text:
 Avis juridique important
 |
 21993A0225(01)
 Acuerdo administrativo sobre la determinación de la fecha y de las modalidades de introducción del sistema de ecopuntos previsto en el Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República de Austria en el ámbito del tráfico de mercancías en tránsito por carretera y ferrocarril
 Diario Oficial n° L 047 de 25/02/1993 p. 0028 - 0041 Edición especial en finés : Capítulo 11 Tomo 21 p. 0050 Edición especial sueca: Capítulo 11 Tomo 21 p. 0050
 ACUERDO ADMINISTRATIVO sobre la determinación de la fecha y de las modalidades de introducción del sistema de ecopuntos previsto en el Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República de Austria en el ámbito del tráfico de mercancías en tránsito por carretera y ferrocarril Con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 24 del Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República de Austria en el ámbito del tráfico de mercancías en tránsito por carretera y ferrocarril (en lo sucesivo « Acuerdo de Tránsito »)las autoridades competentes, a saberPOR LA COMUNIDAD:La Comisión de las Comunidades Europeas, yPOR AUSTRIA:El Ministro Federal de Economía pública y Transportes,con respecto a la fecha y a las modalidades de introducción del sistema de ecopuntos convenido en el Acuerdo de Tránsito,Han acordado lo siguiente:Artículo 1 El sistema de ecopuntos será introducido con efectos a partir del 1 de enero de 1993.Artículo 2 1. En número total de viajes de tránsito (tanto si se trata de transporte por cuenta ajena, como de transporte por cuenta propia, o de viajes en vacío) efectuados en 1991 por los vehículos de carga matriculados en la Comunidad Europea (punto 2 del apartado 4 del artículo 15 del Acuerdo de Tránsito) asciende, según los cálculos, a 1 264 000.2. El número total de viajes de tránsito (tanto si se trata de transporte por cuenta ajena, como de transporte por cuenta propia, o de viajes en vacío) efectuados en 1991 por los vehículos de carga matriculados en la República de Austria (apartado 8 del artículo 15 del Acuerdo de Tránsito) asciende, según los cálculos, a 211 100.Artículo 3 1. Los conductores de vehículos de carga en viajes de tránsito llevarán consigo y mostrarán, cada vez que lo soliciten las autoridades de control, un formulario uniformizado, debidamente cumplimentado, o un certificado austríaco, en que se confirme el pago de los ecopuntos correspondientes al viaje en cuestión, según el modelo del Anexo A del presente Acuerdo (denominado « ecotarjeta »).Las autoridades austríacas competentes expedirán el formulario acorde con el modelo del Anexo A del presente Acuerdo previo pago de los costes derivados de su expedición y envío, más los correspondientes a los ecopuntos.2. Los conductores de vehículos de carga matriculados después del 1 de octubre de 1990 llevarán asimismo consigo y presentarán, cuando les sea solicitado, un documento uniformizado COP, según el modelo que figura en el Anexo B del presente Acuerdo, como comprobante de las emisiones de NOx de dicho vehículo. Se considerará que los vehículos matriculados por primera vez antes del 1 de octubre de 1990, o respecto de los cuales no se haya presentado ningún documento, tienen un valor COP de 15,8 g/kWh.Las partes se notificarán mutuamente por escrito cuáles son las autoridades nacionales habilitadas para expedir los documentos mencionados anteriormente.3. Los viajes de tránsito efectuados en las circunstancias enumeradas en el Anexo C o con arreglo a autorizaciones CEMT estarán exentos del pago de ecopuntos.Artículo 4 1. El número reglamentario de ecopuntos deberá adherirse y cancelarse en el formulario mencionado en el apartado 1 del artículo 3 del presente Acuerdo. Los ecopuntos deberán cancelarse mediante firma, de forma que la rúbrica cubra tanto los ecopuntos como el formulario en el cual se han añadido. En lugar de la firma podrá también utilizarse una estampilla.2. En el momento de la entrada de un vehículo en el territorio austríaco se entregará a las autoridades de control un formulario debidamente cumplimentado y con el número reglamentario de ecopuntos. Dichas autoridades devolverán una copia del formulario con el justificante del pago de los derechos.En el caso de un vehículo de carga matriculado en Austria, a la entrada o a la salida de Italia o Alemania, se presentará, junto con dicho justificante, un documento COP a las autoridades de control del Estado miembro de la CE. En el momento de la entrada en el país se entregará a las autoridades fronterizas una copia del justificante de pago.Los vehículos de carga matriculados en Austria y que efectúan viajes hacia o a partir de Italia o que atraviesen Austria en tránsito continuando el viaje hacia Alemania utilizarán ecopuntos especiales. Su uso se registrará en el justificante de pago. El número de ecopuntos asignados a los vehículos de carga austríacos será fijado anualmente por el Comité de tránsito creado con arreglo al artículo 21 del Acuerdo de Tránsito.3. En caso de cambio de una unidad de tracción durante un viaje de tránsito, el justificante de pago de los ecopuntos expedido a la entrada seguirá siendo válido y se conservará. El valor COP de la nueva unidad de tracción no podrá exceder del indicado en el formulario; en caso contrario, a la salida del país deberán pagarse ecopuntos adicionales de una nueva ecotarjeta.4. Para los viajes que requieran ecopuntos, el formulario especificado en el partado 1 del artículo 3 del presente Acuerdo sustituirá a todos los formularios austríacos utilizados hasta ahora para estadísticas de transporte.5. Las autoridades de la CE y las austríacas se notificarán periódicamente el número de puntos utilizados. En su caso, se pondrá a disposición de las autoridades nacionales individuales el original, o una copia de los formularios con los ecopuntos cancelados.Artículo 5 1. Las partes garantizarán en todo momento que, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 16 del Acuerdo de Tránsito, el justificante austríaco del pago de los ecopuntos para Italia o Alemania se reconozca como sustituto de las autorizaciones anteriormente previstas para Austria y para los Estados miembros de la CE Alemania e Italia. En Italia tal justificante de pago sustituirá a medio billete bilateral de un viaje de ida y en Alemania, a una autorización bilateral de un viaje de ida y vuelta.Para los vehículos de carga matriculados en Austria que salgan de Italia, el formulario contemplado en el apartado 1 del artículo 3 del Acuerdo, debidamente cumplimentado y con el número reglamentario de ecopuntos para Italia, servirá como sustituto de la autorización prevista.2. Los transportes que impliquen el cruce de la frontera austríaca una vez por ferrocarril -bien en el marco del transporte por ferrocarril convencional o en una operación de transporte combinado- y el cruce de la frontera por carretera, inmediatamente antes o después del cruce por ferrocarril, no se considerarán como viajes de tránsito con arreglo al Acuerdo de Tránsito, sino como viajes bilaterales.Artículo 6 1. Los ecopuntos calculados según lo dispuesto en el punto 1 del apartado 5 del artículo 15 del Acuerdo de Tránsito llevarán impreso el año de su validez. Podrán ser empleados entre el 1 de enero del año durante el cual sean válidos y el 31 de enero del año inmediatamente posterior.2. Las partes se harán mutua entrega de los ecopuntos que respectivamete correspondan a cada una, en dos tramos del 50 % del total. La entrega del primer tramo se realizará tres meses antes del comienzo de cada año natural y la entrega del segundo tramo, dos meses después del comienzo da cada año natural.En las circunstancias previstas en el punto 2 del apartado 5 del artículo 15 del Acuerdo de Tránsito, se reducirá el segundo tramo en el número de ecopuntos que resulte de la aplicación del método fijado en el apartado 4 del Anexo IX al Acuerdo de Tránsito.Artículo 7 Un grupo de trabajo del Acuerdo de Tránsito, constituido por representates de ambas partes, supervisará la puesta en práctica y el control del sistema de ecopuntos, así como las medidas destinadas a prevenir infracciones. El grupo de trabajo tendrá acceso a todos los documentos pertinentes y se reunirá a petición de cualquiera de ambas partes.Artículo 8 1. Las infracciones del Acuerdo de Tránsito o del presente Acuerdo administrativo por parte de los conductores de vehículos de carga o de las empresas, se sancionarán con arreglo a las disposiciones nacionales en vigor. En caso de reincidencia en la infracción, el conductor del vehículo de carga o la empresa de que se trate podrán ser excluidos temporalmente del tráfico internacional.2. Las autoridades competentes de Austria, de la CE y de los Estados miembros de la CE, cada una dentro de los límites de su jurisdicción, se prestarán asistencia administrativa en la investigación y la persecución de infracciones del Acuerdo de Tránsito y del presente Acuerdo administrativo, especialmente en lo que se refiere a la supervisión de la utilización y administración preceptivas de los documentos mencionados en el artículo 3 del presente Acuerdo.3. Con el debido respeto del principio de proporcionalidad definido por la legislación nacional pertinente, las autoridades de control podrán denegar el permiso para continuar el viaje si las ecotarjetas establecidas en el artículo 3 no les son entregadas de conformidad con las disposiciones del presente Acuerdo, o si uno de los documentos ha sido cumplimentado de forma incompleta o manifiestamente incorrecta, o si los ecopuntos no han sido adheridos en la forma preceptiva.En lo restante, compete al Comité del tránsito el cumplimiento del Acuerdo de Tránsito y su correcta aplicación.Artículo 9 Las partes se reservan el derecho de llevar a cabo, seis meses después de la entrada en vigor del sistema de ecopuntos, un estudio conjunto de las modalidades de introducción, con el fin de proceder a enmiendas de común acuerdo.Artículo 10 El presente Acuerdo administrativo entrará en vigor simultáneamente al Acuerdo de Tránsito.Artículo 11 El presente Acuerdo administrativo se redacta en doble ejemplar, cada uno de ellos en lengua alemana, danesa, española, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa y portuguesa, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.Hecho en Viena, el 23 de dicembre de 1992.Por el Ministro federal de Economía pública y Transportes de la República de Austria Por la Comisión de las Comunidades EuropeasG. HANREICH J. ERDMENGERANEXO A - BILAG A - ANHANG A - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ Á - ANNEX A - ANNEXE A - ALLEGATO A - BIJLAGE A - ANEXO A >REFERENCIA A UN FILM>>REFERENCIA A UN FILM>>REFERENCIA A UN FILM>>REFERENCIA A UN FILM>ANEXO B - BILAG B - ANHANG B - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ Â - ANNEX B - ANNEXE B - ALLEGATO B - BIJLAGE B - ANEXO B >REFERENCIA A UN FILM>ANEXO C VIAJES PARA LOS CUALES NO SE REQUIERE NINGÚN ECOPUNTO 1. El transporte ocasional de mercancías y de aeropuertos en caso de desvío de los servicios aéreos.2. El transporte de equipajes en remolques de vehículos normalmente destinados al transporte de pasajeros, y el transporte de equipajes en cualquier tipo de vehículos, desde y hacia los aeropuertos.3. El transporte de envíos postales.4. El transporte de vehículos dañados o de vehículos que requieran una reparación.5. El transporte de residuos y de aguas residuales.6. El transporte de cadáveres de animales para su eliminación.7. El transporte de abejas y alevines.8. El transporte de cadáveres.9. El transporte de objetos y obras de arte para exposiciones o propósitos comerciales.10. El transporte ocasional de mercancías para fines publicitarios o educativos.11. El transporte de mercancías de empresas de mudanzas a domicilio que posean los vehículos y el equipo apropiados.12. El transporte de equipos, de accesorios y de animales desde y hacia espectáculos teatrales, musicales, cinematográficos, deportivos o circenses, exposiciones o ferias, o desde y hacia grabaciones de radio, de cine o de televisión.13. El transporte de piezas de repuesto para buques y aviones.14. El viaje de vacío de un vehículo de mercancías enviado para sustituir a un vehículo inmovilizado durante el trayecto, y la continuación del viaje por el vehículo de sustitución utilizando la autorización expedida para el primer vehículo.15. El transporte de ayuda médica de emergencia (particularmente en el caso de catástrofes naturales).16. El transporte de mercancías valiosas (por ejemplo metales preciosos) en vehículos especiales escoltados por la policía u otro servicio de seguridad.17. Viajes efectuados por vehículos de carga con un peso global inferior a 7,5 toneladas.


