type: other

text:
3/2016. (II. 22.) AB határozat Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelete 7. § (3) bekezdésével kapcsolatos alkotmányos követelmény megállapításáról - Hatályos Jogszabályok Gyűjteménye
 Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelete 7. § (3) bekezdésével kapcsolatos alkotmányos követelmény megállapításáról *
 Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály Alaptörvénnyel való összhangjának utólagos vizsgálata tárgyában - dr. Stumpf István alkotmánybíró párhuzamos indokolásával, valamint dr. Czine Ágnes, dr. Kiss László és dr. Lévay Miklós alkotmánybírók különvéleményével - meghozta a következő
 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelete 7. § (3) bekezdése vonatkozásában az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdéséből fakadó alkotmányos követelmény, hogy a rendelet a hatálya alá tartozó területen tartózkodó hajléktalan személyekre nem alkalmazható.
 2. Az Alkotmánybíróság Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelete 7. § (3) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
 [1] Az alapvető jogok biztosa az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény 34. §-ában biztosított jogkörénél fogva az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 24. § (2) bekezdése, illetve 31. § (1) bekezdése alapján indítványozta, hogy az Alkotmánybíróság vizsgálja meg és az Abtv. 41. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében semmisítse meg Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelete (a továbbiakban: Ör.) 7. § (3) bekezdését, mivel az ellentétes az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében és a II. cikkében foglaltakkal. Az Ör. 7. § (3) bekezdésében foglaltak - amely szerint aki életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságait közterületen tárolja vagy helyezi el, közösségi együttélés alapvető szabályait sértő magatartást követ el - sértik a jogállamiság elvét és az emberi méltósághoz való jogot, mivel az önkormányzat teljes közigazgatási területén, legitim alkotmányos cél és indok nélkül önmagában a hajléktalanság, a közterületen élés közigazgatási bírsággal történő büntethetőségét teremti meg. Az Ör. támadott rendelkezése nyilvánvalóan a közterületen életvitelszerűen tartózkodó, hajléktalan személyeket érinti, mivel számukra nem vagy csak kivételesen áll rendelkezésre a holmijuk tárolására hely (hiszen nincs lakhatásuk), így azokat szükségszerűen maguknál tartják.
 [2] Az alapvető jogok biztosa álláspontja szerint igazolható, hogy az életvitelszerű közterületi lét velejáró eleme az életvitelszerű lakhatásra szolgáló ingóságok (pl. hálózsák, párna, takaró, sátor, ruhanemű stb.) közterületi tárolása, sőt e nélkül a közterületi lét el sem képzelhető. Következésképpen az önkormányzat akkor, amikor az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságok közterületi tárolását, illetve elhelyezését tiltja és szankcionálja, azzal hatásában a közigazgatási területén lényegében általánosságban az életvitelszerű közterületi tartózkodást bünteti a közösségi együttélési szabályok megsértése címén. Ezáltal pedig az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében meghatározott jogalapon túllépve a jogállamiság elvét és az emberi méltósághoz való jogot sértve szankcionálja e magatartást. Az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdése és a szabálysértésekről szóló 2012. évi II. törvény 179/A. §-a annak a lehetőségét teremti meg, hogy az egyes helyi önkormányzatok meghatározott alkotmányos értékek (közrend, közbiztonság, közegészség, kulturális értékek) védelme érdekében, vagyis célhoz kötött módon jelölhessenek ki olyan közterületeket, ahol az életvitelszerű jellegű közterületi tartózkodás jogellenesnek, szabálysértésnek minősül. A törvényi felhatalmazás nyomán Kaposvár megyei Jogú Város Önkormányzatának a közterület rendeltetésétől eltérő célú használatának általános szabályairól szóló 7/2000. (II. 29.) önkormányzati rendelete (a továbbiakban: Ör2.) 1. § (1a) bekezdése kimondja, hogy a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében az Ör2. 14. mellékletében meghatározott közterületeken az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodás jogellenes. Ebbe a körbe tartozik a városközpont területe, a Berzsenyi park, a Városliget és a Jókai liget, a Zaranyi lakótelep, a Zaranyi erdő meghatározott része, valamint 79 játszótér és 126 buszmegálló. Az Ör. azonban - az Ör2.-ben meghatározottakon túlmutatóan - gyakorlatilag az önkormányzat teljes közigazgatási területén tiltja az életvitelszerű lakhatásra használt ingóságok tárolását és elhelyezését, közvetve a hajléktalan emberek életvitelszerű tartózkodásukat tiltja, teszi lehetetlenné. Az Ör. támadott rendelkezése ugyanis nem hagy szabadon használható közterületet a hajléktalan személyek életvitelszerű tartózkodása céljából (a kijelölt területeken az Ör2., míg a fennmaradó területen az Ör. teszi ezt szankcionálhatóvá), így sérti az emberi méltósághoz fűződő alapjogukat. A jogbiztonság, illetve a normavilágosság követelménye szempontjából pedig aggályos, hogy nem világos, pontosan mely tárgyak, holmik számítanak életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságnak.
 [3] 1. Az Alaptörvény indítvánnyal érintett rendelkezései:
 [4] 2. Az Ör. indítvánnyal támadott rendelkezése:
 „7. § (3) Aki életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságait közterületen tárolja vagy helyezi el, közösségi együttélés alapvető szabályait sértő magatartást követ el.”
 [5] Az indítvány nem megalapozott.
 [6] 1. Az indítvány utólagos normakontroll kérelmet tartalmaz, amivel összefüggésben az Abtv. 24. § (1) és (2) bekezdése alapozza meg, mivel az alapvető jogok biztosának határozott kérelmet tartalmazó indítványa szerint a jogszabály alaptörvény-ellenes.
 [7] 1.1. Az alapvető jogok biztosa álláspontja szerint az Ör. 7. § (3) bekezdése sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében meghatározott jogállamiság elvét, mivel ellentétes az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésével és nem tesz eleget a jogállamiságból eredő jogbiztonság, illetve normavilágosság követelményének, nem határozza meg ugyanis, hogy mely tárgyak, holmik számítanak életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságnak, valamint sértik az Alaptörvény II. cikkében meghatározott emberi méltósághoz való jogot is. Az ombudsman szerint az Ör. az életvitelszerű közterületi tartózkodás szabályainak megsértése szabálysértés elkövetési magatartásának egyes részelemeit, vagyis az életvitelszerűen lakhatásra szolgáló ingóságok közterületen való tárolását vagy elhelyezését nyilvánítja a közösségi együttélés szabályait sértő magatartásnak, ezzel pedig megkerüli az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésének követelményeit, illetve a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény (a továbbiakban: Szabstv.) korlátozásait.
 [8] A támadott rendelkezés alkotmányosságának vizsgálatához elsőként azt kellett tisztázni, hogy milyen alanyi körre, illetve milyen magatartásra vonatkozik. Az Alkotmánybíróság ezen szempontok vizsgálata után arra a következtetésre jutott, hogy nincs összefüggés az Ör. támadott rendelkezése és az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében foglaltak között, az alábbiak miatt.
 [9] Az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében adott felhatalmazás alapján nyitva áll a lehetőség arra, hogy ha a jogalkotó az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást szankcionálni kívánja, akkor azt szabálysértéssé nyilvánítással vagy más közigazgatási szankció kilátásba helyezésével tegye. Arra is nyitva áll a lehetőség, hogy ezt az Országgyűlés, vagy pedig az egyes helyi önkormányzatok tegyék meg, azzal a korlátozással, hogy ez utóbbiak magatartást nem nyilváníthatnak szabálysértéssé. Az életvitelszerű közterületi tartózkodás szabályainak megsértését ezen felhatalmazás adta keretek között a törvényhozó végül szabálysértéssé nyilvánította, e magatartást jelenleg a Szabstv. 179/A. §-a szankcionálja. A Szabstv. meghatározza az elkövetési magatartást, a felelősségi szabályokat, illetve az alkalmazható szankciók körét, e körben az önkormányzatok a törvényhozótól csak arra kaptak felhatalmazást, hogy kijelöljék az életvitelszerű tartózkodás szempontjából tiltott közterületek körét. Ez utóbbit jelen esetben az indítvánnyal nem támadott Ör2. szabályozza.
 [10] Ugyan önmagában az nem minősül alaptörvény-ellenesnek, ha a jogalkotó ugyanazt a magatartást szabálysértési, illetve egyéb közigazgatási szankcióval is sújtja, amíg ezen eljárások egymáshoz való viszonya tisztázott - erre a legismertebb példa a közigazgatási bírsággal is sújtható közlekedési szabályszegések köre, amelyek kapcsán az Alkotmánybíróság a 60/2009. (V. 28.) AB határozatban a szankcionálás kettős jellegét önmagában nem kifogásolta, jelen esetben azonban az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdése kimondja, hogy törvény vagy helyi önkormányzat rendelete minősítheti jogellenessé az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást. Az itt alkalmazott vagylagos szabályozás pedig azt jelenti, hogy ha a törvényalkotó élt e jogalkotási felhatalmazottságával, azzal kizárta az önkormányzat jogalkotási autonómiáját e körben, vagyis az életvitelszerű közterületi tartózkodás, és az annak tartalmát képező magatartások kizárólag szabálysértésként, és az ott meghatározott körben szankcionálhatóak.
 [11] Az, hogy pontosan milyen magatartások töltik ki e szabálysértés, illetve a támadott rendelkezés tartalmát, a jogalkalmazó határozza meg. A jog tételes szabályai mindig értelmezésre szorulnak, alapvető elvárás ugyanakkor, hogy a jogszabályok szövegének felismerhető normatartalmat kell hordozniuk. A jogalkotó feladata az, hogy a jogi szabályozás körébe vont életviszonyokat megfelelő rendelkezésekkel szabályozza, e körben pedig annak a meghatározása, hogy a jogalkalmazó számára mekkora mozgásteret ad a jogértelmezésre. Mindez mindaddig nem valósít meg - a normavilágosság követelményével összefüggő - alaptörvény-ellenességet, amíg a szabályozás nem minősül a jogalkalmazó számára értelmezhetetlennek, illetőleg nem nyílik lehetőség a túlzottan általános megfogalmazás miatt szubjektív, önkényes jogalkalmazásra {34/2014. (XI. 14.) AB határozat, Indokolás [97], [116]}.
 [12] Ezen felismerhető tartományon belül tehát a jog tényleges tartalmának „megtalálása” a jogértelmezést végző szervek alapvető feladata, a jogalkotó pusztán annyit tehet, hogy a kiszámítható, egységes értelmezés érdekében a saját eszközeivel segíti ezt a folyamatot. Ennek egyik módszere lehet az értelmező rendelkezések beiktatása (jogalkotói értelmezés), melyek céljukat tekintve a normatartalom egyértelműbb feltárását szolgálják.
 [13] Jelen esetben a Szabstv. 179/A. § (4) bekezdése segíti elő ezt az értelmezési folyamatot azzal, hogy meghatározza az életvitelszerű tartózkodás körülményeit: „életvitelszerű tartózkodásnak tekinthető minden olyan magatartás, amely alapján megállapítható, hogy a kijelölt területen való életvitelszerű tartózkodás a lakó- és tartózkodási hely, valamint egyéb szállásra való visszatérés szándéka nélkül, a kijelölt területen való huzamos tartózkodás érdekében valósul meg, és a kijelölt területen való tartózkodás körülményeiből, vagy a magatartásból arra lehet következtetni, hogy a jellemzően lakóhelyül szolgáló kijelölt területen végzett tevékenységet - így különösen alvás, tisztálkodás, étkezés, öltözködés, állattartás - az elkövető a kijelölt területen rövid időnként visszatérően és rendszeresen végzi”.
 [14] Az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdéséből tehát az következik, hogy ha a törvényhozó élt a jogalkotási felhatalmazással, akkor a közterületi életvitelszerű tartózkodást és annak tartalmát a fenti szabálysértési tényállás szerint megtöltő magatartásokat helyi önkormányzat nem nyilváníthat jogellenessé és nem szankcionálhat. Igaz ez akkor is, ha az önkormányzat nem jelölte ki az életvitelszerű tartózkodás szempontjából tiltott közterületek körét. A következőekben tehát azt kellett megvizsgálni, hogy az Ör. ellentétes-e ezzel a követelménnyel.
