text:
 17.8.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 220/3
 PROTOKOL
 o izmjeni Bečke konvencije o građanskoj odgovornosti za nuklearnu štetu iz 1963.
 DRŽAVE STRANKE OVOG PROTOKOLA,
 UZIMAJUĆI U OBZIR da je poželjno izmijeniti Bečku konvenciju o građanskoj odgovornosti za nuklearnu štetu od 21. svibnja 1963. kako bi se omogućilo šire područje primjene, povećao iznos odgovornosti operatora nuklearnog postrojenja i unaprijedila sredstva za osiguravanje odgovarajuće i pravedne naknade,
 SPORAZUMJELE su se:
 Članak 1.
 Konvencija koja se mijenja odredbama ovog Protokola je Bečka konvencija o građanskoj odgovornosti za nuklearnu štetu od 21. svibnja 1963., u daljnjem tekstu „Bečka konvencija iz 1963.”
 Članak 2.
 Članak I. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Stavak 1. točka (j) mijenja se kako slijedi:
 (a)
 riječ „i” briše se s kraja podstavka ii. i umeće na kraj podstavka iii.,
 (b)
 novi podstavak iv. dodaje se kako slijedi:
 „iv.
 ostala postrojenja u kojima ima nuklearnoga goriva ili radioaktivnih proizvoda ili otpada što Vijeće guvernera Međunarodne agencije za atomsku energiju s vremena na vrijeme utvrđuje;”
 2.
 Stavak 1. točka (k) zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(k)
 ‚nuklearna šteta’ znači :
 i.
 smrt ili tjelesna ozljeda;
 ii.
 gubitak ili oštećenje imovine;
 i svaka od dolje navedenih šteta u opsegu koji utvrđuje pravo nadležnog suda –
 iii.
 gospodarski gubitak nastao zbog gubitka ili štete navedene u podstavku i. ili ii., ako nije uključen u navedenim podstavcima, ako ga je pretrpjela osoba koja ima pravo tražiti naknadu zbog takvog gubitka ili štete;
 iv.
 troškovi mjera za dovođenje zagađenoga okoliša u prvobitno stanje, osim ako je to onečišćenje beznačajno, ako su se takve mjere stvarno poduzele ili se trebaju poduzeti, i ako nisu uključeni u podstavak ii.;
 v.
 gubitak prihoda koji proizlazi iz gospodarskoga interesa u bilo kojoj uporabi ili uživanju okoliša, do kojega je došlo zbog znatnog onečišćenja toga okoliša, i ako nije uključen u podstavak ii.;
 vi.
 troškovi preventivnih mjera i bilo kojega gubitka ili štete prouzročene takvim mjerama;
 vii.
 bilo koji drugi gospodarski gubitak, osim onog kojeg je uzrokovalo onečišćenje okoliša, ako je dozvoljen općim zakonom o građanskoj odgovornosti nadležnoga suda,
 što se tiče podstavaka od i. do v. te od vii. nadalje, u slučaju da gubitak ili šteta nastane od ili je posljedica ionizirajućeg zračenja koje potječe od bilo kojeg izvora zračenja u nuklearnom postrojenju, ili potječe od nuklearnoga goriva ili radioaktivnih proizvoda, ili otpada u nuklearnom materijalu ili nuklearnog materijala koji dolazi iz, potječe iz ili se šalje u nuklearno postrojenje, bez obzira na to potječe li od radioaktivnih svojstava takvih tvari ili od kombinacije radioaktivnih svojstava s otrovnim, eksplozivnim ili drugim opasnim svojstvima takve tvari.”
 3.
 Stavak 1. točka (l) zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(l)
 ‚Nuklearna nesreća’ znači svaki događaj ili skup događaja istog podrijetla koji prouzroči nuklearnu štetu ili, ali samo u odnosu na preventivne mjere, stvara tešku i neposrednu prijetnju nastanku takve štete.”
 4.
 Nakon stavka 1. točke (l) dodaju se četiri nova stavka, stavak 1. točka (m), stavak 1. točka (n), stavak 1. točka (o) i stavak 1. točka (p) kako slijedi:
 „(m)
 ‚Mjere za dovođenje u prvobitno stanje’ znači sve razumne mjere koje su odobrila nadležna tijela države u kojoj su mjere poduzete i kojima je cilj da dovedu u prvobitno stanje oštećene ili uništene sastavnice okoliša ili da uvedu, prema potrebi, jednakovrijedne sastavnice u okoliš. U pravu države koja je pretrpjela štetu određuje se tko ima pravo poduzeti takve mjere.
 (n)
 ‚Preventivne mjere’ znači sve razumne mjere koje je poduzela bilo koja osoba nakon nuklearne nesreće kako bi se spriječila ili smanjila šteta iz točke (k)i do v. ili vii., podložno bilo kojem odobrenju nadležnih tijela koje se zahtijeva u pravu države u kojoj su se mjere poduzele.
 (o)
 ‚Razumne mjere’ mjere su koje se prema pravu nadležnog suda smatraju prikladnim i razmjernim, uzimajući u obzir sve okolnosti, na primjer: –
 i.
 vrstu i opseg nastale štete ili, u slučaju preventivnih mjera, vrstu i opseg rizika od nastanka takve štete;
 ii.
 opseg u kojem su, u vrijeme poduzimanja, takve mjere vjerojatno učinkovite; i
 iii.
 odgovarajuću znanstvenu i tehničku stručnost.
 (p)
 ‚Posebna prava vučenja’, u daljnjem tekstu SDR, znači obračunska jedinica koju Međunarodni monetarni fond definira i koristi za vlastite poslove i transakcije.”
 5.
 Stavak 2. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „2. Država postrojenja može, ako je to opravdano malim opsegom rizika, izuzeti bilo koje nuklearno postrojenje ili male količine nuklearnog materijala iz primjene ove Konvencije, pod uvjetom da:
 (a)
 u odnosu na nuklearna postrojenja, kriterije za takvo izuzimanje utvrđuje Vijeće guvernera Međunarodne agencije za atomsku energiju i svako izuzimanje od strane države postrojenja zadovoljava te kriterije; i
 (b)
 u odnosu na male količine nuklearnog materijala, maksimalna ograničenja za izuzimanje tih količina utvrđuje Vijeće guvernera Međunarodne agencije za atomsku energiju i svako je izuzimanje od strane države postrojenja u okviru tih utvrđenih ograničenja.
 Vijeće guvernera periodično će preispitivati kriterije za izuzimanje nuklearnih postrojenja i maksimalna ograničenja za izuzimanje malih količina nuklearnog materijala.”
 Članak 3.
 Nakon članka I. Bečke konvencije iz 1963. dodaju se dva nova članka I.A i I.B:
 „Članak I.A
 1. Ova se Konvencija primjenjuje na nuklearnu štetu, bez obzira gdje je pretrpljena.
 2. Međutim, zakonodavstvo države postrojenja od primjene ove Konvencije može izuzeti štetu pretrpljenu:
 (a)
 na državnom području države koja nije ugovorna stranka; ili
 (b)
 u bilo kojem pomorskom pojasu uspostavljenom od strane države koja nije ugovorna stranka u skladu s međunarodnim pravom mora.
 3. Svako izuzimanje sukladno ovom članku stavku 2. može se primjenjivati samo u odnosu na državu koja nije ugovorna stranka i koja u trenutku nesreće:
 (a)
 ima nuklearno postrojenje na svom državnom području ili u bilo kojem pomorskom pojasu kojeg je uspostavila u skladu s međunarodnim pravom mora i
 (b)
 ne pruža jednakovrijedne obostrane koristi.
 4. Svako izuzimanje sukladno ovom članku stavku 2. ne utječe na prava iz članka IX. stavka 2. točke (a) i svako izuzimanje sukladno stavku 2. točki (b) ovog članka ne proširuje se na štetu unutar broda ili zrakoplova ili na samom brodu ili zrakoplovu.
 Članak I.B
 Ova Konvencija ne primjenjuje se na nuklearna postrojenja koja se ne koriste u mirnodopske svrhe.”
 Članak 4.
 Članak II. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Na kraju stavka 3. točke (a) dodaje se sljedeći tekst:
 „Država postrojenja može ograničiti iznos javnih sredstava dostupnih po nesreći na razliku, ako postoji, između ovdje utvrđenog iznosa i iznosa utvrđenog sukladno članku V. stavku 1.”
 2.
 Na kraju stavka 4. dodaje se sljedeći tekst:
 „Država postrojenja može ograničiti iznos dostupnih javnih sredstava u skladu s ovim člankom stavkom 3. točkom (a).”
 3.
 Stavak 6. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „6. Nijedna osoba nije odgovorna za bilo kakav gubitak ili štetu koja nije nuklearna šteta sukladno članku I. stavku 1. podstavku (k), ali koja se mogla odrediti kao takva sukladno odredbama tog podstavka.”
 Članak 5.
 Nakon prve rečenice u članku III. Bečke konvencije iz 1963. dodaje se sljedeći tekst:
 „Međutim, država postrojenja može izuzeti ovu obavezu u odnosu na prijevoz koji se u cijelosti odvija na njezinom državnom području.”
 Članak 6.
 Članak IV. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Stavak 3. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „3. Nikakva odgovornost u okviru ove Konvencije neće se odnositi na operatora ako dokaže da je nuklearna šteta neposredna posljedica čina oružanog sukoba, neprijateljstva, građanskog rata ili ustanka.”
 2.
 Stavak 5. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „5. Operator u okviru ove Konvencije nije odgovoran za nuklearnu štetu:
 (a)
 na samom nuklearnom postrojenju i bilo kojem drugom nuklearnom postrojenju, uključujući nuklearno postrojenje u izgradnji, na mjestu gdje se to postrojenje nalazi; i
 (b)
 na bilo kojoj imovini na tom istom mjestu koje se koristi ili se ima koristiti u vezi s bilo kojim takvim postrojenjem.”
 3.
 Stavak 6. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „6. Naknada za štetu prouzročenu na prijevoznim sredstvima na kojima se nalazio nuklearni materijal za vrijeme nuklearne nesreće neće rezultirati smanjenjem odgovornosti operatora u odnosu na drugu štetu na iznos koji je niži od 150 milijuna SDR-a ili bilo kojeg većeg iznosa kojeg je utvrdilo zakonodavstvo ugovorne stranke ili iznos utvrđen u skladu s člankom V. stavkom 1. podstavkom (c).”
 4.
 Stavak 7. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „7. Ništa u ovoj Konvenciji ne utječe na odgovornost bilo kojeg pojedinca za nuklearnu štetu za koju operator, na temelju ovog članka stavka 3. ili 5., prema ovoj Konvenciji nije odgovoran i koju je taj pojedinac prouzročio poduzimanjem ili nepoduzimanjem radnji s namjerom da prouzroči štetu.”
 Članak 7.
 1. Tekst članka V. Bečke konvencije iz 1963. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 1.„1. Država postrojenja može ograničiti odgovornost operatora za bilo koju nuklearnu nesreću, ili:
 (a)
 na iznos koji nije manji od 300 milijuna SDR-a; ili
 (b)
 na iznos koji nije manji od 150 milijuna SDR-a, pod uvjetom da uz taj iznos država stavi na raspolaganje javna sredstva do iznosa od najmanje 300 milijuna SDR-a kako bi se nadoknadila nuklearna šteta; ili
 (c)
