text:
Jøder er en etnisk gruppe, der har sin oprindelse i de israelitiske/hebræiske folkeslag der beboede Palæstina i det første årtusinde før vor tidsregnings begyndelse. Ordet kan også betegne dem, der har jødedommen som religion, uanset deres etniske oprindelse.
 Jøder har oprindelig talt de semitiske sprog hebræisk og aramæisk. Med tiden opstod der en række jødiske blandingssprog, hvor de bosatte sig, f.eks. jiddisch i Østeuropa og ladino i Spanien.
 I antikken blev jøderne fordrevet fra Palæstina-området af Romerrigets besættelsesmagt og udvandrede til Europa og Mellemøsten. Det kaldtes for jødernes diáspora. I cirka 1800 år fandtes der ikke nogen varig jødisk stat. Jøderne slog sig ned i Europa og andre verdensdele og blev borgere i disse lande, mere eller mindre integreret med lokalbefolkningen. Jødernes integration blev kaldt assimilation. Hvis jøderne var meget religiøse, adskilte de sig ved deres levevis, kultur og skikke, mens de assimilerede jøder levede kulturelt på samme måde som ikke-jøder.
 Under diasporaen har jøderne haft en lang, religiøst baseret tradition for at uddanne deres drengebørn i at læse, skrive og studere. Samtidig havde jøder i forskellige lande ikke lov til at eje jord, eller de blev diskrimineret på anden vis, således at de kun kunne ernære sig ved handel og pengevæsen, som til var religiøst begrænset for kristne europære.
 Jøder som etnisk gruppe i Europa var siden middelalderen adskilt mellem de såkaldte ashkenaziske jøder (med udbredelse især i Tyskland og Østeuropa) og sefardiske jøder (med udbredelse især i Spanien og Portugal). Jøder i Mellemøsten blev generelt kaldt for mizrahiske jøder, herunder yemenitter. Derudover var der også et jødisk mindretal i Indien samt Etiopien.
 Under diasporaen havde jøderne som et ikke-kristent, etnisk mindretal med egen kultur i tidernes løb mødt megen diskrimination, fordomme og forfølgelse, såkaldt antisemitisme. Da de ikke havde egen stat, måtte de til tider udvandre eller flygte i sikkerhed. Alene fra Rusland flygtede der i årene mellem 1881 og 1924 to millioner jøder til USA for at undgå de blodige etniske udrensninger, kendt som pogromer.. Den europæiske antisemitisme kulminerede med Nazityskland. Nazisterne og deres allierede begik under Anden Verdenskrig systematisk folkemord på jøderne, kaldt Holocaust eller Shoah. Det anslås at mindst 6-7 millioner jøder i Europa blev myrdet af nazisterne.
 I 1800-tallet opstod der hos nogle jøder en bevægelse kaldt zionismen, der gik stærkt ind for, at jøderne skulle vende tilbage til Palæstina fra diasporaen og genoprette en jødiske stat dér. Først efter Anden Verdenskrig og Holocaust-rædslerne fik Storbritannien og FN i 1948 skabt den nye jødiske stat Israel i Palæstina-området, dog på bekostning af den arabiske befolkning i Palæstina. Der har været en væbnet konflikt mellem den israelske stat og de arabiske palæstinensere lige siden 1948.
 På verdensplan findes der i dag ca. 14 millioner mennesker af jødisk herkomst. Et mindretal er tilhængere af jødedommen.
 Etymologi
 Ordet jøde på europæiske sprog stammer fra det latinske Iudaeus, som stammer fra det græske Ioudaios i det græsksprogede Nye Testamente, hvor det betegnede både "jødisk befolkning" og alle beboerne af Judea området.
 I forskellige sprog kaldes jøder for hebræere: således på italiensk Ebreo/Ebrei, persisk "Ebri/Ebrani" () eller russisk "Jevrei" ().
 Hvem er jøde – og hvem er ikke?
 Betegnelsen jøder omfatter både religiøse jøder og dem der identificerer sig som jøder i kulturel eller etnisk betydning. Da den mosaiske tro er blevet koblet sammen med den etniske gruppe, opstår der en del forvirring angående betegnelsen jøde.