 [15] Az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdése arra ad felhatalmazást, hogy feladatkörében eljárva a helyi önkormányzat törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, illetve törvényben kapott felhatalmazás alapján önkormányzati rendeletet alkosson. A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.) 8. § (1) bekezdés b) pontja alapján a helyi közösség tagjai a helyi önkormányzás alanyaként kötelesek betartani és betartatni a közösségi együttélés alapvető szabályait. A 143. § (4) bekezdés d) pontja pedig felhatalmazza a helyi önkormányzat képviselő-testületét, hogy rendeletben határozza meg a közösségi együttélés alapvető szabályait, valamint ezek elmulasztásának jogkövetkezményeit. Ezen felhatalmazás alapján született meg 2013-ban az Ör. Nem hagyható figyelmen kívül e körben, hogy a szabályozás jogalapját az Mötv. 143. § (4) bekezdés d) pontja képezi, amely felhatalmazásnak a jogállamiság elvével való összeegyeztethetőségét az Alkotmánybíróság már vizsgálta. A 29/2015. (X. 2.) AB határozatban megállapította, hogy az önkormányzati rendeleti szabályozásra adott általános felhatalmazás pusztán az általánosság miatt nem ellentétes az Alaptörvénnyel. Az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdése alaptörvényi szinten telepítette ugyanis a helyi önkormányzatok képviselő-testületeire az eredeti és - külön nevesítetten is - a származékos jogalkotást. Az önkormányzati rendeletalkotás és az Alaptörvény összhangjának kereteit pedig az Alaptörvény maga határozza meg. E körben az Alaptörvény 32. cikk (2) bekezdése lehetővé teszi, hogy az önkormányzatok számára biztosított rendeletalkotási felhatalmazás kereteit az Országgyűlés - a helyi közügyek intézése körében - törvényben szabadon jelölje ki. Ez megvalósulhat egyrészt akként, hogy az Mötv.-ben vagy más jogszabályban adott felhatalmazás a jogszabályi rendelkezések végrehajtására irányul. Másrészt az sem ellentétes az Alaptörvénnyel, ha a felhatalmazás általános, azaz csak a rendeletalkotás tárgykörét határozza meg, feltéve, hogy abból a szabályozással érintett alapvető jogok korlátozására irányuló törvényalkotói akarat kiderül {29/2015. (X. 2.) AB határozatban, Indokolás [22], [33]-[34]}. Mindebből az következik, hogy a felhatalmazás alapján megalkotott önkormányzati rendeletek alkotmányosságát esetről-esetre kell vizsgálni.
 [16] Az Ör. értelmezése körében az Alkotmánybíróság figyelembe vette azt is, hogy az alapvető jogok biztosa az indítvány előzményét képező vizsgálat során ajánlással fordult a Somogy Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízotthoz, aki válaszában tájékoztatta az Ör. támadott rendelkezése megalkotásának indokairól. Eszerint egyes városrészekben a lakosság közérzetét, biztonságérzetét negatívan befolyásoló jelenség, hogy egyes lakossági csoportok lakóházaik előtt a járdát, egyéb közterületet elfoglalva, bútorokat kirakva élik mindennapi életüket, a járdát teljes egészében elfoglalva akadályozzák a gyalogos közlekedést, így pedig lehetetlenné teszik a közterület funkciójának megfelelő használatát. Ez a magatartás meglátása szerint nem szankcionálható szabálysértésként a Szabstv. 179/A. § (1) bekezdése alapján. A kormánymegbízott arra is felhívta a figyelmet, hogy az Ör. 7. § (3) bekezdésében rögzített tilalom azért sem eredményezhet kettős szankcionálást, mivel az Ör. 1. § (3) bekezdése kizárja a közösségi együttélési szabályokat megsértő magatartás miatti bírságolást akkor, ha az a magatartás egyben szabálysértést valósítana meg. A kormánymegbízott válasza szerint tehát az Ör. támadott rendelkezése más alanyi körre, más jellegű magatartásra vonatkozik, nem az ombudsman indítványában megjelölt hajléktalan személyekre és a hajléktalan léttel szükségszerűen összefüggő tevékenységekre.
 [17] Az Alkotmánybíróság az Ör. mikénti értelmezése körében nem lát okot arra, hogy a jelen esetben az Ör.-nek ettől eltérő tartalmat tulajdonítson, a támadott rendelkezés e tartalommal való kitöltése ugyanis önmagában nem ellentétes az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésével, tekintettel arra, hogy nem a hajléktalansággal kapcsolatos, a fenti szabálysértési tényállással szankcionált magatartásokat vonja a tárgyi hatálya alá.
 [18] Az Ör. támadott rendelkezésére is igazak a fenti megállapítások, vagyis a jogalkalmazó feladata - és egyben felelőssége - annak értelmezése, tartalommal való megtöltése. Az indítvány már önmagában rámutat arra, hogy jelen esetben számtalan értelmezést lehet a támadott rendelkezésnek tulajdonítani, ugyanakkor az Alkotmánybíróság most is hangsúlyozza, hogy „nem lehet azt vélelmezni, hogy a törvény által biztosított széles rendelet-alkotási lehetőséget a helyi önkormányzatok visszaélésszerűen gyakorolnák. Az önkényes joggyakorlás semmilyen felhatalmazás mellett nem megengedett, mégis előfordulhat tévedésre visszavezethető alaptörvény- vagy törvénysértő értelmezés, sőt, akár szándékos törvénysértés is, mivel nem alkotható olyan szabály, amellyel ne lehetne visszaélni. Éppen ezekre az esetekre hozta létre az alkotmányozó hatalom a bíróságokat és az Alkotmánybíróságot. A Kúriának az önkormányzati jogalkotás törvényessége, az Alkotmánybíróságnak pedig a jogalkotás és jogalkalmazás alkotmányossága tekintetében lehetősége van arra, hogy az Alaptörvény rendelkezéseinek érvényt szerezzen.” {29/2015. (X. 2.) AB határozatban, Indokolás [38]}. Mindezeken túl ismételten hangsúlyozza az Alkotmánybíróság, hogy amíg a szabályozás nem minősül a jogalkalmazó számára értelmezhetetlennek, illetőleg nem nyílik lehetőség a túlzottan általános megfogalmazás miatt szubjektív, önkényes jogalkalmazásra, nem merül fel a normavilágosság követelményével összefüggő alaptörvény-ellenesség {34/2014. (XI. 14.) AB határozat, Indokolás [97], [116]}.
 [19] Az önkormányzati jogalkalmazónak tehát tekintettel kell lennie arra, hogy az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodás és az ennek tartalmát kitöltő egyes magatartások szabálysértést valósíthatnak meg, vagyis az Ör. 7. § (3) bekezdésének nem tulajdoníthat olyan tartalmat, amely magában foglalhat szabálysértésként értékelhető magatartást. Megjegyzi egyben azt is az Alkotmánybíróság, hogy az Alaptörvény 32. cikk (3) bekezdése alapján olyan tartalom sem tulajdonítható e rendelkezésnek, ami alapján olyan magatartás lenne szankcionálandó, amit más jogszabály már szabályoz. A helyi önkormányzat mint jogalkalmazó mellett pedig minderre tekintettel kell lennie a helyi önkormányzatok feletti kontrollt gyakorló jogalkalmazó szerveknek is. Mindezeken túl fontos azt is hangsúlyozni, hogy az Alkotmánybíróság jelen esetben a támadott rendelkezés absztrakt normakontroll eljárásban történő vizsgálatát végezte el, vagyis nincsen akadálya annak, hogy ha e döntés ellenére a jogalkalmazó szervek a közterületen életvitelszerű lakhatás szankcionálására alkalmazzák, akkor a kérdéssel összefüggésben alkotmányjogi panaszeljárást is lefolytasson. Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésébe ütközés, illetve az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerinti jogállamiság elvéből levezethető normavilágosság követelménye vonatkozásában az Abtv. 24. § (1) bekezdése alapján elutasította.
 [20] 1.2. Az alapvető jogok biztosa hivatkozott arra is, hogy az Ör. támadott rendelkezése ellentétes az Alaptörvény II. cikkében foglalt emberi méltósághoz való joggal.
 [21] Az Alaptörvény hivatkozott rendelkezése szerint az emberi méltóság sérthetetlen, és minden embernek joga van az emberi méltósághoz. Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény hatálybalépését követően is számtalan ügy során értelmezte az emberi méltósághoz való alapvető jog tartalmát, illetve más alapjogokhoz való viszonyát. Jelen esetben e döntésekből csak annyit emel ki az Alkotmánybíróság, hogy a 38/2012. (XI. 14.) AB határozatban az Alkotmánybíróság foglalkozott a hajléktalanság és az emberi méltósághoz való jog összefüggéseivel is. Mivel azonban már a fentiekben megállapította az Alkotmánybíróság, hogy az Ör. támadott rendelkezése nem alkalmazható a hajléktalan léttel összefüggő cselekményekre, más értelmezést pedig az alapvető jogok biztosa nem tulajdonított a támadott rendelkezéseknek, illetve önmagában az, hogy valaki tárolhatja-e vagy sem közterületen az ingóságait, nem hozható kapcsolatba az emberi méltósághoz való alapvető joggal, az Ör. támadott 7. § (3) bekezdését e szempontból az Alkotmánybíróság nem vizsgálta.
 [22] 1.3. Az Abtv. 46. § (3) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság hatáskörei gyakorlása során folytatott eljárásában határozattal megállapíthatja azokat az Alaptörvény szabályozásából eredő, és az Alaptörvény rendelkezéseit érvényre juttató alkotmányos követelményeket, amelyeknek a vizsgált, illetve a bírósági eljárásban alkalmazandó jogszabály alkalmazásának meg kell felelnie. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság a támadott rendelkezés alkotmányos értelmezésének előmozdítása érdekében megállapította, hogy az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdéséből fakadó alkotmányos követelmény, hogy az Ör. 7. § (3) bekezdése a hatálya alá tartozó területen tartózkodó hajléktalan személyekre nem alkalmazható.
 [23] 2. Az Alkotmánybíróság a határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét az Abtv. 44. § (1) bekezdésének második mondata alapján rendelte el.
 [24] Jelen határozatában az Alkotmánybíróság az Ör. 7. §-ának érintett (3) bekezdését utólagos normakontroll eljárásban vizsgálta. E támadott norma absztrakt vizsgálatával lehet a határozatban foglalt következtetésre jutni: az Ör. 7. § (3) bekezdése - az indítványban felvetett alkotmányossági szempontokat érintően - összhangban áll az Alaptörvénnyel. De csak és kizárólag az Ör. felülvizsgált rendelkezésének azzal a határozatban alkotmányosnak elfogadott értelmezésével, hogy ez az előírás nem tilthatja „az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást” [Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdése], nem szolgálhat az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodás, illetve a hajléktalanok szankcionálásra. Ám ezzel az értelmezéssel nem egyeztethető össze a határozat indokolásának általános megállapítása, miszerint „nincs összefüggés az Ör. támadott rendelkezése és az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében foglaltak között”, mert ha ez így lenne, ez az alaptörvényi rendelkezés nem képezhetné alkotmányos követelmény megállapításának alapját.
 [25] A konkrét norma gyakorlatban érvényesülő valódi tartalmáról az utólagos normakontroll eljárásban nem lehetett minden kétséget kizáró bizonyosságot szerezni. (E szempontból a Somogy Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízott elkülönült eljárásban - az alapvető jogok biztosának ajánlására válaszul - megfogalmazott véleménye sem perdöntő, ezért azt érvként nem is lett volna szabad felhasználni.) Amennyiben a vizsgált norma - a jelen határozatban alkotmányosnak elfogadott értelmezésétől eltérően - érvényesülne (mert pl. az eljáró közterület felügyelő az Ör. támadott rendelkezése alapján bírságot szabna ki az életvitelszerűen megvalósuló közterületen tartózkodás miatt, hajléktalanokat szankcionálna), akkor egy a jelen határozat által ténylegesen nem vizsgált, alkotmányosnak el nem fogadott jogértelmezésen alapulna a sérelmes jogalkalmazói döntés.
 [26] Az így bekövetkezett sérelmek érdemben megítélendőek és orvosolandóak, végeredményben az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés d) pontja alapján a bírói döntés Alaptörvénnyel való összhangjának felülvizsgálata keretében.
 [27] Nem értek egyet a rendelkező rész 2. pontjában foglaltakkal, mert az alábbi indokok szerint az Alkotmánybíróságnak meg kellett volna semmisítenie az Ör. 7. § (3) bekezdését.