 za najviše 15 godina od dana stupanja na snagu ovog Protokola, na prijelazni iznos koji nije manji od 100 milijuna SDR-a u odnosu na nuklearnu nesreću do koje je došlo u okviru tog razdoblja. Može se utvrditi iznos manji od 100 milijuna SDR-a, pod uvjetom da država stavi na raspolaganje javna sredstva kako bi se nadoknadila nuklearna šteta između tog nižeg iznosa i 100 milijuna SDR-a.
 2. Neovisno o ovom članku stavku 1., država postrojenja, uzimajući u obzir vrstu nuklearnog postrojenja ili nuklearnih tvari u njima i vjerojatne posljedice nuklearne nesreće koju bi mogli prouzročiti, može utvrditi niži iznos odgovornosti za tog operatera, pod uvjetom da ni u kojem slučaju tako utvrđeni iznos nije niži od 5 milijuna SDR-a i pod uvjetom da država postrojenja osigura da su javna sredstva dostupna do iznosa utvrđenog sukladno stavku 1.
 3. Iznos koji je utvrdila država postrojenja odgovornog operatora u skladu s ovim člankom stavcima 1. i 2. i člankom IV. stavkom 6. primjenjuje se kada god dođe do nuklearne nesreće.”
 2. Nakon članka V. dodaju se četiri nova članka V.A, V.B, V.C i V. D kako slijedi:
 „Članak V.A
 1. Kamate i troškovi koje je sud dosudio u tužbama za naknadu nuklearne štete plaćaju se neovisno o iznosima iz članka V.
 2. Iznosi navedeni u članku V. i članku IV. stavku 6. mogu se preračunati u nacionalnu valutu u cijele brojeve.
 Članak V.B
 Svaka ugovorna stranka osigurava da osobe koje su pretrpjele štetu iskoriste svoje pravo na naknadu bez da pokrenu zasebne postupke u vezi s izvorima sredstava predviđenim za takvu naknadu.
 Članak V.C
 1. Ako su nadležni sudovi oni ugovorne stranke koja nije država postrojenja, javna sredstva koja su potrebna u skladu s člankom V. stavkom 1. točkama (b) i (c) i člankom VII. stavkom 1., kao i kamate i troškove koje dosuđuje sud, može staviti na raspolaganje prvo navedena ugovorna stranka. Država postrojenje nadoknađuje sve takve plaćene svote drugoj ugovornoj stranci. Te dvije ugovorne stranke dogovaraju postupak nadoknade troškova.
 2. Ako su nadležni sudovi oni ugovorne stranke koja nije država postrojenja, ugovorna stranka čiji su sudovi nadležni poduzima sve potrebne mjere kako bi omogućila državi postrojenja uključivanje u postupak i sudjelovanje u bilo kakvom rješenju vezano uz naknadu.
 Članak V.D
 1. Glavni direktor Međunarodne agencije za atomsku energiju saziva sastanak ugovornih stranaka kako bi izmijenili ograničenja odgovornosti iz članka V. ako jedna trećina ugovornih stranaka za to izrazi želju.
 2. Izmjene se usvajaju dvotrećinskom većinom ugovornih stranaka koje su prisutne i koje glasuju, uz uvjet da je u trenutku glasovanja prisutno najmanje pola ugovornih stranaka.
 3. Kada se radi o prijedlogu za izmjenu ograničenja, sastanak ugovornih stranaka u obzir, između ostaloga, uzima opasnost od štete koja je posljedica nuklearne nesreće, promjene u novčanim vrijednostima i kapacitet tržišta osiguranja.
 2.4.
 (a)
 Glavni direktor IAEA-a svaku izmjenu donesenu u skladu s ovim člankom stavkom 2. dostavlja svim ugovornim strankama na prihvaćanje. Izmjena se po isteku razdoblja od 18 mjeseci nakon što je dostavljena smatra prihvaćenom ako je najmanje jedna trećina ugovornih stranaka u trenutku prihvaćanja izmjene na sastanku glavnom direktoru IAEA-a priopćila da prihvaća izmjenu. Izmjena prihvaćena u skladu s ovim stavkom stupa na snagu 12 mjeseci nakon njezinog prihvaćanja za one ugovorne stranke koje su je prihvatile.
 (b)
 Ako unutar razdoblja od 18 mjeseci od dana dostavljanja na prihvaćanje izmjena nije prihvaćena u skladu s podstavkom (a), izmjena se smatra odbijenom.
 5. Za svaku ugovornu stranku koja prihvaća izmjenu nakon što je ona prihvaćena, ali nije stupila na snagu, ili nakon njezinog stupanja na snagu u skladu s ovim člankom stavkom 4., izmjena stupa na snagu 12 mjeseci nakon što je ta ugovorna stranka prihvati.
 2.6. Država koja postane stranka ove Konvencije se nakon stupanja na snagu izmjene u skladu s ovim člankom stavkom 4., ako sama ne izrazi drugu namjeru:
 (a)
 smatra strankom tako izmijenjene Konvencije; i
 (b)
 smatra strankom neizmijenjene Konvencije u odnosu na bilo koju državu stranku koju izmjena ne obvezuje.”
 Članak 8.
 Članak IV. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Stavak 1. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „1.
 (a)
 Prava na naknadu u okviru ove Konvencije prestaju ako se tužba ne pokrene u roku od:
 i.
 u odnosu na smrt ili tjelesnu ozljedu, trideset godina od dana kada se dogodila nuklearna nesreća;
 ii.
 u odnosu na ostalu štetu, deset godina od dana kada se dogodila nuklearna nesreća.
 (b)
 Ako je, pak, u okviru prava države postrojenja odgovornost operatora na dulje razdoblje pokrivena osiguranjem ili drugim financijskim jamstvom, uključujući državna sredstva, pravo nadležnog suda može određivati da pravo na naknadu koje tereti operatora prestane vrijediti nakon tog duljeg razdoblja koje neće biti dulje od razdoblja za koje je odgovornost pokrivena pravom države postrojenja.
 (c)
 Tužbe za naknadu u odnosu na smrt i tjelesnu ozljedu ili, sukladno proširenju iz ovog stavka točke (b) u odnosu na ostalu štetu, koji su pokrenuti nakon razdoblja od deset godina od datuma nuklearne nesreće ni u kojem slučaju nemaju utjecaja na prava na naknadu u okviru ove Konvencije bilo koje osobe koja je spor protiv operatora pokrenula prije isteka tog razdoblja.”
 2.
 Stavak 2. briše se.
 3.
 Stavak 3. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „3. Pravo na naknadu u okviru Konvencije podliježe zastari ili prestanku, kako je određeno pravom nadležnog suda, ako tužba nije pokrenuta u roku od tri godine od dana kada je osoba koja je pretrpjela štetu znala ili se pretpostavlja da je trebala znati za štetu i za odgovornoga operatora, pod uvjetom da nisu premašeni rokovi utvrđeni sukladno ovom članku stavku 1. podstavcima (a) i (b).”
 Članak 9.
 Članak VII. mijenja se kako slijedi:
 1.
 U stavku 1. na kraj stavka dodaju se sljedeće dvije rečenice, a stavak se mijenja tako da postaje točka (a) tog stavka:
 „Ako iznos za pokriće odgovornosti operatora nije ograničen, država postrojenja može utvrditi ograničenje financijskog jamstva odgovornog operatora, pod uvjetom da to ograničenje nije manje od 300 milijuna SDR-a. Država postrojenja osigurava isplatu zahtjeva za naknadu za nuklearnu štetu koja je utvrđena na teret operatora do iznosa do kojeg je prihod od financijskog jamstva nedostatan za ostvarivanje tih zahtjeva, ali ne više od iznosa financijskog jamstva koji se određuje ovim stavkom.”
 2.
 Stavku 1. dodaje se nova točka (b) kako slijedi:
 „(b)
 Neovisno o ovom stavku točki (a), ako iznos za pokrivanje odgovornosti operatora nije ograničen, država postrojenja, uzimajući u obzir vrstu nuklearnog postrojenja ili nuklearnih tvari u njima i vjerojatne posljedice nuklearne nesreće koju bi mogli prouzročiti, može utvrditi niži iznos financijskog jamstva za tog operatera, pod uvjetom da ni u kojem slučaju tako utvrđeni iznos nije niži od 5 milijuna SDR-a i pod uvjetom da država postrojenja osigura isplatu zahtjeva za naknadu za nuklearnu štetu koji su utvrđeni na teret operatora osiguravši potrebna sredstva do iznosa do kojeg je prihod od osiguranja ili drugog financijskog jamstva nedostatan za ostvarivanje tih zahtjeva, ali ne više od ograničenja određenog sukladno ovom stavku točki (a).”
 3.
 U stavku 3. nakon riječi „ovog članka” dodaju se riječi „ili članka V. stavka 1. točaka (b) i (c)”.
 Članak 10.
 Članak VIII. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Tekst članka VIII. postaje stavak 1. tog članka.
 2.
 Novi stavak 2. dodaje se kako slijedi:
 „2. Sukladno primjeni pravila iz članka VI. stavka 1. točke (c), ako u odnosu na zahtjeve podnesene protiv operatora šteta koju je potrebno nadoknaditi u okviru ove Konvencije premašuje ili će vjerojatno premašiti maksimalan iznos dostupan sukladno članku V. stavku 1., prednost pri raspodjeli naknade daje se zahtjevima u odnosu na smrt ili tjelesnu ozljedu.”
 Članak 11.
 U članku X. Bečke konvencije iz 1963. na kraj članka dodaje se nova rečenica kako slijedi:
 „Pravo na žalbu omogućeno u okviru ovog članka može se proširiti kako bi se pogodovalo državi postrojenja ako je osigurala javna sredstva u skladu s ovom Konvencijom.”
 Članak 12.
 Članak XI. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Novi stavak 1.bis dodaje se kako slijedi:
 „1.bis. Ako se nuklearna nesreća dogodi na području isključive gospodarske zone ugovorne stranke ili, ako takva zona nije bila uspostavljena, na području koje ne premašuje granice isključive gospodarske zone ako bi se ta zona uspostavila, nadležnost nad tužbama u vezi s nuklearnom štetom uzrokovanom tom nuklearnom nesrećom, u smislu ove Konvencije, imaju samo sudovi te stranke. Prethodna rečenica primjenjuje se ako je ugovorna stranka obavijestila depozitara o tom području prije nuklearne nesreće. Ništa u ovome stavku ne tumači se tako da se dozvoljava uspostava nadležnosti na način protivan međunarodnom pravu mora, uključujući Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora.”
 2.
 Stavak 2. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „2. Ako se nuklearna nesreća ne dogodi na državnom području neke ugovorne stranke ili na području o kojem se obavještava sukladno stavku 1.bis ili ako se mjesto nuklearne nesreće ne može sa sigurnošću utvrditi, nadležnost u takvim tužbama imaju sudovi države postrojenja odgovornog operatora.”
 3.
 U stavak 3., prvi redak, i u točku (b) nakon brojke „1.” umetnite „1.bis”.
 4.
 Novi stavak 4. dodaje se kako slijedi:
 „4. Ugovorna stranka čiji su sudovi nadležni osigurava da je samo jedan od njezinih sudova nadležan u odnosu na bilo koju nuklearnu nesreću.”
 Članak 13.
 Nakon članka XI. dodaje se novi članak XI.A kako slijedi:
 „Članak XI.A
 Ugovorna stranka čiji sudovi imaju nadležnost osigurava da u vezi s tužbama za naknadu nuklearne štete:
