepingus sätestatud tingimustel.Artikkel 3Edasine arengLepinguosalised võivad käesolevat lepingut ühisel nõusolekul tollikoostöö süvendamiseks konkreetseid sektoreid või küsimusi käsitlevate lepingutega laiendada ja seda täiendada, tehes seda kooskõlas oma tollialaste õigusaktidega.II JAOTISLEPINGU REGULEERIMISALAArtikkel 4Koostöö tegemine ja vastastikuse abi osutamineKäesoleva lepingu alusel teevad lepinguosalised koostööd ja osutavad vastastikust abi kooskõlas oma asjaomaste õigusnormidega. Lisaks teevad mõlemad lepinguosalised käesoleva lepingu alusel koostööd ja osutavad vastastikust abi oma pädevuse ja võimaluste piires.Artikkel 5Muudest lepingutest tulenevad kohustused1. Võttes vastavalt arvesse Euroopa Ühenduse ja liikmesriikide pädevust käesoleva lepingu sätted:a) ei mõjuta lepinguosaliste kohustusi, mis tulenevad muudest rahvusvahelistest lepingutest või konventsioonidest;b) loetakse täiendavateks tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepingute suhtes, mis on sõlmitud või võidakse sõlmida mõne liikmesriigi ja Hiina Rahvavabariigi vahel;c) ei mõjuta komisjoni pädevate talituste ja liikmesriikide tolliasutuste vahelist teabevahetust käsitlevate ühenduse sätete kohaldamist mis tahes teabe osas, mis on saadud käesoleva lepingu alusel ning võib huvi pakkuda ühendusele.2. Olenemata lõike 1 sätetest on käesoleva lepingu sätted ülimuslikud kahepoolsete tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepingute suhtes, mis on sõlmitud või sõlmitakse mõne Euroopa Liidu liikmesriigi ja Hiina Rahvavabariigi vahel, juhul kui nende sätted ei ole kooskõlas käesoleva lepingu sätetega.3. Käesoleva lepingu kohaldamisega seotud küsimused lahendatakse lepinguosaliste vaheliste konsultatsioonide käigus käesoleva lepingu artikli 21 alusel moodustatud ühise tollikoostöö komitee raames.III JAOTISTOLLIKOOSTÖÖArtikkel 6Koostöö ulatus1. Lepinguosalised kohustuvad arendama tollikoostööd. Eelkõige püüavad lepinguosalised teha koostööd:a) tolliasutuste vaheliste sidekanalite loomise ja haldamise osas, et soodustada ja kindlustada kiiret teabevahetust;b) tolliasutuste vahelise tõhusa kooskõlastamise soodustamiseks;c) mis tahes muudes käesoleva lepinguga seotud haldusküsimustes, mis võivad aeg-ajalt nõuda ühistegevust.2. Lepinguosalised kohustuvad tolliküsimustes arendama kaubandust hõlbustavaid meetmeid, võttes arvesse selles valdkonnas rahvusvaheliste organisatsioonide tehtud tööd.3. Tollikoostöö käesoleva lepingu alusel hõlmab kõiki tollialaste õigusaktide kohaldamisega seotud küsimusi.Artikkel 7Koostöö tolliprotseduuride osasLepinguosalised kinnitavad, et nad kohustuvad soodustama kaupade seaduslikku liikumist ning vahetavad teavet ja teadmisi tollitehnika ja -protseduuride parandamismeetmete ning arvutisüsteemide kohta, et nimetatud kohustust käesoleva lepingu sätete kohaselt täita.Artikkel 8Tehniline koostööLepinguosaliste tolliasutused võivad, kui see on vastastiku kasulik, anda üksteisele tolliküsimustes tehnilist abi, sealhulgas järgmistes valdkondades:a) töötajate ja ekspertide vahetus eesmärgiga edendada üksteise tollialaste õigusaktide, tolliprotseduuride ja -tehnika tundmist;b) koolitus, eelkõige tolliametnike erioskuste arendamiseks;c) tollialaste õigusaktide ja protseduuridega seotud ametialaste, teaduslike ja tehniliste andmete vahetus;d) reisijate ja kauba käitlemise tehnikad ja täiustatud meetodid;e) mis tahes muud käesoleva lepinguga seotud üldised haldusküsimused, mis võivad aeg-ajalt nõuda tolliasutuste ühistegevust.Artikkel 9Kooskõlastatud seisukoht rahvusvahelistes organisatsioonidesTolliasutused püüavad arendada ja tugevdada koostööd vastastikust huvi pakkuvatel teemadel, et olla ühisel seisukohal, kui neid teemasid arutatakse rahvusvahelistes organisatsioonides.IV JAOTISVASTASTIKUNE HALDUSABIArtikkel 10Kohaldamisala1. Tolliasutused abistavad üksteist, andes kohast teavet, mis aitab tagada tollialaste õigusaktide nõuetekohase kohaldamise ning tollialaste õigusaktide rikkumiste tõkestamise, uurimise ja nende vastu võitlemise.2. Käesolevas lepingus sätestatud abistamine tolliküsimustes hõlmab kõiki lepinguosaliste haldusasutusi, kes on pädevad kohaldama käesolevat lepingut. See ei piira nende eeskirjade kohaldamist, millega reguleeritakse vastastikuse abi andmist kriminaalasjades. Ka ei hõlma see teavet, mis on saadud õigusasutuste taotlusel kasutatud volituste abil.3. Käesolev leping ei hõlma tollimaksude, maksude või rahatrahvide sissenõudmiseks või isikute vahi alla võtmiseks või vara konfiskeerimiseks või arestimiseks antavat abi.Artikkel 11Abistamine taotluse korral1. Taotluse esitanud asutuse palvel esitab taotluse saanud asutus kogu asjakohase teabe, mis aitab taotluse esitanud asutusel tagada tollialaste õigusaktide õige kohaldamise, sealhulgas teabe, mis käsitleb täheldatud või kavandatavaid toiminguid, millega rikutakse või võidakse neid õigusakte rikkuda. Eelkõige edastavad tolliasutused taotluse korral üksteisele teavet tegevuse kohta, millest tulenevalt võib teise lepinguosalise territooriumil toimuda õigusrikkumine, näiteks ebaõigete tollideklaratsioonide ja päritolusertifikaatide, arvete või muude dokumentide kohta, mis on teadaolevalt või mida kahtlustatakse olevat ebaõiged või võltsitud.2. Taotluse esitanud asutuse taotluse korral teatab taotluse saanud asutus talle:a) kas taotluse esitanud lepinguosalise tolliametile esitatud kaubadeklaratsiooni kinnituseks esitatud ametlikud dokumendid on ehtsad;b) kas ühe lepinguosalise territooriumilt eksporditud kaubad on teise lepinguosalise territooriumile imporditud seaduslikult, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri;c) kas ühe lepinguosalise territooriumile imporditud kaubad on teise lepinguosalise territooriumilt eksporditud seaduslikult, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri.3. Taotluse esitanud asutuse taotluse korral