text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 12.8.2016
 COM(2016) 503 final
 2016/0246(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 574/2007/EG trädde i kraft den 21 maj 2014 och började tillämpas den 1 januari 2014
 1
 .
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 av den 16 april 2014 om allmänna bestämmelser för asyl-, migrations- och integrationsfonden och om ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering trädde också i kraft den 21 maj 2014 och började tillämpas den 1 januari 2014
 2
 . Enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 515/2014 är bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014 tillämpliga på instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet (nedan kallat instrumentet för gränser och visering).
 Syftet med instrumentet för gränser och visering är att inrätta en solidaritetsmekanism som binder de deltagande staterna med samma europeiska regler om kontrollen av de yttre gränserna, för deltagarnas ömsesidiga intressen och för alla deltagares räkning. Instrumentet för gränser och visering ska bidra till att ett av nyckelmålen med Schengenregelverket uppnås, nämligen ett sådant delat ansvar för en effektiv, hög och enhetlig nivå på kontrollen vid de yttre gränserna som avses i artikel 15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2016/399. Det utgör därmed en utveckling av Schengenregelverket.
 Enligt artikel 5.7 i förordning (EU) nr 515/2014 ska länder som är associerade till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket delta i instrumentet i enlighet med den förordningen och avtal ska ingås om de finansiella bidrag som dessa länder ska lämna till instrumentet och de kompletterande bestämmelser som behövs för dessa länders deltagande, inbegripet bestämmelser som skyddar unionens ekonomiska intressen och revisionsrättens revisionsbefogenheter eftersom sådana bestämmelser saknas i associeringsavtalen.
 Syftet med utkastet till avtal med Liechtenstein är att fastställa de bestämmelser som avses i artikel 5.7 i förordning (EU) nr 515/2014 och att ge kommissionen möjlighet att axla det slutliga ansvaret för hur instrumentets budget genomförts i det att associerade landet samt att fastställa hur mycket det associerade landet ska bidra till unionens budget avseende instrumentet.
 När det gäller kontroller av budgetens genomförande och övriga ekonomiska kontroller är medlemsstaterna bundna av horisontella bestämmelser (t.ex. i fråga om revisionsrättens behörighet och om Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)) som antingen härleds direkt ur fördraget eller ur unionens sekundärlagstiftning. Dessa skyldigheter är direkt tillämpliga på medlemsstaterna och fastställs därför inte i förordning (EU) nr 515/2014. Men med tanke på tillämpningen av artikel 5.7 i förordning (EU) nr 515/2014 måste bestämmelserna utvidgas till att även omfatta det associerade landet, med hjälp av ett utkast till avtal.
 För att skydda unionens ekonomiska intressen mot bedrägerier och andra oriktigheter ger förordning (EU) nr 514/2014 personal vid kommissionen, revisionsrätten och Olaf rätt att få sådant tillträde som krävs för att kunna utföra kontroller. I artikel 5.9 i förordning (EU) nr 514/2014 fastställs vidare att samarbetsavtal med tredjeländer ska innehålla bestämmelser som uttryckligen tillerkänner kommissionen, revisionsrätten och Olaf rätten att utföra sådan revision samt kontroller och inspektioner på plats. Sådana bestämmelser fastställs därför i utkastet till avtal.
 2.FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER
 •Rättslig grund
 Det föreliggande förslaget till undertecknande av avtalet syftar till att fastställa en överenskommelse mellan unionen och Liechtenstein om landets bidrag till instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering för perioden 2014–2020 och de kompletterande bestämmelser som behövs för landets deltagande, och förslaget bygger på artiklarna 77.2 och 218.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 •Nödvändigheten av det föreslagna beslutet
 Med grund i artikel 5.7 i förordning (EU) nr 515/2014 är det nödvändigt att ingå avtalet med Liechtenstein för att upprätta en överenskommelse om landets bidrag till instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering för perioden 2014–2020 och de kompletterande bestämmelser som behövs för landets deltagande.
 Med tillämpning av artikel 19.4 i avtalet ska avtalet tillämpas provisoriskt, med förbehåll för artikel 5 i avtalet, från den dag som följer på den dag då avtalet undertecknades.
 •Proportionalitetsprincipen
 Ej tillämpligt
 •Val av instrument
 Ej tillämpligt
 3.RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 •Resultat av förhandlingarna
 Den 28 maj 2014 lade kommissionen fram en rekommendation till rådet om att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar med Norge, Island, Schweiz och Liechtenstein om ett internationellt avtal med sådana kompletterande bestämmelser.
 Den 14 juli 2014 mottog kommissionen rådets bemyndigande att inleda förhandlingar med Norge, Island, Schweiz och Liechtenstein om ett internationellt avtal om dessa länders deltagande i instrumentet för gränser och visering.
 Förhandlingarna fördes gemensamt med alla associerade länder. Två förhandlingsomgångar har ägt rum. Slutversionen av utkastet till avtal med Liechtenstein paraferades den 30 mars 2016.
 Kommissionen anser att de mål som rådet fastställde i sina förhandlingsdirektiv har uppnåtts och att utkastet till avtal är godtagbart för unionen.
 Medlemsstaterna har informerats och konsulterats i rådets berörda arbetsgrupper.
 Det slutliga innehållet kan sammanfattas på följande sätt:
 Utkastet till avtal innehåller bestämmelser om att Liechtensteins bidrag tillinstrumentet för gränser och visering ska lämnas med ett visst årligt belopp som beräknas utifrån landets BNP i procent av BNP i alla stater som deltar i instrumentet [artikel 10 och bilaga I]. De årliga betalningarna anges i artikel 11.
 Utkastet till avtal innehåller även bestämmelser om utseende av en ansvarig myndighet och om årlig rapportering.
 Avtalet innehåller även bestämmelser som ska skydda unionens ekonomiska intressen mot bedrägerier och om åtgärder för att efterkomma relevanta bestämmelser om ekonomisk förvaltning och kontroll i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i unionslagstiftning som bygger på EUF-fördraget.
 Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning
 Ej tillämpligt
 •Samråd med berörda parter
 Ej tillämpligt
 •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden
 Ej tillämpligt
 •Konsekvensbedömning
 Ej tillämpligt eftersom förslaget är kopplat till programförvaltningen och syftet är att underteckna ett internationellt avtal som förhandlats fram på grundval av rådets förhandlingsdirektiv.
 •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling
 Ej tillämpligt
 •Grundläggande rättigheter
 Ej tillämpligt
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 I artikel 10 och i bilaga I till avtalsutkastet finns bestämmelserna om det associerade landets årliga ekonomiska bidrag till instrumentet för gränser och visering och hur det eventuellt kan anpassas till situationen enligt bilaga I.
 5.ÖVRIGA INSLAG
 •Territoriell tillämpning
 Förordning (EU) nr 515/2014 utgör en utveckling av Schengenregelverket. I detta avseende grundas föreliggande avtal med Liechtenstein också på Schengenregelverket.
 I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Danmark ska i enlighet med artikel 4 i det tidigare nämnda protokollet, inom sex månader efter det att rådet har antagit detta förslag besluta huruvida landet ska genomföra det i sin nationella lagstiftning.
 Detta förslag utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland inte deltar och som inte är bindande för eller tillämplig på dem i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG
 3
 respektive 2002/192/EG
 4
 .
 •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering
 I artikel 17 i avtalet finns närmare bestämmelser om rapportering och övervakning. Senast den 15 varje år fram till och med år 2022 ska Liechtenstein lämna in en årlig genomföranderapport till kommissionen för det föregående räkenskapsåret.
 •Förklarande dokument (för direktiv)
 Ej tillämpligt
 •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget
 Ej tillämpligt.
 Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår kommissionen att rådet beslutar att avtalet ska undertecknas på unionens vägnar och bemyndigar rådets ordförande att utse den eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på unionens vägnar.
 Kommissionen har lagt fram ett separat förslag till rådets beslut om ingående av det bifogade avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020
 5
 . Rådet ska anta detta beslut efter att ha inhämtat Europaparlamentets godkännande.
 2016/0246 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 77.2 och 218.5,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
 av följande skäl:
 (1)I artikel 5.7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014
 6
 föreskrivs att länder som är associerade till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ska delta i instrumentet i enlighet med den förordningen och att avtal ska ingås om de finansiella bidrag som dessa länder ska lämna till instrumentet och de kompletterande bestämmelser som behövs för dessa länders deltagande, inbegripet bestämmelser som skyddar unionens ekonomiska intressen och revisionsrättens revisionsbefogenheter.
 (2)Den 14 juli 2014 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med Konungariket Norge, Island, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om ett avtal om dessa länders deltagande i instrumentet för gränser och visering. Förhandlingarna med Furstendömet Liechtenstein avslutades framgångsrikt med att avtalet paraferades den 30 mars 2016.
 (3)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. Eftersom detta beslut är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark i enlighet med artikel 4 i protokollet, inom sex månader efter det att rådet har antagit detta beslut, avgöra om landet ska genomföra det i sin nationella lagstiftning.
 (4)Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket
 7
 .
 (5)Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket
 8
 . Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Irland.
 (6)Avtalet bör undertecknas på unionens vägnar, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt.
 (7)Med hänvisning till artikel 19.4 i avtalet ska avtalet tillämpas provisoriskt, med förbehåll för artikel 5 i avtalet, från den dag som följer på den dag då avtalet undertecknades.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Härmed godkänns undertecknandet av avtalet mellan unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020, med förbehåll för att avtalet ingås vid en senare tidpunkt.
 Texten till det avtal som ska undertecknas åtföljer detta beslut.
 Artikel 2
 Rådets generalsekretariat ska utfärda det instrument som ger den eller de personer som anges som avtalets förhandlare full befogenhet att underteckna avtalet, med förbehåll för att det ingås.
 Artikel 3
 Med undantag för artikel 5 ska avtalet tillämpas provisoriskt i enlighet med artikel 19.4 från den dag som följer på den dag då avtalet undertecknades, i avvaktan på att det träder ikraft.
 Artikel 4
 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 EUT L 150, 20.5.2014, s. 143.
 (2)
 EUT L 150, 20.5.2014, s. 112.
 (3)
 Rådets beslut av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (4)
 Rådets beslut av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).
 (5)
 Förslag till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020 , COM(2016) 504 final.
 (6)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 574/2007/EG (EUT L 150, 20.5.2014, s. 143).
 (7)
 Rådets beslut av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (8)
 Rådets beslut av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 12.8.2016
 COM(2016) 503 final
 BILAGA
 till förslaget till
 rådets beslut
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020
 BILAGA
 till förslaget till
 rådets beslut
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Furstendömet Liechtenstein om kompletterande bestämmelser om instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020
 EUROPEISKA UNIONEN, nedan kallad unionen,
 och
 FURSTENDÖMET LIECHTENSTEIN, nedan kallat Liechtenstein,
 nedan kallade parterna,
 SOM BEAKTAR protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket
 1
 (associationsprotokollet med Liechtenstein), och
 AV FÖLJANDE SKÄL:
 (1)Unionen inrättade ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering, som en del av fonden för inre säkerhet, genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014
 2
 .
 (2)Förordning (EU) nr 515/2014 utgör en sådan utveckling av Schengenregelverket som avses i associationsprotokollet med Liechtenstein.
 (3)Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014
 3
 har direkt påverkan på tillämpningen av förordning (EU) nr 515/2014, och därmed även på dennas rättsliga ram; samtidigt tillämpades förfarandena i associationsprotokollet med Liechtenstein vid antagandet av förordning (EU) nr 514/2014 vilket meddelades Liechtenstein; därför medger parterna att förordning (EU) nr 514/2014 utgör en sådan utveckling av Schengenregelverket som avses i associationsprotokollet med Liechtenstein i den mån detta krävs för tillämpningen av förordning (EU) nr 515/2014.