 [28] 1. A többségi álláspont szerint nincs összefüggés az Ör. támadott rendelkezése és az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében foglaltak között.
 [29] Ezzel összefüggésben mindenekelőtt arra szeretnék utalni, hogy az Alaptörvény negyedik módosításával a jogalkotó arról rendelkezett: „[a]z emberhez méltó lakhatás feltételeinek a biztosítása mellett [...] nem támogatja a közterületek rendeltetésellenes használatát: az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást. A közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében [ezért] törvény vagy helyi önkormányzat rendelete jogellenessé minősítheti az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást. Garanciális szabály, hogy jogellenessé minősítésre csak a jelzett célok megvalósítása érdekében kerülhet sor, és a jogellenessé minősítés csak a közterület meghatározott részére vonatkozóan állapítható meg.” (az Alaptörvény negyedik módosításához fűzött indokolás)
 [30] A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvénynek és a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvénynek az Alaptörvény negyedik módosításával összefüggő módosításáról szóló 2013. évi CXLIX. törvény ezért szabálysértésként definiálta az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást azzal, hogy e magatartás csak akkor lehet jogellenes, ha a következő két konjunktív feltétel teljesül: az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodás a helyi önkormányzat rendeletében a bemutatott alkotmányos követelmények figyelembevételével kijelölt közterületrészen valósul meg, és a szabálysértést elkövető a kijelölt közterületet a szabálysértési hatóságok képviselői felkérésére önként nem hagyja el.
 [31] 2. Egyetértek az indítványban foglaltakkal azzal összefüggésben, hogy az esetleges szubjektív jogalkotói céltól függetlenül az Ör. támadott rendelkezése „nyilvánvalóan a közterületen életvitelszerűen tartózkodó, hajléktalan személyeket egyértelműen érinti”. Ennek az indítványozó által kifejtett indoka, hogy „az életvitelszerű közterületi lét velejáró eleme az életvitelszerű lakhatásra szolgáló ingóságok (pl. hálózsák, párna, takaró, sátor, ruhanemű stb.) közterületi tárolása, sőt enélkül a közterületi lét el sem képzelhető. Következésképpen az önkormányzat akkor, amikor az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságok közterületi tárolását, illetve elhelyezését tiltja és szankcionálja, azzal hatásában a teljes területén lényegében az életvitelszerű közterületi tartózkodást bünteti a közösségi együttélési szabályok megsértése címén általánosságban és a teljes közigazgatási területén.”
 [32] Erre tekintettel, az Ör. támadott rendelkezése és az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdése között az összefüggés annak következtében merül fel, hogy az érintett önkormányzat az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében meghatározott felhatalmazási kereten túllépett, és olyan szabályozást alkotott, amely a fenti okok miatt érinti a közterületen életvitelszerűen tartózkodó személyeket.
 [33] 3. Az önkormányzatoknak az említett szabályozási tárgykörre vonatkozó rendeletalkotási jogával összefüggésben már a jogalkotó is kifejezetten felhívta a figyelmet a jogbiztonság követelményére. A fentiekben hivatkozott 2013. évi CXLIX. törvényhez fűzött indokolásában ugyanis egyértelműen rámutatott, hogy „a helyi önkormányzatok rendeletalkotási joga korlátozott, a tiltást csak az Alaptörvény által szabott keretek között, egyes, meghatározott területeken és a közrend, a közbiztonság, a közegészségügy és a kulturális értékek védelme érdekében tehetik meg.”
 [34] A jogbiztonsággal összefüggésben az Alkotmánybíróság gyakorlatában az vált hangsúlyossá, hogy „[a] jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is.” [9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992, 59, 65.]
 [35] Álláspontom szerint a jogbiztonság elvéből fakadó követelmények az adott ügyben vizsgált jogszabály esetében nem teljesülnek. Ennek okát abban látom, hogy az Ör. 7. § (3) bekezdése alapján nem lehet egyértelműen meghatározni a címzettek körét, illetve a szabályozással rendezni kívánt életviszonyt sem.
 [36] Egyetértek a határozat indokolásának azzal a megállapításával, hogy „alapvető elvárás: „a jogszabályok szövegének felismerhető normatartalmat kell hordozniuk”. E követelmény pedig akkor teljesül, ha „a szabályozás nem minősül a jogalkalmazó számára értelmezhetetlennek, illetőleg nem nyílik lehetőség a túlzottan általános megfogalmazás miatt szubjektív, önkényes jogalkalmazásra {34/2014. (XI. 14.) AB határozat, Indokolás [97], [116]}. Ugyanakkor a többségi állásponttal szemben - az adott esetben - éppen e követelmény sérelmében látom az Ör. támadott rendelkezése alaptörvény-ellenességének az indokát. Vagyis, véleményem szerint az érintett önkormányzatnak egyértelműbben kellett volna meghatároznia azt, hogy a közösségi együttélés keretében mi az a konkrét szabályozási kör, amelyre a rendeletet megalkotta. Egyértelműen meg kellett volna határoznia azt is, hogy mely jogalanyok magatartására vonatkozik a szabályozás.
 [37] 4. A határozatban hivatkozott kormányhivatalt vezető kormánymegbízott - az alapvető jogok biztosának megkeresésére - bemutatta az Ör. támadott rendelkezése megalkotásának indokait. Erre tekintettel egyértelműen feltárható az a helyi közösség együttélésében felmerült konkrét probléma, amely a szabályozás indokául szolgált. E problémát ezért konkrétabb szabályozás keretében is lehetett volna rendezni. Ezért álláspontom szerint, szükségtelen volt egy nehezen felismerhető normatartalmat hordozó rendelkezés megalkotása, amellyel összefüggésben megalapozottan merül fel annak veszélye, hogy szubjektív, önkényes jogalkalmazás alapja lehet. Megjegyzem, ezt támasztja alá az a tény is, hogy az Alkotmánybíróságnak alkotmányos követelményt kellett megállapítania az Ör. támadott rendelkezéséhez, amellyel azonban a támadott rendelkezés alaptörvény-ellenességét csak részben orvosolta, az továbbra is jogalkalmazói bizonytalanságok forrása lehet.
 [38] 5. Álláspontom szerint azt, hogy az Ör. támadott rendelkezése indokolatlanul általános jellegű (absztrakt), alátámasztja az is, ha megvizsgáljuk más önkormányzatok e tárgykörben alkotott rendeleteit [pl. Székesfehérvár Megyei Jogú Város Önkormányzat Közgyűlésének 9/2013. (II. 19.) önkormányzati rendelete a közösségi együttélés alapvető szabályairól, és ezek elmulasztásának jogkövetkezményeiről (6. §); Esztergom Város Önkormányzata Képviselő-testületének 13/2014. (VI. 24.) önkormányzati rendelete a közösségi együttélés alapvető szabályairól és ezek elmulasztásának jogkövetkezményeiről (11. §); Gárdony Város Önkormányzat Képviselő-testületének 8/2015. (III. 26.) önkormányzati rendelete a közösségi együttélés alapvető szabályairól és ezek elmulasztásának jogkövetkezményeiről (13. §); Gödöllő Város Képviselő-testületének 23/2015. (X. 16.) önkormányzati rendelete Gödöllő város közterületének használatáról, a közterületek és a vásárok rendjéről (3-7. §)].
 [39] A fentiek alapján látható, hogy az adott szabályozási tárgykör (közterület használat) egyértelműbb rendezésére nem olyan nehéz alkotmányos megoldást találni. Ezekben közös, hogy az önkormányzati rendeletek egyértelműen meghatározzák azt a címzetti kört, amelyre a szabályozás vonatkozik, másrészről azokat a konkrét magatartásokat, amelyek a közösségi együttélést - a közterület használatával összefüggésben - indokolatlanul sértik. Álláspontom szerint az adott esetben is egy ilyen tartalmú szabályozás felelt volna meg a jogbiztonság követelményének.
 [40] Nem értek egyet a rendelkező rész 2. pontjában foglaltakkal, mert az alábbi indokok szerint az Alkotmánybíróságnak alaptörvény-ellenesség miatt meg kellett volna semmisítenie az Ör. 7. § (3) bekezdését.
 [41] 1. A többségi álláspont szerint nincs összefüggés az Ör. támadott rendelkezése és az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében foglaltak között.
 [42] A jogszabályszerkesztésről szóló 61/2009. (XII. 14.) IRM rendelet 41. § (1) bekezdése rendelkezésének megfelelően az Ör. 7. §-a a „Közrend elleni magatartások” alcím alatt ugyanazon jogintézmény körében tartalmaz a közösségi együttélés alapvető szabályairól rendelkezéseket (kolduló, kéregető tevékenység, közterület rendeltetésétől eltérő célú használata, ingóságok közterületen történő tárolása). Az Ör. támadott rendelkezése az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságok közterületen történő tárolását vagy elhelyezését tiltja. E szabályozás ellehetetleníti a közterületen történő életvitelszerű lakhatást, amikor az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságok közterületen történő tárolását vagy elhelyezését Kaposvár teljes közigazgatási területén tiltja és szankcionálja. Életszerűtlen, hogy a közterületen életvitelszerűen lakó emberek (hajléktalanok) - más lehetőség híján - ne a közterületen tárolják az életvitelszerű lakhatás céljára használt, szükségszerűen maguknál tartott ingóságaikat (takaró, hálózsák, sátor stb.), illetve a közterületen történő tartózkodás (pl. alvás) esetén az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságaikat ne a közterületen helyezzék el. Az Ör. 7. § (3) bekezdése így nem hagy szabadon használható közterületet az Ör. támadott rendelkezésének potenciális alanyai, a hajléktalan személyek életvitelszerű tartózkodása céljából, hatásában Kaposvár teljes közigazgatási területén lényegében az életvitelszerű közterületi tartózkodást tiltja és bünteti a közösségi együttélési szabályok megsértése címén. Ez ellentétes az Alaptörvény - Magyarország Alaptörvénye negyedik módosítása (2013. március 25.) 8. cikkével megállapított - XXII. cikk (3) bekezdése rendelkezésével, amely alapján helyi önkormányzat rendelete a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében, a közterület meghatározott részére vonatkozóan minősítheti jogellenessé az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást. Az Alaptörvény negyedik módosítása 8. cikkéhez fűzött indoklás szerint az emberhez méltó lakhatás feltételeinek biztosítása mint államcél többek között úgy valósítandó meg, hogy az állam és a helyi önkormányzatok törekszenek valamennyi hajlék nélkül élő személy számára szállást biztosítani, de e mellett nem támogatja a közterületek rendeltetésellenes használatát: az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást, törvény vagy helyi önkormányzat rendelete jogellenessé minősítheti az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást, azonban „[g]aranciális szabály, hogy jogellenessé minősítésre csak a jelzett célok megvalósítása érdekében kerülhet sor, és a jogellenessé minősítés csak a közterület meghatározott részére vonatkozóan állapítható meg”.
 [43] 2. Az Alaptörvény II. cikke szerint az emberi méltóság sérthetetlen és minden embernek joga van az emberi méltósághoz. Az Alkotmánybíróság a 38/2012. (XI. 15.) AB határozatában rámutatott: „Az Alaptörvény II. cikkében szabályozott emberi méltóság védelmével összeegyeztethetetlen önmagában azért társadalomra veszélyesnek minősíteni és büntetni azokat, akik lakhatásukat valamely okból elvesztették és ezért kényszerűségből a közterületen élnek, de ezzel mások jogait nem sértik, kárt nem okoznak, más jogellenes cselekményt nem követnek el.” (Indokolás [53]) Az Ör. 7. § (3) bekezdésében elkövethető közösségellenes magatartás potenciális alanyai - figyelemmel az Ör. 7. §-a által szabályozott közrend ellenes magatartások alanyaira és az Ör2. - határozat indokolásának I. pontjában hivatkozott - 1. § (1a) bekezdésének rendelkezésére - a hajléktalan, közterületen életvitelszerűen tartózkodó személyek. Az Ör. támadott rendelkezése ugyanis nem hagy szabadon használható közterületet a hajléktalan személyek életvitelszerű tartózkodása céljából (a kijelölt területeken az Ör2., míg a fennmaradó területen az Ör. teszi ezt szankcionálhatóvá). Az Alaptörvény negyedik módosítása 8. cikkéhez fűzött indoklásban is kifejtett államcél az emberhez méltó lakhatás feltételeinek biztosítása és az ezzel szervesen összefüggő Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésének szabályozása egyértelműen meghatározza, hogy a hajléktalanok életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodását általánosságban megtiltani és szankcionálni nem lehet. Az életvitelszerű közterületi tartózkodás velejárója az életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságok közterületen tárolása vagy helyezése. Ezen ingóságoknak az Ör. 7. § (3) bekezdésében történő módon való szankcionálása az életvitelszerűen közterületen tartózkodó személyek, a hajléktalanok körülményeit lehetetlenítik el oly módon, hogy az már az egyén emberi méltóságából folyó cselekvési szabadságát sérti.