võtab taotluse saanud asutus tema suhtes kehtivate õigusnormide või muude õiguslikult siduvate dokumentide raames vajalikke meetmeid, et tagada erijärelevalve:a) isikute suhtes, kelle puhul on alust arvata, et nad on seotud või on olnud seotud tollialaseid õigusakte rikkuvate toimingutega;b) paikade suhtes, kuhu on ladustatud või kogutud või võidakse ladustada või koguda kaupu viisil, mis annab alust arvata, et nimetatud kaubad on ette nähtud kasutamiseks tollialaseid õigusakte rikkuvateks toiminguteks;c) kaupade suhtes, mida transporditakse või võidakse transportida viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaseid õigusakte rikkuvateks toiminguteks;d) transpordivahendite suhtes, mida kasutatakse või võidakse kasutada viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaseid õigusakte rikkuvateks toiminguteks.Artikkel 12Abistamine omal algatuselLepinguosalised abistavad teineteist omal algatusel ning kooskõlas oma õigusnormide või muude õiguslikult siduvate dokumentidega, kui nad peavad seda vajalikuks tollialaste õigusaktide õige kohaldamise huvides, eelkõige juhtudel, mis võivad tekitada olulist kahju teise lepinguosalise majandusele, rahvatervisele, avalikule julgeolekule või kahjustada tema muid olulisi huvisid, järgmistes küsimustes:a) toimingud, mis rikuvad või tunduvad rikkuvat tollialaseid õigusakte ja võivad teisele lepinguosalisele huvi pakkuda;b) tollialaseid õigusakte rikkuvate toimingute teostamise uued viisid või meetodid;c) kaubad, mis on teadaolevalt tollialaste õigusaktide rikkumise objektid;d) isikud, kelle puhul on alust arvata, et nad on seotud või on olnud seotud tollialaseid õigusakte rikkuvate toimingutega;e) transpordivahendid, mille puhul on alust arvata, et neid on kasutatud, kasutatakse või võidakse kasutada tollialaseid õigusakte rikkuvateks toiminguteks.Artikkel 13Abitaotluste vorm ja sisu1. Käesoleva lepingu kohased taotlused tehakse kirjalikult. Taotlusele lisatakse selle täitmiseks vajalikud dokumendid. Kui see on olukorra pakilisuse tõttu vajalik, võib vastu võtta suulisi taotlusi, kuid need kinnitatakse viivitamata kirjalikult.2. Lõike 1 kohased taotlused sisaldavad järgmisi andmeid:a) taotluse esitanud asutuse ametlik kinnitus;b) taotletav meede;c) taotluse eesmärk ja põhjus;d) seonduvad õigusnormid või muud õiguslikult siduvad dokumendid;e) võimalikult täpsed ja terviklikud andmed uuritavate isikute kohta;f) asjaomaste faktide ja juba teostatud uurimise kokkuvõte.3. Taotlused esitatakse taotluse saanud asutuse asjaajamiskeeles või sellele asutusele vastuvõetavas keeles. Seda nõuet ei kohaldata dokumentide suhtes, mis lisatakse lõike 1 alusel esitatud taotlusele.4. Kui taotlus ei vasta eespool loetletud vorminõuetele, võib nõuda selle parandamist või täiendamist; seni võib ette näha ettevaatusabinõusid.Artikkel 14Taotluste täitmine1. Abitaotluse täitmiseks toimib taotluse saanud asutus oma pädevuse ja võimaluste piires nii, nagu ta toimiks enda nimel või sellesama lepinguosalise muude asutuste taotlusel, esitades olemasolevat teavet, tehes vajalikke uurimisi või korraldades nende tegemist.2. Abitaotlusi täidetakse taotluse saanud asutuse suhtes kehtivate õigusnormide või muude õiguslikult siduvate dokumentide kohaselt.3. Lepinguosalise nõuetekohaselt volitatud ametnikud võivad teise lepinguosalise nõusolekul ja viimase kehtestatud tingimustel viibida viimase pädevusse kuuluvate konkreetsete juhtumite uurimise juures.4. Juhul kui nimetatud taotlust ei saa täita, teatatakse sellest viivitamata taotluse esitanud asutusele, tuues ära põhjendused ja mis tahes muu teabe, mis taotluse saanud asutuse arvates on taotluse esitanud asutusele vajalik.Artikkel 15Teabeedastuse vorm1. Taotluse saanud asutus teeb uurimiste tulemused taotluse esitanud asutusele teatavaks kirjalikult ning lisab asjaomased dokumendid, tõestatud koopiad või muud materjalid.2. Kõnealune teave võib olla elektroonilises vormis, mida vajaduse korral kohe seejärel kinnitatakse kirjalikult.Artikkel 16Erandid abistamiskohustusest1. Abi andmisest võib keelduda või selle andmise võib siduda teatud tingimuste ja nõuetega juhul, kui lepinguosaline leiab, et käesoleva lepingu kohane abi:a) kahjustab tõenäoliselt Hiina Rahvavabariigi või käesoleva lepingu alusel abitaotluse saanud Euroopa Ühenduse liikmesriigi suveräänseid õigusi; võib) kahjustab tõenäoliselt avalikku korda, julgeolekut või muid olulisi huve, eelkõige artikli 17 lõikes 2 nimetatud juhtudel võic) rikub tööstus-, äri- või ametisaladust.2. Taotluse saanud asutus võib abi osutamise edasi lükata põhjendusel, et see takistab käimasolevat uurimist, vastutusele võtmist või kohtumenetlust. Sel juhul konsulteerib taotluse saanud asutus taotluse esitanud asutusega, et teha kindlaks, kas abi on võimalik anda selliste tingimuste ja nõuete alusel, mida taotluse saanud asutus vajalikuks peab.3. Kui taotluse esitanud asutus palub abi, mida ta ise ei suudaks taotluse korral anda, viitab ta sellele asjaolule oma taotluses. Sel juhul otsustab taotluse saanud asutus, kuidas sellisele taotlusele vastata.4. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud juhtudel tuleb taotluse saanud asutuse otsus ja selle põhjendused taotluse esitanud asutusele viivitamata teatavaks teha.Artikkel 17Teabevahetus ja konfidentsiaalsus1. Igasugune käesoleva lepingu kohaselt mis tahes kujul edastatud teave on salajane või piiratud kasutusega, olenevalt kummagi lepinguosalise kehtivatest eeskirjadest. Selle teabe suhtes kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus ja kaitse, mis laieneb samalaadsetele andmetele vastuvõtva lepinguosalise asjakohaste õigusaktide ja ühenduse asutuste suhtes kohaldatavate vastavate sätete kohaselt.2. Isikuandmeid võib vahetada üksnes siis, kui vastuvõttev lepinguosaline kohustub neid andmeid kaitsma vähemalt nii, nagu samal juhul teeks seda edastav lepinguosaline. Teavet andev lepinguosaline ei sätesta rangemaid nõudeid nendest, mis tema haldusalas tema suhtes kehtivad. Lepinguosalised edastavad teineteisele teabe oma kohaldatavate eeskirjade, sealhulgas vajaduse korral ühenduse liikmesriikides kehtivate sätete kohta.3. Ükski käesoleva lepingu säte ei takista käesoleva lepingu kohaselt saadud teabe või dokumentide kasutamist tõenditena haldusmenetluses, mis on algatatud seoses tollialaste õigusaktide rikkumisega. Seepärast võivad lepinguosalised käesoleva lepingu sätete kohaselt saadud teavet ja uuritud dokumente kasutada tõenditena oma tõendusmaterjalides, aruannetes ja ütlustes ning haldusmenetluses. Teabe esitanud või nimetatud dokumendid kättesaadavaks teinud pädevale asutusele teatatakse teabe ja dokumentide sellisest kasutamisest.4. Saadud teavet kasutatakse üksnes käesoleva lepingu kohaldamiseks. Kui üks lepinguosalistest soovib seda teavet muul otstarbel kasutada, peab tal selleks olema teabe andnud asutuse eelnev kirjalik nõusolek. Teabe sellisel kasutamisel tuleb võtta arvesse kõnealuse asutuse ettenähtud piiranguid.5. Käesoleva artikli rakendamise korra määrab kindlaks artikli 21 alusel moodustatud ühine tollikoostöö komitee.Artikkel 18Eksperdid ja tunnistajadTaotluse saanud asutuse ametnikul võib talle antud volituste piires lubada esineda eksperdi või tunnistajana haldusmenetluses, mis käsitleb käesoleva lepinguga hõlmatud küsimusi, teise lepinguosalise territooriumil ja esitada menetluses vajalikke esemeid, dokumente või nende tõestatud ärakirju. Esinemise taotluses tuleb täpselt nimetada, millises haldusasutuses ametiisik peab esinema ning millistes küsimustes ja millise ametikoha või kvalifikatsiooni tõttu seda ametiisikut küsitletakse.Artikkel 19Abistamiskulud1. Lepinguosalised loobuvad kõikidest nõuetest teineteisele, mis on seotud käesolevast lepingust tulenevate kulutuste hüvitamisega, välja arvatud vajaduse korral kulutused ekspertidele ja tunnistajatele ning tõlkidele ja tõlkijatele, kes ei ole avalikud teenistujad.2. Kui taotluse täitmisega kaasnevad kohe või edaspidi täiendavad või erakorralised kulutused, määravad lepinguosalised konsultatsioonide käigus kindlaks taotluse täitmise tähtajad ja tingimused, samuti kulude kandmise korra.V JAOTISLÕPPSÄTTEDArtikkel 20Rakendamine1. Käesoleva lepingu rakendamine usaldatakse ühelt poolt Euroopa Ühenduste Komisjoni tolliküsimuste eest vastutavatele üksustele ja vajaduse korral Euroopa Ühenduse liikmesriikide tolliasutustele, ja teiselt poolt Hiina Rahvavabariigi tolliasutusele. Nad otsustavad kõigi lepingu kohaldamiseks vajalike praktiliste meetmete ja korra üle, võttes arvesse eelkõige andmekaitse osas kehtivaid norme. Nad võivad esitada pädevatele asutustele soovitusi muudatuste kohta, mida on nende arvates käesolevasse lepingusse vaja teha.2. Lepinguosalised konsulteerivad teineteisega ja teatavad seejärel teineteisele käesoleva lepingu sätete kohaselt vastu võetud üksikasjalikest rakenduseeskirjadest.Artikkel 21Ühine tollikoostöö komitee1. Käesolevaga asutatakse ühine tollikoostöö komitee, millesse kuuluvad Hiina Rahvavabariigi tolliasutuse ja Euroopa Ühenduse esindajad. Komitee tuleb kokku vastastikusel kokkuleppel kindlaksmääratud kohas, ajal ning päevakorraga.2. Ühine tollikoostöö komitee täidab muu hulgas järgmisi ülesandeid:a) jälgib lepingu nõuetekohast täitmist;b) käsitleb kõiki lepingu kohaldamisega seotud küsimusi;c) võtab meetmeid, mis on vajalikud tollikoostööks kooskõlas käesoleva lepingu eesmärkidega;d) vahetab arvamusi kõigis tollikoostööga seotud ühist huvi pakkuvates küsimustes, kaasa arvatud edasised meetmed ning nende rakendamiseks vajalikud vahendid;e) annab soovitusi selliste lahenduste leidmisel, mille eesmärk on käesoleva lepingu eesmärkide saavutamine.3. Ühine tollikoostöö komitee võtab vastu oma töökorra.4. Ühine tollikoostöö komitee teavitab vajaduse korral Euroopa Majandusühenduse ja Hiina Rahvavabariigi vahelise kaubandus- ja majanduskoostöölepingu artikli 15 alusel asutatud ühiskomisjoni käesoleva lepingu alusel toimuvast tegevusest.Artikkel 22Jõustumine ja kehtivusaeg1. Käesolev leping jõustub järgmise kuu esimesel päeval pärast seda, kui lepinguosalised on teatanud teineteisele lepingu jõustamiseks vajalike menetluste lõpuleviimisest.2. Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest kirjalikult teisele poolele. Leping lõpeb kolm kuud pärast sellest teisele lepinguosalisele teatamist. Enne lepingu lõppemist saadud abitaotlused täidetakse käesoleva lepingu sätete kohaselt.Artikkel 23Autentsed tekstidKäesolev leping koostatakse kahes eksemplaris eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi, ungari ja hiina keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.Haag, 8. detsember 2004Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnarPor el Gobierno de la República Popular ChinaZa vládu Činské lidové republikyFor Folkerepublikken Kinas regeringIm Namen der Regierung der Volksrepublik ChinaHiina Rahvavabariigi valitsuse nimelΓια την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της ΚίναςFor the Government of the People's Republic of ChinaPour le gouvernement de la République populaire de ChinePer il Governo della Repubblica popolare cineseKīnas Tautas Republikas vārdāKinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės varduA Kínai Népköztársaság kormánya részérőlVoor de Regering van de Volksrepubliek ChinaW imieniu rządu Chińskiej Republiki LudowejPelo Governo da República Popular da ChinaZa vládu Činskey ľudovej republikyZa Vlado Ljudske republike KitajskeKiinan kansantasavallan hallituksen puolestaPå Folkrepubliken Kinas regerings vägnar--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 22.11.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 323/10
 A BIZOTTSÁG 1089/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2012. november 19.)
 egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
 mivel:
 (1)
 A 2658/87/EGK rendelet mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazása érdekében intézkedéseket szükséges elfogadni az e rendelet mellékletében meghatározott áruk besorolásáról.
 (2)
 A 2658/87/EGK rendelet meghatározza a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére irányadó általános szabályokat. Ezeket a szabályokat kell alkalmazni bármely más olyan nómenklatúrára vonatkozóan is, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul vagy azt bármilyen további albontással kiegészíti, és amelyet az árukereskedelemhez kapcsolódó tarifális és más intézkedések alkalmazása céljából az Unió valamely más rendelkezése hoz létre.
 (3)
 Az említett általános szabályok értelmében a mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árukat a 3. oszlopban feltüntetett indokok alapján a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
 (4)
 Indokolt úgy rendelkezni, hogy a tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú, az áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolására vonatkozó kötelező érvényű tarifális felvilágosítást a jogosult – a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában – három hónapig továbbra is felhasználhatja.
 (5)
 Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Vámkódexbizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A Kombinált Nómenklatúrában a melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
 2. cikk
 A tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú kötelező érvényű tarifális felvilágosítás – a 2913/92/EGK rendelet 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában – három hónapig továbbra is felhasználható.
 3. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2012. november 19-én.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 Algirdas ŠEMETA
 a Bizottság tagja
 (1) HL L 256., 1987.9.7., 1. o.
 (2) HL L 302., 1992.10.19., 1. o.
 MELLÉKLET
 Árumegnevezés
 Besorolás (KN-kód)
 Indokolás
 (1)
 (2)
 (3)
 Elektromos készülék (úgynevezett multikapcsoló) körülbelül 26 × 12 × 7 cm méretű házban, a következő illesztőegységekkel szerelve:
 —
 4 középfrekvencia-bemenet szintbeállítóval a kis zajú mikrohullámú erősítő és lekeverő egység (low noise block (LNB) down-converter – parabolafej) számára,
 —
 1 bemenet szintbeállítóval a földfelszíni tévéantenna számára,
 —
 4 kimenet műholdvevők csatlakoztatásához.
 A készülék egy beépített erősítővel rendelkezik a hálózati veszteség kompenzálására.
 A készüléket több előfizetős műholdas televíziós műsorszórási rendszerekben, pl. négy parabolafejes rendszerekben való felhasználásra fejlesztették ki. A készülék lehetővé teszi, hogy egyetlen parabolaantennán keresztül több műholdas vevőkészülék vegyen különböző televíziós jeleket, de nem konvertálja vagy módosítja ezeket a jeleket.
 A készülék ugyanakkor egy földfelszíni televíziós jel szétosztását is lehetővé teszi.
 8543 70 90
 A besorolást a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó 1. és 6. általános szabály, valamint a 8543, a 8543 70 és a 8543 70 90 KN-kód szövege határozza meg.
 Tekintve, hogy a készülék kizárólag televíziós jelek szétosztását teszi lehetővé, valamint hogy a parabolaantenna a készülék nélkül is működőképes, a készülék nem minősül elengedhetetlennek az antenna működéséhez. Következésképpen a 8529 vtsz. alá tartozó antenna részeként történő besorolása kizárt.
 A készüléket ezért a 8543 70 90 KN-kód alá, a 85. árucsoportban másutt nem említett vagy besorolt, egyedi feladatokra szánt készülékként kell besorolni.