 (4)Enligt artikel 5.7 i förordning (EU) nr 515/2014 ska länder som är associerade till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket – däribland Liechtenstein – delta i instrumentet i enlighet med den förordningen och avtal ska ingås om de finansiella bidrag som dessa länder ska lämna till instrumentet och de kompletterande bestämmelser som behövs för dessa länders deltagande, inbegripet bestämmelser som skyddar unionens ekonomiska intressen och revisionsrättens revisionsbefogenheter.
 (5)Instrumentet för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som är en del av fonden för inre säkerhet (nedan kallat instrumentet för gränser och visering) är ett speciellt instrument i Schengenregelverket, som utformats för att fördela den ekonomiska bördan och ekonomiskt stöd till förmån för förvaltningen av de yttre gränserna och viseringspolitiken i medlemsstaterna och de associerade länderna.
 (6)I artikel 60 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012
 4
 finns bestämmelser om indirekt förvaltning som gäller när tredjeland, däribland associerade länder, anförtros uppgifter som rör genomförandet av unionens budget.
 (7)
 Enligt artikel 17.4 i förordning (EU) nr 514/2014 ska utgifter som uppkommit under 2014 vid en ansvarig myndighet som ännu inte formellt utsetts också vara stödberättigande i syfte att tillåta en smidig övergång mellan fonden för yttre gränser och fonden för inre säkerhet. I linje med detta är det viktigt att samma fråga regleras i det föreliggande avtalet. Eftersom det föreliggande avtalet inte trädde i kraft före utgången av år 2014 är det viktigt att se till att utgifter som uppkommit innan och fram till dess att den ansvariga myndigheten utsetts är stödberättigande, under förutsättning att de förvaltnings- och kontrollsystem som tillämpades innan myndigheten utsågs formellt huvudsakligen är desamma som efter.
 (8)För att underlätta beräkningen och användningen av Liechtenstein årliga bidrag till instrumentet för gränser och visering ska landets bidrag för perioden 2014–2020 betalas i fem årliga delar från år 2016 till år 2020. Mellan 2016–2018 ska fasta belopp bestämmas för de årliga bidragen, medan bidragen under år 2019 och 2020 ska fastställas år 2019 med utgångspunkt i bruttonationalprodukten i alla stater som deltar i instrumentet för gränser och visering och med hänsyn till de faktiska betalningar som gjorts.
 HAR ENATS OM FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Tillämpningsområde
 Detta avtal innehåller de kompletterande bestämmelser som behövs för Liechtensteins deltagande i instrumentet för gränser och visering i enlighet med förordning (EU) nr 515/2014.
 Artikel 2
 Ekonomisk förvaltning och kontroll
 1.Liechtenstein ska vidta nödvändiga åtgärder för att efterkomma relevanta bestämmelser om ekonomisk förvaltning och kontroll i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i unionslagstiftning som bygger på EUF-fördraget.
 De bestämmelser i EUF-fördraget och i den sekundärlagstiftning som avses i det första stycket är följande:
 (a)Artikel 287.1, 287.2 och 287.3 i EUF-fördraget.
 (b)Artiklarna 30, 32 och 57, artikel 58.1 c led i, artikel 60 samt artiklarna 79.2 och 108.2 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
 (c)Artiklarna 32, 38, 42, 84, 88, 142 och 144 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012
 5
 .
 (d)Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96
 6
 .
 (e)Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013
 7
 .
 Parterna kan besluta om ändringar av denna förteckning efter ömsesidig överenskommelse.
 2.Liechtenstein ska tillämpa bestämmelserna i punkt 1 inom sitt territorium, i enlighet med detta avtal.
 Artikel 3
 Efterlevnad av principen om sund ekonomisk förvaltning.
 Fondmedel som tas i anspråk i Liechtenstein enligt instrumentet för gränser och visering ska användas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.
 Artikel 4
 Efterlevnad av principen om intressekonflikter
 Det ska vara förbjudet för varje aktör i budgetförvaltningen och för varje annan person som medverkar vid genomförande, förvaltning, revision eller kontroll av budgetmedel, däribland förberedelser, i Liechtenstein att vidta några åtgärder som kan leda till en konflikt mellan ett egenintresse och unionens intressen.
 Artikel 5
 Verkställighet
 Beslut av kommissionen varigenom betalningsskyldighet åläggs andra personer än stater ska vara verkställbara på Liechtensteins territorium.
 Verkställigheten ska styras av de civilprocessrättsliga regler som är i kraft i Liechtenstein. Beslutet om verkställighet ska bifogas avgörandet utan andra formaliteter än en kontroll av avgörandets äkthet, som görs av den nationella myndighet som Liechtensteins regering ska utse för ändamålet; kommissionen ska underrättas om vilken myndighet som givits detta uppdrag.
 När dessa formaliteter uppfyllts på kommissionens begäran, kan kommissionen inleda ett verkställighetsförfarande i enlighet med nationell lagstiftning genom att vända sig direkt till den behöriga myndigheten.
 Verkställigheten får skjutas upp endast genom beslut av Europeiska unionens domstol. Domstolarna i Liechtenstein ska dock vara behöriga att pröva klagomål om att verkställigheten inte har genomförts korrekt.
 Artikel 6
 Skydd av unionens ekonomiska intressen mot bedrägeri
 1.Liechtenstein ska
 (a)bekämpa bedrägerier och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen genom åtgärder som ska ha avskräckande effekt och ge ett effektivt skydd i Liechtenstein,
 (b)vidta samma åtgärder för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen, som landet vidtar för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot de egna ekonomiska intressena, och och
 (c)samordna sina insatser för att skydda unionens ekonomiska intressen med medlemsstaterna och kommissionen.
 2.Liechtenstein ska anta bestämmelser motsvarande de som unionen har antagit i enlighet med artikel 325.4 i EUF-fördraget och som är i kraft vid tidpunkten för undertecknandet av detta avtal.
 Parterna kan komma överens om att anta åtgärder motsvarande de som unionen kan komma att anta i enlighet med denna artikel.
 Artikel 7
 Kontroller och inspektioner på plats som genomförs av kommissionen (Olaf)
 Utan att det påverkar kommissionens rättigheter enligt artikel 5.8 i förordning (EU) nr 514/2014 ska kommissionen (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, Olaf) vara bemyndigad att genomföra kontroller och inspektioner på Liechtensteins territorium avseende instrumentet för gränser och visering i enlighet med de bestämmelser och villkor som anges i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96.
 Myndigheterna i Liechtenstein ska underlätta kontroller och inspektioner på plats som, om myndigheterna så önskar, kan utföras gemensamt med dem.
 Artikel 8
 Europeiska revisionsrätten
 I enlighet med artikel 287.3 i EUF-fördraget och del I avdelning X kapitel 1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska revisionsrätten ha möjlighet att utföra inspektioner på plats i lokalerna hos varje organ som förvaltar inkomster eller utgifter för unionens räkning i Liechtenstein avseende instrumentet för gränser och visering, inbegripet i lokalerna hos varje fysisk eller juridisk person som mottar utbetalningar från budgeten.
 Revisionsrättens granskningar i Liechtenstein ska genomföras i samarbete med de nationella revisionsorganen eller, om dessa inte har nödvändiga befogenheter, i samarbete med behöriga nationella myndigheter. Revisionsrätten och Liechtensteins nationella revisionsorgan ska samarbeta i en anda av förtroende och med bibehållet oberoende. Dessa organ eller myndigheter ska underrätta revisionsrätten om de avser att delta i granskningen.
 Revisionsrätten ska ha åtminstone samma rättigheter som tillkommer kommissionen enligt artikel 5.7 i förordning (EU) nr 514/2014 och artikel 7 i detta avtal.
 Artikel 9
 Offentlig upphandling
 Liechtenstein ska tillämpa upphandlingsreglerna i sin nationella lagstiftning i enlighet med bilaga XVI till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
 8
 .
 Artikel 10
 Ekonomiska bidrag
 1.För åren 2016–2018 ska Liechtenstein göra årliga inbetalningar till instrumentet för gränser och visering i enlighet med följande tabell:
 (alla belopp är i euro)
 2016
 2017
 2018
 Lichtenstein
 218 815
 218 815
 218 815
 2.Liechtensteins bidrag för åren 2019 och 2020 ska beräknas utifrån landets bruttonationalprodukt (BNP) i procent av BNP i alla stater som deltar i instrumentet för gränser och visering i enlighet med den formel som finns i bilagan.
 3.
 Det ekonomiska bidrag som avses i denna artikel ska erläggas av Liechtenstein oberoende av vilket datum landet antar det nationella program som avses i artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014.
 Artikel 11
 Användning av det ekonomiska stödet
 1.De sammanlagda årliga betalningarna för år 2016 och 2017 ska fördelas enligt följande:
 a)
 75 % fram till den halvtidsöversyn som avses i artikel 8 i förordning (EU) nr 515/2014.
 b)
 15 % för att utveckla sådana it-system som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 515/2014, förutsatt att relevanta EU-rättsakter antagits den 30 juni 2017.
 c)
 10 % för sådana unionsåtgärder som avses i artikel 13 i förordning (EU) nr 515/2014 och det bistånd i nödsituationer som avses i artikel 14 i förordning (EU) nr 515/2014.
 Om det belopp som avses i led b inte tilldelats eller utnyttjats ska kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 5.5 b andra stycket i förordning (EU) nr 515/2014 omfördela det till de särskilda åtgärder som avses i artikel 7 i förordning (EU) nr 515/2014.
 Om detta avtal inte trätt i kraft eller börjat tillämpas provisoriskt den 1 juni 2017 ska Liechtensteins hela bidrag användas i enlighet med punkt 2 i denna artikel.
 2.De sammanlagda årliga betalningarna för år 2018, 2019 och 2020 ska fördelas enligt följande:
 a)
 40 % för särskilda åtgärder som avses i artikel 7 i förordning (EU) nr 515/2014.
 b)
 50 % för att utveckla sådana it-system som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 515/2014, förutsatt att relevanta EU-rättsakter antagits den 31 december 2018.
 c)
 10 % för sådana unionsåtgärder som avses i artikel 13 i förordning (EU) nr 515/2014 och det bistånd i nödsituationer som avses i artikel 14 i förordning (EU) nr 515/2014.
 Om det belopp som avses i led b inte tilldelats eller utnyttjats ska kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 5.5 b andra stycket i förordning (EU) nr 515/2014 omfördela det till de särskilda åtgärder som avses i artikel 7 i förordning (EU) nr 515/2014.
 3.De ytterligare belopp som ägnas åt halvtidsöversynen, unionsåtgärder, särskilda åtgärder eller programmet för utveckling av it-system ska användas i enlighet med det tillämpliga förfarandet i någon av följande bestämmelser:
 (a)artikel 6.2 i förordning (EU) nr 514/2014.
 (b)artikel 8.7 i förordning (EU) nr 515/2014.
 (c)artikel 7.3 i förordning (EU) nr 515/2014.
 (d) artikel 15 andra stycket i förordning (EU) nr 515/2014.
 4.Varje år får kommissionen använda upp till 1581 euro av de inbetalningar som Liechtenstein gjort för att finansiera administrativa utgifter för anställda eller extern personal som behövs för att stödja Liechtensteins genomförande av förordning (EU) nr 515/2014 och detta avtal.
 Artikel 12
 Konfidentiell behandling
 Uppgifter som meddelats eller erhållits i enlighet med detta avtal ska, oavsett form, omfattas av tystnadsplikt och ges samma skydd som motsvarande uppgifter har enligt de bestämmelser som är tillämpliga på unionens institutioner och enligt Liechtensteins nationella lagstiftning. Uppgifterna får endast överlämnas till personer inom unionens institutioner, i medlemsstaterna eller i Liechtenstein som i kraft av sin befattning ska ha vetskap om dem, och de får inte användas i andra syften än att säkerställa ett effektivt skydd av parternas ekonomiska intressen.