 Halakha, en religiøst funderet lov, definerer en jøde som en der er barn af en jødisk mor, og alle andre som ikke-jøder. Dvs. at et barn af en jødisk far ikke anses for jøde med mindre barnets mor også er jøde. For nylig har en gruppe liberale jøder brudt med denne tradition og mener nu at enhver der har en jødisk far eller mor eller konverterer til religionen uanset graden af ortodoksi må kalde sig jøde.
 Fra et verdsligt perspektiv er jødedom en kulturel identitet som den enkelte bekræfter eller eventuelt kan fravælge. En person der er født og opvokset som jøde kan dermed frasige sig sin jødiske identitet ved at lade sig assimilere, eller andet. Kendte historiske eksempler er Benjamin Disraeli, Heinrich Heine, Gustav Mahler og Georg Brandes.
 Historie
 Jødernes historie kendetegnes ved omfattende folkevandringer. Oprindelig var de betinget af skiftende besættelse af store kongedømmer, imperier og andre fremmede magter af Canaan og Palæstina området, inklusive Judea området. I antikken har området blandt andet været besat af Assyrien, det gamle Egypten og Romerriget.
 Romerrigets besættelse fra år 44 fvt. og følgende udslettelse af det judæiske kongedømme efter jødiske opstande og krig efter året 66 v.t. medførte en tvungen diaspora for jøderne. Tvunget på flugt af Romerriget, spredtes jøder over Mellemøsten og Europa fra omkring 1.-2. århundrede v.t. Palæstina-området har siden været beboet af fortrinsvis arabere, et tilbageblevent jødisk mindretal, foruden nogle kristne og andre lokale folkeslag.
 I middelalderens Europa blev den jødiske diaspora behandlet på forskellig vis. I nogle kongedømmer og bystater fik jøder lov til at handle og bo i al fordragelighed, mens andre europæiske kongedømmer mødte jøderne med mistro og diskrimination med tvungen ghetto-beboelse, antisemitiske love og forfølgelse. Der opstod også pogromer og etnisk udrensning af jøder i de fjendtligt indstillede områder. Et eksempel er det senmiddelalderlige katolske Spanien, hvor de katolske konger og biskopper forfulgte jøderne, også med tvungen landforvisning, i modsætning til det tidligere islamisk styrede Spanien, Al-Andalus, hvor spanske jøder, spanske muslimer og kristne boede sammen side om side i det såkaldte Convivencia, sameksistens.
 I middelalderen blev jøder direkte forfulgt og diskrimineret af den katolske kirke, der ikke anerkendte andre religioner end romersk-katolsk og som forfulgte jøderne som folket der ifølge Det Ny Testamente slog Jesus ihjel. Siden reformationen blev jøder også forfulgt af den reformerede kirke, idet Luther var ivrigt antisemitisk indstillet, som han gav udtryk for i sine skrifter rettet imod jøder.
 .
 Forholdet mellem de kristne og jøderne i middelalderens Europa blev også påvirket af at katolske kristne ikke måtte stifte gæld, låne med rente eller spekulere i penge. Kristent pengevæsen, bankvæsen og handel blev derfor uformelt overdraget til det jødiske mindretal, på trods af samtidig diskrimination. I kristne lande begyndte man hermed at forbinde jøderne med pengevæsen, hvilket gav anledning til flere antisemitiske fordomme og teorier.
 Siden middelalderen helt frem til 2. verdenskrig blev jøder i Europa altså på forskellig vis diskrimineret og forfulgt, såsom ved Dreyfus-affæren i Frankrig, pogromer og mangel på borgerrettigheder som i Rusland under tzar tiden, og katolsk diskrimination som i Polen.
 Succes i USA
 Efter Amerikas opdagelse og kolonisation kom jøder også dertil. Fra midten af 1800-tallet foregik der megen jødisk udvandring fra især det fattige og diskriminerende Østeuropa til såvel Nordamerika som Sydamerika, og Australien - og af zionisterne til Palæstina-området. Udvandringen af jøder fra Europa til USA, Storbritannien og Canada tog fart i det 19-20.århundrede, da nazisterne i Tyskland fik magt og antisemitismen blussede op i Østeuropa.
