type: wikipedia

text:
Асмара (на арабски أسمرا, правопис по Американската система BGN Asmara) е столицата на Еритрея.
 География
 Асмара е разположена на 15°20' сев. ш. 38°55' изт. д. и надморска височина от около 2400 м. Това прави климатът ѝ по-приятен: температурите са положителни, но рядко превишават 30 °C. През 2006 г. в града живеят около 580 000 души.
 История
 Асмара възниква от четири малки села през 12 век. До 80-те години на XIX век Асмара е малко село с население около 150 души, но после тя става етиопски районен административен център и населението се увеличава до 2000 души. През 1900 г. Асмара става столица на италианската колония Еритрея. В началото на ХХ век е създадена железопътна линия, свързваща града с морето. През 30-те години италианците променят облика на града, като построяват много сгради в италиански стил.
 По време на войната за независимост Асмара е един от най-важните градове, тъй като етиопската армия използва летището за оръжейни доставки от други страни. Асмара е и последният град, който еритрейските бунтовници превземат.
 Архитектура
 Асмара често е наричана Piccola Roma (Малкият Рим), заради множеството сгради и улици в италиански стил. Преобладават големите имения и вилите в колониален стил. Централната част е построена само за шест години – в периода 1935 – 41 година. Съвременният град Асмара е в голяма степен плод на усилията на италианския диктатор Бенито Мусолини за създаване на втора Римска Империя в Африка. Заради загубата на италианците във войната обаче тази идея пропада. Въпреки това много финансови средства вече са били вложени в Малкия Рим, и така се оформя съвременното лице на града.
 Забележителни сгради в града са Еритрейският Национален Музей, голяма православна катедрала и две католически катедрали, няколко сгради в стил Кубизъм и много неокласически здания. Градът се отличава с широки озеленени булеварди и с много място за бъдещо развитие.
 През 30-те години на ХХ век Асмара е разполагала с повече светофари дори от самия Рим. Макар да е модерен град, еритрейската столица не е проектирана и построена за африканците, а за самите италианци. След края на Втората световна война обаче градът попада в ръцете на местните.
 Икономика
 Произвеждат се най-вече текстилни изделия, дрехи, бира, обувки и керамични изделия.
 Еритрейските авиолинии са базирани в града.
 Личности, родени в Асмара
 Ремо Джироне (р.1948), италиански киноартист
 Побратимени градове
 Берген, Норвегия
 Флоренция, Италия
 Хартум, Судан
 Бележки


text:
Alkemija je drevna vještina preobrazbe neplemenitih metala u plemenite, te težnja za pronalaskom Kamena mudraca odnosno potraga za životnim eliksirom. Razlikujemo aleksandrijsku protokemiju, arapsku alkemiju te europsku duhovnu alkemiju, iako je ovo umijeće za gotovo sve alkemičare imalo i duboko mistično značenje.
 Alkemija se od davnine prakticirala u Egiptu, Mezopotamiji, Indiji, na Dalekom Istoku kao i u Europi od antike sve do suvremenog doba, do uspostave današnje kemije.
 Etimologija
 Naziv je došao u Europu u 13. stoljeću prilikom prevođenja arapskog naziva al-kimia (الكيمياء) na latinski. Engleski prevoditelj nije znao prevesti arapski određeni član al, te ga je ostavio u izvorniku. Tako je u europsku kulturu ušao oblik alkemija. Arapski oblik kimia potječe pak od starogrčkog χυμεία hymeia, u značenju 'mješavina', koju je, kao naziv za umijeće pretvorbe metala, prvi upotrijebio Zosim iz Panopolisa (o.350.-o.420.) oko 400. godine. Postoji i mišljenje da izraz hymeia, odnosno kimya proizlazi iz riječi Kem ("crna zemlja"), imena kojim se u antici nazivao Egipat.
 Vještinu pretvorbe metala, Zosim je imenovao prema, navodnom mudracu i proroku Khemesu, začetniku alkemije o kojem se do danas nije mnogo saznalo. Zosim ga navodi kao velikog mudraca i utemeljitelja alkemije.
 Cilj alkemije
 Alkemija se izučavala ujedno kao teorijsko umijeće i kao praktična vještina. Glavni ciljevi alkemijskog izučavanja bili su otkrivanje kamena mudraca, odnosno proces transmutacije metala, što je bilo "Veliko djelo" (Magnum opus) u užem smislu, i univerzalnu medicinu.
 Alkemičari su vjerovali kako postoji način pretvorbe bilo koje vrste metala u zlato, uz pomoć kamena mudraca. Pretvaranjem kamena mudraca u tekućinu, trebao se dobiti eliksir života koji je trebao onome tko ga posjeduje omogućiti dugovječnost.
 Magnum opus
 "Veliko djelo" je glavni dio praktične alkemije, simbolizirano "solarnim stablom", pomoću kojeg se trebao dobiti Kamen crvene boje koji je omogućavao izvođenje transmutacije metala u zlato.
 Povijest
 Stari i helenistički Egipat
 Ovo mistično učenje potječe iz drevnog egipatskog teksta Tabula Smaragdina. Alkemičari su vjerovali da ga je napisao Hermes Trismegistos (Hermes tri puta najveći), što je grčki naziv za egipatskog boga Thotha, boga pisma i mudrosti. Tabula Smaragdina je tekst magijskog karaktera, koji opisuje postupak priprave supstance Kamen mudraca. Ovaj tekst su tijekom mnogo stoljeća alkemičari pokušavali dešifrirati i odgonetnuti njegovu tajnu.
 Protokemija se u početku razvijala u Egiptu, gdje se razvijaju prve kemijske aparature. Zlatno doba aleksandrijske alkemije traje od kraja 3. do početka 5. stoljeća. Najslavniji grčki alkemičar bio je Zosim iz Panopolisa, koji je živio u Aleksandriji. Napisao je velik broj djela od kojih su mnoga sačuvana. Iz tog vremena značajna je Marija Židovka (Marija Aleksandrijska), koja je izmislila vodenu kupelj (kerotakis), koja se još danas zove po njoj, a Kleopatra Koptska, imenjakinja egipatske kraljice, izmislila je destilacijsku aparaturu.
 U helenističkom razdoblju alkemijsko znanje se, zajedno s ostalim znanjem pohranjuje u Aleksandrijskoj biblioteci. Dio tog znanja će biti spašen od uništenja aleksandrijske biblioteke i odnesen na područje bliskog istoka, gdje će ga preuzeti Arapi i dalje razvijati.
 Arapska alkemija
 Za vrijeme dinastije Abasida, u 9. stoljeću, Arapi su osnovali akademiju znanosti u Bagdadu, gdje su antička djela prevođena s grčkog na arapski i tako sačuvana za buduće naraštaje. Među tim djelima bilo je i alkemijskih, a koliko je važan arapski doprinos razvoju alkemije i kemije, svjedoće riječi koje su ušle u univerzalnu uporabu: alkemija, alkohol, eliksir.
 Najznačajniji arapski alkemičari bili su Džābir ibn Hayyān, u Europi poznat kao Geber (o.750.-o.815.) i al-Razi (865. – 925.). Najpoznatije Geberove djelo je Summa perfectionis magisterii.
 Europska alkemija
 Tijekom 12. stoljeća, u Europu su preko Bliskog Istoka i Španjolske, dospjeli arapski filozofski i mistični tekstovi koji su Europljanima nanovo otkrili Aristotelovu filozofiju, ali i djela arapskih učenjaka (Avicena (980. – 1036.) i Averroes).
 Do 15. stoljeća alkemijom su se bavili čarobnjaci, magovi i najučeniji ljudi. U njenoj se osnovi vjerovalo da je moguće načiniti Kamen mudraca, pomoću kojeg bi se obične kovine pretvarale u zlato i spravio eliksir života i vječne mladosti (što nema nikakve veze s današnjim konceptom besmrtnosti i materijalizma). Zahvaljujući alkemijskim istraživanjima, došlo se do mnogih kemijskih otkrića.
 Principi alkemije se mogu sažeti: Iz jednog sve, iz svega jedno, u jednom je sve. Jedan od simbola alkemije je Urobor: zmija koja jede svoj rep.
 Alkemija u Hrvatskoj
 U Hrvatskoj, najpoznatija alkemičarka je bila Barbara Celjska, u narodu poznatija kao Crna kraljica. U svoje vrijeme je bila poznata po svojim alkemičarskim vještinama, pa o njoj piše i sam Paracelsus. Za nju se, između ostaloga, pričalo da u podrumu svoga imanja ima tajni laboratorij u kojem je proizvodila zlato, a za tajnu proizvodnje zlata svoju dušu je prodala vragu.
 Na području današnje Hrvatske alkemijom su se bavili i Pietro Bono, Daniel Istranin kao i splitski patricij Matija Alberti Matulić.
 Izvori
 Literatura
 Grdenić, Drago, Alkemija, Zagreb, 2003.
 Hutin, Serge, Alkemija, Naklada Jesenski i Turk, Zagreb, 2007.
 Vanjske poveznice
 Web site o alkemiji
 Kemija
 Ezoterija
 Metafizički pojmovi