 [44] 3. A fentiekben kifejtettek alapján álláspontom szerint az Ör. támadott rendelkezése túlterjeszkedik a helyi önkormányzat számára e szabályozási tárgykörben az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdésében adott jogalkotási felhatalmazáson és sérti az Alaptörvény T) cikk (3) bekezdésének rendelkezését, amely alapján jogszabály nem lehet ellentétes az Alaptörvénnyel, továbbá az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében meghatározott jogállamiságot és ebből következő jogbiztonság elvét és sérti az Alaptörvény II. cikkében meghatározott emberi méltósághoz való jogot is. Ezért az Alkotmánybíróságnak az Ör. 7. § (3) bekezdésének alaptörvény-ellenességét meg kellett volna állapítania és azt a határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét követő napjával meg kellett volna semmisítenie. A jogalkotónak a megsemmisítést követően a határozat 1. pontjában meghatározott alkotmányos követelmény figyelembe vételével lehetősége van új szabályozás megalkotására a vizsgált kérdéskörben.
 [45] A különvéleményhez csatlakozom.
 Alkotmánybírósági ügyszám: II/530/2014.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 16.11.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 300/25
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 81/2016
 z dne 29. aprila 2016
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP [2017/2031]
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/2062 z dne 17. novembra 2015 o spremembi Uredbe (EU) št. 37/2010 glede snovi „sisapronil“ (1) je treba vključiti v Sporazum EGP.
 (2)
 Prilogo II k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 V točki 13 (Uredba Komisije (EU) št. 37/2010) poglavja XIII Priloge II k Sporazumu EGP se doda naslednja alinea:
 „—
 32015 R 2062: Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/2062 z dne 17. novembra 2015 (UL L 301, 18.11.2015, str. 7).“
 Člen 2
 Besedilo Izvedbene uredbe (EU) 2015/2062 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 30. aprila 2016 pod pogojem, da so bila predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (*1).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 29. aprila 2016
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Claude MAERTEN
 (1) UL L 301, 18.11.2015, str. 7.
 (*1) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


type: wikipedia

text:
Kurt Martti Wallenius (ur. 25 lipca 1893 w Kuopio, zm. 3 maja 1984 w Helsinkach) – fiński wojskowy, generał, skrajnie prawicowy działacz polityczny, pisarz wojskowy.
 Podczas I wojny światowej przyjechał na początku 1915 r. do Niemiec, gdzie wstąpił do 27 Królewskiego Pruskiego Batalionu Jegrów. Uczestniczył w walkach z Rosjanami na północnym odcinku frontu wschodniego. W lutym 1918 r. wraz z pozostałymi jegrami powrócił do Finlandii. Wziął udział w fińskiej wojnie domowej po stronie Białych Finów. Dowodził plutonem w składzie oddziału, działającego w rejonie Tervola i Tornio. W Laponii spotkał hodowcę reniferów Aleksisa Hihnavaarę, z którym objechał całą krainę. Następnie objął dowództwo oddziałów działających w rejonie Kuolajärvi i Kuusamo. Od marca do lipca 1918 r. dowodził północną grupą wojskową, która w czasie ekspedycji wschodniokarelskiej wkroczyła do Wschodniej Karelii, dochodząc do miasta Kem. Po zakończeniu wojny domowej objął dowództwo oddziałów w Północno-Zachodniej Finlandii. Dowodził Pułkiem „Salla” i 1 Pułkiem Straży Granicznej. W latach 20. został attaché wojskowym w Berlinie. W 1930 r. awansował do stopnia generała majora. Po powrocie do Finlandii zaangażował się w działalność skrajnie prawicowego Ruchu Lapua, obejmując funkcję sekretarza generalnego. Oskarżono go o porwanie i pobicie b. pierwszego prezydenta Kaarlo Juho Ståhlberga, ale został uwolniony ze wszystkich oskarżeń. Pod koniec lutego 1932 r. uczestniczył w nieudanym zamachu stanu, zwanym rebelią w Mäntsälä. Po aresztowaniu został skazany na karę ponad 1 roku więzienia. Podczas wojny zimowej 1939-1940 dowodził wojskami fińskimi w Laponii zgrupowani w ramach Grupy Lapońskiej. Powstrzymały one ofensywę Armii Czerwonej pod Salla i Petsamo. Po ustabilizowaniu frontu gen. K.M. Wallenius w lutym 1940 r. przekazał dowództwo dowodzącemu Szwedzkiemu Korpusowi Ochotniczemu gen. Ernstowi Linderowi. Fińskie oddziały gen. K.M. Walleniusa zostały przerzucone nad zachodnie wybrzeże Zatoki Viipuri, gdzie Sowieci przekroczyli zamarzniętą zatokę. Generał K.M. Wallenius nie poradził sobie w tak ciężkiej sytuacji militarnej, w związku z czym w pierwszych dniach marca został zmieniony przez gen. Karla Lennarta Oescha i przeniesiony do rezerwy. Po wybuchu wojny kontynuacyjnej w czerwcu 1941 r., zgłosił się do czynnej służby wojskowej, ale jego oferta została odrzucona. Do końca życia mieszkał w Rovaniemi, pisząc książki i artykuły z zakresu historii wojskowości.
 Fińscy generałowie
 Uczestnicy wojny fińsko-radzieckiej
 Urodzeni w 1893
 Zmarli w 1984


type: legislation

text:
 25.6.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 159/43
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/984 AL COMISIEI
 din 24 iunie 2015
 de aprobare a piritionei de cupru ca substanță activă existentă destinată utilizării în produsele biocide pentru tipul de produs 21
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (1), în special articolul 89 alineatul (1) al treilea paragraf,
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014 al Comisiei (2) stabilește o listă a substanțelor active existente care urmează să fie evaluate în vederea unei eventuale aprobări pentru utilizarea în produse biocide.
 (2)
 Lista respectivă include piritiona de cupru.
 (3)
 Piritiona de cupru a fost evaluată în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) în vederea utilizării în tipul de produs 21 (produse antivegetative), astfel cum a fost definit în anexa V la directiva menționată, care corespunde tipului de produs 21, astfel cum a fost definit în anexa V la Regulamentul (UE) nr. 528/2012.
 (4)
 Suedia a fost desemnată autoritate competentă responsabilă de evaluare și, la 28 ianuarie 2011, a transmis Comisiei un raport de evaluare însoțit de recomandările sale, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei (4).
 (5)
 În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014, avizul Agenției Europene pentru Produse Chimice a fost formulat la 3 octombrie 2014 de către Comitetul pentru produse biocide, ținând seama de concluziile autorității competente responsabile de evaluare.
 (6)
 Conform acestui aviz, produsele biocide care sunt utilizate pentru tipul de produs 21 și care conțin piritionă de cupru pot îndeplini cerințele prevăzute la articolul 5 din Directiva 98/8/CE, dacă sunt respectate anumite condiții referitoare la utilizarea lor.
 (7)
 Prin urmare, este oportun să se aprobe piritiona de cupru în vederea utilizării în produsele biocide pentru tipul de produs 21, sub rezerva conformității cu condițiile specifice din anexă.
 (8)
 Acceptabilitatea riscurilor legate de utilizarea de produse antivegetative, precum și caracterul adecvat al măsurilor de atenuare a riscurilor propuse trebuie să fie confirmate în continuare. Pentru a facilita, la momentul reînnoirii aprobărilor substanțelor active antivegetative existente, analizarea și compararea riscurilor și a beneficiilor substanțelor respective, precum și a măsurilor de atenuare a riscurilor aferente, aprobarea substanțelor respective ar trebui să expire la aceeași dată.
 (9)
 Ar trebui să se prevadă trecerea unei perioade de timp rezonabile până la aprobarea unei substanțe active, pentru a permite părților interesate să se pregătească în vederea îndeplinirii noilor cerințe.
 (10)
 Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se aprobă piritiona de cupru ca substanță activă destinată utilizării în produsele biocide pentru tipul de produs 21, sub rezerva îndeplinirii specificațiilor și condițiilor prevăzute în anexă.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 24 iunie 2015.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) JO L 167, 27.6.2012, p. 1.
 (2) Regulamentul delegat (UE) nr. 1062/2014 al Comisiei din 4 august 2014 privind programul de lucru pentru examinarea sistematică a tuturor substanțelor active existente conținute de produsele biocide, menționat în Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 294, 10.10.2014, p. 1).
 (3) Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biocide (JO L 123, 24.4.1998, p. 1).
 (4) Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (JO L 325, 11.12.2007, p. 3).
 ANEXĂ
 Denumire comună
 Denumirea IUPAC
 Numere de identificare
 Grad minim de puritate a substanței active (1)
 Data aprobării
 Data de expirare a aprobării
 Tip de produs
 Condiții specifice
 Piritionă de cupru
 Denumirea IUPAC:
 bis(1-hidroxi-1H-piridină-2-tionato-O,S)cupru
 Nr. CE: 238-984-0
 Nr. CAS: 14915-37-8
 950 g/kg
 1 octombrie 2016
 31 decembrie 2025
 21
 La evaluarea produsului trebuie acordată o atenție deosebită expunerii, riscurilor și eficacității aferente utilizărilor care fac obiectul unei cereri de autorizare, dar nu sunt abordate în evaluarea efectuată la nivelul Uniunii cu privire la riscurile prezentate de substanța activă.
 Autorizațiile pentru produsele biocide se acordă în următoarele condiții:
 1.
 Utilizarea produselor care conțin piritionă de cupru de către utilizatorii neprofesioniști este interzisă și nu trebuie să fie autorizată.
 2.
 Pentru utilizatorii industriali sau profesioniști trebuie stabilite proceduri operaționale sigure și măsuri organizatorice adecvate. Produsele trebuie utilizate cu echipament individual de protecție adecvat, atunci când expunerea nu poate fi redusă la un nivel acceptabil prin alte mijloace.
 3.
 Etichetele și, după caz, instrucțiunile de utilizare trebuie să precizeze că, până la uscare, suprafețele tratate nu trebuie lăsate la îndemâna copiilor.
 4.
 Etichetele și, după caz, fișele cu date de securitate ale produselor autorizate trebuie să indice faptul că activitățile de aplicare, întreținere și reparare se realizează, în mod obligatoriu, într-un spațiu izolat și pe o suprafață dură, impermeabilă, prevăzută cu pereți de protecție, pentru a se preveni pierderile directe și a se reduce la minimum emisiile în mediu, precum și faptul că eventualele pierderi sau deșeuri care conțin piritionă de cupru trebuie recuperate în vederea reutilizării sau eliminării.
 5.
 Pentru produsele care pot lăsa reziduuri în produsele alimentare sau în hrana pentru animale, trebuie să se verifice necesitatea de a stabili noi limite maxime de reziduuri (LMR) sau de a le modifica pe cele existente, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 470/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2) sau cu Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (3), și trebuie luate toate măsurile adecvate de atenuare a riscurilor, astfel încât să se garanteze faptul că LMR-urile aplicabile nu sunt depășite.
 (1) Puritatea indicată în această coloană este gradul minim de puritate a substanței active utilizate pentru evaluarea efectuată în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE. Substanța activă din produsul introdus pe piață poate avea un grad de puritate egal sau diferit, dacă s-a dovedit că aceasta este echivalentă din punct de vedere tehnic cu substanța activă evaluată.
 (2) Regulamentul (CE) nr. 470/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 de stabilire a procedurilor comunitare în vederea stabilirii limitelor de reziduuri ale substanțelor farmacologic active din alimentele de origine animală, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului și de modificare a Directivei 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 152, 16.6.2009, p. 11).
 (3) Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale și de modificare a Directivei 91/414/CEE (JO L 70, 16.3.2005, p. 1).