type: wikipedia

text:
Carmel G. Cauchi (Birkirkara, 29 ta’ Mejju 1944) huwa għalliem u awtur, magħruf l-iktar għall-kotba tat-tfal.
 Għalliem
 Studja l-Liċeo u f’St Michael’s College of Education. Għal 33 sena għallem fi skejjel Primarji differenti u fl-1995 laħaq Assistent Kap ta’ Skola fit-Taqsima tal-Edukazzjoni minn fejn irtira bl-età fl-2005.
 Huwa membru attiv fis-Soċjetà tad-Duttrina Nisranija (M.U.S.E.U.M.).
 = Awtur
 Il-ġibda għall-kitba ħassha sa minn tfulitu u baqgħet tikber miegħu. Cauchi huwa kittieb ta’ proża, poeżija u drammi. Xogħlijiet tiegħu xxandru fuq il-mezzi tax-xandir, u dehru fil-ġurnali, f’rivisti letterarji u f’antoloġiji kemm lokali kif ukoll barranin.
 Cauchi kien bosta drabi ppremjat f’konkorsi letterarji lokali u xi drabi wkoll l-Italja. Ingħata fost l-oħrajn il-premju prestiġjuż “Città di Valletta” għall-poeżija fl-1986.
 Għal ħames snin konsekuttivi kiteb dramm li bih it-tfal tal-Iskola Primarja ta’ Birkirkara pparteċipaw fil-“Festival ta’ Drama għall-Iskejjel”, u għal tliet darbiet ingħata t-trofew għall-aħjar skript oriġinali.
 Għal erba’ darbiet kien fost ir-rebbieħa tal-Premju Nazzjonali tal-Ktieb: it-tieni post fit-Taqsima Proża għat-Tfal fl-2002 u fl-2012, l-ewwel post fit-Taqsima Poeżija għat-Tfal fl-2006, u l-ewwel post fit-Taqsima tal-Proża għall-Adolexxenti fl-2011.
 Għalkemm hu iktar magħruf fil-qasam tal-kitba għat-tfal Carmel jikteb ukoll għall-kbar u, f’din il-kategorija, sal-lum ippubblika 12-il ktieb originali. Għat-tfal u adolexxenti huwa ħareġ 46 ktieb oriġinali u 12-il traduzzjoni mill-Ingliż u mit-Taljan.
 Huwa msieħeb fl-Għaqda Poeti Maltin, fl-Għaqda tal-Malti (Università) u fl-Akkademja tal-Malti.
 Nies ħajjin
 Twieldu fl-1944
 Kittieba Maltin
 Poeti Maltin


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 5.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 270/7
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2016/1769 НА КОМИСИЯТА
 от 4 октомври 2016 година
 за установяване на стандартни стойности при внос с цел определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕC) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1),
 като взе предвид Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 136, параграф 1 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В изпълнение на резултатите от Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори в Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 са посочени критериите, по които Комисията определя стандартните стойности при внос от трети държави за продуктите и периодите, посочени в приложение XVI, част A от същия регламент.
 (2)
 Стандартната стойност при внос се изчислява за всеки работен ден съгласно член 136, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, като се вземат под внимание променливите данни за всеки ден. В резултат на това настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Стандартните стойности при внос, посочени в член 136 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, са определени в приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 4 октомври 2016 година.
 За Комисията,
 от името на председателя,
 Jerzy PLEWA
 Генерален директор на генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“
 (1) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671.
 (2) ОВ L 157, 15.6.2011 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Стандартни стойности при внос за определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 (EUR/100 kg)
 Код по КН
 Код на третa държавa (1)
 Стандартна стойност при внос
 0702 00 00
 MA
 156,4
 ZZ
 156,4
 0707 00 05
 TR
 128,9
 ZZ
 128,9
 0709 93 10
 TR
 138,8
 ZZ
 138,8
 0805 50 10
 AR
 90,1
 CL
 106,5
 TR
 103,5
 UY
 61,2
 ZA
 123,2
 ZZ
 96,9
 0806 10 10
 EG
 264,7
 TR
 135,2
 US
 194,0
 ZZ
 198,0
 0808 10 80
 AR
 110,6
 BR
 97,9
 CL
 157,0
 NZ
 136,3
 ZA
 132,2
 ZZ
 126,8
 0808 30 90
 TR
 132,1
 ZZ
 132,1
 (1) Номенклатура на държавите, определена с Регламент (ЕC) No 1106/2012 на Комисията от 27 ноември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 471/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно статистиката на Общността за външната търговия с трети страни по отношение на актуализиране на номенклатурата на държавите и териториите (ОВ L 328, 28.11.2012 г., стр. 7). Код „ZZ“ означава „с друг произход“.


text:
Lucrezia Borgia (Subiaco, 18 ta' April 1480 – Ferrara, 24 ta' Ġunju 1519) kienet it-tifla illeġittima tal-Papa Alessandru VI (Rodrigo Borgia) u l-maħbuba tiegħu Vannozza Cattaneo.
 Kienet mara ta' sbuħija affaxxinanti li spiss sabet ruħha mdaħħla fl-intrigi tal-qrati Taljani ta' żmienha. Ħajjitha kienet marbuta mal-fortuna tal-familja qawwija tagħha. Kienet kastellana Rinaxximentali perfetta li tattira l-ammirazzjoni u tbeżża' fl-istess ħin u kisbet il-fama ta' politikanta ta' ħila u diplomatika għaqlija.
 Il-familja ta' Lucrezia, matul l-istorja, spiċċat biex saret l-inkarnazzjoni tal-politika Machiavelljana bla ħniena u tal-korruzzjoni sesswali attribwita lill-papati Rinaxximentali. Missierha, Alessandru VI u ħuha Cesare irranġawlha bosta żwiġijiet ma' rġiel importanti u qawwija, bl-għan li jilħqu l-ambizzjonijiet politiċi tagħhom.
 F'dan il-kuntest, l-għedewwa tal-familja Borgia għamlu lil Lucrezia xbieha ta'
 femme fatale, parti li tidher fiha f'ħafna xogħlijiet tal-arti, rumanzi u films, li però għadha ma' ġietx dokumentata bis-serjetà. M'għandniex fatti biżżejjed dwar il-vera Lucrezia biex ikunu ċerti jekk l-istejjer li kienet imdaħħla fil-kriminalità ta' missierha u ħuha humiex minnhom.
 Fil-Qorti ta' Este tat-tielet raġel tagħha, Alfonsu I, Lucretia setgħet tinsa l-imgħoddi tagħha u saret popolarissma bis-saħħa tas-sbuħija u l-intelliġenza tagħha. Tilfet l-interess kollu fil-politika u ntefgħet minflok fuq il-ħolqien ta' ħajja immaġinattiva u intellettwali fil-qorti, iċċelebrata minn poeti bħal Ariosto, Bembo, Trissino u Ercole Strozzi, u ġabret madwarha n-nies l-aktar famużi tar-Rinaxximent.
 Mill-1512, minħabba l-iżventuri li laqtu lilha u d-dar ta' Ferrara, Lucrezia għaddiet perjodi twal fil-kunvent. Mietet fl-1519 ta' disa' u tletin sena hija u twelled.
 Bijografija
 Żgħożija fil-qorti papali
 Lucrezia Borgia twieldet Subiaco, issa provinċja ta' Ruma, fit-18 ta' April, 1480. Missierha kien il-kardinal Spanjol Rodrigo Borgia, Arċisqof ta' Valenzja, li fl-1492 ġie elett Papa tal-Knisja Kattolika bl-isem ta' Alessandru VI. Ommha Vannozza Cattanei, kontessa ta' Casa Candia, il-maħbuba ta' Rodrigo għal ħmistax-il sena, kienet ta' nissel Mantovan.
 It-tliet ħutha kienu subien, Cesare, Giovanni u Goffredo. Lucrezia trabbiet fil-qorti pontifiċju f'perjodu li fih il-figura tal-Papa kienet tixbaħ ħafna iżjed lil dik ta' kap temporali milli ta' mexxej spiritwali. L-edukazzjoni ta' Lucretia kienet fdata f'idejn kuġinitha Adriana Mila Orsini u mart iben din Giulia Farnese. Iż-żewġ nisa kienu joqogħdu ma' Lucretia fil-bini li jmiss mal-Vatikan, f'kuntatt mill-qrib mal-Papa Alessandru VI. Fl-età ta ħdax-il sena, kienet diġà ġiet mwiegħda darbtejn għaż-żwieġ: fis-26 ta' Frar, 1491, in-nutar tal-familja Borgia, Camillo Beneimbene, fassal l-ewwel kuntratt taż-żwieġ ma' Don Cherubino Juan de Centelles sinjur ta' Val d'Ayora fir-renu ta' Valenzja. Il-kuntratt stipula dota ta' 30,000 "timbres" (valuri) maqsumin parti fi flus u parti f'ornamenti u ġojjelli mogħtija lill-għarusa mill-familja Borgia. Xahrejn wara però missierha Rodrigo Borgia ftiehem patti taż-żwieġ ġodda ma' Gaspare d'Aversa, konti ta' Procida ta' familja Valenzjana, imma mbagħad xolja ż-żewġ għerusijiet.