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 15.2.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 45/22
 Appell ippreżentat fl-4 ta’ Diċembru 2013 minn Total Marketing Services, aventi kawża ta’ Total Raffinage Marketing, mis-sentenza mogħtija mill-Qorti Ġenerali (Ir-Raba’ Awla) fit-13 ta’ Settembru 2013 fil-Kawża T-566/08, Total Raffinage Marketing vs Il-Kummissjoni
 (Kawża C-634/13 P)
 2014/C 45/38
 Lingwa tal-kawża: il-Franċiż
 Partijiet
 Appellanti: Total Marketing Services, aventi kawża ta’ Total Raffinage Marketing (rappreżentanti: A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, avukati)
 Parti oħra fil-proċedura: Il-Kummissjoni Ewropea
 Talbiet tal-appellanti
 —
 tannulla s-sentenza appellata sa fejn il-Qorti Ġenerali eskludiet, bi żball, il-waqfien tal-parteċipazzjoni ta’ Total Marketing Services (iktar ’il quddiem “TMS”) fil-ksur wara t-12 ta’ Mejju 2004;
 —
 tannulla s-sentenza appellata sa fejn il-Qorti Ġenerali eskludiet, bi żball, kull differenza fit-trattament mhux iġġustifikata bejn TMS u Repsol dwar it-tul tal-parteċipazzjoni tagħhom fil-ksur;
 —
 tannulla s-sentenza appellata sa fejn il-Qorti Ġenerali eskludiet, bi żball, l-interruzzjoni tal-parteċipazzjoni ta’ TMS fil-ksur bejn is-26 ta’ Mejju 2000 u s-27 ta’ Ġunju 2001;
 —
 tannulla s-sentenza appellata sa fejn il-Qorti Ġenerali ma rrispondietx għall-motiv ibbażat fuq l-assenza ta’ eżami tal-provi tal-aġir kompetittiv ta’ TMS fis-suq;
 —
 tiddeċiedi b’mod definittiv, b’mod konformi mal-Artikolu 61 tal-Istatut tal-Qorti tal-Ġustizzja u, b’hekk, tannulla d-deċiżjoni sa fejn din tikkonċerna lil TMS u, fl-eżerċizzju tal-ġurisdizzjoni sħiħa tagħha, tnaqqas il-multa imposta fuq TMS,
 —
 fil-każ fejn il-Qorti tal-Ġustizzja ma tiddeċidix b’mod definittiv fil-kawża preżenti, tirriżerva l-ispejjeż u tirrinvija l-kawża quddiem il-Qorti Ġenerali għal eżami mill-ġdid, b’mod konformi mas-sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja;
 —
 fl-aħħar nett, b’mod konformi mal-Artikolu [184] tar-Regoli tal-Proċedura, tikkundanna lill-Kummissjoni għall-ispejjeż kemm quddiem il-Qorti Ġenerali kif ukoll quddiem il-Qorti tal-Ġustizzja.
 Aggravji u argumenti prinċipali
 Insostenn tal-appell tagħha, l-appellanti tinvoka erba’ aggravji.
 Fl-ewwel aggravju, l-appellanti ssostni li l-Qorti Ġenerali kisret l-Artikolu 101 TFUE, ir-regoli tal-amministrazzjoni tal-prova, il-prinċipji ta’ preżunzjoni ta’ innoċenza u ta’ ċertezza legali kif ukoll ir-rekwiżit ta’ motivazzjoni meta ddeċidiet li r-rikorrenti pparteċipat fil-ksur bejn it-12 ta’ Mejju 2004 u t-28 ta’ April 2005 minħabba li din ma wrietx li tbiegħdet, b’mod pubbliku, mill-akkordju matul dan il-perijodu.
 Permezz tat-tieni aggravju tagħha, meħud fiż-żewġ partijiet tiegħu, l-appellanti tqis li l-Qorti Ġenerali kisret, minn naħa, il-prinċipju ta’ ugwaljanza fit-trattament u l-obbligu ta’ motivazzjoni tagħha, u min-naħa l-oħra, li hija wettqet żnaturament tal-provi dokumentali dwar l-istediniet riċevuti minn TMS u Repsol, sa fejn il-Qorti Ġenerali eskludiet kull irtirar ta’ TMS mill-akkordju wara l-laqgħa tal-11 u t-12 ta’ Mejju 2004, iżda approvat l-irtirar ta’ Repsol wara l-laqgħa tat-3 u l-4 ta’ Awwissu 2004.
 Permezz tat-tielet aggravju tagħha, meħud fiż-żewġ partijiet tiegħu, l-appellanti ssostni li l-Qorti Ġenerali kisret l-Artikolu 101 TFUE, ir-regoli tal-amministrazzjoni tal-prova, il-prinċipji ta’ preżunzjoni ta’ innoċenza u ta’ ċertezza legali kif ukoll ir-rekwiżit ta’ motivazzjoni meta ddeċidiet li TMS wa waqqfitx il-parteċipazzjoni tagħha fil-ksur bejn is-26 ta’ Mejju 2000 u s-26 ta’ Ġunju 2001 peress li din ma kinitx uriet it-tbegħid tagħha, b’mod pubbliku, mill-akkordju matul dan il-perijodu.
 Fl-aħħar nett, permezz tar-raba’ aggravju tagħha, l-appellanti tilmenta li l-Qorti Ġenerali kisret il-prinċipji ta’ protezzjoni ġudizzjarja effettiva, ta’ individwalità tal-pieni u sanzjonijiet, kif ukoll ir-rekwiżit ta’ motivazzjoni, sa fejn il-Qorti Ġenerali warrbet, mingħajr ma eżaminatu, il-motiv ibbażat fuq l-assenza ta’ teħid inkunsiderazzjoni tal-provi tal-aġir kompetittiv ta’ TMS.


type: contracts

text:
 28.7.2011
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 196/39
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 57/2011
 της 20ής Μαΐου 2011
 για την τροποποίηση του παραρτήματος XX (περιβάλλον) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, όπως τροποποιήθηκε με το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής «η συμφωνία», και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Το παράρτημα ΧΧ της συμφωνίας τροποποιήθηκε με την απόφαση αριθ. 43/2011 της μεικτής επιτροπής του ΕΟΧ της 1ης Απριλίου 2011 (1).
 (2)
 Η απόφαση 2005/646/ΕΚ της Επιτροπής, της 17ης Αυγούστου 2005, για την κατάρτιση πίνακα καταγραφής των τόπων που θα σχηματίσουν το δίκτυο διαβαθμονόμησης σύμφωνα με την οδηγία 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (2) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (3)
 Η οδηγία 2008/105/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2008, σχετικά με πρότυπα ποιότητας περιβάλλοντος στον τομέα της πολιτικής των υδάτων καθώς και σχετικά με την τροποποίηση και τη συνακόλουθη κατάργηση των οδηγιών του Συμβουλίου 82/176/ΕΟΚ, 83/513/ΕΟΚ, 84/156/ΕΟΚ, 84/491/ΕΟΚ και 86/280/ΕΟΚ και την τροποποίηση της οδηγίας 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (3) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (4)
 Η οδηγία 2009/90/ΕΚ της Επιτροπής, της 31ης Ιουλίου 2009, για τη θέσπιση τεχνικών προδιαγραφών για τη χημική ανάλυση και παρακολούθηση της κατάστασης των υδάτων, σύμφωνα με την οδηγία 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (4) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.
 (5)
 Η οδηγία 2008/105/ΕΚ καταργεί, με ισχύ από τις 22 Δεκεμβρίου 2012, τις οδηγίες 82/176/ΕΟΚ (5), 83/513/ΕΟΚ (6), 84/156/ΕΟΚ (7), 84/491/ΕΟΚ (8) και 86/280/ΕΟΚ (9), που έχουν ενσωματωθεί στη συμφωνία και οι οποίες πρέπει, συνεπώς, να διαγραφούν από τη συμφωνία με ισχύ από τις 22 Δεκεμβρίου 2012,
 ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:
 Άρθρο 1
 Το παράρτημα XX της συμφωνίας τροποποιείται ως εξής:
 1.
 Στο σημείο 8 (οδηγία 82/176/ΕΟΚ του Συμβουλίου), στο σημείο 9 (οδηγία 83/513/ΕΟΚ του Συμβουλίου), στο σημείο 10 (οδηγία 84/156/ΕΟΚ του Συμβουλίου) και στο σημείο 11 (οδηγία 84/491/ΕΟΚ του Συμβουλίου) προστίθενται οι ακόλουθες περιπτώσεις:
 «, όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32008 L 0105: οδηγία 2008/105/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 16ης Δεκεμβρίου 2008 (ΕΕ L 348 της 24.12.2008, σ. 84).»
 2.
 Στο σημείο 12 (οδηγία 86/280/ΕΟΚ του Συμβουλίου) και στο σημείο 13γα (οδηγία 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου) προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32008 L 0105: οδηγία 2008/105/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2008 (ΕΕ L 348 της 24.12.2008, σ. 84).»
 3.
 Μετά το σημείο 13γαβ (απόφαση 2008/915/ΕΚ της Επιτροπής), παρεμβάλλονται τα ακόλουθα σημεία:
 «13γαγ.
 32005 D 0646: απόφαση 2005/646/ΕΚ της Επιτροπής, της 17ης Αυγούστου 2005, για την κατάρτιση πίνακα καταγραφής των τόπων που θα σχηματίσουν το δίκτυο διαβαθμονόμησης σύμφωνα με την οδηγία 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (ΕΕ L 243 της 19.9.2005, σ. 1).
 13γαδ.
 32008 L 0105: οδηγία 2008/105/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2008, σχετικά με πρότυπα ποιότητας περιβάλλοντος στον τομέα της πολιτικής των υδάτων καθώς και σχετικά με την τροποποίηση και τη συνακόλουθη κατάργηση των οδηγιών του Συμβουλίου 82/176/ΕΟΚ, 83/513/ΕΟΚ, 84/156/ΕΟΚ, 84/491/ΕΟΚ και 86/280/ΕΟΚ και την τροποποίηση της οδηγίας 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (ΕΕ L 348 της 24.12.2008, σ. 84).
 13γαε.
 32009 L 0090: οδηγία 2009/90/ΕΚ της Επιτροπής, της 31ης Ιουλίου 2009, για τη θέσπιση τεχνικών προδιαγραφών για τη χημική ανάλυση και παρακολούθηση της κατάστασης των υδάτων, σύμφωνα με την οδηγία 2000/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (ΕΕ L 201 της 1.8.2009, σ. 36).»
 4.
 Το κείμενο του σημείου 8 (οδηγία 82/176/ΕΟΚ του Συμβουλίου), του σημείου 9 (οδηγία 83/513/ΕΟΚ του Συμβουλίου), του σημείου 10 (οδηγία 84/156/ΕΟΚ του Συμβουλίου), του σημείου 11 (οδηγία 84/491/ΕΟΚ του Συμβουλίου) και του σημείου 12 (οδηγία 86/280/ΕΟΚ του Συμβουλίου) διαγράφεται με ισχύ από τις 22 Δεκεμβρίου 2012.
 Άρθρο 2
 Τα κείμενα της απόφασης 2005/646/ΕΚ και των οδηγιών 2008/105/ΕΚ και 2009/90/ΕΚ στην ισλανδική και τη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 21 Μαΐου 2011, με την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί προς τη μεικτή επιτροπή του ΕΟΧ όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας (10).
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα για τον ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 20 Μαΐου 2011.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Ο εκτελών καθήκοντα Προέδρου
 Gianluca GRIPPA
 (1) ΕΕ L 171 της 30.6.2011, σ. 44.
 (2) ΕΕ L 243 της 19.9.2005, σ. 1.
 (3) ΕΕ L 348 της 24.12.2008, σ. 84.
 (4) ΕΕ L 201 της 1.8.2009, σ. 36.
 (5) ΕΕ L 81 της 27.3.1982, σ. 29.
 (6) ΕΕ L 291 της 24.10.1983, σ. 1.
 (7) ΕΕ L 74 της 17.3.1984, σ. 49.
 (8) ΕΕ L 274 της 17.10.1984, σ. 11.
 (9) ΕΕ L 181 της 4.7.1986, σ. 16.
 (10) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