 Artikel 13
 Utseende av ansvarig myndighet
 1.
 Liechtenstein ska underrätta kommissionen om vilken ansvarig myndighet som formellt utsetts på ministernivå för att ansvara för förvaltning och kontroll av utgifter via instrumentet för gränser och visering, så snart som möjligt efter det att det nationella programmet godkänts.
 2.
 Det beslut om utseende som avses i punkt 1 ska ske med förbehåll för att organet uppfyller de kriterier avseende interna förhållanden, kontroller, information och kommunikation samt övervakning som fastställs i eller på grundval av förordning (EU) nr 514/2014.
 3.
 Ansvarig myndighet ska utses med grund i ett utlåtande från ett revisionsorgan, som kan vara revisionsmyndigheten, vilken ska bedöma om den ansvariga myndigheten uppfyller kriterierna. Detta organ kan vara den oberoende offentliga institution som ansvarar för övervakning, utvärdering och revision av förvaltningen. Revisionsorganet ska fungera oberoende av den ansvariga myndigheten och utföra sitt arbete i enlighet med internationellt godkända revisionsstandarder. Liechtenstein får grunda sitt beslut om vilket organ som ska utses på huruvida förvaltnings- och kontrollsystemen i princip är desamma som de som redan fanns under den tidigare perioden och om de har fungerat effektivt. Om befintliga revisions- och kontrollresultat visar att de utsedda organen inte längre uppfyller kriterierna ska Liechtenstein vidta de åtgärder som krävs för att åtgärda bristerna i hur organen utför sina uppgifter, däribland att återkalla beslutet om att utse dessa organ.
 Artikel 14
 Definition av räkenskapsår
 Enligt detta avtal ska det räkenskapsår som avses i artikel 60.5 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 omfatta de utgifter och de inkomster som tas upp i den ansvariga myndighetens räkenskaper under den period som börjar den 16 oktober år N-1 och som löper till den 15 oktober år N.
 Artikel 15
 Stödberättigande utgifter
 Genom undantag från artikel 17.3 b och 17.4 i förordning (EU) nr 514/2014 ska utgifter vara stödberättigande även om de har utbetalats av den ansvariga myndigheten innan den formellt hade utsetts i enlighet med artikel 13 i det föreliggande avtalet, under förutsättning att de förvaltnings- och kontrollsystem som tillämpades före det formella utseendet huvudsakligen är desamma som efter det formella utseendet av den ansvariga myndigheten.
 Artikel 16
 Ansökan om utbetalning av det årliga saldot
 1.
 Senast den 15 februari året efter räkenskapsårets slut ska Liechtenstein till kommissionen inge de handlingar och uppgifter som krävs enligt artikel 60.5 b och c första stycket i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
 Genom undantag från artikel 44.1 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med artikel 60.5 tredje stycket i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska Liechtenstein till kommissionen överlämna det yttrande som avses i artikel 60.5 andra stycket i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 senast den 15 mars året efter räkenskapsårets slut.
 De inlämnade handlingar som avses i detta stycke ska fungera som ansökan om utbetalning av det årliga saldot.
 2.
 De handlingar som avses i punkt 1 ska upprättas enligt de förlagor som kommissionen använder enligt artikel 44.3 i förordning (EU) nr 514/2014.
 Artikel 17
 Genomföranderapporter
 Genom undantag från artikel 54.1 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med artikel 60.5 tredje stycket i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska Liechtenstein till kommissionen överlämna en årlig rapport om genomförandet av det nationella programmet under föregående räkenskapsår senast den 15 februari varje år fram till och med år 2022 och får offentliggöra dessa uppgifter på lämplig nivå.
 Den första årliga rapporten om genomförandet av det nationella programmet ska lämnas in den 15 februari efter det att avtalet trätt ikraft eller börjat tillämpas provisoriskt.
 Den första rapporten ska omfatta räkenskapsåren från 2014 och fram till det räkenskapsår som inföll innan en första årlig rapport krävdes enligt andra stycket. Liechtenstein ska lämna in en slutlig rapport om genomförandet av det nationella programmet senast den 31 december 2023.
 Artikel 18
 Elektroniskt system för datautbyte
 Enligt artikel 24.5 i förordning (EU) nr 514/2014 ska allt officiellt informationsutbyte mellan Liechtenstein och kommissionen ske via ett elektroniskt system för datautbyte som bestäms av kommissionen för detta syfte.
 Artikel 19
 Ikraftträdande
 1.Generalsekreteraren vid Europeiska unionens råd ska vara depositarie för detta avtal.
 2.Parterna ska godkänna detta avtal i enlighet med sina egna förfaranden. Parterna ska underrätta varandra om att de förfarandena avslutats.
 3.Detta avtal ska träda i kraft den första dagen i den första månaden efter den dag för sista underrättelse som avses i punkt 2.
 4.Med förbehåll för artikel 5 ska parterna tillämpa detta avtal provisoriskt från och med dagen efter dess undertecknande, utom att det påverkar tillämpningen av eventuella konstitutionella krav.
 Artikel 20
 Löptid och uppsägning
 1.Unionen eller Liechtenstein får säga upp detta avtal genom att underrätta motparten om sitt beslut. Avtalet upphör att gälla tre månader efter en sådan underrättelse. Projekt och verksamheter som pågår vid tidpunkten för avtalets uppsägning ska drivas vidare enligt villkoren i detta avtal. Parterna ska i samförstånd reglera eventuella övriga följder av uppsägningen.
 2.
 Detta avtal ska upphöra att gälla när associationsprotokollet med Liechtenstein upphör att gälla i enlighet med artikel 5.4, artikel 11.1 eller artikel 11.3 i associationsprotokollet med Liechtenstein.
 Artikel 21
 Språk
 Detta avtal är upprättat i ett exemplar på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, kroatiska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken, vilka alla texter är lika giltiga.
 BILAGA
 Formel för att beräkna de ekonomiska bidragen för år 2019 och 2020 samt betalningsvillkor
 Liechtensteins bidrag till instrumentet för gränser och visering enligt artikel 5.7 andra och tredje styckena i förordning nr 515/2014 ska beräknas på följande sätt för år 2019 och 2020:
 För varje år mellan 2013 och 2017 ska de mest aktuella slutliga uppgifterna om Liechtensteins bruttonationalprodukt (BNP) som föreligger den 31 mars 2019 delas med summan av tillgängliga uppgifter om BNP i alla stater som deltar i instrumentet för gränser och visering dessa år. Medelvärdet av de fem olika procentsatserna för år 2013–2017 ska användas på summan av de faktiska årliga bidrag som betalats in för instrumentet för gränser och visering år 2014–2019 och det årliga åtagandebemyndigandet för instrumentet för gränser och visering för år 2020 samt det förslag till Europeiska unionens allmänna budget för räkenskapsår 2020 som kommissionen antagit för att på så sätt komma fram till det totalbelopp som Liechtenstein ska betala för hela genomförandeperioden avseende instrumentet för gränser och visering. Från detta belopp ska avdrag göras med de årliga betalningar som faktiskt gjorts av Liechtenstein i enlighet med artikel 10.1 i detta avtal, för att på så sätt beräkna det sammanlagda beloppet för bidragen år 2019 och 2020. Hälften av beloppet ska betalas år 2019 den resterande hälften år 2020.
 Det ekonomiska bidraget ska betalas i euro.
 Liechtensteins andel ska betalas högst 45 dagar efter mottagande av debetnotan. Vid försenad betalning av bidraget ska Liechtenstein erlägga dröjsmålsränta på utestående belopp räknat från förfallodagen. Räntan ska beräknas enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina större refinansieringstransaktioner och som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, C-serien. Den räntesats som ska användas är den som gäller den första arbetsdagen i den månad då förfallodagen infaller, plus tre och en halv procentenheter.
 (1)
 EUT L 160, 18.6.2011, s. 21.
 (2)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 av den 16 april 2014 om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering och om upphävande av beslut nr 574/2007/EG (EUT L 150, 20.5.2014, s. 143).
 (3)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 av den 16 april 2014 om allmänna bestämmelser för asyl-, migrations- och integrationsfonden och om ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering (EUT L 150, 20.5.2014, s. 112).
 (4)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1) senast ändrad genom förordning (EU, Euratom) nr 547/2014 av den 15 maj 2014 (EUT L 163, 29.5.2014, s. 18).
 (5)
 Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1).
 (6)
 Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (7)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1).
 (8)
 EUT L 1, 3.1.1994, s. 461.


type: other

text:
Missä vaiheessa terveellinen ruokavalio muuttuu syömishäiriöksi?
 Keskustelut > Kauneus > Missä vaiheessa terveellinen ruokavalio muuttuu syömishäiriöksi?
 4. toukokuuta 2004 07:13
 "Syömishäiriö, jossa on pakkomielle syödä ruokaa, jonka ortorektikko katsoo itselleen terveelliseksi. Ortoreksia on aluksi vain tavallista terveellisen elämäntavan saavuttamista terveellisellä ruokavaliolla, mutta vähitellen "oikea" syöminen muuttuu pakkomielteeksi. "Terveellinen" ruokavalio voi johtaa anoreksiaan ja sitä kautta kuolemaan.
 Yleensä sairastuneella on takanaan kasvis- tai jokin muu erityisruokavalio."
 Lähdeet: www.syomishairioistentuki.fi, www.tukiasema.net/teemat /artikkeli.asp?docID=336
 Olen seurannnut keskusteluja täällä keskusteluiden puolella ja chat:ssa, niin minulle on herännyt pieni epäily ja huoli siitä, että joillakin on mennyt tämä terveellinen ja urheilullinen elämäntapa liian pitkälle. Keskitytään liian tarkkaan omaan ruokavalioon; Ei sallita itselle mitään herkkuja tai jos herkuttelee, niin on sitten kauhea "morkkis". Tutkitaan tarkasti mitä suuhun laitetaan ja lasketaan ravintoaineet ja kalorit. Ei siis osata nauttia elämästä ja hyvästä ruuasta kaikkine paheineen.
 Missä vaiheessa teidän mielestä mennään ns. yli, jolloin terveellinen ruokavalio on muuttunut syömishäiriöksi? Ja onko teille terveellinen ruokavalio pakkomielle?
 En tiedä voisiko sanoa, että tällaisesta "elämäntavasta" tulee helposti pakkomielle ja syömishäiriö, mutta lähellä ja siinä rajoilla mielestäni liikutaan...
 Tiedän Jb, että sinulla oli mielessä ainakin allekirjoittanut, kun tuota asiaa mietiskelit. Kiitos huolenpidostasi.
 Olen varmaankin jonkun määritelmän mukaan ortorektikko. Olen myös sairastanut anoreksian ja voin kertoa, että näitä ilmiöitä ei ainakaan minun kohdallani voi rinnastaa mitenkään toisiaan vastaaviksi, joskin molempien asioiden taustalla vaikuttaa halu kontrolloida elämäänsä, "olla oman itsensä herra." Myönnän, että olen kontrollifriikki, niin tässä kuin monessa muussakin asiassa. Olen myös ollut todella reilusti ylipainoinen, ja siihen liittyvät itsetunnon ongelmat, henkinen ja fyysinen pahoinvointi ja ympäristön paineet ovat olleet jotain vallan erisuurta kuin nykyinen tilanteeni ruokapäiväkirjoineni ja kieltäytymisineni.