 Iż-żwieġ ma' Giovanni Sforza
 Wara li Rodrigo laħaq Papa Alessandru VI, żewweġ lil Lucrezia ma' Giovanni Sforza, biex jistabilixxi alleanza mal-familja qawwija ta' Sforza li magħha waqqaf lega difensiva għad-difiża tal-istat tal-Knisja kontra l-invażjoni Franċiża imminenti taħt Karlu VIII.
 Fit-2 ta' Frar, 1493, Nicolò da Saiano żewweġ bi prokura lil Lucrezia Borgia, li kellha biss tlettax-il sena, ma' Giovanni Sforza u fit-12 ta' Ġunju 12 ta' dik is-sena kien hemm ċ-ċelebrazzjoni reliġjuża tat-tieġ fil-preżenza tan-nutar imsemmi hawn fuq, Beneimbene, l-isqof ta' Concordia u l-konti ta' Pittigliano.
 Il-tieġ, però ma ġiex konsumat (x'aktarx minħabba n-nuqqas ta' maturità fiżika ta' Lucrezia li kienet għadha tifla) sa nofs Novembru ta' dik is-sena. F'dan il-perjodu il-miżżewġin għexu mifrudin, wieħed bejn Pesaro u Milan, l-oħra fil-palazz ta' Santa Maria in Portico fil-Vatikan, dejjem taħt il-ġwienaħ protettivi ta' missierha.
 Wara ftit, il-familja Borgia ma kellhiex bżonn iżjed tal-familja Sforza, u l-preżenza ta' Giovanni fil-qorti papali saret żejda, l-aktar billi kellu l-ħsieb li jiħodha 'l bogħod lil maħbuba Lucrezia. Il-Papa kellu bżonn alleanzi politiċi ġodda aktar vantaġġużi, tant li forsi bil-moħbi orndna l-qtil ta' Giovanni. Ħu Lucrezia, Cesare għarrafha b'dan u hi qalet lil żewġha, li telaq jiġri lejn Ruma. Jew forsi l-Papa qatt ma ta din ordni, u kien pjan maħsub minn Cesare u Lucrezia biex jeħilsu mir-raġel li kien xebbagħhom. Ġara x’ġara, il-Papa Alessandru u Cesare kienu kuntenti bl-opportunità ji jirranġaw żwieġ ieħor vantaġġuż għal Lucrezia. Iżda qabel ma seta' jiġri dan kien hemm bżonn li jeħilsuha minn Giovanni Sforza.
 L-annullament taż-żwieġ
 Alessandru talab liz-ziju ta' Giovanni, il-Kardinal Ascanio Sforza, biex jipperswadi lil Giovanni li jċedi d-divorzju. Madankollu, id-divorzju kien għajb intollerabbli u Giovanni rrifjuta.
 Il-Papa, li ried bilfors is-separazzjoni, akkuża lil Giovanni bl-impotenza, billi ż-żwieġ ma kienx meqjus validu jekk ma kienx jista' jiġi kkonsmat u hekk iwassal għall-ulied. Għalhekk beda proċess għall-annullament.
 Giovanni imbagħad akkuża lil Borgia b'inċest ma' bintu, iżda mhux pubblikament imma permezz ta' kuġinuh Ludovico il Moro, li kien mar jitlob parir minn għandu. Ludovico waqqa' l-insinwazzjoni biex jevita l-inkwiet u pproponha lil kuġinuh li juri li kellu ħila jikkonsma ż-żwieġ billi jagħti prova quddiem ix-xhieda (b'tgħammir sesswali ma' martu jew nisa oħra quddiem xhieda aċċettati miż-żewġ partijiet) imma Giovanni kien kontra dan għal kollox.
 Fi ftit xhur, kemm Ludovico il Moro kif ukoll il-Kardinal Ascanio Sforza ma baqgħux jappoġġjaw lid-Duka ta' Pesaro, il-Papa beda jirrabja fuq id-dewmien fl-iffirmar tad-divorzju u dawn fl-aħħar mill-aħħar ma kinux beħsiebhom jagħmlu għadu minnu.
 Il-Papa ddikjara ż-żwieġ null billi skontu dan ma kienx ikkonsmat, u offra lil Giovanni d-dota kollha ta' Lucrezia jekk jagħti l-kunsens tiegħu (flimkien ma' dikjarazzjoni ta' impotenza). Il-familja Sforza reġgħet ma kinitx se tagħti l-protezzjoni tagħha lil Giovanni kieku kellu jirrifjuta l-offerta tal-Papa. Giovanni Sforza ma setax jagħmel ieħor u ffirma quddiem ix-xhieda kemm l-istqarrija tal-impotenza kif ukoll id-dokument ta' nullità.
 Minkejja li l-insinwazzjoni dwar ir-relazzjonijiet inċestwużi fil-familja Borgia malajr waqgħet, dawk li riedu jmaqdru lill-Papa għamlu minn kollox biex jagħtuha importanza fiċ-ċrieki l-aktar prestiġjużi.
 L-affari ta' Perotto
 Matul il-proċess delikat tal-annullament, Lucrezia kellha relazzjoni sesswali ma' xi ħadd, jista' jkun il-messaġġier ta' Alessandru, Perrot Calderon, li aktar tard ġie assassinat, skont kif jaħsbu, minn idejn Cesare Borgia stess. Ir-riżultat kien li meta ż-żwieġ ġie annullat għaliex ma ġiex ikkonsmat, Lucrezia kienet tqila, u dan hu wieħed mill-fatti li dawk li jridu jmaqdruha jsemmu biex isaħħu l-fama ħażina tagħha. Il-tarbija twieldet bil-moħbi u mbagħad Lucretia żżewġet lill-ġuvni ta' sbatax-il sena, Alfonsu ta' Aragona, Duka ta' Bisceglie, it-tifel illeġittmu tar-re Alfonsu II ta' Napli. Dan it-tieġ seħħ fil-21 ta' Lulju 1498, quddiem il-Kardinal Ascanio Sforza fil-palazz ta' Santa Maria Portico, wara negozjati komplessi dwar id-dota ta' Lucretia. Fil-5 ta' Awissu, ġiet iċċelebrata ċerimonja oħra.
 Alfonsu ta' Aragona
 Mill-1499 sal-1502 Lucrezia kienet, b'ħatra papali, il-gvernatriċi ta' Spoleto, Foligno, Assisi Nocera, Sassoferrato, Visso, Gualdo, Bettona, Trevi, Bevagna, Montefalco, Sangemini u tal-abbazija ta' Ferentillo. Kienet toqgħod Spoleto.
 Matul it-tieni żwieġ tagħha, Lucrezia kienet mitlufa għal kollox fid-dinja ta' missierha, milli jidher mingħajr ma kienet taf kemm kien qarrieq, u konvinta li l-Papa kien jagħmel kollox immexxi biss mill-imħabba immensa li kellu għat-tifla fessuda tiegħu. Allura laqitgħu lil Alfonsu ta' Aragona, li milli jidher kien l-ewwel imħabba ta' ħajjitha. Iż-żgħażagħ simili ħafna, it-tnejn sagrifikati għal raġunijiet tal-istat, malajr sabu ruħhom jaqblu u jħobbu lil xulxin. Kellhom tarbija, Rodrigo Aragona.
 Madankollu, il-Papa kellu għanijiet espansjonisti kbar u, minħabba l-inkwiet fuq l-alleanza li kellu ma' Franza, kontra Spanja u Napli, wasal għall-konklużjoni li ż-żwieġ kien piż biss għalih. Alfonsu sar jaf u minkejja li kien iħobbha lil Lucrezia, ħarab biex isalva ħajtu. Il-Papa wieġeb għat-talbiet tal-għażiża bintu biex iġibilha lil żewġha lura, bagħatlu garanzija li jkun salv u ġabu lura. Imbagħad stenna mument propizju.
 Hekk mela fil-lejla tal-15 tal-Lulju 1500 iż-żagħżugħ waqt li kien qiegħed jagħmel l-erba' passi ta' filgħaxija, ġie attakkat minn xi nies li mid-dehra kienu pellegrini.
 Ġew jgħinuh Sancha, il-mara tal-iżgħar mill-aħwa Borgia (Goffredo), u Lucrezia, li kkurawh għal xahar. Kienu jibdlu l-għassa fil-kamra tal-marid biex ma jħalluhx mument waħdu. Hekk kienu żguri lil-periklu kien ġej minn ġewwa l-palazz li kienu jħejjulu l-ikel huma stess. Iżda fit-18 ta' Awissu, Lucrezia u Sancha ġew imwarrbin mill-kamra tal-marid bil-qerq, u l-prinċep, issa mhux iżjed fil-periklu u qiegħed jirkupra, ġie fgat misterjożament. Fl-assassinju kulħadd għaraf id Michelotto, bniedem li Cesare Borgia kien jafda u kien il-bojja personali tiegħu.
 Lucrezia għaddiet iż-żmien tal-vistu f'Nepi, 'il bogħod mill-familja. Meta marret lura Ruma reġgħet għamlet ħbieb ma' missierha, tant li fl-assenza tiegħu kien iħalliha tmexxi hi.
 Dukessa ta' Ferrara
 F'dan il-waqt, missier Lucrezia seta' jirranġa żwieġ ieħor li kien għalih iktar ta' siwi. Bl-għan li jsaħħaħ il-ħakma ta' Cesare fir-Romagna, ta lil Lucrezia fiż-żwieġ lil Alfonsu I d'Este, weriet leġittmu tad-Dukat ta' Ferrara.
 Fit-30 ta' Diċembru 1501 iżżewġu bi prokura, u xahar wara Lucrezia ġiet milqugħa fil-qorti l-ġdid tagħha. Ir-raġel il-ġdid mhux biss ma riedx jiżżewiġha, iżda kien jibża' minnha minħabba l-fama terribbli tal-familja Borgia. Iżżewwiġha għax beża' mill-qawwa tal-Papa u ta' Cesare, u għax kien imġiegħel minn missieru, id-Duka Ercole I d'Este, billi dan miż-żwieġ kien ħa jiksiblu privileġġi ġodda għall-qorti tiegħu. Madankollu, meta ra lil Lucrezia baqa' imsaħħar bis-sbuħija tagħha.