 (a)
 svaka država može podnijeti tužbu u ime osoba koje su pretrpjele nuklearnu štetu, koje su državljani te države ili imaju prebivalište ili boravište na njenom državnom području te koje su s tim suglasne; i
 (b)
 svaka osoba može podnijeti tužbu za provedbu prava prema ovoj Konvenciji stečenih subrogacijom ili dodjelom.”
 Članak 14.
 Tekst članka XII. Bečke konvencije iz 1963. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „Članak XII.
 1. Presuda na koju se više ne primjenjuju uobičajeni oblici preispitivanja koju je donio nadležni sud ugovorne stranke priznaje se osim:
 (a)
 ako je presuda dobivena prijevarom;
 (b)
 ako stranka protiv koje je izrečena presuda nije imala poštenu priliku predstaviti svoj slučaj; ili
 (c)
 ako je presuda protivna javnoj politici ugovorne stranke na državnom području na kojem se traži priznavanje ili nije u skladu s temeljnim standardima pravde.
 2. Presuda koja se priznaje u okviru ovog članka stavka 1., nakon što se predstavi za izvršavanje u skladu s formalnostima koje zahtjeva pravo ugovorne stranke u kojoj se traži izvršavanje, izvršiva je kao da je riječ o presudi suda te ugovorne stranke. Meritum zahtjeva o kojem je donesena presuda nije predmet daljnjih postupaka.”
 Članak 15.
 Članak XIII. Bečke konvencije iz 1963. mijenja se kako slijedi:
 1.
 Tekst članka XIII. postaje stavak 1. tog članka.
 2.
 Novi stavak 2. dodaje se kako slijedi:
 „2. Neovisno o ovom članku stavku 1., ako naknada nuklearne štete premašuje 150 milijuna SDR-a, zakonodavstvo države postrojenja može odstupiti od odredbi ove Konvencije u odnosu na nuklearnu štetu pretrpljenu na području ili u bilo kojem pomorskom pojasu utvrđenom sukladno međunarodnom pravu mora druge države koja u trenutku nesreće ima nuklearna postrojenja na tim područjima, u mjeri u kojoj to ne pruža obostrane koristi jednakog iznosa.”
 Članak 16.
 Tekst članka XVIII. Bečke konvencije iz 1963. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „Ova Konvencija ne utječe na prava i obveze ugovorne stranke prema općim pravilima međunarodnog javnog prava.”
 Članak 17.
 Nakon članka XX. Bečke konvencije iz 1963. novi članak XX.A dodaje se kako slijedi:
 „Članak XX.A
 1. U slučaju spora između ugovornih stranaka o tumačenju ili primjeni ove Konvencije, stranke u sporu savjetuju se s ciljem njegova rješavanja pregovorima ili drugim mirnim sredstvima rješavanja sporova koja su im prihvatljiva.
 2. Ako se spor ove vrste iz članka 1. stavka 1. ne može riješiti u roku od šest mjeseci od zahtjeva za savjetovanjem sukladno ovom članku stavku 1., on se, na zahtjev bilo koje stranke u tom sporu, podnosi na arbitražu ili prosljeđuje Međunarodnom sudu na odluku. Ako se spor podnosi na arbitražu, a stranke u sporu ne mogu se dogovoriti oko organizacije arbitraže u roku od šest mjeseci od datuma zahtjeva, stranka od predsjednika Međunarodnog suda ili glavnog tajnika Ujedinjenih naroda može zatražiti da imenuje jednog ili više arbitara. U slučajevima proturječnih zahtjeva stranaka u sporu, prednost se daje zahtjevu glavnog tajnika Ujedinjenih naroda.
 3. Prilikom ratifikacije, prihvaćanja, odobrenja ove Konvencije ili pristupanja ovoj Konvenciji, država može izjaviti da ne smatra da je ni jedan ni oba postupka rješavanja sporova navedenih u ovom članku stavku 2. obvezuju. Postupak rješavanja sporova naveden u ovom članku stavku 2. u donosu na ugovornu stranku za koju je ta izjava na snazi ne obvezuje ostale ugovorne strane.
 4. Ugovorna stranka koja je dala izjavu u skladu s ovim člankom stavkom 3. može je u svakom trenutku povući obavijestivši depozitara.”
 Članak 18.
 1. Članci od XX. do XXV., stavci 2., 3. i stavak broj „1.” članka XXVI., članci XXVII. i XXIX. Bečke konvencije iz 1963. brišu se.
 2. Bečka konvencija iz 1963. i ovaj Protokol, među strankama ovog Protokola, smatrat će se i tumačiti zajedno kao jedan tekst koji se može smatrati Bečkom konvencijom o građanskoj odgovornosti za nuklearnu štetu iz 1997.
 Članak 19.
 1. Državu koja je stranka ovog Protokola, ali ne i stranka Bečke konvencije iz 1963., obvezivat će odredbe te Konvencije kako je izmijenjena ovim Protokolom u odnosu na njegove ostale države stranke i ako ta država sama ne izrazi drugu namjeru prilikom polaganja isprava iz članka 20. obvezivat će ju odredbe Bečke konvencije iz 1963. u odnosu na države koje su samo njezine stranke.
 2. Ništa u ovom Protokolu nema učinak na obveze države koja je stranka i Bečke konvencije iz 1963. i ovog Protokola u odnosu na državu koja je stranka Bečke konvencije iz 1963., ali ne i stranka ovog Protokola.
 Članak 20.
 1. Ovaj Protokol otvoren je za potpisivanje za sve države u sjedištu Međunarodne agencije za atomsku energiju u Beču od 29. rujna 1997. do njegovog stupanja na snagu.
 2. Ovaj Protokol podliježe ratifikaciji, prihvaćanju i odobrenju od strane država potpisnica.
 3. Nakon njegovog stupanja na snagu sve države koje nisu potpisale ovaj Protokol mogu mu pristupiti.
 4. Isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju polažu se kod glavnog direktora Međunarodne agencije za atomsku energiju, koji je depozitar ovog Protokola.
 Članak 21.
 1. Ovaj Protokol stupa na snagu tri mjeseca nakon datuma polaganja pete isprave o ratifikaciji, prihvaćanju ili odobrenju.
 2. Za svaku državu koja potvrdi, prihvati, odobri ovaj Protokol ili mu pristupi nakon polaganja pete isprave o ratifikaciji, prihvaćanju ili odobrenju, ovaj Protokol stupa na snagu 3 mjeseca od dana kada je ta država položila odgovarajuću ispravu.
 Članak 22.
 1. Svaka ugovorna strana može otkazati ovaj Protokol putem pisane obavijesti depozitaru.
 2. Otkazivanje postaje važeće godinu dana nakon datuma na koji je depozitar primio obavijest.
 3. Među strankama ovog Protokola otkazivanje Bečke konvencije iz 1963. od bilo koje stranke u skladu s njezinim člankom XXVI. neće se ni u kojem slučaju smatrati otkazivanjem Bečke konvencije iz 1963. godine kako je izmijenjena ovim Protokolom.
 4. Bez obzira na otkazivanje ovog Protokola od strane ugovorne stranke sukladno ovom članku, odredbe ovoga Protokola nastavljaju se primjenjivati na svaku nuklearnu štetu koju je uzrokovala nuklearna nesreća do koje je došlo prije stupanja na snagu tog otkazivanja.
 Članak 23.
 Depozitar odmah obavještava države stranke i sve ostale države o:
 (a)
 svakom potpisivanju ovog Protokola;
 (b)
 svakoj pohrani isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju;
 (c)
 stupanju na snagu ovog Protokola;
 (d)
 primljenim obavijestima sukladno članku XI. stavku 1.bis;
 (e)
 zahtjevima za sazivanje konferencije za preispitivanje sukladno članku XXVI. Bečke konvencije iz 1963. i za sastanak ugovornih stranaka sukladno članku V.D Bečke konvencije iz 1963. kako je izmijenjena ovim Protokolom;
 (f)
 obavijestima o otkazivanju primljenima sukladno članku 22. i ostalim obavijestima relevantnim za ovaj Protokol.
 Članak 24.
 1. Izvorni primjerak ovog Protokola, čiji su primjerci na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku jednako vjerodostojni, polaže se kod depozitara.
 2. Međunarodna agencija za atomsku energiju utvrđuje pročišćeni tekst Bečke konvencije iz 1963. kako je izmijenjena ovim Protokolom na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku, kako je navedeno u prilogu ovom Protokolu.
 3. Depozitar svim državama dostavlja ovjerene primjerke ovog Protokola zajedno s pročišćenim tekstom Bečke konvencije iz 1963. kako je izmijenjena ovim Protokolom.
 U POTVRDU GORE NAVEDENOG niže potpisani, za to propisno ovlašteni, potpisali su ovaj Protokol.
 Sastavljeno u Beču, dvanaestog dana mjeseca rujna tisuću devetsto devedeset sedme godine.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
C 173/32 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16.6.2001
 1. Is het vaccinatieverbod waartoe artikel 13 van Richtlijn Doorhaling van zaak C-403/00 (1)
 85/511/EEG (1) strekt, ongeldig wegens strijd met het
 gemeenschapsrecht en met name het proportionaliteits- (2001/C 173/56)
 beginsel?
 De president van het Hof van Justitie van de Europese
 Gemeenschappen heeft bij beschikking van 27 maart 2001 de
 2. Is de wijze waarop de Commissie toepassing heeft
 doorhaling in het register gelast van zaak C-403/00: Commissie
 gegeven aan bedoeld artikel 13, met name bij Beschik-
 van de Europese Gemeenschappen tegen Franse Republiek.
 king 2001/246/EG (2), gewijzigd bij Beschikking
 2001/279/EG (3), ongeldig wegens strijd met het gemeen-
 schapsrecht? (1) PB C 355 van 9.12.2000.
 (1) PB 1985, L 315, blz. 11.
 (2) PB 2001, L 88, blz. 21.
 (3) PB 2001, L 96, blz. 19. Doorhaling van zaak C-264/98 (1)
 (2001/C 173/57)
 De president van het Hof van Justitie van de Europese
 Gemeenschappen heeft bij beschikking van 2 april 2001 de
 doorhaling in het register gelast van zaak C-264/98 (verzoek
 van de Rechtbank van eerste aanleg te Charleroi om een
 prejudiciële beslissing): T. Balog tegen VZW Royal Charleroi
 Doorhaling van zaak C-88/00 (1) Sporting Club (RCSC).
 (1) PB C 278 van 5.9.1998.
 (2001/C 173/55)
 De president van het Hof van Justitie van de Europese
 Gemeenschappen heeft bij beschikking van 9 maart 2001 de
 doorhaling in het register gelast van zaak C-88/00 (verzoek Doorhaling van zaak C-377/00 (1)
 van het Supremo Tribunal Administrativo om een prejudiciële
 beslissing): Directora-Geral do Departamento para os Assuntos (2001/C 173/58)
 do Fundo Social Europeu (DAFSE) tegen MOBILCROMO —
 Indústria de Mobiliário e Revestimentos Metálicos, Lda. De president van het Hof van Justitie van de Europese
 Gemeenschappen heeft bij beschikking van 5 april 2001 de
 doorhaling in het register gelast van zaak C-377/00: Commissie
 (1) PB C 149 van 27.5.2000. van de Europese Gemeenschappen tegen Groothertogdom
 Luxemburg.
 (1) PB C 355 van 9.12.2000.