 Især i USA trivedes jøderne uden offentlig diskrimination og kunne nemt skabe deres egne virksomheder og blive til store navne inden for mange industrier og videnskaber. Således var mange amerikanske Nobelpristagere jøder, som for eksempel Einstein, Feynman, Pauli eller Max Born. Store amerikanske virksomheder oprettet af jødiske indvandrere oplevede fremgang og findes den dag i dag, såsom Levi's cowboybukser, store filmstudier som Warner Bros og MGM, eller kosmetikgiganter som Max Factor, Estée Lauder, Helena Rubinstein og Revlon. Ofte ville jøderne skifte deres navne til mere engelsk-klingende for bedre assimilation og for at undgå diskrimination på grund af deres jødiske eller østeuropæiske rødder: således blev Faktorowicz til Factor, Wonskolaser til Warner, Ghoikman blev til Hoffman, Zimmerman blev til Dylan eller Tomchin blev til Horowitz, som så blev til Ryder.
 Holocaust
 I Tyskland fra år 1933 blev jøder offentligt forfulgt af den nazistiske stat, idet antisemitismen var grundstenen i Hitlers ideologi. Jøder blev af Hitler erklæret for nazistatens fjender og syndebukke, som han gav skyld for alt der var gået galt i Tyskland, især den tabte 1. verdenskrig og den fejlslagne tyske økonomi efter 1. verdenskrig. Hitler og nazisterne opfordrede Tysklands befolkning til aktiv diskrimination af jøderne og direkte angreb mod jøder. Dette mundede ud først i Krystalnatten, dernæst i optrapning af vold og stadig flere antijødiske love.
 Mennesker der af nazisterne opfattedes som jøder blev af staten frataget deres formuer, derefter boliger og blev stuvet sammen i ghettoer og til sidst i arbejdslejre, hvor nazisterne også indsatte andre etniske mindretal og nazisternes politiske modstandere (som socialdemokrater, kommunister og andre). Jøderne blev frataget retten til at arbejde, retten til at gå i skole og indgå ægteskab med ikke-jøder. I arbejdslejrene og ghettoerne sultede ofrene ihjel eller døde af udmattelse og sygdomme. Desuden tvang nazisterne jøderne til at bære Davidsstjerne på deres tøj, så de nemt kunne bemærkes på gaden. Nazisterne indførte også racistiske love, kendt som Nürnberglovene, hvor jøder opfattedes som en race, groft inddelt efter afstamning i hvor mange procenter af "jødisk blod" deres kroppe indeholdt: der blev således skelnet mellem "hel–" , "halv–" og "kvartjøder" (etc.) efter hvor mange jødiske forældre eller bedsteforældre vedkommende havde haft.
 Efter udbruddet af 2. verdenskrig begyndte den nazistiske hær Wehrmacht og SS direkte at myrde jøder i de lande Tyskland besatte. Tyskland indførte også antijødiske love i flere af de besatte lande, hvor de jøder der ikke blev dræbt straks, blev indsat i ghettoer og arbejdslejre, hvor de levede på sultedødens grænse. Hensigten var at sult og sygdomme skulle udslette jøderne, men det gik ikke stærkt nok, og i 1942 fandt man derfor på Endlösung, en systematisk, statskoordineret udryddelse af jøderne.. Der blev oprettet koncentrationslejre (kz-lejre) i alle besatte lande fra Frankrig til Kaukasus, især i Polen og Østeuropa, hvor jødernes antal var størst. Ghettoer i de besatte lande blev likvideret, og alle jødiske beboere blev sendt systematisk til til kz-lejre med henblik på udryddelse, eller blev skudt og begravet i massegrave i nærheden af ghettoerne. Efter gasning eller anden henrettelse i lejrene blev ofrenes lig afbrændt i krematorie-ovne, da man hverken havde tid eller plads til at begrave ofrene. Også andre etniske og politiske grupper blev sendt til døden i kz-lejre, heriblandt især Romaer, homoseksuelle og modstandsfolk.