text:
 28.5.2005
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 132/6
 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA
 (Sala Segunda)
 de 14 de abril de 2005
 en el asunto C-157/03: Comisión de las Comunidades Europeas contra Reino de España (1)
 («Incumplimiento de Estado - Directivas 68/360/CEE, 73/148/CEE, 90/365/CEE y 64/221/CEE - Derecho de residencia - Permiso de residencia - Nacional de un país tercero, que sea miembro de la familia de un nacional comunitario - Plazo de expedición de un permiso de residencia»)
 (2005/C 132/11)
 Lengua de procedimiento: español
 En el asunto C-157/03, que tiene por objeto un recurso por incumplimiento interpuesto, con arreglo al artículo 226 CE, el 7 de abril de 2003, Comisión de las Comunidades Europeas (agentes: Sra. C. O'Reilly y Sr. L. Escobar Guerrero), contra Reino de España (agente: Sra. N. Díaz Abad), el Tribunal de Justicia (Sala Segunda), integrado por el Sr. C.W.A. Timmermans, Presidente de Sala, y los Sres. C. Gulmann, J. Makarczyk (Ponente), P. Kūris y J. Klučka, Jueces; Abogado General: Sra. C. Stix-Hackl; Secretario: Sr. R. Grass, ha dictado el 14 de abril de 2005 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 1)
 —
 Declarar que el Reino de España ha incumplido las obligaciones que le incumben en virtud de las Directivas 68/360/CEE del Consejo, de 15 de octubre de 1968, sobre supresión de restricciones al desplazamiento y a la estancia de los trabajadores de los Estados miembros y de sus familias dentro de la Comunidad, 73/148/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1973, relativa a la supresión de las restricciones al desplazamiento y a la estancia, dentro de la Comunidad, de los nacionales de los Estados miembros en materia de establecimiento y de prestación de servicios, 90/365/CEE del Consejo, de 28 de junio de 1990, relativa al derecho de residencia de los trabajadores por cuenta ajena o por cuenta propia que hayan dejado de ejercer su actividad profesional y 64/221/CEE del Consejo, de 25 de febrero de 1964, para la coordinación de las medidas especiales para los extranjeros en materia de desplazamiento y de residencia, justificadas por razones de orden público, seguridad y salud pública:
 —
 al no haber adaptado correctamente su ordenamiento jurídico interno a las Directivas 68/360, 73/148 y 90/365 y, en particular, al imponer a los nacionales de un país tercero, que sean miembros de la familia de un nacional comunitario que ha ejercido su derecho de libre circulación, la obligación de obtener un visado de residencia para la expedición del permiso de residencia, y
 al no conceder el permiso de residencia en el más breve plazo, y a más tardar, dentro de los seis meses siguientes a la presentación de la solicitud de dicho permiso, en contra de lo dispuesto en la Directiva 64/221.
 2)
 Condenar en costas al Reino de España
 (1) DO C 135, de 7.6.2003.


text:
 Avis juridique important
 |
 21981A1230(02)
 Acordo de Pesca entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo do Canadá - Declaração da Comunidade respeitante ao artigo 11 do Acordo em matéria de pesca entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo do Canadá
 Jornal Oficial no L 379 de 31/12/1981 p. 0054 - 0057 Edição especial finlandesa: Capítulo 11 Fascículo 10 p. 0083 Edição especial sueca: Capítulo 11 Fascículo 10 p. 0083 Edição especial espanhola: Capítulo 04 Fascículo 1 p. 0212 Edição especial portuguesa: Capítulo 04 Fascículo 1 p. 0212
 ACORDO de Pesca entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo do Canadá A COMUNIDADE ECONÓMICA EUROPEIA, a seguir denominada «Comunidade» e O GOVERNO DO CANADÁ, LEMBRANDO as relações estreitas entre a Comunidade e o Canadá e, em especial, o Acordo-quadro de Cooperação Comercial e Económica entre as Comunidades Europeias e o Canadá assinado em Otava em 6 de Julho de 1976; CONSIDERANDO o seu desejo comum de assegurar a conservação e a gestão racional dos recursos biológicos que se encontram nas águas adjacentes às suas costas, bem como a sua preocupação em assegurar o bem-estar das suas populações costeiras e preservar os recursos biológicos das águas adjacentes, recursos de que essas populações dependem; TOMANDO NOTA de que o Governo do Canadá estendeu a sua jurisdição sobre os recursos biológicos das águas adjacentes às suas costas até um limite fixado em 200 milhas marítimas daquelas ; que para aquém deste limite exerce direitos soberanos para fins de exploração, utilização, conservação e gestão destes recursos, e que os Estados-membros da Comunidade acordaram em que os limites das suas zonas de pesca (a seguir denominadas «zona de pesca da Comunidade») se estendem até 200 milhas marítimas da costa, estando a pesca dentro destes limites sujeita à política comum da Comunidade em matéria de pesca, TOMANDO em consideração a necessidade de coordenar a gestão de certos recursos biológicos que se encontram, quer nas águas sob a jurisdição do Canadá em matéria de pesca, quer na zona de pesca da Comunidade; TOMANDO em consideração os trabalhos da terceira conferência das Nações Unidas sobre o direito do mar, bem como a subsequente prática dos Estados; AFIRMANDO que o exercício, pelos Estados costeiros, de direitos soberanos sobre os recursos biológicos nas suas zonas de jurisdição para fins de exploração, utilização, conservação e gestão destes recursos deve ser conforme aos principios de direito internacional; TOMANDO em consideração o interesse que apresenta para ambas as Partes o desenvolvimento da pesca na zona de pesca da outra Parte; DESEJANDO determinar as modalidades aplicáveis às actividades piscatórias de interesse comum, ACORDARAM NO SEGUINTE: Artigo 1o As duas Partes cooperarão estreitamente nos domínios relativos à conservação e à utilização dos recursos biológicos. Tomarão todas as medidas adequadas a fim de facilitar esta cooperação e consultar-se-ão no âmbito de negociações internacionais tendo em vista a atingir objectivos comuns em matéria de pesca. Artigo 2o 1. a) O Governo do Canadá compromete-se a autorizar os navios arvorando pavilhão dos Estados-membros da Comunidade a pescarem, na zona situada ao longo da costa leste do Canadá e colocada sob a jurisdição deste país após 31 de Dezembro de 1976, as quantidades adequadas do volume total das apanhas autorizadas que excedam a capacidade de exploração do Canadá em conformidade com as disposições do presente artigo. b) A Comunidade compromete-se a autorizar os navios canadianos a pescarem na zona de pesca da Comunidade, as quantidades adequadas do volume total das apanhas autorizadas que excedam a capacidade de exploração da Comunidade em conformidade com as disposições do presente artigo. 