 Suhtautuminen ruokaan voi olla erittäin ongelmallista. Pahimmillaan ruoka voi olla vihollinen ja kaiken huonon syy, se voi tehdä ihmiselämästä helvetin. Itse en tiedä, mitä se parhaimmillaan on, mutta mielestäni koen sen omassa elämässäni olevan nyt sitä, mitä se on parhaimmillaan koskaan minulle ollut, eräänlainen väline hyvinvointiin (niin kamalalta kuin se sellaisten korvaan kuulostaneekin, jotka pitävät ruokaa yhtenä suurimmista nautinnon lähteistä.) Kyllä minäkin nautin herkuista - itseni sallimissa rajoissa, mutta tulen kyllä vallan mainiosti toimeen ilman tätä nautintoakin (vaikkakin olen nautinnonhakuinen - useimmiten vaan saan kiksini muista asioista...)
 Ehkä olen edelleen syömishäiriöinen, samalla tavalla kuin koen edelleen olevani lihava (vaikka en oikeasti ole) - psyyke laahaa perässä näissä asioissa. Ja koska en halua mennä siihen, että en taaskaan söisi vuosikausiin mitään tai että söisin järjettömät määrät mitä sattuu ja kärsisin edelleen ylipainosta tai vakavasta syömishäiriöstä, kontrolloin syömisiäni. Koen niin, että siinä ei ole mitään pahaa, jos syön säännnöllisesti mielestäni terveellistä ruokaa, karsin ylimääräiset herkut ja että se on oma tietoinen valintani.
 Mutta tässä oli vain kolikon toinen puoli.
 Mielestäni ruokavalion suunnittelu sekä kalorien ja makroravinteiden laskenta ovat myös osa tätä kehonrakennusharrastusta (jos sitä nyt siksi uskaltaa näin ääneen sanoa.) Se ei siis välttämättä tarkoita sitä, että asiaan suhtautuu pakkomielteisesti: suhtautuminen kun voi olla myös mielenkiinnon ja innostuksen sävyttämää. Minun läheisistäni kukaan ei ymmärrä ruokapäiväkirjaani (joka vielä on excelissä ja täynnä erilaisia laskelmia.) Ehkä he eivät myöskään ymmärrä sitä, että minä pidän numeroista ja minä lasken monia muitakin asioita kuin kaloreita. Mielestäni ruoka palvelee myös liikuntaharrastuksiani, enkö siis voisi suhtautua ruokaan siitä lähtökohdasta? Onko se jotenkin huonoa tai väärin?
 Herkuista tai "epäterveellisestä" ruuasta luopuminen tai niiden karsiminen minimiin ei ehkä kuitenkaan ole sen suurempi elämäntapavalinta kuin alkoholista tai tupakoinnista luopuminen. Tietysti siihen liittyvät henkiset prosessit voivat olla vakavasti otettavia, samoin kuin muihinkin itsensä kontrolloinnin muotoihin liittyvät. Kontrolloinnin ei mielestäni välttämättä kuitenkaan tarvitse tarkoittaa pakkomiellettä.
 Äh, hankala juttu. Tässä näin, paljon kerralla. Keskustelu jatkukoot hedelmälisenä!
 Ja jotta tilanne ei kuulostaisi vallan epätoivoiselta, niin sanon vielä kerran, että herkuttelukin kuuluu silloin tällöin elämääni, etenkin aina silloin kun olen Jb:n seurassa ;)
 En tarkoittanut sitä, että kaloreiden ja ravintoaineiden seuraaminen olisi aina häiriökäyttäytymistä tai silloin olisi syömishäiriö. Urheilijan ja dieettaajan täytyykin seurata kaloreita ja ravintoaineiden saantia.
 Tarkoitukseni oli vaan herättää keskustelua ja ajattelua siitä, että milloin tämä kaikki menee ns. "överiksi". Kuten sanoin aiemmin, että lähellä rajaa mennää. Tosin tämä raja taitaa olla aika "veteen piirretty viiva"
 04.05.2004 09:02
 Ymmärtääkseni terveellinen syöminen menee yli siinä vaiheessa, kun se alkaa rajoittaa elämää. Kun ei voi ikinä mennä ravintolaan, kun siellä ei saa luomupapukeittoa, tai yrttejä ei ole poimittu klo 6 aamulla. Eikä ruoka tule pöytään minuutilleen klo 18, vaan sitä voi joutua odottelemaan. jne.
 Ortoreksiaan kuuluu paitsi pakonomainen terveysfanaattisuus, joka karsii syötäväksi kelpaavat ruoka-aineet minimiin, myös muunlaista, ajankäyttöön liittyvää pakkokäyttäytymistä.
 Ja sitten on tietysti ne "lievät", muodot, eli tosiaan, missä menee raja...
 Mutta en ole tällä palstalla lukenut kommentteja, jotka herättäisivät ortoreksiaepäilyjä.
 04.05.2004 09:06
 Mikä on häiriökäyttäytymistä? Ehkä eri ihmisille hyvin eri juttu. Tc: huudan sinua määrittelyapuun! ;)
 Voisiko se olla asia, joka häiritsee normaalia elämää? Joka hallitsee ajatuksia ja tekemisiä? Joka aiheuttaa "morkkista?"
 Joka herättää vastustusta tai huolta muissa ihmisissä? Joka saa vihaamaan itseään?
 "Tutkitaan tarkasti mitä suuhun laitetaan ja lasketaan ravintoaineet ja kalorit. Ei siis osata nauttia elämästä ja hyvästä ruuasta kaikkine paheineen."
 Voiko elämästä nauttia ilman herkuttelua? Ilman ruokaa ei varmasti voi, mutta ilman ekstroja... /miettii/
 Mielestäni voi, JB:n mielestä ei varmastikaan voi (nimimerkillä tiedän kuinka paljon ja hyvin sä syöt :D) Voiko elämästä nauttia ilman nautintoaineita, ilman seksiä, ilman urheilua, ilman rahaa jne?
 Olen toki samaa mieltä, että jos syömisistään tuntee syyllisyyttä, mennään vaarallisille vesille. Toisaalta, tämän voi aika helposti ehkäistä suunnittelemalla syömisiään ja antamalla itselleen luvan herkutella, mikäli on taipumusta tuntea syyllisyyttä mässäilystä. Toisilla se menee näin, toiset voivat herkutella spontaanisti koska tahansa haluavat. Erästä suurta ajattelijaa miettien sanoisin, että toiset ovat jännittäjiä ja toiset eivät (laittamatta näitä ihmistyyppejä mihinkään paremmuusjärjestykseen...)
 Pääasia kai, että voi elää syömistensä kanssa ja voi hyvin niin henkisesti kuin fyysisestikin? :)
 04.05.2004 09:07
 Mun mielestä silloin menee överiksi, kun ruokailun tarkkaileminen estää tai haittaa elämästä nauttimista.
 Mulle itselle on käynyt näin monesti. Ensin opin että ruokailulla voi vaikuttaa kehon koostumukseen, sitten painoluokkaurheilun myötä olin usein otsa rypyssä diettaamassa. Tarkailin jokaista ateriaa ja olin koko ajan tietoinen syömisistäni aina siihen pisteeseen että stressi oli ajoittain suorastaan painostavaa.
 Viimeisen vuoden aikana olen opetellut pikkuhiljaa taas relaamaan, ja nyt pystyn syömään aika pitkälle fiiliksen mukaan, ilman että on pakottava tarve kontrolloida. Haluan kuitenkin syödä ja elää suht terveesti pitkällä tähtäimellä.
 Oho, tulihan tekstiä... Tais kalahtaa kalikka tähän koiraan..
 04.05.2004 09:35
 Olen itse sairastanut ortoreksiaa, kuten myös bulimiaa ja anoreksiaa.
 Mielestäni ortoreksiasta voidaan puhua siinä vaiheessa, kun ruokailut pitää suunnittella gramman tarkkuudella etukäteen, ja vain ja ainoastaan "sallituista" raaka-aineista. Ruokailu myös hallitsee elämää siinä määrin, että se haittaa jo ihmissuhteita.
 Itselläni sallittuja ruokia eivät välttämättä olleet läheskään kaikki terveellisiksi mielletyt raaka-aineet, vaan minulla oli kausia, jolloin suostuin syömään esimerkiksi vain elävää ravintoa ja tofua, siis mikään paistettu, käsitelty tai eläinkunnasta peräisin oleva ei mahtunut enää ruokavalioon.
 Ja mikäli mitään sallittua ruokaa ei ollut saatavilla juuri tiettyyn aikaan, sain hirveitä itkukiukkuraivareita ja olin yksinkertaisesti syömättä. Voitte kuvitella, että tämä lievästi sanottuna jo rajoittaa ihan normaalia elämääkin, esim. ravintolassa käyminen ei tullut kuuloonkaan, eikä perheen kanssa ruokailu onnistunut millään.
 Mielestäni täällä ei kukaan ole ainakaan viestiensä perusteella ortorektikko.
 04.05.2004 09:40
 "Mielestäni täällä ei kukaan ole ainakaan viestiensä perusteella ortorektikko."
 Ei minunkaan mielestäni, jos nyt ylipäänsä meidän tarvitsee alkaa määritellä ihmisiä joihinkin lokeroihin, terveisiin, anorektikkoihin, bulimikkoihin, ortorektikkoihin jne. On vain erilaisia suhtautumistapoja syömiseen, toisilla enemmän ja toisilla vähemmän häiriintyneitä. (huh, karu ilmaisu ;)
 Joskus itse ei huomaa, että nyt mennään metsään ja lujaa. Joskus kaverit tulkitsevat väärin. Toivottavasti me kaikki tullaan toimeen tekemisiemme kanssa ja jos emme tule, niin pyydetään reilusti apua.
 04.05.2004 09:50
 Tai sori, pitää korjata sanomisiaan... On toki anoreksiaa ja muita diagnoitavissa olevia sairauksia, joilla on selkeät oieyhtymät, mutta toisaalta myös hurjan paljon syömishäiriöitä tai niitä jonkun mielestä muistuttavia erityisiä, yksilöllisiä syömisen tapoja, jotka eivät välttämättä lukeudu minkään valmiin määritelmän alle. Eivätkä välttämättä ole huonoja tai sairaita juttuja.
 On tavallaan muodikasta olla kiinnostunut omasta terveydestään ja terveellisestä ruuasta ja mielestäni hyvä niin. Ihan hyvä, että ollaan herätty ajattelemaan näitä asioita, joista voi seurata ajattelemattomina hyvin vakavia sairauksia, jotka eivät edes liity syömishäiriöihin.
 Mielestäni ihan hyvä keskustelunavaus JB:ltä. Kun terveelliset elämäntavat on viety niinkin pitkälle kun tällä palstalla joillakin käsittääkseni on, on ehkä ihan hyvä joskus kyseenalaistaa omat tottumukset ja pohtia sitäkin vaihtoehtoa että nyt olisi menty jo liian pitkälle. Tällöin toivon mukaan ja useimmissa tapauksissa voikin saman tien närkästyneenä todeta että 'no en todellakaan ole'- mutta joissakin tapauksissa voi olla syytä miettiä pitemmällekin.
 En omaa minkäänlaista alan koulutusta tai edes kokemusta enkä tiedä miltä ortorektikon viestin tulee näyttää, mutta onko vähän pitkälle vietyä väittää, että _kukaan_ tämän palstan viestittelijöistä ei varmuudella ole JB:n viestin herättelyä vailla? Olen ymmärtänyt että ortoreksia on käsitteenä melko uusi, mutta sitä en käsitä minkä vuoksi se herättää niin paljon enemmän vastareaktioita kuin vaikkapa anoreksia tai bulimia. Sairauksia yhtäkaikki?
 Vaikka nämä asiat eivät omakohtaisesti koskettaisikaan, niin uskallan väittää, että on täällä turhempiakin keskusteluja käyty. Sanotaan nyt esimerkiksi vaikka allekirjoittaneen toimesta.