 Minn Alfonsu, Lucrezia kellha sitt ulied, Alessandro d'Este (1505), Ercole II d'Este (1508-1559), Duka ta' Ferrara, Ippolito II d'Este (1509 -1572) kardinal, Eleonora d'Este (1515-1575), Francesco d'Este (1516-1578) u Isabella Maria d'Este (1519-1521). Lucrezia kienet tgħaddi ħafna ħin ma' wlieda. Kienet tlibbishom b'mod sempliċi kif jixraq il-qagħda tagħhom għax, kif qalet hi, riedet "tarahom jinfaqgħu bid-daħk, jieħdu gost b'ruħhom u ġisimhom mingħajr l-ebda xorta ta' xkiel, jintilfu fuq il-logħob kollu adattat għall-età tagħhom."
 Fil-Qorti ta' Este Lucrezia irpiljat mill-akkużi li spiss kien ikun hemm kontriha fl-imgħoddi, għamlet ruħha apprezzata permezz tal-patrunaġġ tal-arti u għexet ħajja x’aktarx modesta, allavolja fl-ewwel snin kellha mill-inqas żewġ maħbubin: il-futur kardinal Pietro Bembo u Francesco II Gonzaga, ħu r-raġel. Bembo iddedikalha Gli Asolani, fejn faħħar is-sbuħija u l-virtù tagħha tagħha, filwaqt li Ariosto faħħar il-virtù fi stanza ta' Orlando Furioso u fis-Satiri.
 Fl-aħħar snin ta' ħajjitha kellha kriżi reliġjuża profonda u saret terzjarja Franġiskana, titqarben kull filgħodu u tgħaddi sigħat twal fit-talb matul il-jum.
 Għajdut u leġġendi
 Baqgħu ħajjin matul is-snin bosta għajdut u leġġendi, li jispekulaw l-iżjed fuq in-natura stravaganti tal-festi organizzati mill-familja Borgia.
 Jingħad li Lucrezia kellha ċurkett vojt minn ġewwa li kienet spiss tużah biex tavvelena x-xorb. Jew li fil-pranzijiet tagħhom kienet tuża faqqiegħ velenuż għall-fwied li joqtol il-mistednin tagħha wara xi żmien sabiex ma tqajjimx suspett.
 Il-ħafna spekulazzjoni dwar ir-relazzjoni inċestwuża ta' Lucretia ma' missierha u ħutha hi magħrufa sewwa.
 Velenu
 Jingħad li kellha ċurkett (jew vojt minn ġewwa jew b'labra) li kull jum kienet tgħammed fil-velenu li vvintat hi, il-cantarella. Biex tikseb it-taħlita kien meħtieġ li troxx l-arseniku fuq l-imsaren ta' ħanżir li jkun għadu kemm inqatel. Meta l-massa mmuffata tinxef, tindaħan fi trab. Tant hu vjolenti l-velenu ta' din it-taħlita li joqtol f'erbgħa u għoxrin siegħa, f'agunija orribbli. B'dan iċ-ċurkett setgħet toqtol b'tmellisa jew billi ddaħlu fix-xarba tal-vittma.
 Iżda m'hemm l-ebda traċċa ta' dan kollu fid-dokumenti ta' dak iż-żmien, u l-iżjed fl-ittri tal-ambaxxaturi. Tabilħaqq, Lucrezia kienet dejjem deskritta bħala madonna decorosissima (sinjura ta' dinjità kbira).
 Burckardt
 L-ikbar maqdâr tal-familja Borgia kien Burckardt ta' Strasburgu, mastru taċ-ċerimonji fil-qorti papali. Skond dawn Lucrezia u missierha kienu jorganizzaw Sibtijiet is-Seħer Sataniċi, fosthom "iż-żifna tal-qastan", xorta ta' orġija maħluqa minn Cesare. Barra minn hekk akkuża lil Lucrezia b'relazzjonijiet inċestwużi mal-Papa u ħuha Cesare. Wasal biex jgħid li l-Infante Rumano, l-ewwel iben ta' Lucrezia, twieled minn inċest, u li ħafna mid-delitti tal-membri tal-familja kienu ġejjin mill-għira li kellhom għaliha. L-għan ta' Burckardt bħal ta' ħafna oħrajn kien li jrażżan il-qawwa tal-familja Borgia. Imma dawn u leġġendi oħra baqgħu ħajjin wara ħafna li l-qawwa rjali li kellha l-familja kienet għebet.
 Diversi xhieda stqarru li raw xadini suwed jgħassu l-kamra tal-Papa, oħrajn li kienu raw il-Papa jiffirma patt max-xitan. Dak iż-żmien, il-figura tad-dimonju kienet tieħu l-għamla ta' barri, li qiegħed fl-istemma araldika tal-familja Borgia. X'aktarx dawn il-leġġendi ġew mil-mibegħda profonda li dan il-Papa rnexxielu jiġbed lejh, hekk li l-Riforma Luterana tnisslet proprjament mill-imġiba immorali tiegħu.
 Però hu improbabbli ħafna li Lucrezia, kienet kemm kienet kolta, setgħet tieħu xi
 deċiżjonijiet. Kienet biss mara fl-Ewropa tal-aħħar tas-seklu XV, u valurha kien ibbażat biss fuq l-alleanzi li setgħet tistabbilixxi permezz taż-żwiġijiet tagħha.
 Madankollu, hi miftakra bħala mara ħażina, kattiva u l-protagonista ta' konfoffi u qtil.
 Lucrezia fil-kultura popolari
 Teatru
 Lucrezia Borgia ta' Gaetano Donizetti (1833).
 Rumanzi
 Lucrezia Borgia traġedja miktuba minn Victor Hugo fl-1833.
 Lucrezia Borgia rumanz ta' Maria Bellonci, miktuba fl-1939 (premio Viareggio).
 The Family (Il-Familja) rumanz ta' Mario Puzo.
 Antonio Scurati f'kapitolu ta' Il rumore sordo della battaglia ta' Bompiani 2002, jirrakkonta l-perjodu li għaddiet f'Pesaro Lucrezia Borgia u jiddeskrivi l-imġiba żienja tagħha
 Ċinema
 Lucrezia Borgia, dirett minn Gerolamo Lo Savio (1912).
 Lucrezia Borgia, taħdem Diana Karenne (1919).
 Lucrezia Borgia, taħdem Liane Haid (1926).
 Lucrèce Borgia, ta 'Abel Gance taħdem Edwige Feuillère (1935).
 Lucrezia Borgia, taħdem Isa Pola (1940).
 La maschera dei Borgia, taħdem Paulette Goddard (1949).
 Lucrezia Borgia, taħdem Martine Carol (1953).
 Lucrezia Borgia, l'amante del diavolo, taħdem Olga Schoberová (1968).
 Il manichino assassino, taħdem Rosa Huerta (1973)
 Lucrezia giovane, taħdem Simonetta Stefanelli (1974).
 Le notti segrete di Lucrezia Borgia, taħdem Sirpa Lane (1982).
 Lucrezia Borgia, taħdem Lucia [Prato (1990).
 Los Borgia, taħdem María Valverde (2006).
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Twieldu fl-1480
 Mietu fl-1519
 Borgia
 Sforza
 Rinaxximent


type: caselaw

text:
 20.4.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 127/28
 Tožba, vložena 18. avgusta 2014 – Monster Energy/UUNT (upodobitev simbola za mir)
 (Zadeva T-633/14)
 (2015/C 127/39)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranke
 Tožeča stranka: Monster Energy Company (Corona, Združene države Amerike) (zastopnik: P. Brownlow, Solicitor)
 Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)
 Podatki o postopku pred UUNT
 Zadevna sporna znamka: figurativna znamka Skupnosti (upodobitev simbola za mir) – Prijava št. 1 1 3 63 611
 Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora UUNT za pritožbe z dne 11. decembra 2013 v zadevi R 1285/2013-1
 Tožbena predloga
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 razveljavi izpodbijano odločbo;
 —
 UUNT naloži plačilo stroškov.
 Navajani tožbeni razlog
 —
 Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 207/2009.


text:
20ος αιώνας | 21ος αιώνας | 22ος αιώνας
 Δεκαετία 1980 |Δεκαετία 1990 | Δεκαετία 2000| Δεκαετία 2010 | Δεκαετία 2020
 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006
 Ιανουάριος | Φεβρουάριος | Μάρτιος | Απρίλιος | Μάιος | Ιούνιος | Ιούλιος | Αύγουστος | Σεπτέμβριος | Οκτώβριος | Νοέμβριος | Δεκέμβριος
 Γεγονότα
 4 Νοεμβρίου – Ο τυφώνας Μισέλ πλήττει την Κούβα, και καταστρέφει σοδειές και χιλιάδες κατοικίες.
 Γεννήσεις
 Θάνατοι
 Μήνες Ετών
 2001


text:
C 48/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20.2.1999
 Avskrivning av mål T-193/95 (1) Brunet, Luigi Brusa, Peter Cavendish, HeÂleÁne Chraye,
 (1999/C 48/68) Stella da Costa Santos, Tamara Diomede Basili, Christina
 Laso Sanz, GeÂrard Lhost, Carlos Martinez Mongay,
 Viriato Monteiro Da Silva, Nicolioulas Panagiotis, Carla
 (Rättegångsspråk: italienska) Piccinni-Leopardi, Jorge Manuel Pinheiro De Jesus Ferrei-
 ra, Angelo Salsi och Graham Willmott mot Europeiska
 Genom beslut av den 30 november 1998 har ordföranden gemenskapernas kommission.
 på första avdelningen i utökad sammansättning vid Euro-
 peiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om (1) EGT C 142, 10.5.1997, EGT C 166, 31.5.1997, EGT C 181,
 avskrivning av mål T-193/95, Fintecna SpA mot Euro- 14.6.1997, EGT C 228, 26.7.1997, EGT C 318, 18.10.1997
 peiska gemenskapernas kommission. och EGT C 7, 10.1.1998.
 (1) EGT C 16, 20.1.1996.
 Avskrivning av mål T-292/97 (1)
 (1999/C 48/71)
 Avskrivning av mål T-25/97 (1)
 (1999/C 48/69) (Rättegångsspråk: engelska)
 (Rättegångsspråk: franska)
 Genom beslut av den 1 december 1998 har ordföranden
 på fjärde avdelningen vid Europeiska gemenskapernas för-
 Genom beslut av den 14 december 1998 har ordföranden stainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-292/97,
 på första avdelningen vid Europeiska gemenskapernas för- Assidomän Kraft Products AB, AB Iggesunds Bruk, Kors-
 stainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-25/97, näs AB, Modo Paper AB, Södra Cell AB, Stora Koppar-
 Michael Pulch mot Europeiska gemenskapernas kommis- bergs Bergslags AB och Svenska Cellulosa AB (SCA) mot
 sion. Europeiska gemenskapernas kommission.