2. Cada Parte determinará anualmente para as águas sob a sua jurisdição em matéria de pesca, referidas no no 1, sem prejuízo de modificação no caso de circunstâncias imprevistas: a) O volume total das apanhas autorizadas em relação a unidades populacionais («stocks») específicas ou a conjuntos de unidades populacionais («stocks»), tendo em conta os melhores dados científicos que estejam à sua disposição, a interdependência das unidades populacionais («stocks»), os trabalhos das organizações internacionais competentes e quaisquer outros factores pertinentes; b) A sua capacidade de exploração no que respeita a estas unidades populacionais («stocks»); c) Após consultas adequadas, as quantidades atribuídas, como for conveniente, aos navios de pesca da outra Parte, sobre os excedentes de unidades populacionais («stocks») ou de conjuntos de unidades populacionais («stocks») bem como os sectores em que estas quantidades podem ser pescadas. 3. Aquando da determinação das quantidades e dos sectores em que a pesca é autorizada, cada Parte terá em conta, inter alia: - os seus interesses, - o nível do excedente do volume total das apanhas autorizadas em relação às unidades populacionais («stocks») em causa, - a pesca tradicional efectuada pelos navios da outra Parte, - a reciprocidade de acesso, - outras vantagens que possam ser oferecidas no âmbito da cooperação prevista no artigo 8o. Artigo 3o 1. Cada Parte tomará todas as medidas adequadas para obrigar os seus navios a operar em conformidade com as disposições do presente Acordo e em conformidade com todas as medidas adequadas acordadas em qualquer altura por força do presente Acordo. 2. Na zona de pesca sob a sua jurisdição, cada Parte pode tomar, em conformidade com as regras de direito internacional, as medidas que possam ser necessárias para assegurar o respeito das disposições do presente Acordo pelos navios da outra Parte. 3. Na zona de pesca sob a sua jurisdição cada Parte pode tomar as medidas necessárias para aplicar as disposições do presente Acordo, incluindo eventualmente a emissão de licenças. 4. Os navios de pesca de uma das duas Partes que exerçam as suas actividades piscatórias na zona de pesca sob a jurisdição da outra Parte respeitarão as leis que regulam as actividades piscatórias nesta zona. 5. Cada Parte pode tomar as medidas que considere necessárias para a conservação, gestão racional e regulamentação das actividades piscatórias na sua zona de pesca, desde que estas medidas não sejam tomadas com o objectivo específico de impedir os navios de pesca da outra Parte de pescar as quantidades concedidas no âmbito do presente Acordo. Artigo 4o As duas Partes cooperarão, quer bilateralmente, quer através das organizações internacionais competentes, tendo em vista assegurar a gestão e a conservação adequadas das unidades populacionais que se encontram nas zonas de pesca das duas Partes, bem como as unidades populacionais («stocks») de espécies associadas. Em especial esforçar-se-ão por harmonizar as medidas de regulamentação aplicáveis a estas unidades populacionais («stocks») e, para o efeito, consultar-se-ão frequentemente e procederão à troca de estatísticas pertinentes em matéria de pesca. Artigo 5o Cada Parte cooperará com a outra Parte de modo adequado, à luz do desenvolvimento das suas relações de pesca nos termos do artigo 2o, no domínio da investigação científica necessária para fins de gestão, conservação e utilização dos recursos biológicos na zona sob a jurisdição desta outra Parte em matéria de pesca. Com este objectivo, os cientistas das duas Partes consultarse-ão sobre esta investigação bem como sobre a análise e a interpretação dos resultados obtidos. Artigo 6o 1. Desde que disponha das instalações para tal e sem prejuízo das necessidades dos seus próprios navios, cada Parte autorizará os navios a que tenha concedido licenças em conformidade com o disposto no presente Acordo, a entraram nos seus portos respeitando as leis, regulamentos e disposições administrativas em vigor, tendo em vista comprar iscos, mantimentos ou equipamentos, ou efectuar reparações, ou para quaisquer outros fins que esta Parte possa determinar. 2. Tal autorização deixará de produzir efeitos em relação aos navios para os quais tenha sido emitida uma licença, nos termos do presente Acordo, sempre que tal licença for anulada ou caducar, salvo no que respeita à entrada num porto para comprar mantimentos ou efectuar as reparações necessárias para se voltarem a fazer ao mar. 3. As disposições do presente artigo não afectam o acesso aos portos de uma ou de outra Parte em caso de perigo, urgência médica ou de força maior. Artigo 7o 1. As duas Partes reafirmam a sua adesão à cooperação prevista pela Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral no Noroeste do Atlântico, de que são Partes Contratantes e, nomeadamente, no no 4 do seu artigo 11o. 2. Se as actividades piscatórias praticadas por uma terceira Parte ameaçarem a conservação dos recursos biológicos nas águas situadas para além das zonas referidas no artigo 2o e nas águas a elas adjacentes, as Partes acordam em tomar medidas de cooperação para pôr termo a esta ameaça. Artigo 8o 1. As duas Partes encorajarão a cooperação económica e comercial no domínio da pesca. 2. Para o efeito, as duas Partes utilizarão, nomeadamente, as possibilidades oferecidas, no domínio da pesca, pelo Acordo-quadro de Cooperação Comercial e Económica concluído entre o Canadá e as Comunidades Europeias em 1976, a fim de melhorar reciprocamente as condições e termos das suas relações em matéria de pesca. Artigo 9o As duas Partes procederão periodicamente a consultas bilaterais no que respeita ao desenvolvimento de uma cooperação alargada em matéria de pesca, que se estenderia nomeadamente à comercialização de produtos de pesca, às trocas de informações técnicas e intercâmbio de pessoal especializado, à melhoria da utilização dos portos de cada Parte pelos navios de pesca da outra Parte tendo em vista embarcar ou desembarcar os membros da tripulação ou outras pessoas e para quaisquer outros fins que possam ser acordados. Artigo 10o 1. As duas Partes consultar-se-ão periodicamente sobre as questões respeitantes à aplicação do presente Acordo. 