text:
10 . 8 . 96 ITT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee N. C 233/ 17
 Ricorso della CIPEKE, Comércio e Industria de Papel, Lda La ricorrente sostiene che la motivazione di detta decisione è
 contro la Commissione delle Comunità europee, presentato contraddittoria, equivoca e incoerente, incompleta e
 il 29 maggio 1996 carente .
 ( Causa T-84/96 )
 D'altro canto la motivazione non è chiara, né esplicita, né
 ( 96/C 233/29 ) pertinente, il che equivale a carenza di motivazione .
 Inoltre con l'atto impugnato non si sono osservate formalità
 (Lingua processuale: il portoghese) sostanziali ( art. 190 del Trattato CE), il che comporta le sue
 nullità .
 Il 29 maggio 1996 , la CIPEKE, Comércio e Industria de
 Papel , Lda avente sede in Lisbona , Av. Sidónio Pais, 22/5 ,
 con l'avv. Miguel Ferrâo Castelo Branco, del foro di
 Lisbona, con domicilio eletto in Lussemburgo nello studio
 legale François Brouxel , 6 rue Zithe , L-2763 , ha presentato Ricorso di Francis Alan Clarke contro Centro europeo per
 al Tribunale di primo grado delle Comunità europee un lo sviluppo della formazione professionale, presentato il
 ricorso contro la Commissione delle Comunità europee. 31 maggio 1 996
 ( Causa T-85/96 )
 La ricorrente chiede che il Tribunale voglia : ( 96/C 233/30 )
 (Lingua processuale: il tedesco)
 — annullare la decisione della Commissione C(95)543 del
 12 dicembre 1995 , con tutte le conseguenze legali che
 detto annullamento comporta . Il 31 maggio 1996, Francis Alan Clarke, residente ad
 Eischen ( Lussemburgo ), con l'avv. Frank Montag, dei fori di
 Colonia e Bruxelles, con domicilio eletto presso Francis
 Motivi e principali argomenti Alan Clarke, 30 rue de la Gare, Eischen, Lussemburgo, ha
 proposto al Tribunale di primo grado delle Comunità
 europee un ricorso contro il Centro europeo per lo sviluppo
 Il servizio affari del Fondo sociale europeo ( DAFSE ) ha della formazione professionale .
 presentato domanda alla Commissione delle Comunità
 europee per un contributo del Fondo sociale europeo ( FSE ) Il ricorrente conclude che il Tribunale voglia :
 ( pratica FSE 871012P 1 ). La domanda di contributo è stata
 presentata per conto della PARTEX e di altre dieci imprese, — annullare la decisione del direttore del CEDEFOP
 tra le quali vi è la ricorrente . La ricorrente, come destinataria 5 aprile 1996 , formulata nella decisione 22 aprile 1996 e
 del contributo e nell'ambito dello stesso , ha organizzato due nella decisione 21 maggio 1 996 ;
 corsi remunerati di formazione professionale nel settore
 delle arti grafiche ; progetti e bilanci relativi sono stati — condannare il CEDEFOP alle spese.
 approvati dal FSE . Al termine dei corsi, la ricorrente ha
 tempestivamente presentato la sua « Relazione d'apprezza
 mento quantitativo e qualitativo » e ha sollecitato il versa Motivi e principali argomenti
 mento del saldo che ritiene le spetti . Esaminate le domande
 di versamento del saldo, la Commissione informava lo Stato Il ricorrente espone quanto segue: egli è dal 1977 alle
 portoghese che era ridotto l'importo del contributo del FSE dipendenze del CEDEFOP, la cui sede è stata trasferita il
 relativo alla pratica 871012P 1 . La ricorrente , come 1° settembre 1995 da Berlino a Salonicco . Nel luglio 1995 ,
 destinataria del contributo di detta pratica, ha proposto l'Ufficio statistico delle Comunità europee ( Eurostat) ha
 concluso un accordo col convenuto nel senso che il
 ricorso per annullamento ( C-189/90 ) e con sentenza 4 giu
 gno 1992 la Corte ha annullato la decisione della Commis ricorrente avrebbe dovuto temporaneamente essere impie
 sione . gato a Lussemburgo sino alla sua assunzione, il più
 rapidamente possibile, da parte di Eurostat. Poiché fino al
 momento del trasferimento del CEDEFOP, il 1° settembre
 In seguito, sempre nel corso della pratica inerente il 1995 , non si erano ancora realizzati i presupposti per
 pagamento del saldo, la Commissione ha adottato la l'utilizzazione della mobilità interistituzionale , il ricorrente è
 decisione C(95)543 del 12 dicembre 1995 , in virtù della stato messo fino a nuovo ordine a disposizione di Eurostat in
 quale la ricorrente doveva rimborsare al FSE 4 267 218 Lussemburgo, con decisione del direttore 31 luglio 1995 .
 escudos . La Commissione ha adottato la decisione impu Solo nel febbraio 1996 la Commissione ha reso possibile il
 gnata ritenendo che una parte del contributo FSE non è stata ricorso alla mobilità per i dipendenti del CEDEFOP . La
 impiegata alle condizioni stabilite dalla decisione di appro domanda del ricorrente intesa a prolungare la sua perma
 vazione, e quindi non sono state riconosciute spese per nenza presso Eurostat fino alla sua assunzione, avviata nel
 l'importo di 19 725 390 escudos effettuate dalla ricorrente frattempo, da parte di Eurostat è stata implicitamente
 nei corsi di formazione, come esposto nelle conclusioni della respinta dal direttore del CEDEFOP con la decisione
 lettera n . 6045 del 24 marzo 1994 indirizzata allo Stato impugnata 5 aprile 1996 . Con siffatta decisione, notificata
 portoghese , sulle quali si fonda la decisione ora impu al ricorrente 1' 1 1 aprile 1996 , questo è stato invitato a
 gnata . riprendere servizio a Salonicco il 2 maggio 1996 .
 ---pagebreak--- N. C 233/ 18 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10 . 8 . 96
 Sulla base di una lettera di Eurostat, il direttore ha deciso il Le ricorrenti chiedono che il Tribunale voglia :
 22 aprile 1996 di prolungare l'impiego del ricorrente presso
 Eurostat sino al 31 maggio 1996 . Alla domanda del — annullare la decisione della Commissione 13 marzo
 ricorrente 8 maggio 1 996 di decidere tale prolungamento 1 996 , K(96 ) 841 fin . relativa ad una facilitazione fiscale
 sino al 30 settembre 1996 , veniva opposto un diniego dal speciale per i velivoli a norma del paragrafo 82 f del
 direttore con lettera del capo dell'amministrazione del regolamento tedesco d'attuazione in materia d'imposta
 CEDEFOP 21 maggio 1996 . sul reddito, nei punti in cui detta decisione riguarda la
 proroga di validità della norma dal 1 " gennaio 1995 al
 Secondo il ricorrente, le decisioni impugnate sono illegittime 3Ì dicembre 1999;
 per i seguenti motivi :
 — condannare la Commissione alle spese processuali .
 In dettaglio :
 — le decisioni violano forme sostanziali . La loro motiva Motivi e principali argomenti
 zione è insufficiente ;
 I motivi e principali argomenti sono identici a quelli della
 — le decisioni impugnate sono illegittime anche sotto il causa T-25/96 ( Arbeitsgemeinschaft deutscher Luftfahrt
 profilo di diritto materiale , in quanto violano principi Unternehmen e Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH contro
 generali del diritto della funzione pubblica comunitaria . Commissione ).
 Il ricorrente fa valere in particolare la violazione :
 — degli accordi conclusi e delle garanzie accettate dal
 CEDEFOP nei confronti del ricorrente e quindi un
 attentato ai suoi diritti soggettivi ,
 — del principio dell'autolimitazione dell'amministra Ricorso della signora Gisèle Lienard contro la Commissione
 zione e del legittimo affidamento, poiché le decisioni delle Comunità europee, proposto il 7 giugno 1996
 contraddicono le direttive poste dal CEDEFOP circa
 il suo futuro comportamento , e ( Causa T-88/96 )
 ( 96/C 233/32 )
 — del principio generale del dovere di sollecitudine da
 parte del superiore nei confronti dei propri subordi
 nati , giacché le decisioni non prendono in conside (Lingua processuale: il francese)
 razione i legittimi interessi del ricorrente,
 Il 7 giugno 1996 , la signora Gisèle Lienard, domiciliata in
 — del principio della parità di trattamento, dato che il
 Woluwé-Saint-Etienne ( Belgio ), con gli avv.ti Jean-Noël
 ricorrente , diversamente da coloro che sono rimasti a
 Louis, Thierry Demaseure e Ariane Tornei , del foro di
 Berlino, non mantiene la presa in conto degli anni di Bruxelles, con domicilio eletto in Lussemburgo presso la
 servizio già maturati .
 Fiduciaire Myson sari , 1 , rue Glesener, ha presentato al
 Per gli stessi motivi è illegittima la decisione di trasferire la Tribunale di primo grado delle Comunità un ricorso contro
 sede di servizio del ricorrente presso il CEDEFOP a la Commissione delle Comunità europee .
 Salonicco con decorrenza 3 giugno 1996 .
 La ricorrente conclude che il Tribunale voglia :
 — annullare la decisione 30 ottobre 1995 con la quale la
 Commissione sopprime alla ricorrente il beneficio della
 Ricorso della Arbeitsgemeinschaft deutscher Luftfahrt detrazione di imposta supplementare per figlio a carico a
 Unternehmen ( Associazione compagnie aeree tedesche ) e partire dal 1° novembre 1995 ;
 della Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH contro Commis
 — condannare la convenuta alle spese .
 sione delle Comunità europee, proposto il 31 maggio
 1996
 ( Causa T-86/96 )
 Motivi e principali argomenti
 ( 96/C 233/31 ) La ricorrente, coniuge divorziato di un dipendente della
 Commissione, impugna la decisione con la quale la detta
 (Lingua processuale: il tedesco) istituzione concede all'ex marito il beneficio della detrazione
 d'imposta supplementare previsto dall'art. 3 , n. 4 , secondo
 Il 31 maggio 1996 la Arbeitsgemeinschaft deutscher Luf comma, del regolamento del Consiglio 29 febbraio 1968 ,
 tfahrt-Unternehmen, con sede in Bonn e la Hapag-Lloyd n . 260 , relativo alle condizioni e alla procedura di applica
 Fluggesellschaft mbH, con sede in Langenhagen ( Repub zione dell'imposta a profitto delle Comunità europee .
 blica federale di Germania ) hanno proposto al Tribunale di
 primo grado delle Comunità europee un ricorso contro la Ricorda a questo proposito che gli ex coniugi , in data
 Commissione delle Comunità europee . Le ricorrenti sono 21 novembre 1994 , hanno firmato degli accordi preliminari
 rappresentate dagli avv.ti Dr. Gerrit Schohe e Dr . Philipp al divorzio consensuale , in base ai quali la custodia dei due
 von Dietze, del foro di Amburgo, con domicilio eletto in figli della coppia come pure la cura della loro persona e
 Lussemburgo presso lo studio legale Marc Baden, 34 b, Rue l'amministrazione dei loro beni viene affidata alla ricor
 Philippe II . rente . In esecuzione di tali accordi , l'istituzione convenuta ,