 Juu, ei missään tapauksessa minunkaan mielestäni turha keskustelu! Pakko vaan ei ole itseään niputtaa ortoreksian määritteen alle, mikäli pitää "huolta" syömisistään, suunnittelee sitä ja kirjaa ylös, laskee ravintoaineita ja kaloreita yms. :) Välttämättä se ei ole sairaus, se voi olla myös osa harrastusta tai itse kunkin omalaatuista elämäntapaa. Tai jotakin muuta.
 Mielestäni usein uusia tai erilaisia ilmiöitä lähestytään liian häiriökeskeisesti. Tietysti uudet asiat herättävät alkuun pelkoa ja vastustusta, vaikkeivät välttämättä olisi sen kummempia kuin vanhatkaan.
 Lumi puhut asiaa, minunkin mielestäni keskustelun avaus oli aiheellinen ja varmasti herättää ihmisiä miettimään omaa suhdettaan terveellisiin elämäntapoihin ja ruokaan.
 kun sanoin, ettei minun mielestäni kukaan ole viestiensä perusteella ortorektikko, tarkoitin vain, etten itse ole huomannut sen suuntaisia viestejä. Olet kyllä ihan oikeassa siinä, että tuskin ortorektikon viestit välttämättä näyttävät mitenkään erilaiselta muihin verrattuna ja tuskin pakkomielteistä suhtautumista ruokaan tuodaan kovin vahvasti viesteissä esille.
 Keskustelu on aina hyvä juttu.
 04.05.2004 10:55
 Itse kärsin korkeintaan epäterveellisen ravinnon oireyhtymästä (liikaa eläinrasvoja näillä koleterolilukemilla), mutta kyllä joskus pyörittelen päätä, kun luen mitä ihmiset täällä kirjoittavat.
 Ymmärrän kyllä etteivät kaikki kiivassormiset oikeasti syö pelkkää Lidlin RAHKAA ja öljyjä, eivätkä nekään jotka uhoavat treenaavansa KOVAA aina treenaa KOVAA. Kuitenkin joku onneton saattaa luulla että se unelmakroppa tulee takuuvarmasti kun ylilyö asiat.
 Kun viime perjantaina söin kattilallisen sinisimpukoita valkoviinikermakastikkeella, en miettinyt hetkeäkään näytänkö kesällä hyvältä bikineissä. Voisi olla aika irvokas näky.
 Ja olen sitä mieltä ettei täälläkään tarvitse aina toitottaa vain sitä mikä laihduttaa ja on terveellistä.
 Kehon kokonaisvaltainen hyvinvointi ei ole jatkuvaa nälkää ja tasapainottelua GI:n, ketoosin, katabolian jne. maastoissa. Se on myös sinisimpukoita valkoviinikermakastikkeessa.
 Ja sitä paitsi voisilmä puurossa on hyvää, Aapo voi todistaa.
 04.05.2004 11:32
 Chiltä, kuten tuossa myös aiemmiltakin, erittäin hyvää herättelyä. Vaikka tälläkin palstalla olisi näiden tiettyjen diagnoosien määritteitä täyttäviä henkilöitä, on lopullinen "lokerointi" melko mahdotonta näin netin välityksellä. Olisin kuitenkin itsekin taipuvainen ajattelemaan, että tälläkin palstalla esiintyy monta yksittäistä asiaa, jotka sopivisivat näihin lokeroihin. Täytyy kuitenkin muistaa, että se vielä ei täytä diagnoosia.
 Liikkumavaraa on kuitenkin paljon ja täytyy muistaa, että ihmiset ovat täällä(kin) taipuvaisia puhumaan usein ensisijaisesti niistä "hyvistä" saavutuksista, tottumuksista ja teoistaan, kuin että avautuisivat siitä, kuinka rullakebu-putki on jo 10 päivän mittainen. =P Eli kaikki ei aina ole sitä miltä näyttää.
 Koskaan ei näistä ongelmista ole mielestäni liikaa puhetta. Haluaisin ottaa esille erään, vielä hieman määrittelemättömän, mutta kuitenkin tunnustetun termin:
 urheilijan anoreksia.
 Mielestäni pelottavan usea laihdutuskertomus tälläkin palstalla sisältää näitä piirteitä. Muutamia mainitakseni:
 - vääristynyt kehonkuva, "lihomisen pelko"
 - liialliset ja hieman vääristynein motiivein tehdyt "ruokavalioremontit"
 - painonpudotuksessa epäonnistuminen ja siitä seuraava "oravanpyörä"
 - lähes rajaton määrä liikuntatunteja
 Mikäli jotakin kiinnostaa kyseisen ilmiön tarkempi määrittely, voi googlettaa vaikkapa sanoilla anorexia athletica, EDNOS, tai muscle dysmorphia.
 Tärkeä keskustelun- ja pohdiskelunaihe minunkin mielestäni.
 "Missä vaiheessa teidän mielestä mennään ns. yli, jolloin terveellinen ruokavalio on muuttunut syömishäiriöksi? Ja onko teille terveellinen ruokavalio pakkomielle?"
 Tätä mietin usein (sekä omalla kohdallani, että näitä juttuja lukiessa), mutta en tiedä vastausta. Toisaalta, itse en osaa muutakaan, kuin koittaa syödä terveellisesti, sääntöjen mukaan. En muista aikaa, jolloin ei olisi ollut sääntöjä. Jos sen lopettaa, niin sitten ei tiedä mitä pitäis syödä/ mitä söis. Nykyiset "säännöt" on kuitenkin aika helpot noudattaa, verrattuna vaikka niihin sääntöihin, joita oli joskus pimeänä teini-aikana. Säännöistä voi kyllä poiketa (tai ne voi jopa unohtaa) esim. jos on kylässä, tai yleensä muiden kanssa jossain syömässä, mutta yksin ollessa tarvii ohjeet/säännöt. En tiedä onko se pakkomielle. Ja jos on, en tiedä mitä sille voi tehdä.
 Yksi määritelmä syömishäiriöiselle käyttäytymiselle voisi olla sellainen (tuon normaalin elämän häiriintymisen lisäksi, jonka monet jo mainitsivat), että jos syöminen ja syömisten suunnittelu yms. tuottaa ahdistusta, niin sitten on jotain pielessä. Ja tosiaan, syömishäiriö voi ilmetä myös lievänä, ts. kaikki kriteerit eivät täyty, mutta käyttäytymisessä on kuitenkin selvästi syömishäiriöisiä piirteitä.
 04.05.2004 15:23
 Lyyti tokaisi: "Mielestäni usein uusia tai erilaisia ilmiöitä lähestytään liian häiriökeskeisesti. Tietysti uudet asiat herättävät alkuun pelkoa ja vastustusta, vaikkeivät välttämättä olisi sen kummempia kuin vanhatkaan."
 Joo, nykyään on tapana nimetä kaikki mahdollinen häiriöksi tai sairaudeksi. Ja tämä määrittely tietysti sisältää myös sen, että on olemassa joku taho, joka määrittelee normaaliuden rajat. Haluaisinpa vain tietää kuka se on tässä tapauksessa ja millä perusteilla nuo rajat vedetään. Jos pelkästään äärimmäisen kurinalainen ruokavalio lasketaan ortoreksiaksi, niin lähes jokainen huippu-urheilija voidaan laskea joukkoon mukaan.
 Komeat triplat Chi! Onko seuraavaksi tupla-triplat tähtäimessä?
 04.05.2004 17:30
 MC Aropupu heitti: "Jos pelkästään äärimmäisen kurinalainen ruokavalio lasketaan ortoreksiaksi, niin lähes jokainen huippu-urheilija voidaan laskea joukkoon mukaan."
 No, äärimmäisen terveellinen, monipuolinen ruokavalio, vaikka olisi vähäkalorinenkin, ei ole ortoreksian merkki. Se on ehkä jotain, mitä ortorektikot alkavat alunperin tavoitella, mutta mopo lähtee käsistä.
 Asiantuntijat (kuten syömishäiriöihin erikoistunut psykologi Pia Charpentier + monet ravitsemusterapeutit) eivät kyllä leimaa jotain syömiskäyttäytymistä häiriintyneeksi, ennen kuin se on todella häiriintynyttä, esim. ortoreksiassa "sallittujen" ruoka-aineiden määrä on hyvin vähäinen, ja sekin vähä syödään gramman tai kellon tarkkuudella, kavereita ei voi nähdä eikä harrastuksiin mennä, kun ne vaikuttavat syömisrutiineihin jne.
 Musta tuntuu, että ihmiset itse leimaavat toinen toisiaan tai kehittelevät mielessään syömishäiriöitä muille. Ja on jotenkin jännittävää ajatella, että terveellinen ruokavalio voisi äärimmilleen vietynä ollakin sairasta.
 Mutta ortorektikon ruokavaliohan ei edes ole "superterveellinen", vaan sairas. Ja samoin kuin muidenkin syömishäiriöiden, ortoreksian taustalla on psyykkisiä ongelmia. Ei kukaan lipsahda ortorektikoksi vain vahingossa, syödessään terveellisesti. Vai miten on?
 04.05.2004 17:44
 Ortorektikon ruokavalio pitäisi itseasiassa suomentaa "oikeaoppiseksi" ei "terveelliseksi". Eli ortorektikko lähtee noudattamaan jotain tarkkaan määriteltyä, ruoka-aineita (tai ruoka-aineyhdistelmiä) rajoittavaa ruokavaliota. Ratkaisevaa on se, millaisia tuntemuksia "oikeaoppisesta" ruokavaliosta poikkeaminen (tai edes ajatus poikkeamisesta) aiheuttaa. Jos ne aiheuttavat syyllisyyttä, ahdistusta tai jopa kuvitelmia "myrkyttymisestä", aika tod.näk. aletaan olla ortoreksian puolella.
 Itse olen ollut lähimpänä ortoreksiaan paikkariaikoina. Viime vuoden aikana sain hyvin usein kuulla ortoreksiaepäilyjä, vaikka ihminen, joka ei kiellä itseltään mitään ruoka-ainetta, lähinnä merkitsee syömisensä ylös jälkikäteen, ottaa suunnitelmista poikkeamiset rennosti jne. ei voi olla ortorektikko.
 Uskon, että yksi syy ihan vain terveellisesti syövien "ortorektikoksi" leimaamiseen on juuri se, että mediat puhuvat "liian terveellisesti syömisestä". Tavallisen pitsa-bisse-munkkipossu-linjalla elävän mielestä ihan perus broileri-kasvis-hyvä rasva -linja saattaa näyttää "liian terveelliseltä".
 04.05.2004 17:50
 "Ei kukaan lipsahda ortorektikoksi vain vahingossa, syödessään terveellisesti. Vai miten on? "
 Syömisten tarkkailu mistä tahansa syystä voi kyllä aiheuttaa syömishäiriön puhkeamisen. Olen ymmärtänyt, että esim. diabeetikoilla on enemmän syömishäiriötä kuin "normaaliväestöllä", vaikka syömisten tarkkailu ei (alunperin) johdu laihtumisen halusta. Samoin veikkaisin, että vegaanien keskuudessa syömishäiriöt ovat yleisempiä kuin muilla, mutta syy-seuraus-suhde ei tässä ole selvä. Voi olla, että joku on vegaani puhtaasti eettisistä syistä, ja syömisten rajoittaminen ja tarkkailu johtaa syömishäiriöön, mutta voi myös olla toisinpäin, että veganius on syömishäiriön ilmentymä (vegaanina välttää kivasti monet lihottavat herkut, ja sitä voi pitää hyvin "oikeaoppisena" ruokavaliona). Enkä siis tarkoita, että kaikki vegaanit on syömishäiriösiä.
 Tietysti taustalla varmasti on psyykkisiä ongelmia. Toisaalta, "psyykkiseksi ongelmaksi" voi riittää vaikka vain epävarmuus omasta itsestä, mikä lienee aika tavallista (ja yleensä ohimenevää) ainakin nuorelle ihmiselle.
 Jep jep, puhut asiaa!