2. Todos os diferendos respeitantes à interpretação ou à aplicação do presente Acordo serão objecto de consultas entre as duas Partes. Artigo 11o O presente Acordo aplica-se, por um lado, aos territórios a que se aplica o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e nas condições nele previstas e, por outro, ao território do Canadá. Artigo 12o 1. Nenhuma disposição do presente Acordo prejudica as convenções multilaterais de que o Canadá e a Comunidade ou um dos Estados-membros desta sejam Partes, nem os pontos de vista de uma ou de outra Parte sobre qualquer questão relacionada com o direito do mar. 2. O presente Acordo não prejudica a delimitação das zonas económicas ou das zonas de pesca entre o Canadá e os Estados-membros da Comunidade. Artigo 13o O presente Acordo não prejudica qualquer acordo bilateral em matéria de pesca existente entre um Estado-membro da Comunidade e o Canadá. Artigo 14o O anexo do presente Acordo faz dele parte integrante. Artigo 15o O presente Acordo entrará em vigor na data em que as Partes se notificarem da realização dos procedimentos necessários para o efeito. Artigo 16o O presente Acordo pode ser denunciado por qualquer uma das Partes, em 31 de Dezembro de 1987 ou em qualquer data posterior, mediante um préaviso de, pelo menos, doze meses. Em fé do que, os abaixo assinados, devidamente habilitados para o efeito, assinaram o presente Acordo. Feito em ..., aos ..., em dois exemplares em língua alemã, dinamarquesa, francesa, grega, inglesa, italiana e neerlandesa, fazendo fé qualquer dos textos. En nome do Conselho das Comunidades Europeias Pelo Governo do Canadá ANEXO Declaração da Comunidade respeitante ao artigo 11o do Acordo em matéria de pesca entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo do Canadá Em conformidade com o voto expresso pelo Governo da Canadá, a Comunidade confirma que considera o artigo 11o do Acordo que inclui disposições tradicionalmente incluídas nos Acordos concluídos entre a Comunidade Económica Europeia e os países terceiros, como não influenciando de qualquer modo a questão do estatuto jurídico da zona económica que é actualmente objecto de discussões na âmbito da terceira Conferência das Nações Unidas sobre o direito do mar.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0099
 Decisão do Comité Misto do EEE n.° 99/2001, de 13 de Julho de 2001, que altera o Protocolo n.° 31 do Acordo EEE, relativo à cooperação em domínios específicos não abrangidos pelas quatro liberdades
 Jornal Oficial no L 251 de 20/09/2001 p. 0026 - 0026
 Decisão do Comité Misto do EEEn.o 99/2001de 13 de Julho de 2001que altera o Protocolo n.o 31 do Acordo EEE, relativo à cooperação em domínios específicos não abrangidos pelas quatro liberdadesO COMITÉ MISTO DO EEE,Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado "o acordo", e, nomeadamente, os artigos 86.o e 98.o,Considerando o seguinte:(1) O Protocolo n.o 31 do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 72/1999, de 15 de Junho de 1999(1).(2) E adequado alargar o âmbito da cooperação entre as partes contratantes no acordo, a fim de incluir a Decisão 2000/819/CE do Conselho, de 20 de Dezembro de 2000, relativa a um programa plurianual para a empresa e o espírito empresarial, em especial para as pequenas e médias empresas (PME) (2001-2005)(2).(3) O Protocolo n.o 31 do acordo deve, por conseguinte, ser alterado para que esta cooperação alargada se possa tornar efectiva com efeitos desde 1 de Janeiro de 2001,DECIDE:Artigo 1.oO artigo 7.o do Protocolo n.o 31 do acordo é alterado do seguinte modo:1. O título passa a ter a seguinte redacção: "Empresa, espírito empresarial e pequenas e médias empresas."2. Ao n.o 5 é aditado o seguinte travessão: "- 32000 D 0819: Decisão 2000/819/CE do Conselho, de 20 de Dezembro de 2000, relativa a um programa plurianual para a empresa e o espírito empresarial, em especial para as pequenas e médias empresas (PME) (2001-2005) (JO L 333 de 29.12.2000, p. 84).".Artigo 2.oA presente decisão entra em vigor em 14 de Julho de 2001, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE(3) todas as notificações, em conformidade com o n.o 1 do artigo 103.o do Acordo.É aplicável com efeitos desde 1 de Janeiro de 2001.Artigo 3.oA presente decisão será publicada na secção do EEE e no suplemento do EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias.Feito em Bruxelas, em 13 de Julho de 2001.Pelo Comité Misto do EEEO PresidenteE. Bull(1) JO L 284 de 9.11.2000, p. 61.(2) JO L 333 de 29.12.2000, p. 84.(3) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
ΟΑΕΔ: Ποια έξτρα επιδόματα δικαιούσαι όταν τελειώνει το επίδομα ανεργίας σου – Όλα τα κριτήρια -
 ΔΙΑΦΟΡΑ ΟΑΕΔ: Ποια έξτρα επιδόματα δικαιούσαι όταν τελειώνει το επίδομα ανεργίας σου –...
 Ο ΟΑΕΔ προσφέρει στους ανέργους του νέα επιδόματα μετά το επίδομα ανεργίας εφόσον εκείνοι πληρούν τα αντίστοιχα κριτήρια.
 Τα «έξτρα» επιδόματα λοιπόν που δικαιούται ο άνεργος είναι το επίδομα λήξης, το επίδομα μακροχρόνια ανέργων και ειδικό τριμηνιαίο βοήθημα.
 Τριμηνιαίο Επίδομα: Ειδικό βοήθημα, δικαιούνται οι ασφαλισμένοι, εφόσον δεν συγκεντρώνουν προϋποθέσεις τακτικής επιδότησης, παραμένουν άνεργοι επί τρεις μήνες,
 έχουν πραγματοποιήσει στην ασφάλιση ανεργίας εξήντα (60) τουλάχιστον ημέρες εργασίας στο έτος που προηγείται της έναρξης του τριμήνου και δεν υπάγονται στις κατηγορίες του
 άρθρου 22 του Ν. 1836/89 (οικοδόμοι, λατόμοι, ασβεστοποιοί, μουσικοί, τραγουδιστές κ.λ.π). Ο ασφαλισμένος μπορεί να λάβει το ειδικό βοήθημα μέχρι και τρεις φορές μέσα στο
 αυτό ημερολογιακό έτος. Στην περίπτωση που συγκεντρώνει τις προϋποθέσεις για την καταβολή του ειδικού βοηθήματος περισσότερες
 από μια φορά στο αυτό ημερολογιακό έτος, δεν απαιτείται η προϋπόθεση των εξήντα ημερομισθίων που απαιτείται μόνο για την πρώτη καταβολή του βοηθήματος.