text:
 12.10.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 263/8
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 299/2015
 z 11. decembra 2015,
 ktorým sa mení príloha I (Veterinárne a fytosanitárne záležitosti) a príloha II (Technické predpisy, normy, skúšky a certifikácia) k Dohode o EHP [2017/1810]
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1101 z 8. júla 2015, ktorým sa menia prílohy II a III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokiaľ ide o maximálne hladiny rezíduí difenokonazolu, fluopikolidu, fluopyramu, izopyrazámu a pendimetalínu v určitých produktoch alebo na nich (1), sa má začleniť do Dohody o EHP.
 (2)
 Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1200 z 22. júla 2015, ktorým sa menia prílohy II a III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokiaľ ide o maximálne hladiny rezíduí amidosulfurónu, fenhexamidu, krezoxím-metylu, tiaklopridu a trifloxystrobínu v určitých produktoch alebo na nich (2), sa má začleniť do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutie sa týka právnych predpisov o krmivách a potravinách. Právne predpisy o krmivách a potravinách sa na Lichtenštajnsko neuplatňujú, pokiaľ sa naň vzťahuje Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o obchode s poľnohospodárskymi výrobkami, ako je uvedené v sektorových úpravách v prílohe I a v úvode kapitoly XII prílohy II k Dohode o EHP. Toto rozhodnutie sa preto neuplatňuje na Lichtenštajnsko.
 (4)
 Prílohy I a II k Dohode o EHP by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 V kapitole II bode 40 [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005] prílohy I k Dohode o EHP sa dopĺňajú tieto zarážky:
 „—
 32015 R 1101: nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1101 z 8. júla 2015 (Ú. v. EÚ L 181, 9.7.2015, s. 27),
 —
 32015 R 1200: nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1200 z 22. júla 2015 (Ú. v. EÚ L 195, 23.7.2015, s. 1).“
 Článok 2
 V kapitole XII bode 54zzy [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005] prílohy II k Dohode o EHP sa dopĺňajú tieto zarážky:
 „—
 32015 R 1101: nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1101 z 8. júla 2015 (Ú. v. EÚ L 181, 9.7.2015, s. 27),
 —
 32015 R 1200: nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1200 z 22. júla 2015 (Ú. v. EÚ L 195, 23.7.2015, s. 1).“
 Článok 3
 Znenie nariadení (EÚ) 2015/1101 a (EÚ) 2015/1200 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 4
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 12. decembra 2015 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článok 5
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 11. decembra 2015
 Za Spoločný výbor EHP
 predsedníčka
 Oda SLETNES
 (1) Ú. v. EÚ L 181, 9.7.2015, s. 27.
 (2) Ú. v. EÚ L 195, 23.7.2015, s. 1.
 (*1) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


type: other

text:
U-I-207/10, Up-1143/10
 ECLI:SI:USRS:2011:U.I.207.10
 Ustavna pritožba zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. EPVDp 16/2010 z dne 21. 1. 2010 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Novem mestu št. EPVD-100/2009-Z z dne 15. 12. 2009
 Zakon o prekrških (Uradni list RS, št. 70/06 – uradno prečiščeno besedilo in 115/06) (ZP), 22. čl.
 Ustavna pritožba zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. EPVDp 16/2010 z dne 21. 1. 2010 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Novem mestu št. EPVD-100/2009-Z z dne 15. 12. 2009 se zavrže. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 22. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 70/06 – uradno prečiščeno besedilo in 115/06) se zavrže.
 Ustavno sodišče zavrže prepozno vloženo ustavno pritožbo. Pobudnik nima pravnega interesa, če ne izkaže, da izpodbijana odločba neposredno posega v njegov pravni položaj.
 U-I-207-10, Up-1143-10.pdf
 U-I-207/10-4-4
 Up-1143/10-5
 Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe Julijana Češarka, Novo mesto, na seji 13. januarja 2011
 1. Ustavna pritožba zoper sklep Višjega sodišča v Ljubljani št. EPVDp 16/2010 z dne 21. 1. 2010 v zvezi s sklepom Okrajnega sodišča v Novem mestu št. EPVD-100/2009-Z z dne 15. 12. 2009 se zavrže.
 2. Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti 22. člena Zakona o prekrških (Uradni list RS, št. 70/06 – uradno prečiščeno besedilo in 115/06) se zavrže.
 1. Pritožnik izpodbija posamična akta, s katerima mu je bilo pravnomočno izrečeno prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Zatrjuje, da se ni imel možnosti izjaviti o vseh dejstvih in okoliščinah, pomembnih za odločitev, ker naj bi sodišče odločalo zgolj na podlagi obvestila Ministrstva za pravosodje o evidenci kazenskih točk. Nadalje navaja, da je bila kršena njegova pravica do pritožbe iz 25. člena Ustave, ker naj bi Višje sodišče njegovo pritožbo obravnavalo zgolj pavšalno. Ker naj mu ne bi bila zagotovljena nobena pravica stranke v postopku, naj bi mu bila s tem kršena pravica do enakosti pred zakonom iz 14. člena Ustave. Pritožnik navaja, da vlaga ustavno pritožbo zoper posamične akte, izdane v zadevah prekrškov, ker gre za posebej utemeljen primer oziroma za vprašanje, ki presega pomen konkretne zadeve.
 3. Pobudnik izpodbija tudi v izreku tega sklepa navedeni člen Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1). Navaja, da je izpodbijani člen v neskladju z Ustavo in zakonom, ker uvaja drugačni zastaralni rok za zastaranje prekrška, kot je sicer določen z ZP-1. Prav tako zatrjuje, da vezanost začetka teka roka za zastaranje na pravnomočnost odločbe prekrškovnega organa pomeni neenakopravno obravnavo posameznih storilcev prekrškov in da je takšna vezanost za posameznika skrajno krivična, zlasti zato, ker gre za posledice, ki lahko vodijo v prenehanje veljavnosti vozniškega dovoljenja. Pravni interes utemeljuje z navedbo, da izpodbijani sklep temelji na določbi zakona, ki je v nasprotju z ustavo, in da sklep, ki ga izpodbija z ustavno pritožbo, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
 4. Pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti lahko da, kdor izkaže svoj pravni interes (prvi odstavek 24. člena Zakona o Ustavnem sodišču, Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo – v nadaljevanju ZUstS). Po drugem odstavku navedenega člena je pravni interes podan, če predpis ali splošni akt, izdan za izvrševanje javnih pooblastil, katerega oceno pobudnik predlaga, neposredno posega v njegove pravice, pravne interese oziroma v njegov pravni položaj.
 5. Pravni interes pobudnika za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanega predpisa je temeljil na vloženi ustavni pritožbi, ki jo je Ustavno sodišče iz razloga, navedenega v 2. točki obrazložitve tega sklepa, zavrglo. Glede na to morebitna razveljavitev izpodbijanega predpisa v zadevi pobudnika v nobenem primeru ne bi mogla več učinkovati. To pomeni, da pobudnik ne izkazuje pravnega interesa. Zato je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo (2. točka izreka).
 6. Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi četrte alineje prvega odstavka 55.b člena in tretjega odstavka 25. člena ZUstS ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07 in 54/10) v sestavi: predsednik dr. Ernest Petrič ter sodnice in sodniki dr. Mitja Deisinger, dr. Etelka Korpič – Horvat, mag. Miroslav Mozetič, Jasna Pogačar, mag. Jadranka Sovdat, Jože Tratnik in Jan Zobec. Sklep je sprejelo soglasno.
 Julijan Češarek, Novo mesto
 US29327