 (1) EGT C 131, 26.4.1997. (1) EGT C 113, 11.4.1998.
 Avskrivning av de förenade målen T-38/97, T-77/97, Avskrivning av mål T-67/98 (1)
 T-107/97, T-139/97, T-154/97, T-162/97, T-205/97 och
 T-206/97 (1) (1999/C 48/72)
 (1999/C 48/70)
 (Rättegångsspråk: franska)
 (Rättegångsspråk: franska)
 Genom beslut av den 11 december 1998 har ordföranden
 Genom beslut av den 15 december 1998 har ordföranden på första avdelningen vid Europeiska gemenskapernas för-
 på första avdelningen i utökad sammansättning vid Euro- stainstansrätt förordnat om avskrivning av mål T-67/98,
 peiska gemenskapernas förstainstansrätt förordnat om TheÂodore Giannakopoulos mot Europeiska gemenska-
 avskrivning av mål T-38/97, Lucette GeÂrard, T-77/97 JoseÂ pernas kommission.
 Baiges Planas, Viviane Baretti-Piazzi, David Broderick,
 Alessandro Buttice, Peter Grasmann, Timothy Hayes, (1) EGT C 208, 4.7.1998.
 Louis Hersom, Owen Jones, Jean-Louis Levy-Gorgeot,
 Saturno Mallia, Fenardo Mazza, Yasmine Pire, William
 Richer, Josefa Rodriguez Portero, Robert Smyth, Alain
 Van Hamme och Fionnuala Walker, T-107/97 Suzanne
 Smets, T-139/97 Marc Blijweert, Manuel Carvalhosa, Rita
 Lehmann, Annette Mills, Glenys Nichol, Jeffery Piper,
 Francisco Sentieiro och Guy Thiry, T-154/97 Patricia Avskrivning av mål T-140/98 (1)
 Brunko-Metzger, Mariette Colinet, Christiane Degueldre, (1999/C 48/73)
 Nicole Dumont, Emile Espagnet, Paul Fraix, Georgios
 Katalagarianakis, Danielle Lardinois, Carlos Alberto Leite
 (Rättegångsspråk: franska)
 Mateus, Liborio Licata, Alberto Piazzi, Cornelis Pot, Rita
 Sacca-George, Jacques Simon och Harry Watershoot,
 T-162/97 Albert Verleysen, T-205/97 Christopher Atkin, Genom beslut av den 9 december 1998 har ordföranden
 David Cornwell och Paul Smeulders och T-206/97, Olivier på fjärde avdelningen vid Europeiska gemenskapernas för-


type: other

text:
IV/02868/2015
 . IV/02868/2015
 Első irat érkezett: 09/10/2015
 Az ügy tárgya: A Kúria Pfv.III.21.547/2014/3 számú ítélete elleni alkotmányjogi panasz (közműbekötés, kártérítés)
 Az indítványozó – az Abtv. 27. §-a alapján – a Kúria Pfv.III.21.547/2014/3 számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól. Az indítványozó a támadott határozat végrehajtásának felfüggesztését is indítványozta.
 Az indítványozó – a perbeli felperes – közműbekötés költségének megfizetése miatt terjesztett elő kereseti kérelmet az elsőfokú bírósághoz, ami a keresetet elutasította. A másodfokú bíróság az első fokú bíróság ítéletével nagyobb részben egyetértett és megállapította, hogy a fellebbezés nem alapos. A felülvizsgálat során a Kúria a másodfokú bíróság ítéletét hatályában fenntartotta.
 Az indítványozó álláspontja szerint sérült az Alaptörvény XIII. cikkének (2) bekezdésében foglalt tulajdonhoz való joga, mert az alperesek a felperesek (indítványozó) tulajdonát kisajátították, majd teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás helyett azt csak 10 évig tartó államigazgatási és peres eljárások következményeként fizették meg az indítványozó felperes részére. Sérült továbbá az Alaptörvény XXIV. cikkébe foglalt tisztességes hatósági eljáráshoz való joga és a XXVIII. cikkben rögzített tisztességes eljáráshoz való joga. .
 Kúria Pfv.III.21.547/2014/3. számú ítélete
 IV_2868_10_2015_ind_kieg.pdf IV_2868_6_2015_ind_kieg.pdf IV_2868_5_2015_ind_kieg.pdf IV_2868_2_2015_ind_kieg.pdf IV_2868_0_2015_inditvany.pdf
 A határozat száma: 3117/2016. (VI. 21.) AB végzés
 A határozat kelte: Budapest, 06/14/2016
 3117_2016 AB végzés.pdf
 Az Alkotmánybíróság a Kúria Pfv.III.21.547/2014/3. sorszámú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
 [1] 1. Az indítványozó szövetkezet, valamint az indítványozó magánszemély (a továbbiakban: indítványozók) a Fővárosi Törvényszék útján alkotmányjogi panaszt terjesztettek elő az Alkotmánybíróságnál.
 [2] Az indítványozók az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja, valamint az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján azért nyújtottak be alkotmányjogi panaszt, mert álláspontjuk szerint a Kúria Pfv.III.21.547/2014/3. sorszámú, felülvizsgálati eljárásban meghozott ítélete sérti az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében, illetve az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljárás követelményrendszerét. Az indítványozói álláspont szerint ezen kívül az ítélet sérti az Alaptörvény XIII. cikk (1) és (2) bekezdéseiben foglalt tulajdonhoz fűződő jogot és a kisajátítás esetén járó kártalanítás garanciális elvét, valamint az Alaptörvény XXIV. cikk (2) bekezdésében előírt hatósági jogkörben jogellenesen okozott kár megtérítésének követelményét. Az indítványozók ezen kívül felhívták az Alaptörvény R) cikk (3) bekezdésében, valamint az Alaptörvény 28. cikkben foglalt szabályokat is. Az indítványozók a Kúria említett ítéletének, valamint az annak alapjául szolgáló Fővárosi Törvényszék 4.P.20.778/2012/15. sorszámú ítéletének, illetve a Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.21.020/2013/4. sorszámú ítéletének alkotmányossági vizsgálatát, illetve a hivatkozott bírói döntések alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kezdeményezik. Ezen kívül az indítványozók kezdeményezik, hogy az Alkotmánybíróság az Abtv. 61. § (1) bekezdés b) és c) pontjai alapján hívja fel az elsőfokú bíróságot a döntés végrehajtásának felfüggesztésére.
 [3] 1.1. Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló, kártérítés megfizetése iránt indított polgári peres eljárásban az indítványozók felperesként szerepelnek. A Fővárosi Törvényszék ítéletében megállapított és a peres eljárás során irányadó tényállás szerint az indítványozók a Budapest XXII. Kerületi Önkormányzattal (I. rendű alperes) és Budapest XXII. Kerületi Polgármesteri Hivatallal (II. rendű alperes) szemben indítottak kerestet. A per tárgya az indítványozók tulajdonában volt, majd kisajátított budapesti belterületi ingatlan. Az indítványozók keresetükben elsődlegesen kérték a perbeli ingatlan közművesítésével összefüggő költségeknek és az ahhoz tartozó késedelmi kamatoknak a megtérítését. Másodlagosan a perbeli ingatlan őrzésével és gondozásával összefüggésben felmerült költségeiknek megtérítését kérték. Az indítványozók harmadlagos kereseti kérelmüket a kisajátítással kapcsolatban felmerült költségeiknek közigazgatási jogkörben okozott kár keretében való érvényesítése érdekében terjesztették elő. Az elsőfokú bíróság az elsődleges kereseti kérelemmel összefüggésben megállapította, hogy a Fővárosi Bíróság korábbi eljárásában már döntött a keresettel érvényesíteni kívánt jog felől. Ennek megfelelően a Fővárosi Bíróság ebbéli ítéletének jogereje kizárja, hogy ugyanabból a tényalapból származó ugyanazon jog iránt ugyanazok a felek egymás ellen új keresetet indíthassanak, így az elsőfokú bíróság az eljárást ebben a részében megszüntette. A másodlagos kereseti kérelem tekintetében az elsőfokú bíróság megállapította, hogy az érvényesíteni kívánt követelés elévült, így a keresetet ebben a részében elutasította. Az elsőfokú bíróság végül a harmadlagos kereseti kérelmet azért utasította el, mert értékelése szerint egyfelől a kisajátítási eljárást nem a II. r. alperes folytatta le, másfelől pedig önmagában nem értékelhető jogellenes magatartásként, hogy az I. r. alperes a kisajátítással összefüggő eljárás során az indítványozóktól eltérő álláspontot kifejtette (erről lásd: Fővárosi Törvényszék 4.P.20.778/2012/15. sorszámú ítéletének 10–13. oldalait).
 [4] Az indítványozók fellebbezése alapján indult jogorvoslati eljárás során a Fővárosi Ítélőtábla járt el. Az indítványozók fellebbezésükben vitatták a közművesítés költségeinek res iudicata jellegét, illetve az elsőfokú bíróság elévülés körében elfoglalt álláspontját. A fellebbezésben előadottak vitatták továbbá, hogy az alperes kisajátítási perben tanúsított magatartása nem volt jogellenes. Ezen kívül az indítványozók kérték, hogy az ítélőtábla az alperesek rosszhiszemű eljárása miatt a perköltség viselése alól mentesítse őket. A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság ítéletét nagyobb részben helybenhagyta. Ítéleti indokolása szerint a korábbi kisajátítás miatt indult kártalanítási eljárásban a bíróság közművesített ingatlanértéket vett figyelembe és a közművek értékére vonatkozó keresetet a korábban eljáró bíróság elutasította. Így ez elsőfokú bíróság helytállóan jutott arra a következtetésre, hogy a keresetben érvényesíteni kívánt követelés korábban jogerős ítélettel már elbírálták. Egyetértett továbbá az elsőfokú bíróság karbantartási költségek elévülése körében kifejtett okfejtésével is, valamint osztotta a közigazgatási jogkörben okozott kárkövetelés megalapozatlanságával összefüggő bírósági érvelést is (erről lásd: Fővárosi Ítélőtábla 43.Pf.636.217/2014/6. sorszámú ítéletének 3–7. oldalait).