type: legislation

text:
 9.8.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 214/7
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 768/2013
 z 8. augusta 2013,
 ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 917/2004 o podrobných pravidlách vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 797/2004 o opatreniach na zlepšenie všeobecných podmienok pre výrobu a obchodovanie s včelárskymi výrobkami
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1), a najmä na jeho článok 110 v spojení s jeho článkom 4,
 keďže:
 (1)
 V nariadení Komisie (ES) č. 917/2004 (2) sa stanovujú opatrenia na vykonávanie národných včelárskych programov stanovených v článku 105 nariadenia (ES) č. 1234/2007. Podľa článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 917/2004 sa musia opatrenia stanovené na každý rok z trojročného obdobia včelárskeho programu vykonať do 31. augusta toho roku, na ktorý sa vzťahujú, pričom platby sa realizujú počas rozpočtového roka, ktorý je stanovený od 16. októbra toho istého roka do 15. októbra nasledujúceho roka. Z tohto dôvodu nemôžu členské štáty vykonávať včelárske opatrenia medzi 1. septembrom roku včelárskeho programu a 15. októbrom toho istého roku.
 (2)
 S cieľom vyhnúť sa časovému rozdielu medzi vykonávaním včelárskych opatrení a ich financovaním je nutné upraviť príslušné dátumy tak, aby sa uvedené opatrenia mohli vykonávať po celý rok.
 (3)
 Finančný príspevok Únie poskytnutý na národné včelárske programy sa zakladá na včelstvách/počte úľov v každom členskom štáte uvedenom v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 917/2004.
 (4)
 V súlade s článkom 109 nariadenia (ES) č. 1234/2007 členské štáty predložili svoje národné včelárske programy a aktualizovali počet úľov podľa článku 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 917/2004. Aktualizované počty úľov by sa mali zobraziť v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 917/2004.
 (5)
 Nariadenie (ES) č. 917/2004 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (6)
 Zmeny stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Nariadenie (ES) č. 917/2004 sa mení takto:
 1.
 V článku 2 sa odseky 2 a 3 nahrádzajú takto:
 „2. Každý rok včelárskeho programu (‚včelársky rok‘) trvá 12 po sebe nasledujúcich mesiacov, a to od 1. septembra do 31. augusta.
 3. Opatrenia v rámci včelárskeho programu stanovené na každý včelársky rok sa budú vykonávať v plnej miere počas príslušného včelárskeho roku.
 Platby spojené s opatreniami vykonanými počas každého včelárskeho roka sa realizujú v rámci 12-mesačného obdobia, ktoré začína 16. októbra uvedeného včelárskeho roka a končí 15. októbra nasledujúceho roka.“
 2.
 Príloha I sa nahrádza textom uvedeným v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od včelárskeho roku 2014, ktorý začína 1. septembra 2013.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 8. augusta 2013
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 163, 30.4.2004, s. 83.
 PRÍLOHA
 „PRÍLOHA I
 Členský štát
 Včelstvá
 Počet úľov
 BE
 107 800
 BG
 526 014
 CZ
 540 705
 DK
 150 000
 DE
 711 299
 EE
 41 400
 IE
 15 710
 EL
 1 584 206
 ES
 2 459 292
 FR
 1 636 000
 HR
 491 481
 IT
 1 316 774
 CY
 44 953
 LV
 83 801
 LT
 144 969
 LU
 7 804
 HU
 1 088 590
 MT
 3 142
 NL
 80 000
 AT
 376 485
 PL
 1 280 693
 PT
 566 793
 RO
 1 550 000
 SI
 167 000
 SK
 254 859
 FI
 50 000
 SE
 150 000
 UK
 274 000
 EU 28
 15 704 270“


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/7
 Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 (Дело C-476/06)
 (2007/C 20/10)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton
 Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?
 2)
 Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:
 2.1)
 Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
 2.2)
 Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:
 а)
 свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
 б)
 трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?
 2.3)
 Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


type: contracts

text:
 13.12.2007
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 328/40
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 91/2007
 z dne 6. julija 2007
 o spremembi Priloge XIII (Prevoz) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XIII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 54/2007 z dne 8. junija 2007 (1).
 (2)
 Uredba (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (2), Uredba (ES) št. 550/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (3), Uredba (ES) št. 551/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o organiziranosti in uporabi zračnega prostora na enotnem evropskem nebu (4) ter Uredba (ES) št. 552/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o interoperabilnosti evropske mreže za upravljanje zračnega prometa (5) so bile vključene v Sporazum s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 67/2006 (6) z dne 2. junija 2006 s prilagoditvami po posameznih državah.
 (3)
 Uredbo Komisije (ES) št. 1794/2006 z dne 6. decembra 2006 o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa (7) je treba vključiti v Sporazum –
 SKLENIL:
 Člen 1
 Za točko 66wc (Uredba Komisije (ES) št. 1033/2006) Priloge XIII k Sporazumu se vstavi naslednja točka:
 „66wd.
 32006 R 1794: Uredba Komisije (ES) št. 1794/2006 z dne 6. decembra 2006 o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa (UL L 341, 7.12.2006, str. 3).“
 Člen 2
 Besedilo Uredbe (ES) št. 1794/2006 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 7. julija 2007, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (8).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 6. julija 2007
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) UL L 266, 11.10.2007, str. 14.
 (2) UL L 96, 31.3.2004, str. 1.
 (3) UL L 96, 31.3.2004, str. 10.
 (4) UL L 96, 31.3.2004, str. 20.
 (5) UL L 96, 31.3.2004, str. 26.
 (6) UL L 245, 7.9.2006, str. 18.
 (7) UL L 341, 7.12.2006, str. 3.
 (8) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 26.11.2015
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 311/19
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 268/2014,
 annettu 12 päivänä joulukuuta 2014,
 ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta [2015/2135]
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XIV muuttamisesta 14 päivänä elokuuta 2014 annettu komission asetus (EU) N:o 895/2014 (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (2)
 Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä II,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12zc kohtaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006) luetelmakohta seuraavasti:
 ”—
 32014 R 0895: Komission asetus (EU) N:o 895/2014, annettu 14 päivänä elokuuta 2014 (EUVL L 244, 19.8.2014, s. 6)”.
 2 artikla
 Asetuksen (EU) N:o 895/2014 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 13 päivänä joulukuuta 2014, jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (2).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2014.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Kurt JÄGER
 (1) EUVL L 244, 19.8.2014, s. 6.
 (2) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