text:
 21.10.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 277/44
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 91/2010,
 annettu 2 päivänä heinäkuuta 2010,
 ETA-sopimuksen liitteen XIV (Kilpailu) muuttamisesta
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite XIV muutettiin 11 päivänä kesäkuuta 2010 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 77/2010 (1).
 (2)
 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla 27 päivänä toukokuuta 2010 annettu komission asetus (EU) N:o 461/2010 (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Komission asetuksen (EY) N:o 1400/2002 (3), joka on otettu osaksi sopimusta, voimassaolo päättyi 31 päivänä toukokuuta 2010, joten se olisi poistettava sopimuksesta,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Korvataan sopimuksen liitteessä XIV oleva 4 b kohta (komission asetus (EY) N:o 1400/2002) seuraavasti:
 ”32010 R 0461: komission asetus (EU) N:o 461/2010, annettu 27 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (EUVL L 129, 28.5.2010, s. 52).
 Tätä sopimusta sovellettaessa asetusta koskevat seuraavat mukautukset:
 Lisätään 6 artiklan loppuun seuraava:
 ’Valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen määräysten mukaisesti EFTAn valvontaviranomainen voi antaa suosituksen siitä, että samankaltaisten vertikaalisten rajoitusten rinnakkaisten verkostojen kattaessa yli 50 prosenttia merkityksellisistä markkinoista EFTA-valtioissa tätä asetusta ei sovelleta vertikaalisiin sopimuksiin, jotka sisältävät erityisiä kyseisiin markkinoihin liittyviä rajoituksia.
 Ensimmäisen kohdan mukainen suositus osoitetaan kyseiset merkitykselliset markkinat muodostavalle EFTA-valtiolle tai muodostaville EFTA-valtioille. Komissiolle ilmoitetaan tällaisen suosituksen antamisesta.
 Kolmen kuukauden kuluessa ensimmäisen kohdan mukaisen suosituksen antamisesta kaikki suosituksen saaneet EFTA-valtiot ilmoittavat EFTAn valvontaviranomaiselle, hyväksyvätkö ne suosituksen. Jos EFTA-valtio ei vastaa kolmen kuukauden määräajassa, sen katsotaan hyväksyneen suosituksen.
 Jos suosituksen saanut EFTA-valtio joko hyväksyy suosituksen tai ei vastaa määräajassa, sillä on sopimuksesta johtuva oikeudellinen velvoite panna suositus täytäntöön kolmen kuukauden kuluessa sen antamisesta.
 Jos suosituksen saanut EFTA-valtio ilmoittaa kolmen kuukauden määräajassa EFTAn valvontaviranomaiselle, ettei se hyväksy suositusta, EFTAn valvontaviranomainen ilmoittaa tästä komissiolle. Jos komissio on eri mieltä kyseisen EFTA-valtion kanssa, asiassa sovelletaan sopimuksen 92 artiklan 2 kohtaa.
 EFTAn valvontaviranomainen ja komissio vaihtavat tietoja ja kuulevat toisiaan tätä määräystä sovellettaessa.
 Samankaltaisten vertikaalisten rajoitusten rinnakkaisten verkostojen kattaessa yli 50 prosenttia merkityksellisistä markkinoista ETA-sopimuksen soveltamisalueella molemmat valvontaviranomaiset voivat aloittaa yhteistyön tavoitteenaan erillisten toimenpiteiden toteuttaminen. Jos molemmat valvontaviranomaiset ovat samaa mieltä merkityksellisistä markkinoista ja tämän määräyksen mukaisen toimenpiteen toteuttamisesta, komissio antaa EU:n jäsenvaltioille osoitetun asetuksen ja EFTAn valvontaviranomainen sisällöltään vastaavan suosituksen kyseiset merkitykselliset markkinat muodostavalle EFTA-valtiolle tai muodostaville EFTA-valtioille.’”
 2 artikla
 Päätöksen (EU) N:o 461/2010 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 3 päivänä heinäkuuta 2010, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (4). Sitä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2010.
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 2 päivänä heinäkuuta 2010.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) EUVL L 244, 16.9.2010, s. 35.
 (2) EUVL L 129, 28.5.2010, s. 52.
 (3) EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30.
 (4) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


text:
 26.10.2012
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 1
 PRÓTACAL (Uimh. 33)
 MAIDIR LE hAIRTEAGAL 157 DEN CHONRADH AR FHEIDHMIÚ AN AONTAIS EORPAIGH
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh:
 Chun críocha chur chun feidhme Airteagal 157 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, ní mheasfar mar phá sochair de bhun córas gairmiúil slándála sóisialta más féidir agus a mhéad is féidir iad a chur i leith tréimhsí fostaíochta roimh an 17 Bealtaine 1990, amach ó chás oibrithe nó a gcleithiúnaithe a bheidh tar éis caingean nó éileamh is comhionann léi a thionscnamh roimh an dáta sin de réir an dlí náisiúnta is infheidhme.


text:
 14.3.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 98/57
 Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Česká republika v. Komise
 (Věc T-32/16)
 (2016/C 098/73)
 Jednací jazyk: čeština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, zmocněnci)
 Žalovaná: Evropská komise
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž vylučuje výdaje v celkové výši 584 299,25 eura vynaložené Českou republikou, a
 —
 uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
 1.
 První žalobní důvod vychází z porušení čl. 52 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky.
 —
 Komise rozhodla o vyloučení výdajů z financování Unií, přestože nedošlo k porušení unijního ani vnitrostátního práva. Komise se totiž mylně domnívala, že uplatňování nižšího maximálního věku nabyvatele v případě podpory předčasného odchodu do důchodu vyžaduje změnu programu pro rozvoj venkova ve smyslu článku 19 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova.
 2.
 Pokud by Tribunál nevyhověl prvnímu žalobnímu důvodu, předkládá žalobkyně druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013.
 —
 I kdyby uplatňování nižšího maximálního věku nabyvatele v případě podpory předčasného odchodu do důchodu beze změny programu pro rozvoj venkova představovalo porušení nařízení č. 1698/2005 (quod non), Komise nesprávně posoudila závažnost tohoto porušení a finanční újmu Unii. Závažnost tohoto případného porušení je totiž minimální a nedošlo k žádné finanční újmě Unii.


text:
Localização é uma tarefa multifunção, que tem por objetivo traduzir os conteúdos de texto de um software ou de um site, adaptando a tradução para a cultura do país ao qual se destina, considerando costumes, religião, sistemas de pesos e medidas, moeda, padronização de data e hora, legislação e outras variáveis que possam afetar o produto.
 Localização é o termo usado em geografia e áreas afins para designar a localização de uma determinada área coordenadamente em um espaço físico.
 Por exemplo, sobre a Terra usam-se mapas e coordenadas geográficas ou coordenadas cartográficas para determinar a localização absoluta de ruas, prédios, bairros, cidades, etc. As primeiras permitem determinar a localização de determinado ponto no globo terrestre em relação à linha do equador ou ao meridiano de Greenwich, e as últimas permitem localizar os pontos num plano designado plano cartográfico, após a escolha de uma projecção cartográfica.
 Também é possível fazer referenciação indireta, como, por exemplo, através do código postal ou CEP (Código de Endereçamento Postal - uma forma estabelecida para se determinar a localização dos logradouros (ruas e avenidas), que são numerados em ordem crescente, para facilitar a localização dos endereços.
 Ver também
 Teoria da localização
 Georreferenciamento
 Lugar
 Cartografia


text:
Vulkanoloogia on geoloogia haru, mis uurib vulkaane ja vulkanismi.
 Suur osa vulkanoloogia ajaloost on ühtlasi ka petroloogia ajalugu, kuid on ka erinevusi. Kuni 20. sajandi 1970. aastateni oli vulkanoloogia peamiselt kirjeldav teadus, tegeldes peamiselt vulkaaniliste pinnavormide geomorfoloogia, vulkaaniliste piirkondade geograafia ja vulkaanipursete kronoloogiaga. Tänaseks on tänu laamtektoonika teooria väljatöötamisele saanud vulkanoloogiast interdistsiplinaarne teadusharu, mis otsib vastuseid ka fundamentaalsema iseloomuga küsimustele. Vulkanoloogid otsivad vastuseid küsimustele, kuidas ja millest tekkis magma, kuidas ta liigub maakoores, kuidas on vulkanism seotud geotektoonikaga jne. Vulkanoloogia on tugevalt seotud petroloogiaga.
 Vulkanoloogial on ka rakenduslik pool, sest vulkaanid võivad olla väga ohtlikud. Seetõttu üritavad vulkanoloogid ennustada vulkaanipursete toimumise aega ja tugevust. Vulkanoloogi amet on ohtlik, sest tihti tuleb viibida tegutsevatel vulkaanidel, mis on paljudele neist lõppenud saatuslikult.
 Vaata ka
 Vulkanoloogiaobservatoorium
 Viited
 Vulkanoloogia