text:
N? C 82/62 Jornal Oficial das Comunidades Europeias 3. 4. 89
 Proposta de
 REGULAMENTO (CEE) N? ... DO CONSELHO
 de...
 que altera o regime de ajuda à transformação e as regras de execução dos limiares de
 intervenção para determinados citrinos
 (89/C 82/46)
 O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, s a t s u m a s e clementinas são os d o s p r o d u t o s a granel n u m
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade meio de t r a n s p o r t e , sem distinção de variedade ou c a l i b r e ;
 Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43?,
 C o n s i d e r a n d o que, a fim de incitar os p r o d u t o r e s a
 Tendo em conta o Acto de Adesão de Espanha e de Portugal preferirem a p r e s e n t a r os seus p r o d u t o s p a r a t r a n s f o r m a ç ã o
 e, nomeadamente, o n? 2 do seu artigo 89? e o n? 3 do seu em vez de p a r a retirada, é conveniente prever que o preço
 m í n i m o p a r a t r a n s f o r m a ç ã o seja fixado a o nível d o p r e ç o
 artigo 234?,
 de retirada mais elevado válido p a r a cada u m deles d u r a n t e
 os p e r í o d o s em q u e as retiradas são i m p o r t a n t e s ;
 Tendo em conta a proposta da Comissão,
 C o n s i d e r a n d o q u e , c o m o objectivo de evitar q u a l q u e r
 Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu, distorção d a concorrência, é conveniente prever q u e as
 c o m p e n s a ç õ e s financeiras concedidas p a r a a t r a n s f o r m a -
 Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social, ção das m a n d a r i n a s , s a t s u m a s e clementinas sejam fixadas
 a u m nível a q u e , p a r a cada u m destes p r o d u t o s , a diferença
 entre o preço m í n i m o e a c o m p e n s a ç ã o financeira, o u seja,
 Considerando que o Regulamento (CEE) n? 2601/69 do
 « o encargo p a r a a i n d ú s t r i a » , seja idêntica à relativa à
 Conselho (*), com a última redacção que lhe foi dada pelo
 c o m p r a de laranjas, t e n d o em c o n t a a diferença de
 Regulamento (CEE) n? 2241/88 (2), prevê um regime de
 r e n d i m e n t o em s u m o ;
 compensações financeiras destinadas a incentivar a
 transformação de determinadas variedades de laranjas no
 C o n s i d e r a n d o q u e , c o m vista a assegurar a eficácia d o s
 âmbito de contratos que assegurem, a um preço mínimo de
 limiares existentes n o sector d o s citrinos, é necessário,
 compra no produtor, o abastecimento regular da indústria
 devido às alterações i n t r o d u z i d a s n o regime de ajuda à
 de transformação;
 t r a n s f o r m a ç ã o destes p r o d u t o s pelo presente r e g u l a m e n t o ,
 alterar as regras de execução destes limiares, de m o d o a ter
 Considerando que o preço mínimo no produtor é calculado em c o n t a as q u a n t i d a d e s entregues p a r a t r a n s f o r m a ç ã o ,
 com base no preço de compra, acrescido de 10 % do preço
 de base, válido para as variedades de laranjas que, pelas
 suas características, são normalmente destinadas à trans- ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
 formação ;
 Artigo 1?
 Considerando que a produção de mandarinas continua a
 ser excedentária em relação às possibilidades de absorção
 do mercado; que as medidas de reconversão actualmente O R e g u l a m e n t o (CEE) n? 2 6 0 1 / 6 9 é a l t e r a d o d o seguinte
 em vigor, bem como as outras medidas estruturais modo :
 existentes, ainda não produziram plenos efeitos; que a
 produção de satsumas e de clementinas aumentou 1. O título passa a ter a seguinte redacção :
 consideravelmente; que é, por conseguinte, necessário
 fomentar, temporariamente, a transformação destes « Regulamento (CEE) n? 2601/69 do Conselho, de 18 de
 pequenos citrinos em sumo, fazendo-os beneficiar, durante Dezembro de 1969, que prevê medidas especiais para
 as campanhas de 1989/90 a 1991/92, inclusive, do regime favorecer o recurso à transformação de mandarinas,
 em vigor para as laranjas; satsumas, clementinas e determinadas variedades de
 laranjas».
 Considerando que, por força do disposto no n? 4 do artigo
 16?, no n? 1 do artigo 18? e no n? 1 do artigo 19? do 2. O artigo 1? passa a ter a seguinte redacção :
 Regulamento (CEE) n? 1035/72 do Conselho (3), com a
 última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) «Artigo 1°
 n? ... (4), os preços de retirada das laranjas, mandarinas,
 As acções empreendidas no âmbito das regras previstas
 no artigo 2? e tendentes a assegurar, relativamente às
 (!) JO n? L 324 de 27. 12. 1969, p. 21. mandarinas, satsumas, clementinas e determinadas
 (2) JO n? L 198 de 26. 7. 1988, p. 11. variedades de laranjas, uma utilização mais adequada às
 (3) JO n? L 118 de 20. 5. 1972, p. 1. suas características, através de um maior recurso à
 (4) Ver página 51 do presente Jornal Oficial. transformação em sumo, beneficiarão da contribuição
 ---pagebreak--- 3. 4. 89 Jornal Oficial das Comunidades Europeias N? C 82/63
 do Fundo Europeu de Orientação e Garantia Agrícola, Artigo 2?
 Secção Garantia, nas condições e de acordo com as
 modalidades previstas no artigo 3?.» As quantidades de laranjas entregues para transformação
 no âmbito dos Regulamentos (CEE) n? 2601/69 e n? 3391/
 3. O n? 2, segunda frase, do artigo 2? passa a ter a seguinte 87 são somadas às quantidades entregues à intervenção,
 redacção : para avaliação da superação do limiar fixado para este
 produto em aplicação do artigo 169-B do Regulamento
 « Este preço será fixado, para cada um dos produtos em (CEE) n? 1035/72. Para esse efeito, este limiar é aumentado
 causa, ao nível do preço de retirada mais elevado válido de uma quantidade igual à média das quantidades de
 durante os períodos de retiradas importantes.» laranjas para as quais uma compensação financeira foi
 4. O artigo 3? é alterado do seguinte modo: paga durante as campanhas de 1984/85 a 1988/89,
 inclusive.
 — o segundo parágrafo do n? 1 passa a ter a seguinte
 redacção: Artigo 3?
 «Para as laranjas, a compensação financeira será
 Para efeitos de aplicação do disposto nos n?s 1 e 2 do artigo
 fixada a um nível a que a diferença entre o preço
 169-A do Regulamento (CEE) n? 1035/72, as quantidades
 mínimo e a compensação financeira, ou seja, o
 de mandarinas, satsumas e clementinas entregues para
 encargo para a indústria, não varie, em relação à
 transformação no âmbito do Regulamento (CEE) n? 2601/
 campanha anterior, de um montante superior ao
 69 são equiparadas :
 resultante do aumento do preço mínimo, devendo o
 aumento da diferença ser, sempre, pelo menos igual — para a fixação dos limiares de intervenção, a uma
 a 50 % do aumento do preço mínimo. Todavia, para produção destinada ao consumo no estado fresco,
 a campanha de 1989/90, a compensação financeira
 será fixada a um nível a que o encargo para a — para a verificação de uma eventual superação dos
 indústria seja igual ao verificado durante a campa- limiares de intervenção, a uma quantidade que beneficia
 nha de 1988/89.» de uma medida de intervenção.
 — ao n? 1, após o segundo parágrafo, é inserido o Artigo 4°
 seguinte parágrafo :
 As regras de execução do presente regulamento serão
 «Para as mandarinas, satsumas e clementinas, a
 adoptadas de acordo com o processo previsto no artigo 33?
 compensação financeira será fixada a um nível a que,
 do Regulamento (CEE) n? 1035/72.
 para cada destes produtos, o encargo para a
 indústria seja igual ao encargo para a indústria
 relativo às laranjas, tendo em conta as diferenças de Artigo 5?
 rendimento em sumo.»
 O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia
 — é inserido um n? 1-A com a seguinte redacção : seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das
 Comunidades Europeias.
 «1-A. O disposto no artigo 1? só é aplicável às
 mandarinas, satsumas e clementinas até à campanha de O presente regulamento é aplicável a partir da campanha
 1991/92, inclusive.» de 1989/90.
 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em
 todos os Estados-membros.
 Feito em ...
 Pelo Conselho


text:
 Avis juridique important
 |
 21997A0606(01)
 Euroopan talousyhteisön ja Andorran ruhtinaskunnan kirjeenvaihtona tehtyä sopimusta täydentävä eläinlääkintää koskeva pöytäkirja
 Virallinen lehti nro L 148 , 06/06/1997 s. 0016 - 0018
 Euroopan talousyhteisön ja Andorran ruhtinaskunnan kirjeenvaihtona tehtyä sopimusta täydentävä eläinlääkintää koskeva PÖYTÄKIRJAANDORRAN RUHTINASKUNTAjaEUROOPAN YHTEISÖ, jotkaOTTAVAT HUOMIOON Euroopan talousyhteisön ja Andorran ruhtinaskunnan välisen Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen,HALUAVAT sallia perinteisen elävien eläinten ja eläintuotteiden kaupan jatkumisen Andorran ja Euroopan yhteisön välillä,KATSOVAT, että on tämä huomioiden aiheellista huolehtia siitä, että tässä kaupassa noudatetaan eläinlääkinnästä annettuja yhteisön säännöksiä, jaKATSOVAT, että on tämän vuoksi aiheellista täydentää Euroopan talousyhteisön ja Andorran ruhtinaskunnan välistä sopimusta,SOPIVAT SEURAAVISTA MÄÄRÄYKSISTÄ:1 artikla Andorran ruhtinaskunta sitoutuu soveltamaan yhteisön eläinlääkintäalan lainsäädäntöä erityisesti seuraavilla aloilla:I Toimenpiteet sairauksien torjumiseksi ja ilmoittamiseksi;II Eläinten terveys: kauppa ja markkinoille saattaminen (kolmansia maita lukuun ottamatta);III Eläinten terveyden suojelutoimenpiteet eläintuotteiden osalta (kolmansia maita lukuun ottamatta);IV Kansanterveyden suojelutoimenpiteet: markkinoille saattamista koskevat säännöt (kolmansia maita lukuun ottamatta);V Hormonit, jäämät, BST, zoonoosit, eläinjätteet, lääkerehut;VI Tuonti kolmansista maista;VII Eläinten tarkastaminen ja tunnistaminen sekä keskinäinen avunanto;VIII Eläintekniikka (kolmansia maita koskevat määräykset mukaan lukien);IX Eläinsuojelu;X Hallinnolliset asiat (jotka koskevat erityisesti yksityiskohtaisia sääntöjä eläinlääkintää koskevan, yhteisön voimassa olevan säännöstön jatkuvasta sisällyttämisestä Andorran lainsäädäntöön).2 artikla Euroopan talousyhteisön ja Andorran ruhtinaskunnan välisen sopimuksen 17 artiklassa määrätty sekakomitea laatii luettelon niistä eläinlääkintää koskevista yhteisön säännöksistä, joita Andorran on sovellettava.Sekakomitean yhteyteen on perustettu eläinlääkinnällinen alaryhmä. Se tarkastelee määräajoin erityisesti Andorrassa sovellettavan yhteisön lainsäädännön kehitystä. Tarvittaessa alaryhmä antaa suosituksia sekakomitealle näiden säännösten mukauttamiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi.3 artikla Tämä pöytäkirja on erottamaton osa sopimusta.4 artikla Sopimuspuolet hyväksyvät tämän pöytäkirjan omia menettelyjään noudattaen. Se tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ilmoittavat kyseisten menettelyjen päättämisestä.5 artikla Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena englannin-, espanjan-, hollannin-, italian-, kreikan-, portugalin-, ranskan-, ruotsin-, saksan-, suomen-, tanskan- ja katalaaninkielisenä kappaleena kunkin tekstin ollessa yhtä todistusvoimainen.Hecho en Bruselas, el quince de mayo de mil novecientos noventa y siete.Udfærdiget i Bruxelles den femtende maj nitten hundrede og syvoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten Mai neunzehnhundertsiebenundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò äåêáðÝíôå ÌáÀïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá åðôÜ.Done at Brussels on the fifteenth day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.Fait à Bruxelles, le quinze mai mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.Fatto a Bruxelles, addì quindici maggio millenovecentonovantasette.Gedaan te Brussel, de vijftiende mei negentienhonderd zevenennegentig.Feito em Bruxelas, em quinze de Maio de mil novecentos e noventa e sete.Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.Som skedde i Bryssel den femtonde maj nittonhundranittiosju.Fet a Brussel.les, el quinze de maig de mil nou cents noranta set.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ ÊïéíüôçôáFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar>VIITTAUS FILMIIN>Pel Govern del Principat d'Andorra>VIITTAUS FILMIIN>


text:
 Avis juridique important
 |
 31998D0328
 98/328/EGKS: Beschluss des Europäischen Parlaments vom 31. März 1998 über die Entlastung der Kommission für die Haushaltsführung der EGKS für das Haushaltsjahr 1996
 Amtsblatt Nr. L 146 vom 16/05/1998 S. 0022 - 0025
 BESCHLUSS DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS vom 31. März 1998 über die Entlastung der Kommission für die Haushaltsführung der EGKS für das Haushaltsjahr 1996 (98/328/EGKS) DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT,- in Kenntnis der nachstehenden Zahlen, die dem Jahresabschluß der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl zum 31. Dezember 1996 entnommen sind (1), und des Berichts des Rechnungshofs vom 24. Juni 1997, wonach der Jahresabschluß ein den tatsächlichen Verhältnissen entsprechendes Bild von der Finanzlage der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl zum 31. Dezember 1996 und vom Ergebnis ihrer Tätigkeit in dem an diesem Datum endenden Haushaltsjahr vermittelt,1. erteilt der Kommission Entlastung für die Haushaltsführung der EGKS für das Haushaltsjahr 1996 auf der Grundlage der nachstehenden Zahlen betreffend die Ausführung des Funktionshaushaltsplans für das Haushaltsjahr 1996;2. beauftragt seinen Präsidenten, diesen Beschluß und die Entschließung mit seinen Bemerkungen der Kommission, dem Rat, dem Rechnungshof und dem Beratenden Ausschuß der EGKS zu übermitteln und im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften (Reihe L) veröffentlichen zu lassen.Bilanz der EGKS zum 31. Dezember 1996 (Beträge in ECU) >PLATZ FÜR EINE TABELLE>>PLATZ FÜR EINE TABELLE>Gewinn- und Verlustrechnung für das am 31. Dezember 1996 endende Geschäftsjahr (Beträge in ECU) >PLATZ FÜR EINE TABELLE>>PLATZ FÜR EINE TABELLE>Ausführung des EGKS-Funktionshaushaltsplans (Beträge in ECU) >PLATZ FÜR EINE TABELLE>>PLATZ FÜR EINE TABELLE>Der GeneralsekretärJulian PRIESTLEYDer PräsidentJosé María GIL-ROBLES(1) ABl. Nr. C 242 vom 8. 8. 1997, S. 7 und 32.