text:
 14.10.2006
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 249/5
 Hogere voorziening ingesteld op 17 augustus 2006 door de Commissie van de Europese Gemeenschappen tegen het arrest van het Gerecht van eerste aanleg (Eerste kamer) van 6 juni 2006 in zaak T-10/02, Girardot/Commissie
 (Zaak C-348/06 P)
 (2006/C 249/11)
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Rekwirante: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: D. Martin en F. Clotuche-Duvieusart, gemachtigden)
 Andere partij in de procedure: Marie-Claude Girardot
 Conclusies van rekwirante
 Rekwirante concludeert dat het het Hof behage:
 —
 het arrest van het Gerecht van 6 juni 2006 in zaak T-10/02 te vernietigen;
 —
 de Commissie te veroordelen aan mevrouw Girardot een bedrag van 23 917,40 EUR te betalen;
 —
 te beslissen dat elke partij haar eigen kosten zal dragen betreffende de onderhavige procedure en betreffende de procedure voor het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen.
 Middelen en voornaamste argumenten
 Tot staving van haar hogere voorziening voert rekwirante één middel aan, gebaseerd op schending van artikel 236 EG en van de voorwaarden voor aansprakelijkheid van de Commissie. Rekwirante verwijt het Gerecht in wezen een onjuiste opvatting omtrent het begrip verlies van een „kans” om in een ambt te worden aangesteld en een begrip dat equivalent is aan het verlies van een „verzekering” van aanstelling in dit ambt — waardoor het Gerecht de beoordelingsmarge miskent waarover de Commissie op het gebied van aanstelling van oudsher beschikt — en dientengevolge een onjuiste methode te hebben gevolgd voor de berekening van de som die de Commissie verschuldigd is ter compensatie van het verlies, ten gevolge van een onrechtmatig besluit van deze instelling, van de kans op aanstelling. Enkel reële en zekere schade kan namelijk leiden tot schadevergoeding. In casu is de enige reële en zekere schade van belanghebbende de schade die voortvloeit uit het niet onderzoeken door de Commissie van haar sollicitatie en niet die welke voortvloeit uit het hypothetische salarisverlies.
 De Commissie merkt bovendien op dat het door het Gerecht voor de berekening van de vergoedbare schade in aanmerking genomen criterium van het salarisverlies zelf wisselvallig is, omdat indien de belanghebbende gedurende de betrokken periode buiten de communautaire instellingen een betrekking had gehad met een hoger salaris dan hetgeen zij bij de Commissie had kunnen verdienen, er geen enkel salarisverlies zou hoeven te worden gecompenseerd. De door het Gerecht gevolgde methode kan dus aanleiding geven tot discriminatie van kandidaten voor eenzelfde aanstelling al naargelang deze al dan niet een betrekking hebben met een hoger salaris dan de betrekking waarin zij kans hadden te worden aangesteld.


text:
 24.11.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 308/15
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1211/2011
 z 23. novembra 2011,
 ktorým sa vykonávajú odpočty z určitého rybolovného úsilia na rok 2011 z dôvodu nadmerného výlovu v predchádzajúcom roku
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009 (1), ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006, a najmä na jeho článok 106 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 V nariadení Rady (ES) č. 1415/2004 z 19. júla 2004, ktorým sa určuje maximálne ročné rybárske úsilie pre určité rybolovné oblasti a rybolovné pásma (2), sa stanovuje maximálne ročné rybolovné úsilie pre určité rybolovné oblasti a rybolovné pásma, najmä v prípade hrebenatiek v určitých oblastiach Írska.
 (2)
 V nariadení Rady (ES) č. 1342/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ustanovuje dlhodobý plán pre populácie tresky a na ne zameraný rybolov a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2004 (3), sa stanovuje obmedzenie rybolovného úsilia v prípade štyroch zásob tresky v určitých geografických oblastiach.
 (3)
 V nariadení Rady (EÚ) č. 53/2010 zo 14. januára 2010, ktorým sa na rok 2010 stanovujú rybolovné možnosti pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb uplatniteľné vo vodách EÚ a pre plavidlá EÚ vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie výlovu, a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1359/2008, (ES) č. 754/2009, (ES) č. 1226/2009 a (ES) č. 1287/2009 (4), sa stanovuje maximálne povolené rybolovné úsilie na rok 2010.
 (4)
 V nariadení Rady (EÚ) č. 57/2011 z 18. januára 2011, ktorým sa na rok 2011 stanovujú rybolovné možnosti pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb uplatniteľné vo vodách EÚ a pre plavidlá EÚ v určitých vodách nepatriacich EÚ (5), sa stanovuje maximálne povolené rybolovné úsilie na rok 2011.
 (5)
 Keď Komisia skonštatuje, že členský štát prekročil rybolovné úsilie, ktoré mal pridelené, vykonáva v súlade s článkom 106 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 odpočty z budúceho rybolovného úsilia tohto členského štátu.
 (6)
 V článkoch 106 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 sa stanovujú kritériá a podmienky, za ktorých Komisia vykoná takéto odpočty.
 (7)
 Niektoré členské štáty prekročili svoje rybolovné úsilie pridelené na rok 2010. Je preto vhodné vykonať odpočty z rybolovného úsilia, ktoré im bolo pridelené na rok 2011,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Maximálne povolené rybolovné úsilie stanovené v nariadení Rady (EÚ) č. 57/2011 a pre určité rybolovné oblasti a rybolovné pásma v nariadení Rady (ES) č. 1415/2004 sa na rok 2011 pre niektoré členské štáty znižuje, ako sa uvádza v prílohe.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 23. novembra 2011
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 258, 5.8.2004, s. 1.
 (3) Ú. v. EÚ L 348, 24.12.2008, s. 20.
 (4) Ú. v. EÚ L 21, 26.1.2010, s. 1.
 (5) Ú. v. EÚ L 24, 27.1.2011, s. 1.
 PRÍLOHA
 Členský štát
 Geografická oblasť / Druhy
 Výstroj
 Na začiatku roka 2010
 (kW-dni)
 Zmeny v roku 2010
 Príjem úsilia
 (kW-dni)
 % príjmu
 Vo vzťahu k povolenému prideleniu
 Odpočítanie úsilia
 (kW-dni)
 Násobiaci koeficient čl. 106 ods. 2 nariadenia 1224/ 09
 Odpočítanie úsilia v roku 2011
 (kW-dni)
 Pridelenie úsilia v roku 2011
 (kW-dni)
 Revidované pridelenie úsilia v roku 2011
 (kW-dni)
 Výnimky z čl. 11
 (kW-dni) (3)
 Zrušenie čl. 13
 (kW-dni) (3)
 Výmena čl. 11
 (kW-dni) (3)
 Presuny čl. 17
 (kW-dni) (3)
 Upravené úsilie
 (kW-dni)
 Nemecko
 a)
 Kattegat
 TR2
 9 316
 (1)
 0
 1 702
 14 258
 25 276
 26 657
 105,46 %
 5,46 %
 –1 381
 1,1
 –1 519
 6 987
 (2)
 5 468
 Nemecko
 b)
 Skagerrak, časť zóny ICES IIIa, ktorá nepatrí do oblastí Skagerrak a Kattegat, zóna ICES IV a vody EÚ zóny ICES IIa; zóna ICES VIId
 TR2
 516 154
 (1)
 0
 0
 –94 507
 421 647
 421 766
 100,03 %
 0,03 %
 – 119
 1
 – 119
 436 666
 (2)
 436 547
 Írsko
 ICES VII, hrebeňovkovité
 525 012
 (4)
 259 012
 270 368
 104,38 %
 4,38 %
 –11 356
 1
 –11 356
 525 012
 (4)
 513 656
 Francúzsko
 b)
 Skagerrak, časť zóny ICES IIIa, ktorá nepatrí do oblastí Skagerrak a Kattegat, zóna ICES IV a vody EÚ zóny ICES IIa; zóna ICES VIId
 TR1
 2 214 240
 (1)
 0
 339 670
 0
 2 553 910
 2 680 473
 104,96 %
 4,96 %
 – 126 563
 1
 – 126 563
 1 840 286
 (2)
 1 713 723
 Francúzsko
 d)
 zóna ICES VIa a vody EÚ zóny ICES Vb
 TR1
 3 387 803
 (1)
 702 070
 10 299
 – 178 123
 2 517 909
 2 611 435
 103,71 %
 3,71 %
 –93 526
 1
 –93 526
 1 980 786
 (2)
 1 887 260
 Spojené kráľovstvo
 b)
 Skagerrak, časť zóny ICES IIIa, ktorá nepatrí do oblastí Skagerrak a Kattegat, zóna ICES IV a vody EÚ zóny ICES IIa; zóna ICES VIId
 TR1
 8 938 164
 (1)
 0
 2 819 635
 660 115
 12 417 914
 12 450 755
 100,26 %
 0,26 %
 –32 841
 1
 –32 841
 7 561 687
 (2)
 7 528 846
 TR2
 7 409 969
 (1)
 0
 2 010 770
 0
 9 420 739
 10 274 753
 109,07 %
 9,07 %
 – 854 014
 1,1
 – 939 415
 6 268 834
 (2)
 5 329 419
 Spojené kráľovstvo
 c)
 zóna ICES VIIa
 TR2
 1 934 646
 (1)
 0
 366 622
 300 000
 2 601 268
 2 931 719
 112,70 %
 12,70 %
 – 330 451
 1,2
 – 396 541
 1 450 985
 (2)
 1 054 444
 (1) Množstvo stanovené v nariadení Rady (EÚ) č. 53/2010 – dodatok 1 k prílohe IIA
 (2) Množstvo stanovené v nariadení Rady (EÚ) č. 57/2011 – dodatok 1 k prílohe IIA
 (3) Nariadenie Rady (ES) č. 1342/2008
 (4) Množstvo stanovené v nariadení Rady (EÚ) č. 1415/2004 – príloha I