 Για την καταβολή του ειδικού βοηθήματος απαιτείται επιπλέον το ετήσιο καθαρό οικογενειακό εισόδημα του ασφαλισμένου να μην υπερβαίνει ένα συγκεκριμένο ποσό,
 (για το έτος 2015 το ποσό αυτό ανέρχεται στα 10.564.93 €) όπως αυτό αποδεικνύεται από έγγραφο της οικείας οικονομικής εφορίας. Το ποσό αυτό αυξάνεται κατά 293,47 € κάθε ημερολογιακό έτος.
 Ειδικό βοήθημα δικαιούνται οι ασφαλισμένοι που παραμένουν άνεργοι κατά την ημερομηνία καταβολής του βοηθήματος, εφόσον παρέμειναν άνεργοι επί ένα μήνα μετά την λήξη
 της τακτικής επιδότησης ανεργίας και δεν υπάγονται στις κατηγορίες του άρθρου 22 του Ν. 1836/89 (οικοδόμοι, λατόμοι, ασβεστοποιοί, μουσικοί, τραγουδιστές κλπ).
 (για το έτος 2016 το ποσό αυτό ανέρχεται στα 10.858,4 €) όπως αυτό αποδεικνύεται από έγγραφο της οικείας οικονομικής εφορίας. Το ποσό αυτό αυξάνεται κατά 293,47 € κάθε ημερολογιακό έτος
 Το ειδικό βοήθημα καταβάλλεται με απόφαση του Δ/ντη της αρμόδιας Υπηρεσίας παροχών του ΟΑΕΔ ύστερα από αίτηση του ενδιαφερόμενου,
 η οποία υποβάλλεται ή ηλεκτρονικά, μέσω του e-services ή μέσω των ΚΕΠ μέσα σε δύο μήνες από την λήξη του συγκεκριμένου χρονικού διαστήματος
 αδιαλείπτως επί 12μηνο στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ, δύνανται να υποβάλλουν τη σχετική με το επίδομα μακροχρονίως ανέργων αίτηση, μέσα σε αποσβεστική προθεσμία δύο (2) μηνών από τη συμπλήρωση της αδιάλειπτης 12μηνης παραμονής.
 Σημείωση : Ως ετήσιο οικογενειακό εισόδημα θεωρείται το συνολικό ετήσιο φορολογούμενο, πραγματικό, απαλλασσόμενο ή φορολογούμενο με ειδικό τρόπο, εισόδημα
 από κάθε πηγή – με εξαίρεση τις αποζημιώσεις απόλυσης – του προηγούμενου από την άσκηση του δικαιώματος οικονομικού έτους του ανέργου, της συζύγου και των ανήλικων τέκνων του.
 2. Επικυρωμένο αντίγραφο του εκκαθαριστικού σημειώματος φόρου εισοδήματος του προηγούμενου της άσκησης οικονομικού έτους, από οποιαδήποτε διοικητική αρχή
 ή ΚΕΠ, ή απλή φωτοτυπία του ως άνω εκκαθαριστικού σημειώματος, που συνοδεύεται από την υπεύθυνη δήλωση του άρθρου 8 του ν. 1589/1986, στην οποία ο ενδιαφερόμενος
 βεβαιώνει την ακρίβεια των δηλούμενων σε αυτό στοιχείων ή εκτύπωση του προαναφερθέντος εκκαθαριστικού σημειώματος που χορηγείται μέσω του συστήματος TAXISNET, χωρίς περαιτέρω διατυπώσεις ή διαδικασία επικύρωσής του.
 να εμφανιστεί, για πρώτη φορά, τον τρίτο μήνα από την ημερομηνία υποβολής της αίτησης,
 αυτοπροσώπως και αποκλειστικά στην Υπηρεσία στην οποία κατέθεσε την αίτησή του, στο χρονικό διάστημα που υπάρχει τυπωμένο σε αυτή, χωρίς να απαιτείται άλλη ενημέρωση από την Υπηρεσία του ΟΑΕΔ
 να εμφανίζεται, μετά την πρώτη φορά, αυτοπροσώπως σε οποιαδήποτε Υπηρεσία του ΟΑΕΔ, στα χρονικά διαστήματα δήλωσης παρουσίας του,
 όπως αυτά αναγράφονται αναλυτικά στην «Απόφαση Υπαγωγής στην Επιδότηση» που έχει παραλάβει από την αρμόδια Υπηρεσία του ΟΑΕΔ
 Σύμφωνα με τις προυποθέσεις που παρουσιάζουν τα dikaiologittika news η δήλωση παρουσίας για τους επιδοτούμενους άνεργους πραγματοποιείται
 ΑΠΟΚΛΕΙΣΤΙΚΑ στις Υπηρεσίες του ΟΑΕΔ στα αρμόδια Τμήματα Ασφάλισης και σε καμία περίπτωση μέσω των ηλεκτρονικών υπηρεσιών του ΟΑΕΔ ή των Κέντρων Εξυπηρέτησης Πολιτών (ΚΕΠ).
 Κάθε μηνιαίο επίδομα πιστώνεται αυτόματα στον τραπεζικό λογαριασμό που έχει δηλώσει ο δικαιούχος, εφόσον αυτός παρουσιάζεται ανελλιπώς για τη δήλωση φυσικής παρουσίας
 εντός των προκαθορισμένων χρονικών διαστημάτων, όπως αυτά αναγράφονται αναλυτικά στην «Απόφαση Υπαγωγής στην Επιδότηση» που έχει παραλάβει από την αρμόδια Υπηρεσία.
 Κατά τη διάρκεια επαγγελματικής κατάρτισης. Ο δικαιούχος δεν διαγράφεται από το μητρώο ανέργων του ΟΑΕΔ. Ο χρόνος της επαγγελματικής κατάρτισης δεν υπολογίζεται ως χρόνος
 ανεργίας και το επίδομα δεν καταβάλλεται κατά τη διάρκειά της. Το χρονικό διάστημα της κατάρτισης επιμηκύνει ισόχρονα τη διάρκεια της επιδότησης, εφόσον ο καταρτισθείς διατηρεί την ιδιότητα του ανέργου.
 Σε περίπτωση διακοπής δε γίνεται συνέχιση του επιδόματος..
 Επόμενο άρθροΣκιάθος: Τα παιχνίδια στη θάλασσα σταμάτησαν απότομα – «Πάγωσαν» τα χαμόγελα στην παραλία!