text:
Syftet med säkerhetsåtgärder är att skydda rättigheter. I praktiken kan en fordringsägare använda dessa åtgärder för att skydda sig mot risken att gäldenären inte betalar sin skuld.
 Om rena säkerhetsåtgärder inte räcker till, kan domstolen besluta om interimistiska åtgärder. Sådana åtgärder har liknande verkningar som ett förväntat beslut i förhandlingarna om sakfrågan. I den slutliga domen bekräftas eller hävs sedan dessa interimistiska åtgärder.
 Domstolen kan besluta om interimistiska åtgärder eller säkerhetsåtgärder med avseende på gäldenärens tillgångar. För betalningskrav gäller att gäldenären ansvarar för skulden med all sin lösa (kontanter, möbler, smycken, aktier) och all sin fasta egendom (mark, byggnader, bostad). Fordringsägaren kan även ställa krav på gäldenärens rättigheter (banktillgodohavanden, lön).
 1.1. Säkerhetsåtgärder
 A. Beslagtagande
 En fordringsägare kan i brådskande fall ansöka om att domstolen beslutar om att de av gäldenärens tillgångar som kan tas i förvar beslagtas (artikel 1413 i den belgiska processlagen). Gäldenären kan inte längre fritt förfoga över tillgångar som har tagits i beslag på detta sätt. Han eller hon kan alltså inte längre sälja, skänka bort eller belåna dessa tillgångar. Att gäldenären inte längre fritt kan förfoga över tillgångarna har enbart relativ betydelse; det är en situation som endast berör fordringsägarens krav. Gäldenären förblir ägare till egendomen och har rätt att nyttja den.
 B. Kvarstad
 Kvarstad innebär att den omtvistade egendomen tas i förvar fram till den slutliga domen (artikel 1955 ff i civillagen). Kvarstad kan avtalas mellan parterna (kvarstad enligt överenskommelse) eller fastställas av domstol (rättslig kvarstad). I motsats till när egendom tas i beslag enligt ovan, kan även fast egendom beläggas med kvarstad (artikel 1959 i civillagen).
 C. Inventarieförteckning
 Syftet med att upprätta en inventarieförteckning eller bouppteckning är att fastställa omfattningen av ett arv, de gemensamma tillgångarna i ett äktenskap eller ett oskiftat dödsbo (artikel 1175 i processlagen) på begäran av borgenärer, makar eller arvingar. Personer som kräver en bouppteckning har rätt att välja en notarie som ska upprätta den officiella förteckningen över tillgångarna. Om parterna inte kan komma överens är det fredsdomaren som utser notarien (artikel 1178 i processlagen). Om en tvist uppstår är det fredsdomaren som har behörighet att avgöra tvisten.
 D. Försegling
 Tillgångar som har tagits i förvar under försegling kan i praktiken inte nyttjas. Om de intressen som ska skyddas är särskilt viktiga, kan borgenärer, makar eller arvingar kräva att tillgångar som ingår i makars giftorättsgods, i ett arv eller i ett oskiftat dödsbo (artikel 1148 i processlagen) tas i förvar under försegling. Det är fredsdomaren som beslutar om försegling. På anmodan av den som har anbringat förseglingen, eller av borgenärer, äkta makar eller arvingar kan fredsdomaren besluta om att bryta förseglingen. Om hävandet av förseglingen överklagas är det åter fredsdomaren som beslutar.
 1.2. Interimistiska åtgärder
 Interimistiska eller provisoriska åtgärder är åtgärder som kan hävas och som inte är oåterkalleliga. Sådana åtgärder används i interimistiska förfaranden eller när mål prövas i sak.
 1.3. Provisorisk verkställelse
 Det är möjligt, under strikta villkor, att besluta om provisorisk verkställighet eller tvingande verkställighet av en dom som ännu inte vunnit laga kraft. Med andra ord, om domen fortfarande kan överklagas har den endast relativ laga kraft och kan i princip ännu inte verkställas, vilket kan få negativa följder för den part som gör anspråk på att få motparten att betala sina skulder. I vissa fall kan fordringsägaren ansöka om att domstolen beslutar om provisorisk verkställighet av domen. En form av provisorisk verkställighet är att gäldenärens tillgångar beslagtas.
 En person som har vunnit ett mål, även om domen har meddelats i ett annat land, kan anmoda en exekutionstjänsteman vid domstolen att beslagta tillgångar hos den gäldenär som domen avser. Om dom ännu inte har meddelats krävs det ett domstolsbeslut för att tillgångarna ska kunna beslagtas. En skiljedomare kan inte fatta beslut om beslagtagande (artikel 1696 i processlagen).
 Talan om beslagtagande väcks inför den domstol som avgör kvarstadsmål och behandlas genom ett interimistiskt förfarande (artikel 1395 i processlagen). Fristen innan åtgärden måste vara minst två dagar, men kan förkortas i mycket brådskande fall.
 En ensidig talan om beslagtagande ges av en advokat in till domstolen, som har behörighet att fatta beslut om beslagtagandet. Domstolen måste fatta sitt beslut inom åtta dagar. Exekutionstjänstemannen ska delge gäldenären detta beslut tillsammans med meddelandet om beslagtagande, så att gäldenären får vetskap om beslagtagandet.
 Beslutet är provisoriskt verkställbart och har endast relativ laga kraft. Domstolen som avgör kvarstadsmål kan när som helst ändra eller häva beslutet på grundval av förändrade omständigheter. Exekutionstjänstemannens avgifter regleras genom en kunglig förordning av den 30 november 1976 (Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, av den 8 februari 1977).
 Vid kvarstad genom överenskommelse räcker det med ett giltigt avtal mellan parterna och det krävs inget domstolsingripande. Om det är fråga om rättslig kvarstad ska beslut däremot meddelas av rätten.
 I båda fallen utses en rättslig förvaltare, antingen genom överenskommelse eller av rätten. Denne ska sörja för att de anförtrodda tillgångarna förvaltas på bästa möjliga sätt. Personen är skyldig att återställa tillgångarna om kvarstaden hävs. Förvaltaren har rätt till en enligt lag reglerad ersättning (artikel 1962.3 i civillagen).
 C. Interimistiska åtgärder
 För interimistiska åtgärder måste alltid en framställan göras inför domstol, antingen i ett interimistiskt förfarande eller i samband med sakprövningen av ett mål. Även en skiljedomare kan besluta om interimistiska åtgärder (artikel 1696 i processlagen).
 Ordföranden för domstolen i första instans fattar preliminärt beslut i alla brådskande fall som inte enligt lag ligger utanför rättens behörighet (artikel 584.1 i processlagen). Att beslutet är preliminärt innebär att det inte är slutgiltigt och inte har oåterkalleliga följder. Även handelsdomstolens och arbetsdomstolens ordförande kan fatta preliminära beslut i brådskande ärenden som ligger inom deras respektive behörighetsområde.
 Besluten i interimistiska förfaranden får inte vara till nackdel för själva saken, vilket innebär att beslutet endast har relativ laga kraft. Den domstol som dömer i målet får inte vara bunden av det, så den domstol som fattar beslut i brådskande ärenden kan endast fatta beslut om interimistiska åtgärder.
 Ordföranden för domstolen i första instans har således till exempel i ett skilsmässoförfarande befogenhet att fatta beslut om interimistiska åtgärder i fråga om personen, tillgångarna och underhåll till makar och barn (artikel 1280.1 i civillagen).
 Motparten underrättas formellt av exekutionstjänstemanen vid domstolen om vilka åtgärder som fastställts och åläggs, om nödvändigt med hjälp av polis och/eller vid vite, att rätta sig efter detta. Exekutionstjänstemannens avgifter är fastställd i en kunglig förordning av den 30 november 1976 (Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, av den 8 februari 1977).
 I en dom i första instans kan domstolen fatta beslut om interimistiska åtgärder för återstoden av den tid som gifta eller partnerskapsregistrerade personer lever tillsammans om det inte längre råder enighet mellan parterna om t.ex. den gemensamma bostaden, barnen och barnens egendom. Dessa åtgärder är endast preliminära och upphör när parterna inte längre lever tillsammans. De kan inte utgöra grund för en skilsmässa. En eventuell slutgiltig äktenskapsskillnad måste ske genom domstolen i första instans.
 D. Provisorisk verkställighet
 En dom är en exekutionstitel. Så länge domen inte har laga kraft kan den inte verkställas. Verkställigheten uppskjuts så länge en invändning kan lämnas in eller ett överklagande inledas men skjuts inte upp av ett möjligt överklagande till kassationsdomstolen angående en rättsfråga (artikel 1397 i processlagen).
 Domstolen som meddelar den slutgiltiga domen kan tillåta provisorisk verkställighet av domen, utom i de fall då lagen förbjuder detta (artikel 1398 i processlagen). Dessa fall omfattar skilsmässa, separation, invändningar mot ingående av äktenskap och annullering av äktenskap. Inte heller ett beslut om ett betalningskrav på ett fast belopp under 2 500 euro kan omfattas av provisorisk verkställighet (artikel 1399 i processlagen).
 Om den provisoriska verkställigheten kan genomföras sker detta på fordringsägarens risk. Domstolen har möjlighet att förena verkställigheten med villkor och kräva att fordringsägaren ställer säkerhet (artikel 1400.1 i processlagen). Fordringsägaren kan genomföra verkställandet, men måste betala in ett belopp till kontoret för inlämnandet av säkerheter eller ställa en bankgaranti. Domen kan naturligtvis vid ett överklagande ändras i en högre instans och svaranden kan i så fall tilldömas skadestånd.
 Beslut om beslagtagande kan endast fattas i brådskande fall och på villkor att skulden som krävs in är oomtvistad, fastställd och har förfallit till betalning.
 Brådskande omständigheter råder när den betalningsskyldiges solvens är i fara, så att det finns risk för att borgenärer inte kan få täckning för sina krav genom den betalningsskyldiges tillgångar. Beslagtagande kan inte bara användas som påtryckningsmedel, utan kan även vara motiverat så snart den betalningsskyldiges finansiella situation ur objektiv synvinkel är hotad. Det måste finnas ett visst mått av brådska såväl vid tiden för beslutet om beslagtagandet som vid den tidpunkt då domstolen ska fatta slutgiltigt beslut i beslagsärendet.