text:
 29.3.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 93/7
 Sodba Sodišča (deseti senat) z dne 23. januarja 2014 – Evropska komisija proti Kraljevini Belgiji
 (Zadeva C-296/12) (1)
 (Neizpolnitev obveznosti države - Svoboda opravljanja storitev - Prosti pretok kapitala - Dohodnina - Prispevki, plačani v okviru pokojninskega varčevanja - Davčna olajšava, ki velja le za plačila v korist institucij ali skladov s sedežem v isti državi članici - Skladnost davčnega sistema - Učinkovitost davčnega nadzora)
 2014/C 93/10
 Jezik postopka: nizozemščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Evropska komisija (zastopnika: R. Lyal in W. Roels, agenta)
 Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnika: J.-C. Halleux in M. Jacobs, agenta)
 Predmet
 Neizpolnitev obveznosti države – Kršitev členov 56 in 63 PDEU – Vplačila za pokojninsko varčevanje – Davčna olajšava – Vplačila, dokončno vplačana v Belgiji
 Izrek
 1.
 Kraljevina Belgija s sprejetjem in ohranitvijo davčne olajšave za prispevke, plačane v okviru pokojninskega varčevanja, ki velja le za plačila v korist institucij ali skladov s sedežem v Belgiji, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 56 PDEU.
 2.
 Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.
 (1) UL C 273, 8.9.2012.


type: other

text:
Abarth - Pagina 2 di 4 - Mondomotoriblog
 Abarth / di Blogger - 16 Novembre 2010
 Abarth 695 Tributo Ferrari al Motor Show di Bologna 2010
 Il Motor Show di Bologna è da sempre la più importante festa di motori in Italia, tendenze e novità capaci di attirare migliaia di visitatori e soprattutto giovani, un contesto...
 Abarth / di Blogger - 3 Agosto 2010
 Abarth 500: il tributo alla Ferrari si chiama 695
 Un vero e proprio tributo alla Ferrari la nuova versione dell’ Abarth 500, che si chiama 695 Tributo Ferrari, un numero che ricorda la versione degli anni ’60, con una...
 Abarth / di Blogger - 17 Giugno 2010
 Abarth 500C e Abarth Punto Evo: fascino e vivacità arrivano nelle concessionarie italiane
 Arrivano in questi giorni nelle concessionarie italiane le due sportive molto attese, Abarth 500C e Abarth Punto Evo, esuberanti per via dei motori turbo benzina Multiair e affascinanti per gli...
 Abarth / di Blogger - 10 Maggio 2010
 Infiniti FX30d: il SUV turbodiesel di lusso
 Infiniti è il marchio di lusso della Nissan, debutta sul mercato europeo anche in versione diesel, per farlo sceglie il grande SUV di lusso Infiniti FX30, il motore scelto è...
 Abarth / di Blogger - 26 Febbraio 2010
 Abarth 500 e 500 esseesse i kit by Hamann al Salone di Ginevra 2010
 Il tuner tedesco Hamann ha firmato un programma di elaborazione per rendere ancor più peperine Fiat 500 Abarth ed Fiat 500 Abarth esseesse, ben cinque diversi progetti di tuning che...
 Abarth / di Blogger - 25 Febbraio 2010
 Abarth 500C e Punto Evo: al Salone di Ginevra l’ anteprima mondiale
 Ormai mancano pochi giorni all’ apertura del Salone di Ginevra 2010, le case costruttrici si stanno dando un gran da fare per esporre le novità più interessanti, la Casa dello...
 Abarth / di Blogger - 19 Ottobre 2009
 Le più belle auto esposte nella 26ma edizione della manifestazione più importante italiana di auto d’ epoca, quattro aree espositive riservate solo alla Fiat, presenti le più prestigiose marche che...
 Abarth / di Redazione - 18 Dicembre 2008
 Yamaha “FZ1 ABARTH ASSETTO CORSE”, la sorprendente Concept Bike svelata in anteprima mondiale alla stampa italiana in occasione della recente celebrazione Torinese per il centenario della nascita di Karl Abarth,...
 di Redazione - 18 Dicembre 2008
 Abarth / di Redazione - 12 Novembre 2008
 Karl Abarth ricordato con una mostra da “0 a 100”
 Il 15 novembre 1908, a Vienna, nasceva Karl Abarth. A 100 anni di distanza, una mostra ripercorre le tappe fondamentali della sua vita e del suo lavoro. I momenti più...


text:
 16.11.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 319/1
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1074/2012
 z 15. novembra 2012,
 ktorým sa ustanovujú paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1),
 so zreteľom na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (2), a najmä na jeho článok 136 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 Vykonávacím nariadením (EÚ) č. 543/2011 sa v súlade s výsledkami Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní ustanovujú kritériá, na základe ktorých Komisia stanovuje paušálne hodnoty na dovoz z tretích krajín, pokiaľ ide o výrobky a obdobia uvedené v časti A prílohy XVI k uvedenému nariadeniu.
 (2)
 Paušálne dovozné hodnoty sa vypočítajú každý pracovný deň v súlade s článkom 136 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011, pričom sa zohľadnia premenlivé každodenné údaje. Toto nariadenie by preto malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Paušálne dovozné hodnoty uvedené v článku 136 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011 sú stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 15. novembra 2012
 Za Komisiu v mene predsedu
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 generálny riaditeľ pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
 (1) Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 157, 15.6.2011, s. 1.
 PRÍLOHA
 Paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 (EUR/100 kg)
 Číselný znak KN
 Kód tretej krajiny (1)
 Paušálna dovozná hodnota
 0702 00 00
 AL
 39,0
 MA
 47,0
 TR
 65,6
 ZZ
 50,5
 0707 00 05
 AL
 56,4
 EG
 140,2
 MK
 42,0
 TR
 81,0
 ZZ
 79,9
 0709 93 10
 MA
 135,3
 TR
 110,7
 ZZ
 123,0
 0805 20 10
 MA
 139,0
 ZA
 144,8
 ZZ
 141,9
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 HR
 41,4
 TR
 82,4
 ZA
 194,4
 ZZ
 106,1
 0805 50 10
 AR
 57,4
 TR
 88,7
 ZA
 59,8
 ZZ
 68,6
 0806 10 10
 BR
 268,8
 LB
 256,5
 PE
 327,4
 TR
 160,7
 US
 289,6
 ZZ
 260,6
 0808 10 80
 CA
 157,0
 CL
 151,2
 CN
 79,8
 MK
 36,9
 NZ
 162,5
 US
 193,7
 ZA
 147,7
 ZZ
 132,7
 0808 30 90
 CN
 47,4
 TR
 105,8
 ZZ
 76,6
 (1) Nomenklatúra krajín stanovená nariadením Komisie (ES) č. 1833/2006 (Ú. v. EÚ L 354, 14.12.2006, s. 19). Kód „ZZ“ znamená „iného pôvodu“.


type: wikipedia

text:
Is é São Paulo (San Pól) an chathair is mó sa Bhrasaíl. Tá an chathair suite in oirdheisceart na tíre le daonra thart faoi 11 mhilliún sa mhórchathair. Bhí forbairt mór uirthi sa 19ú aois le tionscadal an chaife, agus sa lá atá inniu ann is ceantar mór táirgíochta agus dáiliúcháin í. Is í príomhchathair an stát São Paulo í. Tá an chathair suite ag 23°32′36′′ Theas, 46°37′59′′ Thiar.
 Is í an chathair is mó sa leathsféar theas le hachar 1,523.0 km2 agus le daonra 11 milliún í. Tá 19 milliún duine ina gcónaí i mórcheantar São Paulo de réir an rialtais.
 Cathracha sa Bhrasaíl
 Cathracha