text:
Conservative Way Forward est un groupe d'influence actif au sein du Parti conservateur britannique, fondé en 1991. Il cherche à préserver l'héritage de Margaret Thatcher (qui préside le groupe) et à promouvoir les idées qui y sont liées.
 Parmi ses membres les plus notables, on trouve Iain Duncan Smith (chef de file du Parti conservateur entre 2001 et 2003), les anciens ministres Norman Tebbit et Cecil Parkinson, ainsi que Gerald Howarth et Alan Duncan (actuellement membres du cabinet fantôme).
 Parti conservateur (Royaume-Uni)


text:
archive-lt.com: evipkom.lt - NBA2K14 PS4
 Sąlygos ir taisyklės Prekių pristatymas Kontaktai Kita informacija Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia NBA2K14 PS4 NBA2K14 PS4 29 00 Prekyboje 1 Kodas 346346nba14 Gamintojas Sony Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Release date EU November 29 2013 Genre Sports Mode Single player multiplayer Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų būti
 Original URL path: http://evipkom.lt/nba2k14-ps4 (2016-05-01)
 WSC REAL 09 PS3 Naudotas
 ir taisyklės Prekių pristatymas Kontaktai Kita informacija Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia WSC REAL 09 PS3 Naudotas WSC REAL 09 PS3 Naudotas 12 00 Prekyboje 1 Kodas 346345643snoo Gamintojas Sony Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Release date PAL 2008 Genre Sport simulation snooker Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų
 Original URL path: http://evipkom.lt/wsc-real-09-ps3-naudotas (2016-05-01)
 Belaidės ausinės multifunkcinės 5 in 1 HiFi
 multifunkcinės 5 in 1 HiFi Belaidės ausinės multifunkcinės 5 in 1 HiFi 20 00 Prekyboje 2 Kodas VIP 0075 Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Belaidės ausinės multifunkcinės 5 in 1 HiFi Pajungimas Monitorius FM Radio MP3 grotuvas PC TV Audio Techninė specifikacija Siustuvas 86 108 MHz Moduliacija FM Maitinimas 2 x AAA baterijos arba 4 5 DC maitinimo blokelis nėra
 Original URL path: http://evipkom.lt/belaides-ausines-multifunkcines-5-in-1-hifi (2016-05-01)
 Xbox 360 slim +Kinect NAUDOTAS
 taisyklės Prekių pristatymas Kontaktai Kita informacija Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia Xbox 360 slim Kinect NAUDOTAS Xbox 360 slim Kinect NAUDOTAS 260 00 Prekyboje Laikinai Nėra Kodas XBOX68498 Gamintojas Microsoft Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Xbox 360 slim Kinect Naudotas būklė labai gera Xbox 360 slim 250 GB konsolė su kinect sensoriumi Atrištas su 38 žaidimais Komplekte Xbox 360 slim 250 GB konsolė Kinect sensorius 1 belaidis pultelis 38 žaidimai Maitinimo blokas HDMI laidas Suteikiama garantija Nuotraukos informacinio pobūdžio ir nebūtinai atitinka esamą prekės išvaizdą Prieš darydami prekės užsakymą susisiekite su pardavėju PS3 XBOX konsolių atrišimas UAB Vipkom Kompiuterių Servisas Mus rasite adresu Kovo 11 osios g 130 priešais SAVAS prekybos centrą Kaunas Parduotuvės darbo laikas I V 10 18 val VI 10 14 val Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų būti geresnė Prekė puiki Įveskite kodą kurį matote paveiksliuke apsauga nuo spam Tęsti Susijusios prekės Xbox 360 Fat 20 GB NAUDOTAS 120 00 Į krepšelį Norų sąrašas Xbox One Kinect NAUDOTAS 309 00 Į krepšelį Norų sąrašas Xbox 360 60 GB FAT NAUDOTAS 125 00 Į krepšelį Norų
 Original URL path: http://evipkom.lt/xbox-360-slim-kinect-naudotas (2016-05-01)
 PS 2 WIRELESS PULTELIS Naujas
 ŽAIDIMŲ KOMPIUTERIŲ PRIEDAI ŽAIDIMŲ KONSOLĖS pagal gamintojus Microsoft Sony Informacija Informacija Apie mus Grąžinimas ir garantijos Atsiskaitymo būdai Sąlygos ir taisyklės Prekių pristatymas Kontaktai Kita informacija Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia PS 2 WIRELESS PULTELIS Naujas PS 2 WIRELESS PULTELIS Naujas 20 00 Prekyboje 2 Kodas PS278676378 Gamintojas Sony Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Sony Playstation 2 belaidis pultelis Sony Playstation 2 wireless dual shock game controller Naujas Pakuotėje Nuotraukos informacinio pobūdžio ir nebūtinai atitinka esamą prekės išvaizdą UAB Vipkom Kompiuterių Servisas Mus rasite adresu Kovo 11 osios g 130 priešais PC SAVAS Kaunas Parduotuvės darbo laikas I V 10 18 val VI 10 14 val Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų būti geresnė Prekė puiki Įveskite kodą kurį matote paveiksliuke apsauga nuo spam Tęsti Susijusios prekės PS3 WIRELESS PULTELIS Naujas 22 50 Į krepšelį Norų sąrašas XBOX 360 WIRELESS PULTELIS Naudotas 26 50 Į krepšelį Norų sąrašas Sony Playstation 3 Super Slim 500 GB NAUDOTAS 165 00 Į krepšelį Norų sąrašas SONY PLAYSTATION 3 SLIM 120 GB 180 00 Į krepšelį Norų sąrašas Raktiniai žodžiai sony playstation MUS
 Original URL path: http://evipkom.lt/sony-playstation-2-belaidis-pultelis-naujas (2016-05-01)
 Sony Playstation 3 Slim 160 GB NAUDOTAS
 Slim 160 GB NAUDOTAS Sony Playstation 3 Slim 160 GB NAUDOTAS 145 00 Prekyboje Laikinai Nėra Kodas SDFS0023 Gamintojas Sony Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas SONY PLAYSTATION 3 SLIM 160 GB Naudotas Spalva BLACK Neatrištas Komplekte yra PlayStation3 žaidimų kompiuteris Belaidis pultelis USB laidas pultelio krovimui Laidas į TV HDMI arba tulpės pasirinktinai Maitinimo laidas į elektros lizdą Nuotraukos informacinio pobūdžio ir nebūtinai atitinka esamą prekės išvaizdą Prieš darydami prekės užsakymą susisiekite su pardavėju Yra didelis pasirinkimas originalų žaidimų belaidžių pultelių ivairių priedų Suteikiama garantija UAB Vipkom Kompiuterių Servisas Mus rasite adresu Kovo 11 osios g 130 priešais PC SAVAS Kaunas Parduotuvės darbo laikas I V 10 18 val VI 10 14 val Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų būti geresnė Prekė puiki Įveskite kodą kurį matote paveiksliuke apsauga nuo spam Tęsti Susijusios prekės Sony Playstation 2 Slim NAUDOTAS 40 00 Į krepšelį Norų sąrašas Sony Playstation 2 FAT NAUDOTAS 30 00 Į krepšelį Norų sąrašas Sony Playstation 3 40 GB NAUDOTAS 115 00 Į krepšelį Norų sąrašas Sony Playstation 3 Super Slim 160 GB Naudotas 135 00 Į krepšelį Norų sąrašas Sony Playstation 3 Fat
 Original URL path: http://evipkom.lt/sony-playstation-3-slim-320gb-naudotas (2016-05-01)
 CALL OF DUTY BLACK OPS II XBOX 360 Naudotas
 Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia CALL OF DUTY BLACK OPS II XBOX 360 Naudotas CALL OF DUTY BLACK OPS II XBOX 360 Naudotas 15 00 Prekyboje 3 Kodas 4574574574 Gamintojas Microsoft Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Release date November 18 2012 Genre First person shooter Mode Single player Multiplayer Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą
 Original URL path: http://evipkom.lt/call-of-duty-black-ops-ii-xbox-360 (2016-05-01)
 Xbox 360 Slim 160 GB NAUDOTAS
 Microsoft Sony Informacija Informacija Apie mus Grąžinimas ir garantijos Atsiskaitymo būdai Sąlygos ir taisyklės Prekių pristatymas Kontaktai Kita informacija Prekiniai ženklai Spec pasiūlymai Parduotuvės lankytojams Susisiekite su mumis Parduotuvės žemėlapis Pradžia Xbox 360 Slim 160 GB NAUDOTAS Xbox 360 Slim 160 GB NAUDOTAS 160 00 Prekyboje Yra Prekyboje Kodas q342353457880 Gamintojas Microsoft Nėra įvertinimų Rašyti atsiliepimą Kiekis Į krepšelį Pridėti prie norų sąrašo Aprašymas Atsiliepimų 0 Aprašymas Naudotas būklė kaip naujas Xbox 360 slim 160 gb konsolė Atrištas RGH su 25 žaidimais Komplekte Xbox 360 slim 160 gb konsolė 1 originalus pultas Maitinimo blokas HDMI laidas Suteikiama garantija Nuotraukos informacinio pobūdžio ir nebūtinai atitinka esamą prekės išvaizdą UAB Vipkom Kompiuterių Servisas Mus rasite adresu Kovo 11 osios g 130 priešais PC SAVAS Kaunas el parduotuvė www evipkom lt Parduotuvės darbo laikas I V 10 18 val VI 10 14 val Atsiliepimų 0 Rašyti atsiliepimą Jūsų vardas Jūsų atsiliepimas Įvertinimas Galėtų būti geresnė Prekė puiki Įveskite kodą kurį matote paveiksliuke apsauga nuo spam Tęsti Susijusios prekės Xbox 360 Fat 20 GB NAUDOTAS 120 00 Į krepšelį Norų sąrašas Xbox 360 60 GB FAT NAUDOTAS 125 00 Į krepšelį Norų sąrašas XBOX 360 WIRELESS PULTELIS Naudotas 26 50 Į krepšelį Norų sąrašas
 Original URL path: http://evipkom.lt/xbox-360-slim-250-gb-naudotas (2016-05-01)


type: caselaw

text:
C 184/2 EL Epiärglg Eugleqiäda sxm Etqxpaøjxäm Joimosgäsxm 13.6.98
 am g em koäcx otriäa aposekeiä pqxäsg täkg tpoä sgm eämmoia jai, aueseäqot, ma eävot dialoquxheiä eäsri xärse ma jahi-
 sot pqxäsot edauiä ot sgy diasónexy atsgäy. Re peqiä psxrg rsotäm, rsgm pqóng, adtämasg gä enaiqesijxäy dtrveqgä sgm
 pot dem aposekeiä pqxäsg täkg, seäsoia pkgqouoqiajó rsoi- apofgliäxrg.
 veiä a lpoqotäm paqÂ oäkÂ atsó ma apaisghotäm rsom bahloä
 pot oi idioloquiäey sgy diadijariäay paqarjetgäy sgy (1) EE C 174 sgy 8.7.1995.
 pqxäsgy täkgy apoä sgm otriäa apojkeiäotm jóhe ókko leärom
 cia ma ejsilgheiä g jahaqoäsgsa sgy pqxäsgy täkgy.