 05.05.2004 08:27
 Joku viisas(?) on sanonut että ihminen on ainoa elukka joka osaa tehdä itselleen häkin.
 Esim. hyvät perustukset saa huonosta itsetunnosta, seinät voi rakentaa älyttömillä kauneusihanteilla ja ikkunat ja ovet(?) ortoreksialla :)
 Katsoitteko muuten eilen sen dokkarin neloselta? Sen jossa kaveriin duunattiin silikonilihakset, koska hän uskoi että hänestä tulee sillä tavalla täydellisempi ihminen. Woah!
 05.05.2004 09:14
 Kutri kirjoitti:
 "Itse olen ollut lähimpänä ortoreksiaan paikkariaikoina."
 Siis painonvartijat? Yllättävää sinänsä koska painonvartijathan eivät opeta mitään äärimmäisen tarkkaa ruokavaliota, vaikka pisteiden laskeminen tietenkin onkin aika pikkutarkkaa puuhaa. (Itse pisteytyshän on aika epätarkka)
 05.05.2004 10:32
 Itse olin jonkinasteinen ortorektikko 5-6 vuotta sitten. Silloin kiinnostuin terveellisistä elämäntavoista, mutta ravintotietämykseni oli valitettavasti naistenlehtitasoa ja ruokavalioni meni lopulta sellaiseksi, että söin vain salaatteja, hedelmiä, puuroja jne. enkä juuri muuta. Eli proteiinit ja rasvat puuttuivat täysin... Sitten vielä ihmettelin, miksi kuntosalilla käynti ei näy missään... Lopputuloksena oli valtavat makeanhimot ja yleensäkin syömishimot, näin suurinpiirtein untakin aleksanterinleivoksista! Onneksi rentouduin syömisissäni vähitellen, ja nykyään olen saanut valtavasti enemmän tietoa näistä asioista, kiitos internetin :) Etenkin nämä ja Kutrin sivut ovat olleet loistava tietolähde, joiden avulla olen saanut monipuolistettua ruokavalioni.
 05.05.2004 11:17
 kaapista astuu ulos myös hoo. ortorektikko hänkin.
 tietysti on aina hyvä asia kun ihminen syö terveellisesti ja huolehtii omasta hyvinvoinnista. tiedän myös senkin, että terveellisellä ruokavaliolla eläminen on usein helpompaa. olo on virkeämpi jne.
 ortoreksian puolelle mennään silloin kun ruokailusta tulee ikävä asia, kun sen eteen stressaa ja pelkää tiettyjä ruokailutilanteita, esim kouluruokailu tai ravintolassa, että entäpä jossei siellä oo mitään mitä mä voin syödä? sekin on mielestäni merkki ortoreksiasta, että ruuat jaotellaan hyviin ja huonoihin. enkä nyt tarkoita ruuan makua. tai muuten vaan kärsii ja häpeää omia ruokailutottumuksiaan.
 onneksi mä oon vaan osa-aikainen ortorektikko. osaan välistä elää normaaliakin elämää. ainakin kovasti yritän. onneksi tiedostan tämän häiriöni ja osaan siksi ehkä jollain lailla suhtautua asiaan järkevästi...
 Tonnikana -- Paikkareiden ohjeilla tulin todella rasvakammoiseksi ja pistemäärään keskittyminen teki sen, että pisteiden ylityksestä tuli ihan käsittämätön morkkis. Eli uskoin että vain rasvattomalla ruokavaliolla ja sillä 18 pisteellä laihduin. Ja esim. joulu 1999 meni piloille mm. siksi että piti olla "laiha" uutenavuotena, minkä takia en voinut syödä yhtään mitään. Heh heh, nyt kyllä huvittaa, mutta silloin itketti.
 Niin ja monilla ortorektikoilla (paitsi sanoiko joku jo tän aiemmin) homma alkaa siitä, että yritetään löytää ruokavaliolla "hoitoa" johonkin todelliseen tai kuviteltuun terveysongelmaan (allergiat, vatsaoireet, väsyneisyys, hiivatulehdukset jne.). Sitten kuvitellaan, että jos ruokavaliosta poikkeaa, tulee ihan kauheita fyysisiä oireita (väitän, että monet niistä voivat olla ihan kuviteltuja).
 Jees, voiskin mennä taas syömään... :-D
 05.05.2004 15:39
 Niinkuin Kutri tuossa mainitsikin:
 "homma alkaa siitä, että yritetään löytää ruokavaliolla "hoitoa" johonkin todelliseen tai kuviteltuun terveysongelmaan (allergiat, vatsaoireet, väsyneisyys, hiivatulehdukset jne.). Sitten kuvitellaan, että jos ruokavaliosta poikkeaa, tulee ihan kauheita fyysisiä oireita (väitän, että monet niistä voivat olla ihan kuviteltuja)."
 Itselläni kävi juuri näin, olen ollut syntymästä asti vatsavaivainen ja aloin tosiaankin etsiä lääkettä vaivoihin viemällä ruokavalion tarkkailun ja "pahojen" ruokien karsimisen lopulta äärimmäisyyksiin, kunnes jäljellä oli vain ituja ja tofua ruokalautasella. Tässä vaiheessa ruokavaliota tuskin voi enää hyvällä tahdollakaan kutsua terveelliseksi.
 Homma lipesi todella pahasti käsistä, ja tuloksena olikin sitten anoreksia.
 Kanksta2
 Kutri: "Sitten kuvitellaan, että jos ruokavaliosta poikkeaa, tulee ihan kauheita fyysisiä oireita (väitän, että monet niistä voivat olla ihan kuviteltuja)."
 Tuolla logiikalla allergian, vatsaoireiden, väsyneisyyden, hiivatulehduksen poistuminenkin on varmaan ollut kuviteltua.
 05.05.2004 19:32
 Niin tai sitten homma menee niin että esim. on vehnälle allerginen, mutta samalla kun jättää vehnän, jättää kaiken muunkin viljan pois -- ja myöhemmin kuvittelee että jo kauran syöminen aiheuttaa oireita. Esimerkki vedetty hatusta.
 Tai että joku vaihtaa vähähiilariselle dieetille, lopettaa sitä kautta ylensyönnin --> olo paranee. Yhtenä päivänä ko. tyyppi syö sitten yhtenä päivänä enemmän (nopeita) hiilareita ja ylipäätään yli oman kulutuksensa (ahmimiskohtaus) ja on samantien että "hiilarit alkoi heti oksettaa ja tuli kurja olo" -- vaikka ylipäätään ylensyönti ja morkkis lienevät todellinen syy paskaan fiilikseen. Esimerkki tosielämästä.
 Ja käsittääkseni mitään hiivasyndroomaa ei ole oikeasti kyetty diagnostisoimaan. Silloin kun söin vähemmän rasvaa kärsin itsekin jatkuvasti hiivatulehduksista, erilaisista sienistä ja psoriasis-henkisistä kuivista läikistä. En kärsi enää, vaikka syön ihan kohtuudella hiilareita ja välillä jopa -- hui kauhistus -- sokeria. Eli hyvässä rasvassa sen salaisuus.
 "homma alkaa siitä, että yritetään löytää ruokavaliolla "hoitoa" johonkin todelliseen tai kuviteltuun terveysongelmaan (allergiat, vatsaoireet, väsyneisyys, hiivatulehdukset jne.)."
 itselläni maitoallergia, vatsaoireet, kutinat jne. tietysti hoidin/hoidan näitä oireita ruokavaliolla, MILLÄ MUULLAKAAN??? kukaan lääkäri ei ole osannut auttaa, mitkään lääkkeet mitä oon kokeillu ei auta (jossain vaiheessa kanniskelin repun täydeltä kalliita reseptilääkkeitä, kiskoin niitä ohjeiden mukaan mutta ei niistä mitään hyötyä ollut).
 rehellisesti sanoen, kyllä nää oireet on pysyny jollain tapaa kurissa ruokavaliolla. ei ruokavalio tietenkään ole parantanut sairauksiani, ihottumaa tulee joskus ja vatsaa vääntää useinkin. en tiedä olisko nää oireet pahempia jos söisin kuten "normaalit" ihmiset, en ole uskaltanut kokeilla, uskon vain sokeasti ruokavalioni olevan se, joka vaikuttaa. MUTTA MITÄ MUITA VAIHTOEHTOJA MULLA OLISI?? en keksi yhtäkään.
 06.05.2004 11:53
 Joo, ja saman voi sanoa loufattääjistä, vegeilijöistä, kalorikyttääjistä tai minkä vaan ruokavalion noudattajasta: yhtenä päivänä syöty liha, rasva, lisäkalorit alkoivat oksettaa ja tuli kurja olo. Omaan hyvinvointiin liittyvien syiden ja seurausten tarkkailussa voi vetää vääriä johtopäätöksiä siinä missä oikeitakin. Ja laatikon ulkopuolella ajattelu näyttää olevan tässä asiassa psyykkisesti raskasta useimmille.
 On jotenkin hyväksyttävämpää lisätä jotain nieltävien aineiden joukkoon (esim. lääkkeitä, luontaistuotteita, lisäravinteita, uutta kaupan hyllylle ilmestynyttä elintarviketta) kuin jättää jotakin pois. Se joka jättää ruokavaliostaan pois vaikka kaikki sokerit on kummajainen, se joka vetää statiineja, proteiinihydrolysaattijauhetta, askorbiinihappoa ja PepsiMaxia on normaali.
 Sen sijaan, että alkaa oireisiinsa syödä päivittäin mikrogrammoja ainetta x, voi jättää pois jonkin niistä aineista, joita syö päivittäin satoja grammoja. Tyydyttyneen rasvan ja ravintokolesterolin kanssa tuo on yleisesti hyväksyttyä ja vaadittua, mutta muualle sen ulottaminen on ufoilua.
 Esimerkkejä: Jättää pariksi viikoksi kaiken viljan pois ja ottaa ne sitten takaisin. Tekee saman maitotuotteiden kanssa. Tekee saman vaikka kasvirasvojen, jalosteiden ja vaikka niiden hiilareiden kanssa. Kirjaa ylös miltä milloinkin tuntui. Miettii löytyikö ns. jatkotutkimuksen aiheita tai konkreettisia muutostarpeita.
 Tällä tavalla konsensuksen ulkopuolella terveydenhoitoonsa satsaava ihminen on friikki, jota yhdellä viikolla pelotellaan kuiduilla ja syövällä, toisella tyydyttyneillä rasvoilla ja sydäntaudeilla, kolmannella kalsiumilla ja osteoporoosilla. Oman henkilökohtaisen hyvinvoinnin kuunteleminen vaatii rautaista mielenlujuutta. Tai tutkimusten ja tutkimusten koko kirjoon paneutumista.
 Useille nykyvaivoille ei ole pystytty 'oikeasti' tekemään taudinmääritystä. Sillä onkin kätevää vaientaa potilas ja jättää elämään vaivoineen. Ja sitten tapahtuu 'ihmeparanemisia'. Esim. sinun tapauksesi voitaisiin kuitata kirjaoppineesti näin: Nautittavan rasvan määrän lisääminen ei ole käypä hoito hiivatulehdukseen, joten se ei ole voinut sinua parantaa. Kun on omakohtaista kokemusta muusta, tuo naurattaa, mutta jos ei ole niin tottahan sen on pakko olla.
 06.05.2004 19:01
 Ööö... Nyt me taidetaan puhua vähän eri asioista. Mä puhun lähtökohtaisesti ihan oikeasta ortoreksiasta, siis tilasta, jossa kaikki ajatukset pyörivät "oikean ruokavalion" ympärillä ja dieetistä poikkeaminen aiheuttaa aivan hirvittävää ahdistusta ja jopa fyysisiä oireita (esim. tunteen siitä, että "myyrkyttyy") myös silloin, kun tosiasiassa siihen ei ole mitään aihetta. Ts. vuosia myöhemmin, jos henkilö on parantunut ortoreksiasta, ko. ruoka-aineet eivät aiheuta enää oireita (koska ei kuvitella niiden aiheuttavan oireita). Esim. ääritapauksissa ortoreksiasta kärsivät ihmiset kokevat "myrkyttyvänsä" siitä, että ovat syöneet edellispäivänä poimittuja vihanneksia eikä samana aamuna poimittuja vihanneksia (esimerkki todellinen).