text:
 19.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 332/26
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 1236/2014 НА КОМИСИЯТА
 от 18 ноември 2014 година
 за разрешаване на употребата на L-валин, получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202), като фуражна добавка за всички видове животни
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно добавки за използване при храненето на животните (1), и по-специално член 9, параграф 2 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В Регламент (ЕО) No 1831/2003 се предвижда разрешителен режим за добавките, предвидени за употреба при храненето на животните, и се посочват основанията и процедурите за предоставянето на такова разрешение.
 (2)
 В съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) No 1831/2003 беше подадено заявление за разрешаване на употребата на L-валин, получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202). Посоченото заявление бе придружено от данните и документите, изисквани съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1831/2003.
 (3)
 Заявлението се отнася до разрешаването на L-валин, получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202), като фуражна добавка за всички видове животни, която да бъде класифицирана в категорията „хранителни добавки“.
 (4)
 В становището си от 2 юли 2014 г. (2) Европейският орган за безопасност на храните („Органът“) заключи, че при предложените условия на употреба L-валин, получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202), не се отразява неблагоприятно върху здравето на животните и на човека, нито върху околната среда и че се счита за ефикасен източник на основната аминокиселина L-валин при храненето на животните. Органът не счита, че са необходими специфични изисквания за мониторинг след пускането на пазара. Той също така провери доклада относно метода за анализ на фуражната добавка във фуражите, представен от референтната лаборатория, определена с Регламент (ЕО) No 1831/2003.
 (5)
 При оценката на L-валин, получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202), беше установено, че предвидените в член 5 от Регламент (ЕО) No 1831/2003 условия за издаване на разрешение са изпълнени. Поради това употребата на посоченото вещество следва да бъде разрешена съгласно предвиденото в приложението към настоящия регламент.
 (6)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Разрешение
 Разрешава се употребата на посоченото в приложението вещество, което принадлежи към категорията „хранителни добавки“ и към функционалната група „аминокиселини, техните соли и аналози“, като добавка при храненето на животните при спазване на условията, определени в същото приложение
 Член 2
 Влизане в сила
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 18 ноември 2014 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 268, 18.10.2003 г., стр. 29.
 (2) EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ), 2014; 12(7):3795.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Идентификационен номер на добавката
 Наименование на притежателя на разрешението
 Добавка
 Състав, химична формула, описание, метод за анализ
 Вид или категория на животните
 Максимална възраст
 Минимално съдържание
 Максимално съдържание
 Други разпоредби
 Срок на валидност на разрешението
 mg/kg пълноценен фураж със съдържание на влага 12 %
 Категория: „хранителни добавки“. Функционална група: „аминокиселини, техните соли и аналози“
 3c369
 —
 L-валин
 Състав на добавката
 L-валин най-малко 98 % (в сухо вещество).
 Характеристика на активното вещество
 L-валин ((2S)-2-амино-3-метилбутанова киселина), получен от Corynebacterium glutamicum (DSM 25202).
 Химична формула: C5H11NO2
 CAS номер: 72-18-4
 Метод за анализ
 (1)
 За определянето на L-валин във фуражната добавка: „L-валин монография“ (компендиум Food Chemical Codex).
 За определянето на L-валин в премикси, комбинирани фуражи и фуражни суровини: йонообменна хроматография, съчетана със следколонна дериватизация и спектрофотометрично определяне (HPLC/VIS) — Регламент (ЕО) No 152/2009 на Комисията
 Всички видове
 —
 1.
 Задължително обозначаване върху етикета на добавката:
 —
 съдържание на влага.
 2.
 За безопасността на потребителите: по време на работа да се носят предпазна маска на устата, предпазни очила и ръкавици.
 3.
 При доброволно обозначаване на добавката върху етикета на фуражните суровини и комбинираните фуражи се включва следното:
 —
 наименование и идентификационен номер на добавката,
 —
 количество на добавката.
 9 декември 2024 г.
 (1) Подробна информация за методите за анализ може да бъде намерена на следния адрес на референтната лаборатория: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 09 11
 COM(2019) 409 final
 2019/0190(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Pasaulio prekybos organizacijos generalinėje taryboje, dėl sprendimo dėl PPO įsipareigojimų atidėjimo, leidžiančio Jungtinėms Valstijoms taikyti lengvatinį muitų tarifų režimą pagal Jungtinių Valstijų Karibų jūros baseino ekonomikos atgaivinimo aktą (CBERA), pratęsimo priėmimo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) generalinėje taryboje dėl numatomo sprendimo dėl PPO įsipareigojimų atidėjimo, leidžiančio Jungtinėms Amerikos Valstijoms taikyti lengvatinį muitų tarifų režimą pagal Jungtinių Valstijų Karibų jūros baseino ekonomikos atgaivinimo aktą (toliau – CBERA), pratęsimo priėmimo.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis
 Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis (toliau – PPO steigimo sutartis) įsigaliojo 1995 m. sausio 1 d.
 Europos Sąjunga yra sutarties šalis.
 2.2.Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencija ir generalinė taryba
 Vadovaujantis PPO steigimo sutarties IV straipsnio 1 dalimi, Ministrų konferencija turi įgaliojimus priimti sprendimus visais klausimais, kuriuos numato bet kuri iš daugiašalių prekybos sutarčių.
 Vadovaujantis PPO steigimo sutarties IV straipsnio 2 dalimi, kai nevyksta ministrų konferencijos susirinkimai, jos funkcijas vykdo generalinė taryba.
 Vadovaujantis IX straipsnio 1 dalimi, PPO sprendimus paprastai priimta bendru sutarimu.
 2.3.Numatomas PPO generalinės tarybos aktas
 Vadovaujantis PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 dalimi, išskirtinėmis aplinkybėmis narei nustatytas įsipareigojimas gali būti atidėtas.
 Gavusi Jungtinių Valstijų prašymą, PPO generalinė taryba turi priimti sprendimą pratęsti galiojantį PPO įsipareigojimų atidėjimą, leidžiantį Jungtinėms Valstijoms taikyti lengvatinį muitų tarifų režimą pagal CBERA, vadovaujantis PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 ir 4 dalimis (toliau – numatomas aktas).
 Galiojantis su CBERA susijęs įsipareigojimų atidėjimas nustoja galioti 2019 m. gruodžio 31 d. Todėl numatomo akto tikslas – JAV prašymu pratęsti įsipareigojimų atidėjimą iki 2025 m. rugsėjo 30 d.
 Numatomas aktas taps privalomas PPO šalims pagal PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 dalį ir II straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta: „Sutartys ir su jomis susiję dokumentai, įtraukti į 1, 2 ir 3 priedus <...> yra šios Sutarties sudėtinė dalis, privaloma visoms valstybėms narėms“.
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 Jungtinės Valstijos paprašė pratęsti galiojantį PPO JAV įsipareigojimų pagal Bendrojo susitarimo dėl muitų ir prekybos (GATT 1994) I straipsnio 1 dalį ir GATT 1994 XIII straipsnio 1 ir 2 dalis atidėjimą, kad Jungtinėms Valstijoms būtų leidžiama nuo 2020 m. sausio 1 d. iki 2025 m. rugsėjo 30 d. taikyti bemuitį režimą pagal CBERA reikalavimus atitinkantiems Centrinės Amerikos ir Karibų jūros šalių ir teritorijų (toliau – lengvatomis besinaudojančios šalys) kilmės produktams.
 Jungtinės Valstijos pateikė prašymą pagal PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 ir 4 dalis. Prašymas grindžiamas tuo, kad Karibų jūros baseino šalyse, visų pirma Haityje, vyrauja skurdas ir nestabilumas, ir pabrėžiama, kad šių mažų šalių ekonomines perspektyvas dar labiau komplikuoja tai, kad jose dažnai vyksta gaivalinės nelaimės. Pagal CBERA taikomomis lengvatomis siekiama išplėsti ekonomines galimybes ir padėti regionui siekti didesnio stabilumo ir klestėjimo.
 Jungtinių Valstijų teigimu, pagal CBERA taikomas bemuitis režimas neturėtų pažeisti kitų narių, kurios nesinaudoja tokiu režimu, interesų, taip pat tikimasi, kad išplėtus tokį bemuitį režimą labai nesikeis narių, kurios nėra lengvatomis besinaudojančios šalys, kilmės CBERA reikalavimus atitinkančių produktų Jungtinių Valstijų importo srautai.
 Tai bus penktasis įsipareigojimų atidėjimo dėl lengvatinio muitų tarifų režimo pratęsimas; pirmą kartą jis suteiktas 1985 m. vasario 15 d. laikotarpiui nuo 1984 m. sausio 1 d. iki 1995 m. rugsėjo 30 d.
 1
 , ir šiuo metu galioja iki 2019 m. gruodžio 31 d.
 2
 Pratęsus įsipareigojimų atidėjimą nebūtų neigiamai paveikta nei Sąjungos ekonomika, nei prekybos ryšiai su šio įsipareigojimų atidėjimo lengvatomis besinaudojančiomis šalimis. Be to, Sąjunga remia kovos su skurdu ir stabilumo skatinimo veiksmus. Todėl pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Generalinėje taryboje, turėtų būti pritarti įsipareigojimų atidėjimo pratęsimui.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
 3
 .
 4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Generalinė taryba yra susitarimu, t. y. PPO steigimo sutartimi, įsteigtas PPO organas.
 Aktas, kurį turi priimti Generalinė taryba, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis PPO steigimo sutarties II straipsnio 2 dalimi ir IX straipsnio 3 dalimi, numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę.
 Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.
 4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.
 5.Numatomo akto skelbimas
 PPO generalinės tarybos aktu bus įgyvendinamos PPO steigimo sutarties nuostatos, susijusios su įsipareigojimų atidėjimu, todėl tikslinga priimtą aktą paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 2019/0190 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Pasaulio prekybos organizacijos generalinėje taryboje, dėl sprendimo dėl PPO įsipareigojimų atidėjimo, leidžiančio Jungtinėms Valstijoms taikyti lengvatinį muitų tarifų režimą pagal Jungtinių Valstijų Karibų jūros baseino ekonomikos atgaivinimo aktą (CBERA), pratęsimo priėmimo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis (toliau – PPO steigimo sutartis) įsigaliojo 1995 m. sausio 1 d.
 (2)vadovaujantis PPO steigimo sutarties II straipsnio 2 dalimi, „sutartys ir su jomis susiję dokumentai, įtraukti į 1, 2 ir 3 priedus (toliau – daugiašalės prekybos sutartys) yra šios Sutarties sudėtinė dalis, privaloma visoms valstybėms narėms“;
 (3)vadovaujantis IX straipsnio 3 dalimi, išskirtinėmis aplinkybėmis Ministrų konferencija gali nuspręsti atidėti PPO steigimo sutartimi ar bet kuria iš daugiašalių prekybos sutarčių narei nustatytą įsipareigojimą;
 (4)PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytos įsipareigojimų, susijusių su į PPO steigimo sutarties 1A arba 1B, arba 1C priedus įtrauktomis daugiašalėmis prekybos sutartimis ir jų priedais, atidėjimo suteikimo procedūros;
 (5)vadovaujantis PPO steigimo sutarties IV straipsnio 1 dalimi Ministrų konferencija turi įgaliojimus priimti sprendimus visais klausimais, kuriuos numato bet kuri iš daugiašalių prekybos sutarčių;
 (6)vadovaujantis PPO steigimo sutarties IV straipsnio 2 dalimi, kai nevyksta PPO (Pasaulio prekybos organizacijos) ministrų konferencijos susirinkimai, jos funkcijas vykdo PPO generalinė taryba;
 (7)vadovaujantis IX straipsnio 1 dalimi, PPO sprendimus paprastai priimta bendru sutarimu;
 (8)1985 m. vasario 15 d. Jungtinėms Valstijoms buvo leista atidėti įsipareigojimus pagal GATT 1994 I straipsnio 1 dalį laikotarpiui nuo 1984 m. sausio 1 d. iki 1995 m. rugsėjo 30 d. 1995 m. lapkričio 15 d. PPO narės pratęsė įsipareigojimų atidėjimą iki 2005 m. rugsėjo 30 d., o 2009 m. gegužės 29 d. – iki 2014 m. gruodžio 31 d. 2015 m. gegužės 5 d. PPO narės pratęsė įsipareigojimų pagal GATT 1994 I straipsnio 1 dalį atidėjimą ir išplėtė jo taikymą į jį įtraukiant GATT XIII straipsnio 1 ir 2 dalis laikotarpiui iki 2019 m. gruodžio 31 d. tiek, kiek tai būtina, kad Jungtinės Valstijos pagal CBERA nuostatas įvardytų lengvatomis besinaudojančių šalių kilmės reikalavimus atitinkantiems importuojamiems produktams galėtų taikyti bemuitį režimą;
 (9)vadovaudamosi PPO steigimo sutarties IX straipsnio 3 ir 4 dalimis, Jungtinės Valstijos Generalinei tarybai pateikė prašymą priimti sprendimą pratęsti galiojantį PPO įsipareigojimų atidėjimą, kad Jungtinėms Valstijoms būtų leista laikotarpiu nuo 2020 m. sausio 1 d. iki 2025 m. rugsėjo 30 d. reikalavimus atitinkantiems Centrinės Amerikos ir Karibų jūros šalių ir teritorijų kilmės produktams taikyti bemuitį režimą pagal CEBRA;
 (10)Jungtinės Valstijos prašymą grindžia tuo, kad Karibų jūros baseino šalyse, visų pirma Haityje, vyrauja skurdas ir nestabilumas. Pagal CBERA taikomomis lengvatomis siekiama išplėsti ekonomines galimybes ir padėti regionui siekti didesnio stabilumo ir klestėjimo;
 (11)Pratęsus įsipareigojimų atidėjimą nebūtų neigiamai paveikta nei Sąjungos ekonomika, nei Sąjungos prekybos ryšiai su šio įsipareigojimų atidėjimo lengvatomis besinaudojančiomis šalimis. Be to, Sąjunga remia kovos su skurdu ir stabilumo skatinimo veiksmus;
 (12)tikslinga pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu Europos Komisija turi laikytis PPO generalinėje taryboje, pritariant Jungtinių Valstijų prašymui pratęsti įsipareigojimų atidėjimą, nes įsipareigojimų atidėjimo pratęsimas bus privalomas PPO narėms,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi laikytis Europos Komisija Pasaulio prekybos organizacijos generalinėje taryboje, yra pritarti PPO įsipareigojimų atidėjimo, leidžiančio Jungtinėms Valstijoms nuo 2020 m. sausio 1 d. iki 2025 m. rugsėjo 30 d. taikyti lengvatinį muitų tarifų režimą reikalavimus atitinkantiems Centrinės Amerikos ir Karibų jūros šalių ir teritorijų kilmės produktams pagal JAV Karibų jūros baseino ekonomikos atgaivinimo aktą.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Komisijai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 (BISD 31S/20).
 (2)
 WT/L/950.
 (3)
 2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.