 Også nazistiske allierede som Italien, fransk Vichy-regering, Ungarn og Rumænien sendte deres jødiske befolkning i tog til kz-lejrene. Det systematiske folkemord af jøderne kaldes med senere betegnelser for Holocaust eller Shoah. Der anslås at mindst 6 millioner jøder mistede livet i Holocaust, og i alt mindst 10 millioner mennesker mistede livet i nazisternes kz-lejre alene; hertil kom henrettelser uden for lejrene og andre nazistiske krigsforbrydelser.
 Nazisterne foretog også uvidenskabelige, grusomme forsøg og tortur på ofrene i lejrene. De ofre der ikke blev gasset, torteret eller henrettet, døde for en stor dels vedkommende af sult, udmattelse og af de sygdomme der hærgede i lejrene.
 I slutningen af 2. verdenskrig blev kz-lejrene og deres overlevende ofre befriet af de allierede, herunder især Den Røde Hær, da de fleste lejre lå østpå. Under tilbagetrækningen havde nazister ødelagt arkiverne i lejrene og tvang mange af ofrene til de sidste dødsmarcher, hvor de udsultede fanger blev drevet ud af lejrene og tvunget til at gå indtil de segnede om og døde; utallige ofres identitet og dødssted er forsvundet på denne måde. I de største dødslejre nåede de allierede at redde et antal ofre. Mødet med de udsultede fanger og de nøgne kroppe af de døde, stablet i stakke, samt halvafbrændte lig i ligovnene var meget chokerende for de allierede og lagde blandt andet grunden til oprettelse af internationalt anerkendte menneskerettigheder og Flygtningekonventionen for at undgå lignende tilstande i fremtiden.
 Israel
 Efter 2. verdenskrig blev den nye jødiske stat Israel oprettet i 1948 af FN og Storbritannien, der havde besat og kontrolleret Palæstina-området efter det Osmanniske Riges fald i forbindelse med 1. Verdenskrig. Der opstod straks blodig konflikt mellem det nye, bevæbnede israelske statsværn og den arabiske befolkning, der havde beboet Palæstina i hundredvis af år, men som nu blev tvangsforflyttet af Storbritannien. Dertil kom angreb på den nye stat fra Egypten og Jordan, der forsøgte at overtage området, idet de var uenige i statsoprettelsen og grænseforandringerne. Den israelske stat blev atter angrebet af Egypten og arabiske allierede i 1960'erne i Seksdageskrigen, der resulterede i at Israel besatte yderligere arabisk beboede landområder. Den væbnede konflikt mellem Israel, arabisk Palæstina og de arabiske nabolande har med mellemrum stået på siden 1948, bl.a. på grund af at Storbritannien, USA og FN ikke havde tilgodeset palæstinensernes behov for et hjemland.
 Jøder i dag
 Af de cirka 14 millioner jøder i dag, bor cirka 6 millioner jøder i USA, 6 millioner i Israel og resten fordelt på andre lande som Canada eller Frankrig og Rusland.
 Berman Jewish Databank anslår, at der i Danmark bor ca. 6.400 jøder.
 Se også
 Det mosaiske Troessamfund
 Jøder i Danmark
 Referencer


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
N. L 308/ 8 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25 . 10. 89
 REGOLAMENTO (CEE) N. 3180/89 DELLA COMMISSIONE
 del 24 ottobre 1989
 che modifica il correttivo applicabile alla restituzione per i cereali
 LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, luzione prevedibile del mercato, è necessario modificare il
 visto il trattato che istituisce la Comunità economica correttivo applicabile alla restituzione per i cereali, attual
 mente in vigore,
 europea,
 visto l'atto di adesione della Spagna e del Portogallo,
 visto il regolamento (CEE) n. 2727/75 del Consiglio, del
 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO :
 mercati nel settore dei cereali ('), modificato da ultimo dal
 regolamento (CEE) n. 2860/89 (2), in particolare l'articolò
 16, paragrafo 4, secondo comma, quarta frase, Articolo 1
 visto il regolamento (CEE) n. 2746/75 del Consiglio, del
 29 ottobre 1975, che stabilisce, nel settore dei cereali le Il correttivo applicabile alle restituzioni fissate in anticipo
 regole generali relative alla concessione delle restituzioni per le esportazioni di cereali, previsto dall'articolo 1 6,
 all'esportazione ed i criteri sulla cui base viene fissato il paragrafo 4 del regolamento (CEE) n. 2727/75, fissato
 loro importo (3), nell'allegato del regolamento (CEE) n. 3145/89 è modifi
 cato conformemente all'allegato.
 considerando che il correttivo applicabile alla restituzione
 per i cereali è stato fissato dal regolamento (CEE) n.