 Sinällään en näe mitään ongelmaa siinä, että ihmiset jättävät jotain turhia, varsinkin ravinneköyhiä ja energiatiheytä ruoka-aineita pois ruokavaliostaan. Sinällään en näe mitään ongelmaa siinä, että ihmiset "lääkitsevät" itseään ruokavaliolla. Toisaalta esim. jos epäilisin keliakiaa, menisin keliakiatutkimuksiin jo ihan senkin takia, että sen jälkeen saisin Kelalta rahallista korvausta vaivastani. Tai siltä varalta että oireiden takana olisikin esim. syöpä, muu vakava sairaus eikä ruokavalio.
 Näkisin rasvan liittyvän aiempiin hiiva-/sieniongelmiin ihan sitä kautta, että aiemmin ihoni oli koko ajan hilseilevän kuiva, koska olin karsinut käytännössä kaikki rasvat ruokavaliostani, uskoen rasvan syönnin automaattisesti lihottavan.


type: wikipedia

text:
Северно море е полузатворено море в Атлантическия океан, намиращо се между Британските острови и Скандинавския полуостров.
 Общо описание
 Свързва се с океана чрез Ла Манша на юг и Норвежко море на север. Дължината му надвишава 970 километра, а ширината 580, като общата площ се равнява на около 750 000 квадратни километра (290 000 квадратни мили).
 От дълги години Северно море е една от най-важните области за риболова и транспорта на стоки в Европа. Морето също така е известна туристическа дестинация в страните, граничещи с него, а от скоро и важен източник на енергия, изразяваща се под формата на фосилни горива и вятърна енергия.
 Исторически погледнато, Северно море изиграва важна роля в геополитиката и военните конфликти, като има значение най-вече за Северна Европа, но и глобално чрез силата, която северните нации притежават през по-голямата част от Средновековието и модерните времена. Северно море е също така в основите на експанзията на Викингите, а по-късно бива последователно доминирано от Ханзата, Нидерландия и Британската империя. Като единствени излаз на Германия към океана Северно море продължава да бъде стратегически важно и през двете световни войни.
 Крайбрежието на Северно море представя разнообразие от геологически структури. На север, по крайбрежието на Шотландия и Норвегия, са типични дълбоко врязаните фиорди и отвесните скали, а на юг по-често се срещат пясъчни ивици и широки крайбрежни области покрити със смесица от пясък и кал. Високата гъстота на населението, тежката индустрия и интензивното използване на морето и неговото крайбрежие предизвикват някои екологични проблеми, главно засягащи морската екосистема.
 Географско положение и особености
 Географско положение и граници
 Морето граничи с Оркнейските острови и източното крайбрежие на Англия и Шотландия на запад и с Северна и Централна Европа на изток и юг, като държавите имащи излаз на морето в тази зона са Норвегия, Дания, Германия, Нидерландия, Белгия и Франция. На югозапад след Доувър, Северно море се свързва с Ла Манша и се свързва с Атлантическия океан. На изток морето се свързва с Балтийско море чрез протоците Скагерак и Категат, които разделят Дания съответно от Норвегия и Швеция. На север морето граничи с Шетландските острови и се свързва с Норвежко море, което е разположено в най-североизточната част на Атлантическия океан.
 Краищата на Северно море са белязани от множество големи острови и архипелази, като Шетландските острови, Оркнейските острови и Фризийските острови. Голяма част от Европейския водосборен басейн отива в Северно море, включително и водите на Балтийско море. Най-големите реки, вливащи се в морето, са Елба и Рейн, Емс, Рейн, Маас, Схелде, Темза и Хъмбър, като 184 милиона души живеят покрай реките, които се вливат в Северно море, като по тях са и едни от най-индустриализираните области в Европа.
 Географски особености
 В по-голямата си част Северно море лежи върху Европейския континентален шелф на дълбочина от средно 90 метра. Единственото изключение е Норвежката бразда, която се простира паралелно по норвежкото крайбрежие, като започва от Осло и завършва северно от град Берген. Браздата е широка между 20 и 30 километра (12 и 19 мили), като максималната дълбочина, която достига, е 725 метра (2379 фута).
 Догер банк, обширна морена или натрупване на неконсолидирани лесникови остатъци, се издига само на 25 до 30 метра (50 – 100 фута) под морското равнище, като това я прави една от най-предпочитаните риболовни области в Северно море. Дългите четиридесет и Широките четиринадесет са две големи области в Северно море, получили имената си от своята дълбочина, измерена в английската мерна единица фатом, като 40 фатома и 14 фатома са равни съответно на 73 и 26 метра. Тези и други плитчини правят плаването в Северно море трудно и опасно, но с въвеждането на сателитните навигационни системи тези опасности са значително намалени., Девилс Хол се намира на 200 мили (320 km) източно от Дънди, Шотландия, като представлява серия от асиметрични бразди, които имат дължина от 20 до 30 километра (от 12 до 19 мили), широчина от 1 до 2 километра и дълбочина от 230 метра.
 Геология
 Плитки епиконтинентални морета като Северно море от дълги години съществуват върху Европейския континентален шелф. Тектонските процеси, които оформят Атлантическия океан през периодите юра и креда, т.е. преди 150 милиона години, водят до издигането на Британските острови. Оттогава между Балтийския щит и Британските острови постоянно съществува плитко море. То е един вид предшественик на Северно море, като се увеличава и намалява в зависимост от морското равнище през конкретното геоложко време. Понякога морето се свързва и с други плитки морета, като с морето, съществувало югозападно от района на днешен Париж.
 Към края на креда, преди 85 милиона година, на мястото на Европа съществуват само малки и разпръснати острови, като изключение прави само Скандинавието. В началото на олигоцена, т.е. преди 34 – 28 милиона години, появата на Западна и Централна Европа почти изцяло разделя Северно море от океана Тетис, който с времето намалява и вследствие на свързването на Южна Европа с Югозападна Азия се превръща в Средиземно море. От началото на квартернера, т.е. преди 2.6 милиона години, морското равнище намалява през всеки ледников период, а след това се покачва, като всеки път, когато ледът достигне максималното си разпространение, Северно море почти пресъхва. Така Северно море, каквото го познаваме днес, се оформя след последния ледников период, когато морето за пореден път наводнява Европейския континентален шелф.
 През 2006 в Северно море е открит фосил на платеозавър, който е на възраст между 199 и 216 милиона години и който се оказва откритият на най-голяма дълбочина фосил и първият, открит в Норвегия.
 Хидрология
 Температура и соленост
 Средната температура на водата през лятото е 17 °C и 6 °C през зимата. Температурите се повишават непрекъснато от 1988 г., причината за което се приписва на промените в климата. Температурите на въздуха през януари са средно между 0 и 4 °C, а през юли между 13 и 18 °C. Зимата се характеризира с чести бури и силен вятър.
 Солеността е средно между 34 и 35 грама за литър, като най-големите разлики се срещат там, където сладководни води се вливат в морето. Такива места са естуарите на Рейн и Елба, границата с Балтийско море и крайбрежието на Норвегия.
 Водна циркулация
 Водните течения в Северно море се движат покрай крайбрежията в посока, обратна на часовниковата стрелка.
 Северно море е продължение на Атлантическия океан, като по-голямата част от океанските течения минават от северозападния отвор на морето, докато през Ла Манша минават топли течения, които са по-малки по обем. Тези течения стигат до крайбрежието на Норвегия. По-малко солените крайбрежни води се спускат към по-дълбоките части, докато по-солените се придвижват нагоре. Средната големина на вълните в Северно море е между 0 и 8 метра, като вълните се различават от тези в океана поради разположението на морето върху континенталния шелф.
 Брегова линия
 Западните и източни брегове са остри и назъбени, главно защото са формирани от глетчери по време на ледниковата епоха. При срещата си с морето норвежките планини създават дълбоки фиорди и групи от острови. На юг от Ставангер бреговата ивица става по-ясно изразена, а островите стават по-малко. Източното крайбрежие на Шотландия е подобно, но в по-малки размери. В североизточната част на Англия скалите стават по-ниски, като техния химичен състав става по-неустойчив и в резултат на това формите им са по-заоблени. В Нидерландия, Белгия и източна Англия брегът е нисък, а източното крайбрежие на югоизточната част на Северно море (т.е най-вече Белгия и Дания) се характеризира с прави и покрити с пясък брегове.
 Наводнения
 Наводненията, най-често причинени от силни бури, обикновено заплашват бреговете на Нидерландия, Белгия, Германия и Дания и по-ниските части на Източна Англия. Те се предизвикват най-вече от промени в атмосферното налягане и силни ветрове, които предизвикват по-силно вълнение в морето.
 Първото регистрирано наводнение, причинено от Северно море, е Julianenflut на 17 февруари 1164. След това през 1228 се появяват сведения за друго наводнение, в което според писмените сведения 100 000 души са загубили живота си. През 1362 година южните брегове отново са наводнени, като писмените сведения от това време отново съобщават за повече от 100 000 жертви, а големи части от сушата били перманентно изгубени, включително и легендарният изгубен град Рунгхолт. През 20 век, през 1953 година наводнение засяга бреговете на няколко страни и отнема над 2000 живота. 315 граждани на Хамбург загиват по време на Наводнението в Северно море от 1962 година.
 Цунамита
 Въпреки че не са чести, има някои сведения за цунамита в Северно море. Така например след поредица подводни свлачища, възникнали между 8150 и 6000 година пр.н.е, част от норвежкия континентален шелф пропада в Норвежко море, което предизвиква цунами с вълни до 20 метра, които преминават през морето и оказват най-силно въздействие на Шотландия и Ферьорските острови. Земетресението от Довър от 1580 година е едно от първите записани в Северно море, като силата му е между 5.3 и 5.9 по скалата на Рихтер. То причинява сериозни разрушения в град Кале не само като обикновено земетресение, а и чрез двете цунамита, които предизвиква. Най-голямото измерено земетресение в Северно море е това в Догер банк през 1931 година, което има сила 6,1 по скалата на Рихтер и в резултат на което е причинено цунами, което наводнява британското крайбрежие.
 Флора и фауна
 Риби и миди
 Малките ракообразни и зоопланктонът са широко разпространени в Северно море. Тези малки организми са жизнено важни елементи от хранителната верига, изхранващи множество видове риби. Над 230 вида риби се срещат в Северно море, като треската, камбалата, морският език, скумрията, херингата и шпротите се срещат изключително често и са едни от най-важните видове за риболова в региона. Поради различия в дълбочината, солеността, температурата и теченията някои видове риби живеят само в строго определени области на морето.
 Ракообразните са широкоразпространени в Северно море. От многото видове омари, скариди, стриди и миди само норвежкият омар и някои видове по-големи скариди се ловят с комерсиални цели. В последно време някои необичайни за областта видове, като тихоокеанската стрида, се разпространяват успешно.
 Птици
 Крайбрежието на Северно море е богато на природни резервати, като островите Фарне във Великобритания и Ваденско море в Германия. Всяка година десетки милиони птици използват Северно море и защитените области за размножаване, намиране на храна и като места за почивка по време на миграционни полети. Полярните буревесници, Атлантическите тупиции и различни видове морски патици, гмуркачи, корморани и чайки правят Северно море привлекателно за любителите на наблюдението на птици.