text:
 Avis juridique important
 |
 51996PC0044(22)
 Ehdotus neuvoston asetus (EY) N:o ... viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetun asetuksen (ETY) N:o 822/87 muuttamisesta
 Virallinen lehti nro C 125 , 27/04/1996 s. 0045
 Ehdotus NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o . . .,annettu . . .,viinikaupan yhteisestä järjestämisestä annetun asetuksen (ETY) N:o 822/87 muuttamisesta (96/C 125/22) 96/0073 (CNS)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin ehdotuksen,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäviinin uudet istutukset ovat kiellettyjä 31 päivään elokuuta 1996; viinialan markkinatilanne huomioon ottaen ja alan uudistusta koskevaa neuvoston päätöstä odotettaessa voimassa olevaa kieltoa olisi kuitenkin pidennettävä,Espanjan pöytäviinin tuotannon erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi on syytä säätää väliaikaisista poikkeuksista tiettyjen tässä jäsenvaltiossa tuotettujen pöytäviinien leikkaamisen ja kokonaishappoisuuden osalta; kokonaishappoisuutta koskeva poikkeus on syytä saattaa koskemaan myös Portugalissa tuotettuja viinejä,asetuksen (ETY) N:o 822/87 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella N:o 1544/95 (2), 17 artiklan 3 kohdassa säädetään, että tiettyä happamuuden vähentämisen muotoa saa käyttää ainoastaan väliaikaisesti; käynnissä olevaa kokeilua olisi pidennettävä viinivuoden 1996/1997 loppuun, jotta tästä tekniikasta voidaan päättää lopullisesti,asetuksen (ETY) N:o 822/87 46 artiklan 4 kohdassa säädetään, että rypälemehun edistämiskampanjoita voidaan toteuttaa ainoastaan viinivuoteen 1995/1996; niiden tehokkuuden arvioimiseksi olisi jatkettava niiden toteuttamista yhden viinivuoden ajan,asetuksen (ETY) N:o 822/87 39 artiklan 12 kohdassa ja 65 artiklan 5 kohdassa säädetään, että komissio esittää viinivuoden 1995/1996 aikana neuvostolle kertomuksen toisaalta rakenteellisten toimenpiteiden vaikutuksesta ja niiden suhteesta pakolliseen tislaukseen ja toisaalta viinien rikkidioksidin enimmäispitoisuuksista sekä mahdollisista asiaa koskevista ehdotuksista; kertomus vyöhykejaosta sekä rakenteellisten toimenpiteiden vaikutuksesta ja niiden suhteesta pakolliseen tislaukseen ei ole enää välttämätön alan uudet suuntaviivat huomioon ottaen; komissio on juuri esittänyt väkevöimistä koskevan kertomuksensa; näihin kertomuksiin ei tämän vuoksi ole enää syytä viitata, jarikkidioksidipitoisuuden muodostaman ongelman tärkeyden huomioon ottamiseksi on välttämätöntä laatia ehdotuksia, joissa otetaan huomioon kaikki tiedot ja erityisesti Kansainvälisen viiniviraston (Office international de la Vigne et du Vin, (OIV) työ, tämän vuoksi päättymistä olisi lykättävä yhdellä viinivuodella,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN;1 artikla Muutetan asetus (ETY) N:o 822/87 seuraavasti:1. Korvataan 6 artiklan 1 kohdassa päivämäärä "31 päivä elokuuta 1996" päivämäärällä "31 päivä elokuuta 1997".2. Korvataan 16 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa ilmaisu "1 päivän tammikuuta ja 31 päivän elokuuta 1996 välisenä aikana" ilmaisulla "1 päivän tammikuuta 1996 ja 31 päivän elokuuta 1997 välisenä aikana".3. Korvataan 17 artiklan 3 kohdassa päivämäärä "31 päivä elokuuta 1996" päivämäärällä "31 päivä elokuuta 1997".4. Poistetaan 18 artiklan 3 kohdan toinen alakohta.5. Asetuksen 39 artiklassaa) korvataan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa ilmaisu "viinivuoden 1995/1996 loppuun" ilmaisulla "viinivuoden 1996/1997 loppuun".b) korvataan 3 kohdan neljännessä alakohdassa ilmaisu "viinivuodesta 1996/1997" ilmaisulla "viinivuodesta 1997/1998".c) korvataan 10 kohdassa ilmaisu "1995/1996" ilmaisulla "1996/1997".d) korvataan 11 kohdassa ilmaisu "1995/1996" ilmaisulla "1996/1997".e) poistetaan 12 kohta.6. Korvataan 46 artiklan 4 kohdassa ilmaisu "1995/1996" ilmaisulla "1996/1997".7. Asetuksen 65 artiklassaa) lisätään 2 kohdan b alakohtaan seuraava luetelmakohta:"- Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevissa tma-laatuvalkoviineissä, jotka kuvataan ja joita esitellään Britannian lainsäädännön mukaisesti maininnalla "botrytis" tai vastaavilla maininnoilla kuten "noble harvest", "noble late harvested" tai "special late harvested".",b) korvataan 5 kohdassa päivämäärä "1 päivä huhtikuuta 1996" päivämäärällä "1 päivä huhtikuuta 1997" ja päivämäärä "1 päivä syyskuuta 1996" päivämäärällä "1 päivä syyskuuta 1997".8. Korvataan liitteessä I olevan 13 kohdan viimeisen alakohdan ilmaisu seuraavasti:"Viinivuonna 1996/1997 Portugalissa ja Espanjan viininviljelyn C-alueen muilla kuin Actuariasin, Balearesin, Cantabrian ja Galician alueilla samoin kuin Guipüzcoan ja Vizcayan provinsseissa valmistettujen ja Portugalin ja Espanjan omilla markkinoillaan nautittavaksi saatettujen pöytäviinien viinihappona ilmaistu kokonaishappoisuus saa olla 3,5 grammaa litraa kohti."2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty . . .Neuvoston puolesta. . .(1) EYVL N:o L 84, 27.3.1987, s. 2(2) EYVL N:o L 148, 30.6.1995, s. 31