 3145/89 della Commissione (4) ; Articolo 2
 considerando che, in funzione dei prezzi cif e dei prezzi
 cif d'acquisto a termine odierni e tenendo conto dell'evo Il presente regolamento entra in vigore il 25 ottobre 1989.
 Il presente regolamento e obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile
 in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 24 ottobre 1989.
 Per la Commissione
 Ray MAC SHARRY
 Membro della Commissione
 (') GU n . L 281 dell l , - 11 .- 1975, pag. 1 .
 (2) GU n . L 274 del 23 . 9 . 1989, pag. 41 .
 (') GU n. L 281 dell' i . 11 . 1975, pag. 78.
 h GU n. L 303 del 20. 10. 1989, pag. 18.
 ---pagebreak--- 25. 10. 89 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. L 308/9
 ALLEGATO
 al regolamento della Commissione, del 24 ottobre 1989, che modifica il correttivo
 applicabile alla restituzione per i cereali
 (ECU/t )
 Corrente 1° term. 2° term. 3° term. 4° term. 5" term. 6" term.
 Codice prodotto Destinazione (')
 10 11 12 1 2 3 4
 0709 90 60 000 _ _
 0712 90 19 000 — — — — — — — .
 1001 10 10 000 01 0 0 0 0 — — —
 1001 10 90 000 01 0 0 0 0 - 40,00 - 40,00 - 40,00
 1001 90 91 000 — — — — — — — —
 1001 90 99 000 01 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00 - 30,00
 1002 00 00 000 01 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00 - 30,00
 1003 00 10 000 01 0 0 0 0 — — —
 1003 00 90 000 01 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00 - 30,00
 1004 00 10 000 — — — — — — — —
 1004 00 90 000 01 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00 - 30,00
 1005 10 90 000 — — — - — — — — —
 1005 90 00 000 01 0 0 0 - 30,00 - 30,00 - 30,00 - 30,00
 1007 00 90 000 — — — — — — — —
 1008 20 00 000 — — — — — — —
 1101 00 00 110 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 120 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 130 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 150 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 170 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 180 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1101 00 00 190 — — — — — — — —
 1101 00 00 900 — — — — — — — —
 110210 00 100 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1102 10 00 200 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1102 10 00 300 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1102 10 00 500 01 0 0 0 0 0 - 30,00 - 30,00
 1102 10 00 900 — — — — — — — —
 1103 11 10 100 01 0 0 0 0 0 - 50,00 - 50,00
 1103 11 10 200 01 0 0 0 0 0 - 50,00 - 50,00
 1103 11 10 500 01 0 0 0 0 0 - 50,00 - 50,00
 1103 11 10 900 01 0 0 0 0 0 - 50,00 - 50,00
 1103 11 90 100 01 0 0 0 0 0 - 50,00 - 50,00
 1103 11 90 900 — . — — — — — ... — —
 (') Per le destinazioni seguenti :
 01 tutti i paesi terzi.
 NB : Le zone sono quelle definite dal regolamento (CEE) n. 1124/77 della Commissione (GU n. L 134 del 28. 5. 1977, pag. 53), modifi
 cato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3049/89 (GU n. L 292 dell'I 1 . 10. 1989, pag. 10).


type: other

text:
Inconveniënten onderdeel van inlenersbeloning - Bureau Cicero
 U bevindt zich hier: Home1 / Inconveniënten onderdeel van inlenersbeloning2 / Nieuws3 / ABU NBBU4 / Inconveniënten onderdeel van inlenersbeloning
 Het Gerechtshof Den Haag oordeelde op 15 januari 2019 dat zogenoemde ‘inconveniënten’ onderdeel uitmaken van de inlenersbeloning uit de NBBU-cao. Meer in het bijzonder dat ze onderdeel uitmaken van het ‘periodeloon’
 Het gerechtshof oordeelde dat, ingevolge het bepaalde in artikel 22 lid 1 en 2 NBBU-cao en artikel 8 Waadi, de uitzendwerkgever aan de uitzendkracht hetzelfde loon en overige vergoedingen verschuldigd is als die zijn toegekend aan werknemers werkzaam in gelijke of gelijkwaardige functies van de inlener.