 Betalningskravet från käranden måste vara oomtvistat, vilket innebär att det är tillräckligt välgrundat och att det inte finns några rimliga skäl att ifrågasätta det. Kravet måste även vara fastställt. Det ska vara på ett bestämt belopp eller det ska åtminstone vara möjligt att fastställa beloppet genom en preliminär beräkning. Om skuldens exakta belopp ännu inte är fastställt, är det den domstol som fattar beslut om beslagtagandet som ska beräkna det. Slutligen ska skulden vara förfallen, borgenären ska ha rätt att kräva att den betalas. Genom artikel 1415 i processlagen specificeras detta villkor, så att även betalningskrav på framtida periodiska intäkter (underhåll, hyra, ränta) och till och med villkorliga och eventuella krav kan omfattas av beslagtagande.
 Beslut om kvarstad kan meddelas av rätten avseende lös egendom som har beslagtagits av en fordringsägare, avseende fast och lös egendom för vilken ägandet är omtvistat eller besittningen är omtvistad mellan två eller fler personer och avseende föremål som har erbjudits av den betalningsskyldige som betalning för skulden genom kvittning (artikel 1961 i civillagen). Detta innebär i allmänhet att omständigheterna i ett mål motiverar att egendom tas i förvar av säkerhetsskäl för att se till att egendomen kvarstår i samma skick i väntan på att en tvist avgörs. Det krävs inte att fallet är brådskande. Domstolarna ska dock använda denna åtgärd med försiktighet, som en allvarlig åtgärd som kan vidtas undantagsvis när det finns tillräckligt starka skäl.
 Ett mål kan endast handläggas genom ett interimistiskt förfarande när det är så brådskande att käranden, om ingen omedelbar lösning hittas, kommer att lida en betydande förlust eller andra allvarliga men. Brådska är således ett grundläggande krav för att ett interimistiskt förfarande ska kunna tillämpas.
 Interimistiska åtgärder i mål som prövas i sak måste också ha akut karaktär. Man talar därför om att man kan göra en framställan till fredsdomaren om ”brådskande interimistiska åtgärder”.
 Kriteriet för domstolarna när de ska fatta beslut om huruvida provisorisk verkställighet ska förordnas är vilka risker käranden kan utsättas för om domens verkställighet fördröjs i onödan eller förhindras av motparten. Om motparten överklagar domen enbart i syfte att förhindra verkställighet utgör detta tillräcklig grund för att begära provisorisk verkställighet av domen hos den domstol som meddelade den ursprungliga domen. För vissa typer av mål är dock provisorisk verkställighet utesluten (se ovan).
 Alla typer av egendom (lös, fast, immateriell) kan beslagtas. Det finns dock vissa typer av tillgångar som inte (eller endast delvis) kan beslagtas. Vad som inte kan beslagtas är fastställt i lag, antingen på grund av tillgångarnas natur eller på grund av förhållandet mellan tillgångarna och den betalningsskyldige.
 Vilka tillgångar som inte kan beslagtas anges i artikel 1408 i processlagen. Sammanfattningsvis rör det sig om absolut nödvändiga föremål, föremål som behövs för att den betalningsskyldige eller hans barn ska kunna fortsätta att studera eller arbeta, mat, bränsle och föremål som behövs för religiösa ändamål. I artikel 1410.2 i processlagen anges vilka penningbelopp som är undantagna från beslag. Dessa inbegriper bland annat barnbidrag och existensminimum.
 Lön och liknande inkomster kan endast delvis beslagtas. Vilka summor som kan beslagtas anges i artikel 1409.1 i processlagen, och de anpassas från år till år genom en kunglig förordning på grundval av konsumentprisindex. Genom artikel 1410.1 i processlagen utökas räckvidden av denna anpassning av undantagna belopp till att även omfatta andra inkomstkällor, som underhåll, pensioner och ersättning för arbetslöshet, olyckshändelser på arbetsplatsen och invaliditet.
 Tillgångar som kan beslagtas tas av en exekutionstjänsteman upp i en officiell förteckning i syfte att senare eventuellt säljas, såvida inte exekutionstjänstemannen träffar en överenskommelse med fordringsägaren. Det är straffbart och strikt förbjudet att göra sig av med egendom som har registrerats av exekutionstjänstemannen.
 Beslut om kvarstad kan meddelas av rätten avseende lös egendom som har beslagtagits av en fordringsägare, avseende fast och lös egendom för vilken ägandet är omtvistat eller besittningen är omtvistad mellan två eller fler personer och avseende föremål som har erbjudits av den betalningsskyldige som betalning för skulden (artikel 1961 i civillagen).
 Alla typer av tillgångar kan beslagtas inom ramen för interimistiska förfaranden. Ordföranden för domstolen i första instans är behörig för alla civilrättsliga tvister. Arbetsrättsliga och handelsrättsliga tvister måste framställas inför arbetsdomstol respektive handelsdomstol.
 Fredsdomaren kan fatta beslut om brådskande interimistiska åtgärder för återstoden av den tid som gifta eller partnerskapsregistrerade personer lever tillsammans om det inte längre råder enighet mellan parterna. Sådana åtgärder kan till exempel beröra den gemensamma bostaden, barnen och barnens egendom. Denna bestämmelse gäller endast gifta par (artikel 223.1 i civillagen) och personer som har registrerat partnerskap (artikel 1479.1 i civillagen, men inte för samboförhållanden.
 En domstol som meddelar en slutgiltig dom kan i princip alltid ge tillstånd till provisorisk verkställighet av domen, utom i de fall som anges i lag (artikel 1398 i processlagen). Dessa fall omfattar skilsmässa, separation, invändningar mot ingående av äktenskap och annullering av äktenskap. Inte heller ett beslut om ett betalningskrav på ett fast belopp under 2 500 euro kan omfattas av provisorisk verkställighet (artikel 1399 i processlagen).
 Ägaren till de beslagtagna tillgångarna förlorar inte äganderätten (användning, uthyrning, avkastning, inkomster, nyttjanderätt) till tillgångarna. Den enda begränsning som gäller är att ägaren inte får avlägsna eller belåna dem. Denna inskränkning i bruksrätten innebär att alla handlingar som de beslagtagna tillgångarnas ägare genomför i strid med denna begränsade bruksrätt visserligen är giltiga, men de kan inte göras gällande gentemot den som har beslagtagit tillgångarna. Denne kan således bortse från dessa handlingar och förfara som om de inte hade ägt rum.
 Kvarstad innebär, i likhet med normalt beslagtagande, att den fysiska besittningen av tillgångarna övergår till den som tar egendomen i förvar. Denne får endast vidta bevarande åtgärder.
 Effekten av provisorisk verkställighet är att en dom som fortfarande kan överklagas eller invändas mot ändå kan verkställas. Käranden bär risken för detta (se ovan).
 Beslagtagandet är i princip tidsbegränsat till tre år. Domstolen kan fastställa en kortare tidsperiod. Beslutet kan förnyas så länge den ursprungliga tidsfristen inte har löpt ut. Förlängning, som i praktiken innebär en förlängning av en befintlig tidsfrist, beslutas när det finns goda grunder för detta och om det fortfarande råder brådskande omständigheter.
 Lagen föreskriver ingen tidsfrist för hur länge ett beslut om kvarstad kan gälla. Åtgärden hävs när risken för att tillgångarna inte ska förbli orörda är eliminerad och en slutlig uppgörelse inte längre är äventyrad.
 Det finns ingen rättsligt fastställd tidsfrist för interimistiska åtgärders giltighetstid. Slutgiltig dom i målet kan bekräfta eller häva åtgärderna.
 Brådskande interimistiska åtgärder som beslutats av fredsdomaren upphör att gälla när skilsmässoförfarandet inleds. Då är det däremot domstolen i första instans som är behörig, och framställan om interimistiska åtgärder kan göras inför dennas ordförande.
 Om domstolen nekar ett beslagtagande kan käranden överklaga beslutet inom en månad från delgivningsdatum (artiklarna 1419.1 och 1031 i processlagen). Ärendet behandlas som inför den ursprungliga domstolen och domen går vidare till förundersökningsavdelningen (chambre du conseil/raadkamer). Om beslagtagande beslutas efter överklagande måste den person vars egendom ska beslagtas och som vill yttra sig mot detta väcka talan mot domen inför appellationsdomstol genom att väcka talan i egenskap av tredje man.
 Om domstolen bifaller en begäran om beslagtagande kan den person vars egendom ska beslagtas och eventuella andra berörda parter väcka talan i egenskap av tredje man (artikel 1419 i processlagen). Detta överklagande måste göras inom en månad från domens delgivningsdatum inför den domstol där den ursprungliga domen meddelades (artikel 1125 i processlagen). Denna talan i egenskap av tredje man har ingen uppskjutande verkan såvida inte den domstol som fattar beslut i målet går med på att uppskjuta verkställigheten.
 Inte tillämpligt när det är fråga om kvarstad genom avtal mellan parterna.
 Beslut om kvarstad som meddelas av rätten kan överklagas enligt de förfaranden som anges i processlagen.
 En part som har fått ett beslut emot sig i ett interimistiskt förfarande har möjlighet att överklaga beslutet eller att väcka talan i egenskap av tredje man. Talan mot beslut som har fattats av ordföranden för en domstol i första instans eller handelsrätten ska väckas inför appellationsdomstolen. Talan mot beslut som har fattats av ordföranden för arbetsdomstolen ska väckas inför arbetsdomstolen.
 Tidsfristen för att överklaga eller väcka talan är en månad från delgivningsdatum i förfaranden som inleds genom kallelse till en domstolsförhandling eller frivillig inställelse och en månad från delgivning av domen genom en rättslig skrivelse i förfaranden som inleddes genom ensidig ansökan.
 Det går inte att överklaga ett beslut om provisorisk verkställighet. Appellationsdomstolen har ingen behörighet att förbjuda eller skjuta upp ett beslut om provisorisk verkställighet (artikel 1402 i processlagen).
 Senaste uppdatering: 14/11/2014