 [5] Az indítványozók a Fővárosi Ítélőtábla jogerős ítéletét felülvizsgálati kérelemmel támadták. Felülvizsgálati kérelmükben elsődlegesen arra hivatkoztak, hogy az alsóbb fokú bíróságok döntéseiket iratellenes tényállásra alapították, illetve következtetésük jogszabálysértő. E körben az indítványozók a rosszhiszemű alperesi eljárásra hivatkoztak, illetve ismételten utaltak arra, hogy korábban nem terjesztettek elő közműbekötéssel kapcsolatos költségtérítést. Ehelyütt az indítványozók arra hívták fel a Kúria figyelmét, hogy a közművesítés és a közműbekötés nem ugyanaz, így nem lehet ítélt dolognak tekinteni a kereseti kérelmükben előterjesztett igényüket. Végül vitatták, hogy a karbantartási és őrzési költségigényük elévült.
 [6] A felülvizsgálati kérelem alapján eljáró Kúria a Fővárosi Ítélőtábla hivatkozott sorszámú ítéletét hatályában fenntartotta. A Kúria a támadott ítéletet a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálta, és ennek során állapította meg, hogy az indítványozók a korábbi kártalanítási perben összegszerűen megjelölve, a kamataival együtt érvényesítették közművesítést is. Ezt a korábban eljáró bíróság azzal utasította el, hogy az ingatlan forgalmi értékébe és ennek folytán a kártalanítás összegébe beszámította. A Kúria osztotta az alsóbb fokú bíróság álláspontját, amely szerint a perbeli ingatlan karbantartásával és gondozásával kapcsolatos követelések elévültek és az indítványozók nem igazoltak elévülést megszakító jogcselekményt. Egyetértve az alsóbb fokú bíróságok következtetésével, a többletköltségek tekintetében előterjesztett indítványozói igénnyel összefüggésben a Kúria álláspontja szerint az eljárási jogszabályokban a védekezésre biztosított lehetőségek alperesi igénybevétele nem értékelhető jogellenes cselekményként. A Kúria végül megalapozatlannak ítélte az indítványozók perköltségre vonatkozó hivatkozását is (erről lásd: Kúria Pfv.III.21.547/2014/3. sorszámú ítéletének 4–9. oldalait).
 [7] 1.2. Az indítványozók ezt követően terjesztették elő alkotmányjogi panaszukat. Indítványukat az Abtv. 27. §-ára alapítva állítják, hogy a Kúria ítélete, valamint az alsóbb fokú bíróságok döntései azért sértik az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljárás követelményrendszerét, mert a peres eljárás során a tényállás megalapozott feltárásához, így különösen a közművesítés és a közcélú vezetékek költségeinek megállapításához szükséges bizonyítási eszközök beszerezése, így különösen további szakértők kirendelése és tanúmeghallgatások foganatosítása elmaradt. Ezen túl a peres eljárás során beszerzett szakvélemények téves és egymásnak ellentmondó következtetéseket tartalmaznak. Az indítványozók e körben adják elő, hogy a Kúria ítéletében írtak eltérnek a szakértők véleményében megfogalmazottaktól. Szintén az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésével összefüggésben hivatkoznak az indítványozók arra, hogy a jelen alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló kártérítési pert megelőző kisajátítási eljárás 1995-ben kezdődött és 2012-ben fejeződött be, vagyis mintegy 17 évig tartott, amely sérti a tisztességes eljárásból fakadó ügyek ésszerű elbírálásának követelményét.
 [8] Emellett az indítványozók felhívják az Alaptörvény XIII. cikk (1) és (2) bekezdéseiben biztosított tulajdonhoz fűződő jogot, az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésben garantált tisztességes hatósági eljárás követelményét, az Alaptörvény XXIV. cikk (2) bekezdésében foglalt jogellenes hatósági működés következményeként okozott kár megtérítésének követelményét, valamint az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésében és az Alaptörvény 28. cikkében foglalt alkotmányjogi szabályokat. E körben általános jelleggel megfogalmazott indítványozói érvelés szerint a kisajátítási intézmény és kisajátítási szabályok célja, hogy egyensúlyt teremtsenek a tulajdonosi jogosítványok és közérdek érvényesülése között. Az indítványozók arra hivatkoznak, hogy a Budapest XXII. Kerület Önkormányzata e követelményeket sértette meg a kisajátított ingatatlan közművesítésének rendezése során, így a Kúria kifogásolt ítéletében megállapított tényállás iratellenes. Az e körben előadott további indítványozói álláspont szerint a kisajátítással kapcsolatos költségek tekintetében előterjesztett kereseti kérelem megalapozott, és minthogy az indítványozók véleménye szerint az alperes önkormányzatok korábbi eljárása jogellenes volt, így a költségek megtérítését elutasító kúriai döntés alaptörvény-ellenes. Az indítványozók alkotmányjogi panaszuk további részeiben az alperes önkormányzat rosszhiszemű magatartására hivatkozva egyfelől a kifogásolt kúriai ítélet alapjául szolgáló eljárásban megállapított tényállást, másfelől pedig a megelőző közigazgatási és polgári peres eljárások egyes tényállási részeit vitatták a közművesítés és a kisajátítás költségeivel összefüggésben. Ez utóbbi költségeket alkotmányjogi panaszukban tételenként, részletesen mutatták be. Ezen kívül a szóban forgó ingatlan gondozására, karbantartására fordított költségek körében valamennyi, korábban felhívott alaptörvényi szabály sérelmét állítva általánosságban vitatták az ügyben eljáró bíróságok elévüléssel összefüggésben elfoglalt álláspontját.
 [9] Az indítványozók ilyen okok alapján kezdeményezik a kifogásolt kúriai döntés, valamint e döntéssel felülvizsgált alsóbb fokú bírósági ítéletek alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését. Az indítványozók emellett kezdeményezik, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel az elsőfokú bíróságot a kifogásolt bírói döntés végrehajtásának felfüggesztésére.
 [10] 2. Az Abtv. 56. § (1) bekezdésében előírtak szerint az Alkotmánybíróságnak elsődlegesen az alkotmányjogi panasz befogadhatóságáról szükséges döntenie. Az Alkotmánybíróság ezért tanácsban eljárva mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy az alkotmányjogi panasz megfelel-e a törvényben előírt formai természetű, valamint az Abtv. 26–27. §-ban, illetve az Abtv. 29–31. §-ban előírt tartalmi természetű befogadhatósági feltételeknek.
 [11] 3.1. Az indítványozók az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése alapján kifogásolják, hogy az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló kártérítési pert megelőző kisajátítási eljárás mintegy 17 évig tartott. Az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés d) pontja és az Abtv. 27. §-a arra ad lehetőséget, hogy az egyedi ügyben érintett személy vagy szervezet az ügy érdemében hozott döntés vagy a bírósági eljárást befejező egyéb döntéssel szemben terjeszthessen elő alkotmányjogi panaszt. Az indítványozók ugyanakkor az alkotmányjogi panaszuk alapját jelentő peres eljárásban hozott bírói döntéstől függetlenül és attól különálló kisajátítási peres eljárás elhúzódását kifogásolják, így indítványuk ebben a részében nem felel meg az Abtv. 27. §-ban foglalt követelménynek.
 [12] 3.2. Az Abtv. 27. § a) pontja, és ezzel összhangban az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontja úgy rendelkezik, hogy alkotmányjogi panasz kezdeményezésére olyan bírói döntéssel szemben van lehetőség, amely Alaptörvényben biztosított jogot sért, vagyis alkotmányjogi panaszt Alaptörvényben biztosított jog sérelmére lehet alapítani. Az indítványozók alkotmányjogi panaszukat részben az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésében és az Alaptörvény 28. cikkben foglalt szabályok vélt sérelmére alapítják. Az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésében előírtak szerint az Alaptörvény és a jogszabályok mindenkire kötelezőek, míg az Alaptörvény 28. cikke a bíróságok számára alkotmányos kötelezettségként írja elő, hogy ítélkező tevékenységük során a jogszabályokat az Alaptörvénnyel összhangban értelmezzék. Az Alaptörvény e szabályainak egyike sem Alaptörvényben biztosított jog, így ennek megfelelően vélt sérelmükre alkotmányjogi panasz sem alapítható {elsőként lásd: 3268/2012. (X. 4.) AB végzés [19], legutóbb megerősítette: 3066/2016. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [11] és 3067/2016. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [15]}. Az indítványozók alkotmányjogi panaszukban emellett felhívják az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében garantált követelmény sérelmét. Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében foglalt garancia a tisztességes eljárás követelményét a közigazgatási hatósági eljárásokban fogalmazza meg. Ennek megfelelően az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésére nem lehet bíróság hatáskörébe tartozó eljárásokban hozott bírói döntésekkel szemben előterjesztett alkotmányjogi panaszt alapítani {elsőként lásd: 3179/2013. (X. 9.) AB végzés, Indokolás [6], majd legutóbb megerősítette: 3212/2015. (XI. 10.) AB határozat, Indokolás [9] és 3072/2016. (IV. 11.) AB végzés [30]}. Ebből következően az alkotmányjogi panasz ezekben a részeiben nem felel meg a befogadhatóság Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) pontjában foglalt törvényi követelményének.
 [13] 3.3. Az Abtv. 52. § (1) bekezdésében foglalt előírás szerint az indítványnak határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) és e) pontjai értelmében az alkotmányjogi panasz akkor tartalmaz határozott kérelmet, ha bemutatja az Alaptörvényben biztosított jog sérelmének lényegét és egyértelmű indokolást ad elő arra nézve, hogy a bírói döntés miért ellentétes az Alaptörvény felhívott rendelkezéseivel. Az Alkotmánybíróság megítélése szerint az indítvány az Alaptörvény XIII. cikk (1) és (2) bekezdéseinek, valamint az Alaptörvény XXIV. cikk (2) bekezdésének sérelmére hivatkozó részei tekintetében nem felel meg az indítvány határozottságára vonatkozó követelményeknek. A hivatkozott alaptörvényi rendelkezések tekintetében előterjesztett indítványozói érvelés ugyanis lényegében azt sérelmezi, hogy a peres eljárásban megállapított tényállás iratellenes, bírósági ítéletek indokolásai belső ellentmondásoktól terhesek, a perbeli alperes önkormányzat rosszhiszemű magatartást tanúsított és a bíróságok elévülés körében kialakított jogértelmezése téves. Ugyanakkor emellett az indítványozók nem adnak elő olyan releváns alkotmányjogi érvelést, amelyből kitűnne, pontosan milyen kapcsolatban áll az ítéleti tényállás iratellenessége, belső ellentmondásai, valamint a tévesnek vélt bírói jogértelmezés a felhívott alapjogokból fakadó követelményekkel. Ebből következően az indítvány ebben a részében nem tartalmaz olyan indokolást, amelyből kitűnhetne, hogy a kifogásolt bírói döntés miért sérti a felhívott alaptörvényi szabályokat, így nem felel meg az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) és e) pontjaiban foglalt követelményeknek {korábbról lásd: 3183/2013. (X. 9.) AB végzés, Indokolás [23] és Indokolás [30], 30/2014. (IX. 30.) AB határozat, Indokolás [126]; 3064/2014. (III. 26.) AB határozat, Indokolás [12] és 3015/2015. (I. 27.) AB végzés, Indokolás [12]}.