 Onder deze beloning dient naar het oordeel van het gerechtshof in ieder geval te worden verstaan: het geldende periodeloon, periodieken, toeslagen alsmede onbelaste kostenvergoedingen. Bij toeslagen gaat het dan om alle toeslagen, zoals voor overwerk, verschoven uren, onregelmatigheid, ploegendienst en andere inconveniënten, aldus het gerechtshof.
 Het doet hier niet aan af dat artikel 22 lid 2 NBBU-CAO toeslagen voor andere inconveniënten dan verschoven uren en onregelmatigheid niet met zoveel noemt. De reden hiervan is dat deze toeslagen geacht kan worden onderdeel uit te maken van het periodeloon. Van een limitatieve opsomming is in genoemd artikellid volgens het gerechtshof geen sprake.
 De NBBU had verklaard dat de cao-partijen beoogd hebben zoveel mogelijk gebruik te maken van de afwijkingsmogelijkheid van artikel 8 Waadi, door een limitatieve opsomming op te nemen in artikel 22 NBBU, zodat ‘een koude toeslag’ (inconveniëntentoeslag) er niet onder valt.
 De verklaring van de NBBU met de uitleg van de inlenersbeloning legt het gerechtshof naast zich neer. Het gerechtshof geeft aan dat de verklaring van de NBBU irrelevant is omdat:
 1) een cao-bepaling in beginsel objectief (volgens de zogenoemde ‘cao-norm’) moet worden uitgelegd;
 2) een dergelijke uitleg afbreuk zou doen aan het in artikel 8 Waadi neergelegde beginsel van gelijke behandeling, ter uitvoering van de Europese Uitzendrichtlijn.
 Voor alsnog valt dus de inconveniëntentoeslag onder de inlenersbeloning, en zelfs onder het periode loon.
 https://www.bureaucicero.nl/wp-content/uploads/2019/02/Inconveniënten-onderdeel-van-inlenersbeloning-Website.jpg 800 800 Simone Klaver https://bureaucicero.nl/wp-content/uploads/2016/12/logo-1.png Simone Klaver2019-04-01 08:20:452019-05-22 09:05:50Inconveniënten onderdeel van inlenersbeloning
 Inleners- en ketenaansprakelijkheid tijdens de coronacrisisjuni 15, 2020 - 3:00 pm
 Toepassing loonheffingstabel; wanneer pas je de dagtabel of weektabel toe?juni 8, 2020 - 11:29 am
 Verruiming werkkostenregeling voor MKB AVG Jubileum


jurisdiction: US

text:
 116 HR 3539 : Behavioral Intervention Guidelines Act of 2020
 U.S. House of Representatives
 2020-09-30
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 IIB116th CONGRESS2d SessionH. R. 3539IN THE SENATE OF THE UNITED STATESSeptember 30 (legislative day, September 29), 2020Received; read twice and referred to the Committee on Health, Education, Labor, and PensionsAN ACTTo amend the Public Health Service Act to direct the Secretary of Health and Human Services to develop best practices for the establishment and use of behavioral intervention teams at schools, and for other purposes.1.Short titleThis Act may be cited as the Behavioral Intervention Guidelines Act of 2020.2.Best practices for behavioral intervention teamsThe Public Health Service Act is amended by inserting after section 520G of such Act (42 U.S.C. 290bb–38) the following new section:520H.Best practices for behavioral intervention teams(a)In generalThe Secretary, acting through the Assistant Secretary, shall develop and periodically update—(1)best practices to assist elementary schools, secondary schools, and institutions of higher education in establishing and using behavioral intervention teams; and(2)a list of evidence-based threat assessment training providers to assist personnel in elementary schools, secondary schools, and institutions of higher education in implementing such best practices, including with respect to training behavioral intervention teams.(b)ElementsThe best practices under subsection (a)(1) shall include guidance on the following:(1)How behavioral intervention teams can operate effectively from an evidence-based, objective perspective while protecting the constitutional and civil rights of individuals, including any individual of concern.(2)The use of behavioral intervention teams to identify individuals of concern, implement interventions, and manage risk through the framework of the school’s or institution’s rules or code of conduct, as applicable.