text:
Vamzdis 6
 8 mm 1 12 mm 1 15 mm 1 18 mm 1 20 mm 1 25 mm 1
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 8 mm (3/8")
 Tarpinė paranitinė 3/4"
 Tarpinė paranitinė 3/4"Diametras: 3/4"Spalva: geltonaŽaliava: paranitasGamintojas: (Lietuva)Nuotraukoje pateiktos prekės spalvos, užrašai gali truputį skirtis, o aprašyme pateikta informacija yra bendro pobūdžio, tad gali būti paminėtos ne visos prek..
 Veržlė FLEXIRA xConnect Dn 15 x 3/4"
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 12 mm (1/2")
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 15 mm (3/4")
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 18 mm (3/4")
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 20 mm (1")
 Gofruotas nerūdijančio plieno vamzdis FLEXIRA xConnect 25 mm (1 1/4")


text:
 13.3.2018
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 69/3
 PROTOKOL
 uz Sporazum o partnerstvu i suradnji kojim se uspostavlja partnerstvo između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kirgiske Republike, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
 KRALJEVINA BELGIJA,
 REPUBLIKA BUGARSKA,
 ČEŠKA REPUBLIKA,
 KRALJEVINA DANSKA,
 SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA,
 REPUBLIKA ESTONIJA,
 IRSKA,
 HELENSKA REPUBLIKA,
 KRALJEVINA ŠPANJOLSKA,
 FRANCUSKA REPUBLIKA,
 REPUBLIKA HRVATSKA,
 TALIJANSKA REPUBLIKA,
 REPUBLIKA CIPAR,
 REPUBLIKA LATVIJA,
 REPUBLIKA LITVA,
 VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,
 MAĐARSKA,
 REPUBLIKA MALTA,
 KRALJEVINA NIZOZEMSKA,
 REPUBLIKA AUSTRIJA,
 REPUBLIKA POLJSKA,
 PORTUGALSKA REPUBLIKA,
 RUMUNJSKA,
 REPUBLIKA SLOVENIJA,
 SLOVAČKA REPUBLIKA,
 REPUBLIKA FINSKA,
 KRALJEVINA ŠVEDSKA,
 UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE
 ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji, Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, dalje u tekstu „države članice”,
 EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”, i
 EUROPSKA ZAJEDNICA ZA ATOMSKU ENERGIJU,
 s jedne strane,
 I
 KIRGISKA REPUBLIKA
 s druge strane,
 dalje u tekstu pod zajedničkim nazivom „stranke”,
 BUDUĆI DA je Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica te Kirgiske Republike, dalje u tekstu „Sporazum”, potpisan u Bruxellesu 9. veljače 1995.;
 BUDUĆI da je Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji potpisan u Bruxellesu 9. prosinca 2011.;
 BUDUĆI da se u skladu s člankom 6. stavkom 2. Akta o uvjetima pristupanja Republike Hrvatske i prilagodbama Ugovora o Europskoj uniji, Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju pristupanje Republike Hrvatske Sporazumu dogovara sklapanjem protokola uz Sporazum;
 UZIMAJUĆI U OBZIR pristupanje Republike Hrvatske Uniji i Europskoj zajednici za atomsku energiju 1. srpnja 2013.,
 SPORAZUMJELI SU SE KAKO SLIJEDI:
 Članak 1.
 Republika Hrvatska pristupa Sporazumu o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica te Kirgiske Republike. Republika Hrvatska prihvaća i prima na znanje, na isti način kao i ostale države članice, tekstove Sporazuma te zajedničkih izjava, izjava i razmjena pisama priloženih Završnom aktu koji je potpisan istog datuma.
 Članak 2.
 U primjerenom roku nakon potpisivanja ovog Protokola Unija dostavlja tekst Sporazuma na hrvatskom jeziku državama članicama i Kirgijskoj Republici. Podložno stupanju na snagu ovog Protokola tekst iz prve rečenice ovog članka postaje vjerodostojan pod istim uvjetima kao i tekstovi Sporazuma na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom, talijanskom, kirgiskom i ruskom jeziku.
 Članak 3.
 Ovaj Protokol čini sastavni dio Sporazuma.
 Članak 4.
 1. Stranke odobravaju ovaj Protokol u skladu s vlastitim postupcima te se međusobno obavješćuju o završetku postupaka potrebnih za tu svrhu.
 2. Ovaj Protokol stupa na snagu prvog dana mjeseca koji slijedi nakon mjeseca tijekom kojeg je dana posljednja obavijest predviđena stavkom 1.
 3. Do datuma stupanja na snagu Protokol se primjenjuje privremeno s učinkom od 1. srpnja 2013.
 Članak 5.
 Ovaj Protokol sastavljen je u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom, talijanskom, kirgiskom i ruskom jeziku, pri čemu je svaki tekst jednako vjerodostojan.
 U POTVRDU TOGA niže potpisani opunomoćenici, propisno ovlašteni u tu svrhu, potpisali su ovaj Protokol.
 Съставено в Брюксел на шести февруари две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el seis de febrero de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne šestého února dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den sjette februar to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am sechsten Februar zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta veebruarikuu kuuendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις έξι Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the sixth day of February in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le six février deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu šestog veljače godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì sei febbraio duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada sestajā februārī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų vasario šeštą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év február havának hatodik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-sitt jum ta' Frar fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, zes februari tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia szóstego lutego roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em seis de fevereiro de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la șase februarie două mii optsprezece.
 V Bruseli šiesteho februára dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne šestega februarja leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kuudentena päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den sjätte februari år tjugohundraarton.
 Составлено в Брюсселе шестого февраля две тысячи восемнадцатого года.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Европейский Союз
 За държавите-членки
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Za države članice
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā –
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Pentru statele membre
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 För medlemsstaterna
 За государства-члены
 За Европейската общност за атомна енергия
 Por la Comunidad Europea de la Energía Atómica
 Za Evropské společenství pro atomovou energii
 For Det Europæiske Atomenergifællesskab
 Für die Europäische Atomgemeinschaft
 Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα Ατομικής Ενέργειας
 For the European Atomic Energy Community
 Pour la Communauté européenne de l'énergie atomique
 Za Europsku zajednicu za atomsku energiju
 Per la Comunità europea dell'energia atomica
 Eiropas Atomenerģijas Kopienas vārdā –
 Europos atominės energijos bendrijos vardu
 Az Európai Atomenergia-közösség részéről
 F'isem il-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika
 Voor de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie
 W imieniu Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej
 Pela Comunidade Europeia da Energia Atómica
 Pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
 Za Európske spoločenstvo pre atómovú energiu
 Za Evropsko skupnost za atomsko energijo
 Euroopan atomienergiajärjestön puolesta
 För Europeiska atomenergigemenskapen
 За Европейское сообщество по атомной энергии
 За киргизката република
 Por la república kirguisa
 Za kyrgyzskou republiku
 For den Kirgisiske Republik
 Für die Kirgisische Republik
 Kirgiisi vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Κιργιζιστάν
 For the Kyrgyz Republic
 Pour la République Kirghize
 Za kirgisku republiku
 Per la repubblica del kirghizistan
 Kirgizstānas Republikas vārdā –
 Kirgizijos respublikos vardu
 A Kirgiz köztársaság részéről
 Għall-Repubblika Kirgiża
 Voor de Kirgizische Republiek
 W imieniu Republiki Kirgiskiej
 Pela república do quirguistão
 Pentru Republica Kârgâzstan
 Za Kirgizskú Republiku
 Za Kirgiško republiko
 Kirgisian tasavallan puolesta
 För Republiken Kirgizistan
 Зa Кыргызcкую Республику


text:
 7.9.2013
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 260/43
 2013. július 4-én benyújtott kereset — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks kontra Bizottság
 (T-354/13. sz. ügy)
 2013/C 260/78
 Az eljárás nyelve: német
 Felek
 Felperes: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berlin, Németország) (képviselők: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert és J. T. Saatkamp ügyvédek)
 Alperes: Európai Bizottság
 Kérelmek
 A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
 —
 semmisítse meg az alperesnek a „Kołocz śląski/Kołacz śląski” — sziléziai pite (Ref. Ares [2013] 619104 — 2013. április 10.) ügyben 2013. április 8-án hozott határozatát.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.
 1.
 Első jogalap: Téves jogi alap
 —
 A felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a „Kołocz śląski/Kołacz śląski” elnevezés oltalom alatt álló földrajzi jelzésként történő bejegyzésének törlése iránt a felperes által benyújtott kérelemre vonatkozó határozatát jogilag tévesen alapította az 1151/2012/EU rendeletnek (1) az alperesi határozat időpontjában hatályos új szövegváltozatára az 510/2006/EK rendeletnek (2) a felperesi kérelem benyújtásának időpontjában hatályos régi változata helyett. Az alperes ezáltal megsértette a „tempus regit actum” elvét.
 —
 A felperes előadja továbbá, hogy a bejegyzés törlése iránti kérelem az 510/2006 rendelet szerint elfogadható és megalapozott. Ebben az összefüggésben többek között kifejti, hogy két törlési ok (a szóban forgó elnevezés esetében az 510/2009 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett szokásos elnevezésről van szó; a bejegyzési termékleírásban Szilézia földrajzi területét tévesen határozták meg) fennáll az 510/2006 rendelet 12. cikkének (2) bekezdése értelmében, és e rendelkezés ettől eltérő értelmezése és alkalmazása sértené a Németországi Szövetségi Köztársaságban a péküzemek alapvető jogait.
 2.
 Második jogalap: az 1151/2012 rendelet megsértése
 —
 A felperes arra hivatkozik, hogy a kérelem abban az esetben is elfogadható és megalapozott, ha az 1151/2012 rendelet alapján bírálják el.
 (1) A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 343., 1. o.).
 (2) A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló 510/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 93., 12. o.).