 ìsam g aqloädia aqvgä apaiseiä apoä som aisotämsa ódeia
 jtjkouoqiäay ma paqórvei pkgqouoqiäey bórei sot
 APOUARG SOT DIJARSGQIOT
 óqhqot 9, rgleiä o 3, sgy odgciäay 81/852/EOJ, g pqohe-
 rliä a sot óqhqot 8 sgy iädiay odgciäay amarseäkkesai eäxy (eäjso slgäla)
 oäsot pqorjolirsotäm oi pkgqouoqiäey atseäy. sgy 30gäy Apqikiäot 1998
 rsgm tpoäherg C-230/96 (aiäsgrg sot cour d'appel de Douai
 2) So cecomoäy oäsi g diadijariä a paqarjetgäy emoäy uaqla- cia sgm eäjdorg pqodijarsijgäy apouórexy): Cabour SA jai
 jetsijotä pqoøoämsoy eiämai rtmevgäy gä lg rtmevgäy dem eävei Nord Distribution Automobile SA jasó Arnor ÛSOCOë
 epiä psxrg rsiy apamsgäreiy pot doähgjam rso pqxäso eqxä- SARL, paqirsaleämxm sxm Automobiles Peugeot SA jai
 sgla. Automobiles CitroeÈn SA (1)
 (Amsacxmirloäy Ç Diamolgä atsojimgäsxm ovglósxm Ç
 3) Dem episqeäpesai rsgm aqloädia aqvgä ma apakkórrei som Jtäqoy sgy rtlbórexy apojkeirsijgäy amsipqorxpeiäay Ç
 aisotämsa ódeia jtjkouoqiäay apoä sgm tpovqeäxrg pqo- Òqhqo 85, paqócqauoi 1 jai 3, sgy Rtmhgäjgy EJ Ç
 rjoliärexy emoäy apoä sa pqobkepoälema rso óqhqo 5 sgy Jamomirloäy (EOJ) 123/85 Ç Jamomirloäy (EJ) 1475/95)
 odgciäay 81/851/EOJ pkgqouoqiajó rsoiveiä a gä dijaio- (98/C 184/02)
 kocgsijó, ajoälg ji am pqojtäpsei oäsi g pqorjoälirg sgy
 pkgqouoqiäay atsgäy eiämai pqajsijxäy adtämasg re lia (Ckxärra diadijariäay: g cakkijgä)
 rtcjejqileämg peqiäpsxrg.
 (Pqorxqimgä lesóuqargç g oqirsijgä lesóuqarg ha dglo-
 4) Apoä sgm eneäsarg sot sesóqsot eqxsgälasoy dem rietheiä rsg ÛRtkkocgä sgy Molokociäay sot Dijarsgqiäotë)
 pqoeäjtwe jameäma rsoiveiäo ijamoä ma epgqeórei so jtäqoy,
 apoä sgm ópowg sgy aqvgäy sgy amakocijoäsgsay, sot Rsgm tpoäherg C 230/96, le amsijeiälemo aiäsgrg sot Cour
 óqhqot 5, detäseqo edóuio, rgleiä a 3, 4 jai 9, sgy odgciäay d'Appel de Douai (Cakkiäa) pqoy so Dijarsgäqio, jasÂ euaq-
 81/851/EOJ jai sxm rgleiä xm A, B jai C sot pqxäsot locgäm sot óqhqot 177 sgy Rtmhgäjgy EJ, le sgm opoiäa
 leäqoty sot paqaqsgälasoy sgy odgciäay 81/852/EOJ. fgsgähgje, rso pkaiärio sgy diauoqóy pot ejjqeleiä emxäpiom
 sot aisotämsoy dijarsgqiäot lesantä Cabour SA jai Nord Dis-
 tribution Automobile SA jasó Arnor ÛSOCOë SARL, paqi-
 5) Apoä sgm eneäsarg sot peälpsot eqxsgälasoy dem pqoeäjtwe rsaleämxm sxm Automobiles Peugeot SA jai Automobiles
 jameäma rsoiveiä o ijamoä ma epgqeórei so jtäqoy, apoä sgm CitroeÈn SA, g eäjdorg pqodijarsijgäy apouórexy xy pqoy
 ópowg sxm óqhqxm 30 eäxy 36 sgy Rtmhgäjgy EJ, sxm sgm eqlgmeiäa sot óqhqot 85, paqócqauoy 1, sgy Rtmhgäjgy
 odgcixäm 81/851/EOJ jai 81/852/EOJ. EJ jahxäy jai oqirleämxm diasónexm sxm jamomirlxäm (EOJ)
 123/85 sgy Episqopgäy, sgy 12gy Dejelbqiäot 1984, rvesijó le
 6) So óqhqo 40 sgy odgciäay 81/851/EOJ eävei sgm eämmoia oäsi sgm euaqlocgä sot óqhqot 85, paqócqauoy 3, sgy Rtmhgäjgy
 dem pqeäpei ma eiämai aisiokocgleämg g aiäsgrg paqovgäy EOJ, re oqirleämey jasgcoqiäey rtluxmixäm diamolgäy jai
 pqoärhesxm pkgqouoqiajxäm rsoiveiäxm pot rsgqiä fesai entpgqeäsgrgy sxm pekasxäm pqim jai lesó sgm pxäkgrg atso-
 rso óqhqo 9, rgleiäo 3, sgy odgciäay atsgäy. jimgäsxm ovglósxm (EE 1985, L 15, r. 16), jai (EJ) 1475/95
 sgy Episqopgäy, sgy 28gy Iotmiäot 1995 (EE L 145 29.6.1995,
 r. 25), so Dijarsgäqio (eäjso slgäla), rtcjeiälemo apoä soty
 7) èma jqósoy leäkoy oueiä kei ma apojahirsó siy fgliäey pot H. Ragnemalm, pqoäedqo slgälasoy, R. Schintgen (eirgcgsgä),
 pqojókere rsom aisotämsa ódeia jtjkouoqiäay, fgsxämsay G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn jai G. Hirsch, dijarseäy, cemi-
 pkgqouoqiajó rsoiveiäa jai epibókkomsay apaisgäreiy joäy eiraccekeäay: G. Tesauro, cqallaseäay: D. Louterman-
 jasó paqóbarg sxm odgcixäm 81/851/EOJ jai 81/852/ Hubeau, jtäqia tpókkgkoy dioijgärexy, eneädxre rsiy 30 Apqi-
 EOJ, euoärom o paqabiarheiäy jamoämay sot joimosijotä kiäot 1998 apoäuarg le so ajoäkotho diasajsijoä:
 dijaiäot eävei xy amsijeiä lemo sgm apomolgä dijaixlósxm
 rsoty idixäsey, g paqóbarg eiämai aqjotämsxy jasóuxqg 1) So óqhqo 5, paqócqauoy 2, rgleiäo 1, rsoiveiäa a) jai b),
 jai tuiärsasai ólerg aisixädgy rtmóueia lesantä sgy sot jamomirlotä (EOJ) 123/95 sgy Episqopgäy, sgy
 paqabórexy atsgäy jai sgy fgliäay pot tpeärsgram oi 12gy Dejelbqiäot 1984, rvesijó le sgm euaqlocgä sot
 idixäsey. Tpoä sgm epiutäkang atsgä, so jqósoy tpo- óqhqot 85, paqócqauoy 3, sgy Rtmhgäjgy EOJ, re oqi-
 vqeotäsai ma apojasarsgärei siy rtmeäpeiey sgy fgliäay pot rleämey jasgcoqiäey rtluxmixäm diamolgäy jai entpg-
 pqojókere paqóbarg sot joimosijotä dijaiäot, g opoiäa qeäsgrgy sxm pekasxäm pqim jai lesó sgm pxäkgrg atso-
 pot sot jasakociä fesai, rso pkaiä rio sot ehmijotä dijaiäot jimgäsxm ovglósxm, eävei sgm eämmoia oäsi g paqevoleämg apoä
 peqiä arsijgäy ethtämgy, entpajotoleämot oäsi oi pqoùpo- som jamomirloä apakkacgä irvtäei epiä qgäsqay rtlbórexy
 heäreiy pot oqiä fei g irvtäotra ehmijgä moloheriä a dem lpo- apojkeirsijgäy amsipqorxpeiä ay, g opoiäa pqobkeäpei loämom
 qotäm, auemoäy, ma eiämai kicoäseqo etmoøjeäy apoä ejeiä mey oäsi oi rtlbakkoälemoi lpoqotäm ma epijakersotäm, pqojei-
 pot auoqotäm paqoäloiey apaisgäreiy erxseqijotä dijaiäot leämot ma apoderlethotäm apoä siy aloibaiäey tpovqexäreiy
 ---pagebreak--- 13.6.98 EL Epiärglg Eugleqiäda sxm Etqxpaøjxäm Joimosgäsxm C 184/3
 soty peqiä lg amsacxmirlotä, amsijeilemijotäy koäcoty, APOUARG SOT DIJARSGQIOT
 vxqiäy ma dietjqimiäfesai re si lpoqotäm ma rtmiä rsamsai oi (eäjso slgäla)
 koäcoi atsoiä .