(3)How behavioral intervention teams can, when assessing an individual of concern—(A)seek training on evidence-based, threat-assessment rubrics;(B)ensure that such teams—(i)have adequately trained, diverse stakeholders with varied expertise; and(ii)use cross validation by a wide-range of individual perspectives on the team; and(C)use violence risk assessment.(4)How behavioral intervention teams can avoid—(A)attempting to predict future behavior by the concept of pre-crime;(B)inappropriately using a mental health assessment;(C)inappropriately limiting or restricting law enforcement’s jurisdiction over criminal matters;(D)attempting to substitute the behavioral intervention process in place of a criminal process, or impede a criminal process, when an individual of concern’s behavior has potential criminal implications;(E)endangering an individual’s privacy by failing to ensure that all applicable Federal and State privacy laws are fully complied with; or(F)creating school-to-prison pipelines.(c)ConsultationIn carrying out subsection (a)(1), the Secretary shall consult with—(1)the Secretary of Education;(2)the Director of the National Threat Assessment Center of the Department of Homeland Security;(3)the Attorney General of the United States; and(4)as appropriate, relevant stakeholders including—(A)teachers and other educators, principals, school administrators, school board members, school psychologists, mental health professionals, and parents of elementary school and secondary school students;(B)local law enforcement agencies and campus law enforcement administrators;(C)mental health mobile crisis providers;(D)child and adolescent psychiatrists; and(E)other education and mental health professionals.(d)PublicationNot later than 2 years after the date of enactment of this section, the Secretary shall publish the best practices under subsection (a)(1) and the list under subsection (a)(2) on a publicly accessible website of the Department of Health and Human Services.(e)Technical assistanceThe Secretary shall provide technical assistance to institutions of higher education, elementary schools, and secondary schools to assist such institutions and schools in implementing the best practices under subsection (a).(f)DefinitionsIn this section:(1)The term behavioral intervention team means a team of qualified individuals who—(A)are responsible for identifying and assessing individuals of concern; and(B)develop and facilitate implementation of evidence-based interventions to mitigate the threat of harm to self or others posed by individuals of concern and address the mental and behavioral health needs of individuals of concern to reduce such threat.(2)The terms elementary school, parent, and secondary school have the meanings given to such terms in section 8101 of the Elementary and Secondary Education Act of 1965 (20 U.S.C. 7801).(3)The term individual of concern means an individual whose behavior indicates a potential threat to self or others.(4)The term institution of higher education has the meaning given to such term in section 102 of the Higher Education Act of 1965 (20 U.S.C. 1002).(5)The term mental health assessment means an evaluation, primarily focused on diagnosis, determining the need for involuntary commitment, medication management, and on-going treatment recommendations.(6)The term pre-crime means law-enforcement efforts and strategies to deter crime by predicting when and where criminal activity will occur.(7)The term violence risk assessment refers to a broad determination of the potential risk of violence based on evidence-based literature..Passed the House of Representatives September 29, 2020.Cheryl L. Johnson,Clerk.


type: contracts

text:
 23.2.2006
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 53/51
 AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG 151/2005 HATÁROZATA
 (2005. december 2.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIII. mellékletének (Közlekedés) módosításáról
 AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A megállapodás XIII. mellékletét a 122/2005 EGT-vegyesbizottsági határozat (1) módosította.
 (2)
 A polgári légiközlekedés biztonsága területén közös szabályok létrehozásáról szóló, 2002. december 16-i 2320/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (2) a 61/2004 EGT-vegyesbizottsági határozat országonként eltérő alkalmazásokkal beépítette a megállapodásba.