 Морски бозайници
 В Северно море се срещат и някои видове водни бозайници. По бреговата ивица и на островите могат да бъдат открити обикновени тюлени и морски свини. Най-северните острови на Северно море като например Шетландските острови, се обитават от голям брой перконоги, като морски зайци, гренландски, качулати и пръстенови тюлени и дори моржове. Китоподобните в Северно море включват различни видове морски свини, делфини и китове.
 Биоразнообразие и опазване
 Поради големия брой население и високото ниво на идустриализация по бреговете, флората и фауната на Северно море страда от замърсяване и прекомерен лов и риболов. Някои видове фламинго, пеликан и пингвин били разпростренени по южното крайбрежие на морето, но изчезват изцяло в началото на сегашното хилядолетие. Сивия кит също е бил част от биоразнообразието на региона докато не бива изтласкан в Атлантическия океан през 17 век. Други животни, като Гладките китове, видове от семейство Есетрови, скатовете, Морските лисици, сьомгата и други видове, са били широко разпространени в Северно море до 20 век, когато поради прекомерния риболов броя им рязко намалява. Други фактори, спомогнали за спада, са разпространението на чужди за Северно море видове, индустриалното и земеделско замърсяване, траленето, предизвиканата от човека еутрофикация, добива на чакъл и пясък и интензивният воден транспорт. Всички страни, граничещи със Северно море са подписали Международната Конвенция за предотвратяване на замърсяването от корабите, която спомага за опазването на околната среда и живота в Северно море. Освен това Германия, Дания и Нидерландия са създали и допълнително споразумение, целящо да запази екологичното равновесие във Ваденско море.
 История
 През вековете множество имена са използвани за Северно море. Едно от най-ранните записани имена е Septentrionalis Oceanus или „Северен океан“, използваното от Плиний Стари. Името „Северно море“ най-вероятно идва от холандското „Noordzee“, което трябва да го разграничи от Зойдерзее (Южно море), намиращо се на юг от Фризия или просто трябва да покаже, че морето се намира на север от Нидерландия.
 Римска империя
 Първите писмени сведения за по-интензивно използване на Северно море от римляните датират от 12 година пр.н.е., когато е построена голяма флота, чрез която са покорени много племена, живеещи около морето, като фризи и хавки. През 5 година пр.н.е. знанието на римляните за Северно море е значително увеличено след военна кампания, водена от Тиберий и стигнала до река Елба. Така Плиний Стари описва как римски войници нахлуват в Хелголанд и достигат до североизточната част на Дания.
 Инвазията на Юлий Цезар в Британия между 55 и 54 година пр.н.е. цели да накаже местните племена, които подкрепят въстаниците в Галия, а след завземането на Британия от Авъл Плавций през 43 година между Британия и Рим е осъществена и търговска връзка. Като използва римската флота, Гней Юлий Агрикола продължава инвазията и настъпва на север към Шотландия. С времето, обаче, Римската империя престава да настъпва на север и след като през 410 година римляните изоставят Британия, германските племена на англите, саксите и ютите започват да се преселват през Северно море към Британските острови.
 Средновековие
 Ерата на викингите започва през 793 г. с атаката над Линдисфарн, като те владеят Северно море през следващите 250 г. Чрез дракарите си викингите нападат, търгуват и установяват колонии и търговски постове по крайбрежието на морето. Според Англосаксонските хроники викингите започват да се заселват на Британските острови през 851 година и продължават преселението си до 1050 година. Алфред Велики се смята за първия английски крал, който оказва на Викингите съществена съпротива, като успява да ги отблъсне до Данелаг и по този начин да заздрави кралство си. Така датският крал Хардекнуд става последния викингски крал, който владее територии и от двете страни на морето. С възкачването на Уилям Завоевателя Северно море започва да губи своето значение като път, подходящ са инвазии. Новият ред насочва по-голямата част от търговията на Англия и Скандинавието на юг, към Средиземно море и Ориента. През Средновековието пристанищата в Северна Европа изнасят багрилни вещества, лен, сол, метални продукти и вино, а внасят висококачествени дрехи, подправки и плодове от Средиземноморието. Търговията през този период се осъществява главно по море поради неразвитите и несигурни сухопътни пътища.
 През 13 век Ханзата, въпреки че е базирана в Балтийско море, започва да контролира по-голямата част от търговията чрез важни членове и постове на Северно море. Ханзата губи хегемонията си през 16 век, когато съседните на съюза страни превземат градове и постове, принадлежали към Ханзата. Освен това се създават и нови търговски пътища, които осигуряват Европа с азиатски, африкански и американски продукти.
 Ера на корабоплаването
 През 17 век, през Нидерландския Златен век, когато нидерландският добив на херинга, треска и китове достигат рекордни стойности, Нидерландия е на върха на своята сила. Важните презокеански колонии, огромният търговски флот и големите печалби направили нидерландците главните конкуренти на амбициозните англичани. Съперничеството между двете нации довежда до първите три Англо-нидерландски войни между 1652 и 1673, завършили с нидерландски победи. След Славната революция нидерландският принц Уилям се възкачва на английския трон. Двете страни се сближават като търговската, военната и политическата сила се измества от Лондон към Амстердам. Великата северна война (1700 – 1721) и Войната за испанското наследство (1701 – 1714) се водят едновременно, като британската доминация над Северно море е неоспорима до 20 век.
 Съвременна ера
 Напрежението в Северно море се покачва през 1904 г. след инцидент край Догер банк, когато руски военни кораби объркват британски риболовни кораби с японски военни кораби и стрелят по тях.
 През Първата световна война флотът на Великобритания и този на Германия се изправят една срещу друга в Северно море, което става една от главните зони на конфликта. По-голямата флотилия на Великобритания успява, през по-голямата част от войната, да ограничи достъпа на Централните сили до множество жизненоважни суровини и ресурси. По-големите битки от този период са Битката при Догер банк и Битката при Ютланд. Част от действията с подводници също стават на територията на Северно море.
 Втората световна война също оставя своя отпечатък в Северно море, въпреки че в региона действат главно самолети, подводници и по-малки кораби като миноносци и минни ловци. В последните години на войната стотици хиляди тоново оръжия се изхвърлят в морето.
 След войната Северно море губи голяма част от своето военно значение, поради факта че е изцяло обградено от страни членки на НАТО. За сметка на това през 60-те години на ХХ век Северно море увеличава икономическото си значение, поради факта че страните, имащи излаз на него, започват да използват целия му потенциал в сферата на нефта и природния газ.
 Икономика
 Всички страни, граничещи със Северно море, претендират за 12 морски мили (22 km, 14 мили) териториални води, където имат изключителни права върху риболова. Общата политика за рибарство на Европейския съюз съществува, за да координира правата на страните членки над риболова и да помага при конфликти между страните от ЕС и Норвегия.
 След откриването на минерални ресурси в Северно море се създава Конвенцията за континенталния шелф, която установява правата на страните над морето главно по междинната линия, като границата между Германия, Нидерландия и Дания се установява едва след продължителни преговори и решение на Международния съд.
 Нефт и природен газ
 През 1859 на брега на Северно море за първи път е открит нефт, а през 1910 и природен газ. Тестови проучвания започват през 1966, а през 1969 Петролна компания Филипс открива нефтеното находище Екофиск, което се отличава с висококачествен нефт, който има много ниско съдържание на сяра. Добивът на нефт започва през 1971, като транспортирането се извършва чрез танкери, а след 1975 чрез нефтопровод, който първоначално стига само до Англия, а след 1977 и до Емден, Германия. Масовата експлоатация на нефтените залежи на Северно море започва малко преди нефтената криза от 1973 година. Покачването на цените на петрола през този период подтиква петролните компании да направят огромните инвестиции, нужни за добива на петрол от морето.
 Въпреки че оперативни разходи са сравнително високи, качеството на петрола, политическата стабилност в региона и близостта на важни пазари в Западна Европа правят Северно море един от най-важните региони за нефтодобив в света. Друго важно нефтено находище, освен това в Екофиск, е Статфьорд, което става причина за изграждането на първия нефтопровод по норвежкото крайбрежие. Най-голямото находище на природен газ в Северно море е Тролското находище.
 Цената на сорта брент, който е един от първите сортове нефт, извлечени от Северно море, днес се използвана като стандартна цена при сравняването на стойността на необработения нефт. Също така Северно море притежава най-големите находища на нефт и природен газ в Западна Европа, като е един от най-важните нефтодобивни региони, който не принадлежи към ОПЕК.
 Риболов
 Пет процента от световния риболов се извършва в Северно море, като той е концентриран най-вече по южната брегова линия, като най-често използваният метод при лова е траленето. През 1995 в Северно море са уловени 3,5 милиона тона риба и миди, като се смята че нерегистрираният риболов възлиза на един милиона тона.
 През последните десетилетия поради прекомерния улов, който доведе до проблеми при хранителната верига в морето, риболовът в Северно море стана по-неефективен и в резултат много хора загубиха работните си места. Така например ловът на херинга, треска и камбала могат да последват съдбата на лова на скумрия, който беше прекратен през 70-те години на ХХ век. Затова целта на Общата политика за рибарство на Европейския съюз е да намали негативния екологичен ефект от рибарството, да повиши ефективността и да стабилизира цените.
 Възобновяеми енергийни източници
 Поради силните и постоянни ветрове страните (най-вече Германия и Дания), граничещи със Северно море, използват крайбрежието за добив на вятърна енергия, като една от първите големи вятърни електроцентрали, която се намира в морето, Хорнс Рев 1, е завършена през 2002. Оттогава в Северно море се построяват голям брой други вятърни електроцентрали, включително и двете най-големи вятърни електроцентрали в света, които не са изградени на сушата – Танет във Великобритания и Хорнс Рев 2 в Дания.
 Изграждането на големи комплекси за вятърна енергия в морето среща съпротива поради опасения, че те биха могли да имат негативен ефект върху морската флора и фауна и най-вече върху миграцията на птиците. Според проучване, проведено в Дания през 2006, и още едно, проведено във Великобритания през 2009, подобни проблеми не биха могли да бъдат предизвикани от вятърни електроцентрали. Въпреки допълнителните опасения относно надеждността и покачващите се разходи за изграждане и поддръжка, вятърната енергия продължава да се развива бързо в Северно море, като има голям брой планове за изграждането на още подобни комплекси по бреговете на Германия, Нидерландия и Великобритания.
 Добивът на енергия от прилива и отлива на морето е все още в начална фаза, като тестови електроцентрали, който използват този метод, оперират на Оркнейските острови.
 Туризъм
 Северно море привлича голям брой туристи, като особено посещавани са плажовете по бреговете на Белгия, Нидерландия, Германия и Дания. Най-практикуваните спортове в Северно море поради силните ветрове, са уиндсърфинга и ветроходството. Също така се смята, че климатът на Северно море има особено положително влияние върху здравето и най-вече върху имунната система, дихателната система и кожата.
 Трафик
 Главните пристанища в Северно море са разположени по континенталното крайбрежие. Ротердам, най-голямото пристанище в Европа и третото по големина в света за 2008 по количество превозени стоки, Антверпен, 16-о по големина, и Хамбург, 27-о по големина, са най-важните пристанища в Северно море.
 Също така по крайбрежието на Северно море се намират голям брой канали и канални системи, които улесняват трафика между реките, изкуствените заливи и морето. Килският канал, който свързва Северно с Балтийско море, е най-натоварения изкуствен воден път в света през 2009 година, като средно по него са минавали 89 кораба на ден, като се изключват спортните кораби и по-малките съдове. Каналът спестява около 250 морски мили (490 km, 290 мили), като чрез него се избягва пътуване около полуостров Ютланд.
 Бележки
 Външни препратки
 Музей на Северно море в Дания
 Интерактивна карта на нефтените и газови ресурси в Северно море
 Стара карта на Северно море, датираща от околко 1690 година