 [14] 3.4. Az Abtv. 29. §-a a befogadhatóság tartalmi feltételeként határozza meg, hogy az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességet tartalmazzon, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel. E befogadhatósági feltételek vagylagos jellegűek, így fennállásukat az Alkotmánybíróság minden esetben külön-külön vizsgálja {elsőként lásd: 3/2013. (II. 14.) AB határozat, Indokolás [30]}.
 [15] 3.5.1. Az indítványozók az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében elismert tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének alapjaként egyfelől a bizonyítékok értékelésével, mérlegelésével, valamint a tényállás megállapításával összefüggésben hivatkoznak, mert előadásuk szerint egyfelől nélkülözhetetlen további szakértők kirendelése a megalapozott tényállás feltárásához, másfelől pedig a bíróságok okszerűtlenül és jogellenesen értékelték az ítéletek meghozatala során irányadó tényállást megalapozó bizonyítékokat. Az alkotmányjogi panaszban megjelölt kérdést ugyanakkor az Alkotmánybíróság korábbi döntésében már alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésként értékelte. Az Alkotmánybíróság kimondta, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes eljárás követelményrendszere elismeri az indokolt bírói döntéshez fűződő alapvető jogot is, amelynek minimális elvárása, hogy a bíróságok az eljárási törvény rendelkezéseinek megfelelően az ügyben szereplő feleknek az ügy lényegi részeire vonatkozó észrevételeit, kérelmeit kellő alapossággal megvizsgálják, és ennek értékeléséről határozatukban számot is adjanak {erről lásd: 7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [33]–[34]}. Ugyanakkor az Alkotmánybíróság a hatalom megosztásának alkotmányos elve alapján azt is kimondta, hogy a bizonyítást kívánó tények és körülmények meghatározása, a bizonyítékok értékelése és mérlegelése, és ennek eredményeként a tényállás megállapítása az eljárási jogi szabályokban a jogalkalmazó számára fenntartott feladat {7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [33]}. Mindebből következik, hogy a jelen alkotmányjogi panaszban felvetett elvi jelentőségű alkotmányjogi kérdéseket az Alkotmánybíróság korábban már eldöntötte {lásd elsőként: 3212/2013. (XI. 18.) AB végzés, Indokolás [7], majd legutóbb: 3012/2016. (I. 25.) AB végzés, Indokolás [10]}.
 [16] 3.5.2. Az Abtv. 29. §-a szerint az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának másik feltétele, hogy olyan alkotmányossági kifogást tartalmazzon, amely a bírói döntést érdemben befolyásolhatta. Az Alkotmánybíróság e törvényi feltétellel összefüggésben emlékeztet arra, hogy a bírói döntéssel szemben benyújtott alkotmányjogi panasz nem tekinthető hagyományos értelemben vett jogorvoslatnak. Az Alkotmánybíróság ugyanis az alkotmányjogi panasz intézményén keresztül is kizárólag az Alaptörvényt és az abban elismert jogokat oltalmazhatja {erről lásd elsőként: 3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [13]; legutóbb megerősítette: 3056/2016. (III. 22.) AB végzés, Indokolás [19]}. Az Alkotmánybíróság így a bírói döntések felülvizsgálata során az Alaptörvényben és az elfogadott nemzetközi emberi jogi egyezményekben elismert alapjogi követelményrendszer tényleges érvényesülését garantálja {erről lásd: 8/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [55]}. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint nem vizsgálja, hogy a bírói döntés indokolásában megjelölt bizonyítékok és megjelenő érvek megalapozottak-e, a jogalkalmazó helytállóan értékelte-e ezeket a bizonyítékokat és érveket, illetve a konkrét ügyben a bírói mérlegelés eredményeként megállapított tényállás, valamint az abból levont következtetés megalapozott-e, mint ahogy azt sem vizsgálja, hogy bíróságok jogértelmezése helyesen illeszkedik-e jogági dogmatika elfogadott szabályaihoz {legutóbbról lásd: 3207/2015. (X. 27.) AB végzés, Indokolás [12], illetve 3067/2016. (IV. 11.) AB végzés, Indokolás [18]}. Az indítványozók ugyanakkor az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében garantált tisztességes eljárás követelményrendszerét az egyes bizonyítékoknak tulajdonított bizonyító erővel és a bizonyítékok, így különösen a peres eljárás során beszerzett szakértői vélemény okszerűtlen mérlegelésével és további szakértői vélemények beszerzésének szükségszerűségével összefüggésben hívják fel. Az Alkotmánybíróság előbbiekben felidézett következetes álláspontja értelmében az ítélkező bíróság bizonyítékértékelési szabadságához tartozik, hogy a bizonyítékokat meggyőződése szerint mérlegelje, amelynek felülvizsgálatától az Alkotmánybíróság mindaddig tartózkodik, amíg a bíróság bizonyítékértékelése, a bizonyítékok felhasználása, avagy jogértelmezése pontosan körülírt, Alaptörvényben védelmezett jogot nem sért {lásd például: 8/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [55]; legutóbb lásd: 3247/2015. (XII. 8.) AB végzés, Indokolás [43]}. Az indítványozók alkotmányjogi panaszukban azonban ilyen jellegű, a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenességre nem hivatkoznak, ehelyett indítványuk kizárólag a bizonyítékok értékelését vitatja.
 [17] 4. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panasz befogadhatósági vizsgálatának eredményeként így arra a következtetésre jutott, hogy az alkotmányjogi panasz részben nem felel meg az Abtv. 27. §-ában, részben az Abtv. 52. § (1b) bekezdés b) és e) pontjaiban, részben pedig az Abtv. 29. §-ában foglalt befogadhatósági feltételeknek. Az Alkotmánybíróság ezért az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 30. § (2) bekezdés a) és h) pontjai alapján, figyelemmel az Abtv. 56. § (3) bekezdésében előírtakra is, visszautasította. Mivel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt visszautasította, okafogyottá vált az indítványozók abbéli kezdeményezése, hogy az Alkotmánybíróság hívja fel az első fokon eljáró bíróságot a támadott bírósági határozat végrehajtásának felfüggesztésére {elsőként lásd: 3097/2015. (V. 19.) AB végzés, Indokolás [21]; majd későbbről: 3243/2015. (XII. 8.) AB végzés, Indokolás [12]}.
 . 09/10/2015
 . 3117/2016. (VI. 21.)


text:
 5.6.2020
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 176/4
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2020/744 DELLA COMMISSIONE
 del 4 giugno 2020
 recante modifica del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800 che stabilisce norme tecniche di attuazione per quanto riguarda l’associazione tra le valutazioni del merito di credito delle agenzie esterne di valutazione del merito di credito e una scala obiettiva di classi di merito di credito ai sensi della direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 vista la direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 novembre 2009, in materia di accesso ed esercizio delle attività di assicurazione e di riassicurazione (solvibilità II) (1), in particolare l’articolo 109 bis, paragrafo 1,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800 della Commissione (2) specifica tra l’altro, nell’allegato, a quali classi di merito di credito di cui al titolo I, capo I, sezione 2, del regolamento delegato (UE) 2015/35 della Commissione (3) sono associate le pertinenti valutazioni del merito di credito emesse da un’agenzia esterna di valutazione del merito di credito (ECAI) (valutazioni esterne del merito di credito).
 (2)
 A seguito delle ultime modifiche apportate dal regolamento di esecuzione (UE) 2018/633 della Commissione (4) all’allegato del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800, sono cambiati i fattori quantitativi e qualitativi su cui si basano le valutazioni del merito di credito riguardanti alcune corrispondenze di cui all’allegato del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800. Inoltre, alcune ECAI hanno esteso le loro valutazioni del merito di credito a nuovi segmenti di mercato, il che comporta nuove scale di rating e nuovi tipi di rating. È pertanto necessario aggiornare le corrispondenze delle ECAI interessate.
 (3)
 Dopo l’adozione del regolamento di esecuzione (UE) 2018/633 è stata registrata un’altra agenzia di rating del credito in conformità al regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio (5). Poiché l’articolo 136, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (6)impone di specificare per tutte le ECAI l’attribuzione delle valutazioni alle classi di merito di credito, è necessario stabilire la corrispondenza per l’ECAI di nuova registrazione. Le valutazioni del merito di credito applicate dall’ECAI di nuova registrazione si basano sulla stessa metodologia applicata dalla sua impresa madre, ECAI di un paese terzo per la quale era già stata stabilita la corrispondenza. È pertanto opportuno, nel caso specifico, che la corrispondenza per l’ECAI di nuova registrazione rifletta la corrispondenza stabilita per l’ECAI del paese terzo.
 (4)
 Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di attuazione presentati alla Commissione congiuntamente dall’Autorità bancaria europea (ABE), dall’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati (ESMA) e dall’Autorità europea delle assicurazioni e delle pensioni aziendali e professionali (EIOPA) (le «autorità europee di vigilanza»).
 (5)
 Le autorità europee di vigilanza hanno condotto consultazioni pubbliche aperte sui progetti di norme tecniche di attuazione sui quali è basato il presente regolamento, hanno analizzato i potenziali costi e benefici collegati e hanno chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore bancario istituito in conformità all’articolo 37 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (7), il parere del gruppo delle parti interessate nel settore degli strumenti finanziari e dei mercati istituito in conformità all’articolo 37 del regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (8) e il parere del gruppo delle parti interessate nel settore dell’assicurazione e della riassicurazione istituito in conformità all’articolo 37 del regolamento (UE) n. 1094/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (9).
 (6)
 È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Modifica del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800
 L’allegato del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800 è sostituito dall’allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Entrata in vigore
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 4 giugno 2020
 Per la Commissione
 La president
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) GU L 335 del 17.12.2009, pag. 1.