 (3)
 Az egységes légiközlekedés-védelmi követelményrendszer végrehajtásához szükséges intézkedések meghatározásáról szóló 622/2003/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. május 24-i 781/2005/EK bizottsági rendeletet (3) be kell építeni a megállapodásba.
 (4)
 Az egységes légiközlekedés-védelmi követelményrendszer végrehajtásához szükséges intézkedések meghatározásáról szóló 622/2003/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. június 6-i 857/2005/EK bizottsági rendeletet (4) be kell építeni a megállapodásba,
 A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
 1. cikk
 A megállapodás XIII. mellékletének 66i. pontja (622/2003/EK bizottsági rendelet) a következő francia bekezdésekkel egészül ki:
 –
 „32005 R 0781: A 2005. május 24-i 781/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 131., 2005.5.25., 24. o.),
 –
 32005 R 0857: A 2005. június 6-i 857/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 143., 2005.6.7., 9. o.).”
 2. cikk
 A 781/2005/EK és a 857/2005/EK rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2005. december 3-án lép hatályba, amennyiben a megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz (5).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében kell közzétenni.
 Kelt Brüsszelben, 2005. december 2-án.
 az EGT-Vegyesbizottság részéről
 az elnök
 Őfensége Nikolaus von LIECHTENSTEIN herceg
 (1) HL L 339., 2005.12.22., 30. o.
 (2) HL L 355., 2002.12.30., 1. o. A 849/2004/EK rendelettel (HL L 158., 2004.4.30., 1. o., helyesbítve: HL L 229., 2004.6.29., 3. o.) módosított rendelet.
 (3) HL L 131., 2005.5.25., 24. o.
 (4) HL L 143., 2005.6.7., 9. o.
 (5) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


type: caselaw

text:
 12.9.2016
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 335/53
 Tužba podnesena 14. lipnja 2016. – ZZ i dr. protiv Komisije
 (Predmet F-29/16)
 (2016/C 335/69)
 Jezik postupka: talijanski
 Stranke
 Tužitelji: ZZ i dr. (zastupnik: C. Cortese, avvocato)
 Tuženik: Europska komisija
 Predmet i opis spora
 Poništenje odluke o uskrati djela mirovine koju je Komisija donijela na temelju članka 85. Pravilnika u iznosu od 22 368,13 eura koje treba naplatiti iz obiteljske mirovine dodijeljene tužitelju kao i mirovine za djecu preminule osobe dodijeljene u korist njezine troje djece.
 Tužbeni zahtjev tužiteljâ
 —
 Poništiti odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO.4) od 17. kolovoza 2015., čiji je predmet povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime obiteljske mirovine i mirovine za djecu preminule osobe, kada je riječ o pravima ZZ i njegove dvije malodobne kćerke i, u mjeri u kojoj je potrebno, izričitu odluku o odbijanju žalbe.
 —
 poništiti odluku Ureda za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO.4) od 17. kolovoza 2015., čiji je predmet povrat neosnovano plaćenih iznosa na ime obiteljske mirovine i mirovine za djecu preminule osobe, kada je riječ o pravima X, i, u mjeri u kojoj je potrebno, implicitnu odluku o odbijanju žalbe.
 —
 Komisiji naložiti da naknadi materijalnu i nematerijalnu štetu koju su pretrpjeli tužitelji zbog povrede njihovog prava na dobru upravu kao i dužnost brižnog postupanja uprave prema njima, u visini:
 —
 razlike između naknade koju je ostvario ZZ kao član privremenog osoblja EFSA-a u razredu AD 9, i naknade koju bi primao kao dužnosnik Komisije u razredu AD 12, u razdoblju od jedne godine;
 —
 iznosa povrata koji se zahtijeva od tužitelja u pobijanoj odluci, uvećanoj za razliku između iznosa mirovina utvrđenih u obavijesti o izmjenama br. 2 i iznosa utvrđenog u obavijesti o izmjenama br. 3., od stupanja na snagu obavijesti br. 3. do trenutka kada će obitelj biti u mogućnosti vratiti se u prijašnje mjesto stanovanja, pri čemu se rok pravično može utvrditi na godinu dana od rješavanja ovog predmeta.
 —
 Komisiji naložiti snošenje troškova.