 (2) Regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800 della Commissione, dell’11 ottobre 2016, che stabilisce norme tecniche di attuazione per quanto riguarda l’associazione tra le valutazioni del merito di credito delle agenzie esterne di valutazione del merito di credito e una scala obiettiva di classi di merito di credito ai sensi della direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (GU L 275 del 12.10.2016, pag. 19).
 (3) Regolamento delegato (UE) 2015/35 della Commissione, del 10 ottobre 2014, che integra la direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio in materia di accesso ed esercizio delle attività di assicurazione e di riassicurazione (solvibilità II) (GU L 12 del 17.1.2015, pag. 1)
 (4) Regolamento di esecuzione (UE) 2018/633 della Commissione, del 24 aprile 2018, recante modifica del regolamento di esecuzione (UE) 2016/1800 che stabilisce norme tecniche di attuazione per quanto riguarda l’associazione tra le valutazioni del merito di credito delle agenzie esterne di valutazione del merito di credito e una scala obiettiva di classi di merito di credito ai sensi della direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (GU L 105 del 25.4.2018, pag. 6).
 (5) Regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (GU L 302 del 17.11.2009, pag. 1).
 (6) Regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2013, relativo ai requisiti prudenziali per gli enti creditizi e le imprese di investimento e che modifica il regolamento (UE) n. 648/2012 (GU L 176 del 27.6.2013, pag. 1).
 (7) Regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 novembre 2010, che istituisce l’Autorità europea di vigilanza (Autorità bancaria europea), modifica la decisione n. 716/2009/CE e abroga la decisione 2009/78/CE della Commissione (GU L 331 del 15.12.2010, pag. 12).
 (8) Regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 novembre 2010, che istituisce l’Autorità europea di vigilanza (Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati), modifica la decisione n. 716/2009/CE e abroga la decisione 2009/77/CE della Commissione (GU L 331 del 15.12.2010, pag. 84).
 (9) Regolamento (UE) n. 1094/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 novembre 2010, che istituisce l’Autorità europea di vigilanza (Autorità europea delle assicurazioni e delle pensioni aziendali e professionali), modifica la decisione n. 716/2009/CE e abroga la decisione 2009/79/CE della Commissione (GU L 331 del 15.12.2010, pag. 48).
 ALLEGATO
 «ALLEGATO
 Corrispondenza tra le valutazioni del merito di credito delle agenzie esterne di valutazione del merito di credito e una scala obiettiva di classi di merito di credito ai sensi della direttiva 2009/138/CE
 Classe di merito di credito
 0
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 ACRA Europe, a.s. (ex European Rating Agency, a.s.)
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per il breve termine globale
 S1
 S2
 S3, S4, NS
 AM Best Europe-Rating Services Ltd.
 Scala di rating del credito per emittenti a lungo termine
 aaa
 aa, aa-
 a+, a, a-
 bbb+, bbb, bbb-
 bb+, bb, bb-
 b+, b, b-
 ccc+, ccc, ccc-, cc, c, d, e, f, s
 Scala di rating per emissioni a lungo termine
 aaa
 aa, aa-
 a+, a, a-
 bbb+, bbb, bbb-
 bb+, bb, bb-
 b+, b, b-
 ccc+, ccc, ccc-, cc, c, d, s
 Scala di rating riguardante la solidità finanziaria
 A++, A+
 A, A-
 B++, B+
 B, B-
 C++, C+
 C, C-, D, E, F, S
 Scala di rating per emittenti a breve termine
 AMB-1+
 AMB-1-
 AMB-2,
 AMB-3
 AMB- 4, d, e, f, s
 Scala di rating per emissioni a breve termine
 AMB-1+
 AMB-1-
 AMB-2,
 AMB-3
 AMB- 4, d, s
 ARC Ratings SA.
 Scala di rating per emittenti a medio e lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per emissioni a medio e lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per emittenti a breve termine
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 Scala di rating per emissioni a breve termine
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 ASSEKURATA Assekuranz Rating-Agentur GmbH
 Scala di rating del credito per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC/C, D
 Scala di rating per corporate a breve termine
 A++
 A
 B, C, D
 Axesor Risk Management SL
 Scala di rating globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D, E
 Banca di Francia (Banque de France)
 Scala di rating del credito per emittenti a lungo termine globale
 3++
 3+, 3
 4+
 4, 5+
 5, 6
 7, 8, 9, P
 BCRA — Credit Rating Agency AD
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per il breve termine globale
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 Scala di rating per il lungo termine imprese di assicurazione pensionistica
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per il breve termine imprese di assicurazione pensionistica
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 Scala di rating per il lungo termine fondi pensione
 AAA pf
 AA pf
 A pf
 BBB pf
 BB pf
 B pf
 C pf
 Scala di rating per il lungo termine fondi di garanzia
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 C, D
 Scala di rating per il breve termine fondi di garanzia
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 Capital Intelligence Ratings Ltd
 Scala di rating per emittenti a lungo termine internazionale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 C, RS, SD, D
 Scala di rating per emissioni a lungo termine internazionale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating riguardante la solidità finanziaria degli assicuratori a lungo termine internazionale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 C, RS, SD, D
 Scala di rating per emittenti a breve termine internazionale
 A1+
 A1
 A2, A3
 B, C, RS, SD, D
 Scala di rating per emissioni a breve termine internazionale
 A1+
 A1
 A2, A3
 B, C, D
 Scala di rating riguardante la solidità finanziaria degli assicuratori a breve termine internazionale
 A1+
 A1
 A2, A3
 B, C, RS, SD, D
 Cerved Rating Agency SpA.
 Scala di rating per il lungo termine corporate
 A1.1
 A1.2, A1.3
 A2.1, A2.2, A3.1
 B1.1, B1.2
 B2.1, B2.2
 C1.1
 C1.2, C2.1
 Creditreform Rating AG
 Scala di rating per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B, C, SD, D
 CRIF Ratings S.r. l.
 Scala di rating per emittenti a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D1S, D
 Scala di rating per emissioni a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, DS
 Scala di rating per emittenti a breve termine
 IG-1
 IG-2
 SIG-1, SIG-2, SIG-3, SIG-4
 Scala di rating per emissioni a breve termine
 IG-1
 IG-2
 SIG-1, SIG-2, SIG-3, SIG-4
 Dagong Europe Credit Rating
 Scala di rating del credito per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating del credito per il breve termine
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 DBRS Ratings Limited
 Scala di rating per obbligazioni a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per debito a breve termine e commercial paper
 R-1 H, R-1 M
 R-1 L
 R-2, R-3
 R-4, R-5, D
 Scala di rating riguardante la solidità finanziaria
 AAA, AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, R
 Egan-Jones Ratings Co.
 Scala di rating del credito per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC,CC, C, D
 Scala di rating del credito per il breve termine
 A-1+
 A-1
 A-2
 A-3, B, C, D
 Euler Hermes Rating GmbH
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, SD, D
 EuroRating Sp. z o.o.
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Fitch Ratings
 Scala di rating riguardante il default degli emittenti a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, RD, D
 Obbligazioni di corporate finance - Scala di rating per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C
 Scala di rating IFS internazionale per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C
 Scala di rating per le controparti dei derivati
 AAA dcr, AA dcr
 A dcr
 BBB dcr
 BB dcr
 B dcr
 CCC dcr, CC dcr, C dcr C dcr
 Scala di rating per il breve termine
 F1+
 F1
 F2, F3
 B, C, RD, D
 Scala di rating IFS per il breve termine
 F1+
 F1
 F2, F3
 B, C
 GBB-Rating Gesellschaft für Bonitätsbeurteilung mbH
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A, BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 HR Ratings de México, SA de C. V.
 Scala di rating per il lungo termine globale
 HR AAA(G)
 HR AA(G)
 HR A(G)
 HR BBB(G)
 HR BB(G)
 HR B(G)
 HR C(G)/HR D(G)
 Scala di rating per il breve termine globale
 HR+1(G)
 HR1(G)
 HR2(G)
 HR3(G)
 HR4(G), HR5(G), HR D(G)
 ICAP Group SA.
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AA, A
 BB, B
 C, D
 E, F
 G, H
 INC Rating Sp. z o.o.
 Scala di rating del credito per emittenti a lungo termine
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC,CC, C, D
 Japan Credit Rating Agency Ltd
 Scala di rating per emittenti a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, LD, D
 Scala di rating per emissioni a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per emittenti a breve termine
 J-1+
 J-1
 J-2
 J-3, NJ, LD, D
 Scala di rating del credito per emissioni a breve termine
 J-1+
 J-1
 J-2
 J-3, NJ, D
 Kroll Bond Rating Agency
 Scala di rating del credito per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating del credito per il breve termine
 K1+
 K1
 K2, K3
 B, C, D
 Kroll Bond Rating Agency Europe
 Scala di rating del credito per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating del credito per il breve termine
 K1+
 K1
 K2, K3
 B, C, D
 modeFinance S.r.l.
 Scala di rating per il lungo termine globale
 A1
 A2
 A3
 B1
 B2
 B3
 C1, C2, C3, D
 Moody’s Investors Service
 Scala di rating per il lungo termine globale
 Aaa
 Aa
 A
 Baa
 Ba
 B
 Caa, Ca, C
 Scala di rating per il breve termine globale
 P-1
 P-2
 P-3
 NP
 QIVALIO SAS (ex Spread Research)
 Scala di rating per il lungo termine globale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating per il breve termine globale
 SR0
 SR1, SR2
 SR3, SR4, SR5 SRD
 Rating-Agentur Expert RA GmbH
 Scala di rating del credito internazionale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC,CC, C, D, E
 Scala di rating dell’affidabilità internazionale
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC,CC, C, D, E
 Scope Ratings AG
 Scala di rating per il lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC,C, D
 Scala di rating per il breve termine
 S-1+
 S-1
 S-2
 S-3, S-4
 S&P Global Ratings
 Scala di rating del credito per emittenti a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, R, SD/D
 Scala di rating del credito per emissioni a lungo termine
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 Scala di rating riguardante la solidità finanziaria degli assicuratori
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, SD/D, R
 Scala di rating riguardante la valutazione mid market
 MM1
 MM2
 MM3, MM4
 MM5, MM6
 MM7, MM8, MMD
 Scala di rating del credito per emittenti a breve termine
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, R, SD/D
 Scala di rating del credito per emissioni a breve termine
 A-1+
 A-1
 A-2, A-3
 B, C, D
 The Economist Intelligence Unit Ltd
 Scala di fasce di rating per sovrani
 AAA
 AA
 A
 BBB
 BB
 B
 CCC, CC, C, D
 »