 sgy 30gäy Apqikiäot 1998
 Sa óqhqa 3, rgleiäo 3, jai 5, paqócqauoy 2, sot jamomi- rsgm tpoäherg C-24/97: Episqopgä sxm Etqxpaøjxäm
 rlotä 123/85 eävotm sgm eämmoia oäsi g paqevoleämg apoä som Joimosgäsxm jasó Olorpomdiajgäy Dglojqasiäay sgy
 jamomirloä apakkacgä dem irvtäei, ejsoäy am tuiärsamsai Ceqlamiäay (1)
 amsijeilemijoiä koäcoi, epiä rtlbasijgäy qgäsqay apacoqe- (Paqóbarg jqósoty leäkoty Ç Dijaiäxla dialomgäy Ç
 täotray rsom diamoleäa ma pxkeiä jaimotqcgä atsojiämgsa Tpovqeäxrg jasovgäy sxm eccqóuxm satsoäsgsay Ç
 opoiardgäpose ókkgy lóqjay, ajoälg jai re diauoqesijó Jtqxäreiy)
 rgleiäa pxkgärexy apoä ejeiä ma oäpot pqorueäqomsai sa
 pqoøoämsa sgy rtluxmiäay. (98/C 184/03)
 (Ckxärra diadijariä ay: g ceqlamijgä)
 Sa óqhqa 4, paqócqauoy 1, rgleiäo 3, jai 5,
 paqócqauoy 2, rgleiä a 2 jai 3, sot jamomirlotä 123/85 (Pqorxqimgä lesóuqargç g oqirsijgä lesóuqarg ha dglo-
 eävotm sgm eämmoia oäsi g paqevoleämg apoä som jamomirloä rietheiä rsg ÛRtkkocgä sgy Molokociä ay sot Dijarsgqiäotë)
 apakkacgä irvtäei epiä rtlbasijgäy qgäsqay g opoiäa epibók-
 kei rsom diamoleäa rtcjejqileämo rsoävo pxkgärexm jai Rsgm tpoäherg C-24/97, Episqopgä sxm Etqxpaøjxäm Joi-
 pqobkeäpei jtqxäreiy, oi opoiäey lpoqotäm ma uhórotm eäxy mosgäsxm (ejpqoärxpoi: Peter Hillenkamp jai Pieter Jan
 sgm jasaccekiäa sgy rtlbórexy rsgm peqiä psxrg jasó Kuijper) jasó Olorpomdiajgäy Dglojqasiäay sgy Ceqlamiäay
 sgm opoiäa o rsoävoy atsoäy dem epistcvómesai, tpoä som (ejpqoärxpoy: Ernst Röder), le amsijeiälemo pqorutcgä le sgm
 oäqo pómsxy oäsi o jahoqirloäy sot rsoävot pxkgärexm opoiäa fgsgähgje ma amacmxqirseiä oäsi g Olorpomdiajgä
 rtmirsó sgm eäjuqarg apkgäy tpovqexärexy xy pqoy sa Dglojqasiäa sgy Ceqlamiäay, epiutkórromsay rsoty tpgjoäoty
 vqgrilopoiotälema leära. sxm ókkxm jqasxäm lekxäm pot dialeämotm rsg ceqlamijgä
 epijqóseia lesaveiäqirg dtramókoca diauoqesijgä, oärom
 2) Sa óqhqa 3, rgleiäo 3, jai 5, paqócqauoy 2, sot jamomi- auoqó som bahloä tpaisioäsgsay jai sa epibakkoälema pqoä-
 rlotä (EJ) 1475/95 sgy Episqopgäy, sgy 28gy Iotmiäot rsila, apÂ oä,si rsoty dijotäy sgy tpgjoäoty oäsam atsoiä paqa-
 1995, rvesijó le sgm euaqlocgä sot óqhqot 85, paqó- baiämotm jasó paqoäloio sqoäpo sgm tpovqeäxrg jasovgäy
 cqauoy 3, sgy Rtmhgäjgy re oqirleämey jasgcoqiäey rtlux- eäcjtqgy satsoäsgsay, paqeäbg siy tpovqexäreiy pot tpeävei
 mixäm diamolgäy, pxäkgrgy jai entpgqeäsgrgy lesó sgm apoä sa óqhqa 48, 52 jai 59 sgy Rtmhgäjgy EJ, jahxäy jai
 pxäkgrg atsojimgäsxm ovglósxm, eävotm sgm eämmoia oäsi g apoä so óqhqo 4, paqócqauoy 1, sgy odgciäay 68/360/EOJ sot
 paqevoleämg apoä som jamomirloä apakkacgä dem irvtäei, Rtlbotkiäot, sgy 15gy Ojsxbqiäot 1968, peqiä jasaqcgärexy
 ejsoäy am tuiä rsamsai amsijeilemijoiä koäcoi, epiä rtlbasijgäy sxm peqioqirlxäm rsg diajiämgrg jai rsg dialomgä sxm eqcafo-
 qgäsqay g opoiäa apacoqetäei rsom diamoleäa ma pxkeiä jai- leämxm sxm jqasxäm lekxäm jai sxm oijocemeixäm soty rso erx-
 motqcgä atsojiämgsa ókkgy lóqjay, ajoälg jai re diauo- seqijoä sgy Joimoäsgsay (EE eid. eäjd. 05/001, r. 43), jai apoä
 qesijó rgleiä a pxkgärexy apoä ejeiä ma oäpot pqorueäqomsai so óqhqo 4, paqócqauoy 1, sgy odgciäay 73/148/EOJ sot
 sa pqoøoämsa sgy rtluxmiäay. Rtlbotkiäot, sgy 21gy Laðot 1973, peqiä jasaqcgärexy sxm
 peqioqirlxäm rsg diajiämgrg jai rsg dialomgä sxm tpgjoäxm
 sxm jqasxäm lekxäm rso erxseqijoä sgy Joimoäsgsay rsom
 Sa óqhqa 4, paqócqauoy 1, rgleiäo 3, jai 5,
 soleäa sgy ecjasarsórexy jai sgy paqovgäy tpgqerixäm (EE
 paqócqauoi 2 jai 3, sot jamomirlotä 1475/95 eävotm sgm
 eid. eäjd. 06/001, r. 144), so Dijarsgäqio (eäjso slgäla), rtcjeiä-
 eämmoia oäsi g paqevoleämg apoä som jamomirloä apakkacgä
 lemo apoä soty H. Ragnemalm (eirgcgsgä), pqoäedqo slgälasoy,
 irvtäei epiä rtlbasijgäy qgäsqay g opoiäa epibókkei rsom
 G. F. Mancini, J. L. Murray, G. Hirsch jai J. L. Ixómmot,
 diamoleäa rtcjejqileämo rsoävo pxkgärexm jai g opoiäa
 dijarseäy, cemijoäy eiraccekeäay: F. G. Jacobs, cqallaseäay:
 pqobkeäpei jtqxäreiy, oi opoiäey lpoqotäm ma uhórotm eäxy
 R. Grass, eneädxre rsiy 30 Apqikiäot 1998 apoäuarg le so
 sgm jasaccekiäa sgy rtlbórexy rsgm peqiä psxrg jasó
 ajoäkotho diasajsijoä:
 sgm opoiäa o rsoävoy atsoäy dem epistcvómesai, tpoä som
 oäqo pómsxy oäsi o jahoqirloäy sot rsoävot pxkgärexm 1) G Olorpomdiajgä Dglojqasiäa sgy Ceqlamiäay, epiutkór-
 rtmirsó sgm eäjuqarg apkgäy tpovqexärexy xy pqoy sa romsay rsoty tpgjoäoty sxm ókkxm jqasxäm lekxäm pot
 vqgrilopoiotälema leära jai oäsi rsom jahoqirloä atsoäm dialeämotm rsg ceqlamijgä epijqóseia lesaveiäqirg dtra-
 pqoeäbgram apoä joimotä sa rtlbakkoälema leäqg gä, re mókoca diauoqesijgä, oärom auoqó som bahloä tpaisioäsg-
 peqiäpsxrg diauxmiä ay, sqiä soy elpeiqocmxälomay. say jai sa epibakkoälema pqoärsila, apoä oä,si rsoty
 dijotäy sgy tpgjoäoty oäsam atsoiä paqabaiämotm jasó
 3) G apacoäqetrg sot óqhqot 85, paqócqauoy 1, sgy paqoäloio sqoäpo sgm tpovqeäxrg jasovgäy eäcjtqgy
 Rtmhgäjgy irvtäei epiä qgsqxäm pot peqikalbómomsai re satsoäsgsay, paqeäbg siy tpovqexäreiy pot tpeävei apoä sa
 rtälbarg amsipqorxpeiä ay atsojimgäsxm rsgm peqiäpsxrg óqhqa 48, 52 jai 59 sgy Rtmhgäjgy EJ, jahxäy jai apoä so
 jasó sgm opoiäa atseäy dem stcvómotm sgy jasó jasgco- óqhqo 4 sgy odgciäay 68/360/EOJ sot Rtlbotkiäot, sgy
 qiäa apakkacgäy, am, kalbómomsay tpoäwg so oijomolijoä 15gy Ojsxbqiä ot 1968, peqiä jasaqcgärexy sxm peqio-
 jai molijoä pkaiärio, oi qgäsqey atseäy eävotm xy rjopoä gä qirlxäm rsg diajiämgrg jai rsg dialomgä sxm eqcafoleämxm
 xy aposeäkerla som airhgsoä peqioqirloä sot amsacxmi- sxm jqasxäm lekxäm jai sxm oijocemeixäm soty rso erxse-
 rlotä emsoäy sgy joimgäy acoqóy jai lpoqotäm ma epgqeó- qijoä sgy Joimoäsgsay, jai apoä so óqhqo 4 sgy odgciäay
 rotm so elpoäqio lesantä sxm jqasxäm lekxäm. 73/148/EOJ sot Rtlbotkiä ot, sgy 21gy Laðot 1973, peqiä
 jasaqcgärexy sxm peqioqirlxäm rsg diajiämgrg jai rsg
 (1) EE C 269 sgy 14.9.1996. dialomgä sxm tpgjoäxm sxm jqasxäm lekxäm rso erxseqijoä
 sgy Joimoäsgsay rsom soleäa sgy ecjasarsórexy jai sgy
 paqovgäy tpgqerixäm.


text:
George Walker Bush (født 6. juli 1946 i New Haven i Connecticut, USA) var USA's 43. præsident fra 2001 til 2009 som medlem af Det republikanske parti. Fra 1995 til 2001 var Bush guvernør i Texas.
 Bush blev indsat som præsident i 2001, efter at han blev erklæret som vinder over demokraternes kandidat, Al Gore, efter en længere valgkamp, der måtte afgøres i USA's Højesteret. Bush blev genvalgt i 2004 efter at have vundet over demokraternes John Kerry. Den 20. januar 2009 gik George W. Bush af som præsident og blev efterfulgt af Barack Obama fra Det demokratiske parti.
 Bush er søn af tidligere præsident George Bush, bror til Floridas guvernør i år 2000, Jeb Bush, og bror til Marvin Bush. George W. Bush er den anden amerikanske præsident, som er søn af en tidligere præsident (efter John Adams og John Quincy Adams).
 Karriere
 George W. Bush har en bachelorgrad i historie fra Yale University, og i 1968 blev Bush medlem af universitetets hemmelige klub Skull and Bones. Desuden har han en MBA fra Harvard Business School som den hidtil eneste amerikanske præsident.
 George W. Bush er desuden uddannet F-102-jagerpilot trods en del spekulation i, om han reelt gennemførte de påkrævede kurser. George W. Bush kom ved en familievens hjælp ind i nationalgarden under Vietnamkrigen trods lange ventelister og slap således for at blive udsendt. George W. Bush tjente i den amerikanske hær fra 1968 til 1972 i Texas Air National Guard.
 Fra 1995 og til sin tiltræden som præsident var han guvernør i Texas efter en overraskende sejr over den populære demokratiske guvernør, Ann Richards. I sin tid som guvernør blev George W. Bush blandt andet kendt for ikke at benåde én eneste fange, og i hans tid som guvernør blev der henrettet over 200 fanger, hvilket er rekord for hele USA.
 Første periode som præsident (2001-2005)
 Tidligt i præsidentkarrieren satte Bush omfattende skattelettelser i gang, som blandt andet indebar sænkning af den laveste skatteprocent fra 15 % til 10 %. Kritikerne mente, at skattelettelsene var mest til gavn for de rige, og at det medførte store budgetunderskud. Skattelettelserne blev forsvaret med, at de ville stimulere økonomien og skabe flere arbejdspladser.
 I maj 2001 mistede republikanerne sit spinkle flertal i senatet, da Vermont-senatoren James Jeffords forlod det republikanske parti og erklærede sig som uafhængig. Republikanerne vandt flertallet tilbage ved midtvejsvalget i november 2002.
 Terrorangrebet den 11. september 2001 var Bushs første store krise. Som en direkte følge af angrebet på USA fulgte en NATO-støttet invasion af Afghanistan, som startede den 7. oktober 2001 og udskiftede Taliban-regimet med en regering ledet af Hamid Karzai.
 Bush er kendt for udtrykket "Ondskabens Akse" (Axis of evil), som han nævnte i en tale 29. januar 2002 for at beskrive "regimer som støtter terror". Landene, Bush nævnte, var Irak, Iran, Nord-Korea og Burma.
 Bush igangsatte også invasionen af Irak, der startede den 20. marts 2003 og fældede Saddam Husseins diktatur. Men krigen i Irak blev efterhånden langt vanskeligere end Bush-administrationen havde regnet med. Blandt andet blev det afsløret, at amerikanske soldater torturerede irakiske fanger i Abu Ghraib-fængslet 32 km vest for Bagdad. Et problem var, at man opløste Iraks militær og sikkerhedspoliti uden at tage deres våben.
 Indenrigspolitisk havde man under George W. Bushs første administration påført landet et moderat budgetunderskud og arbejdsledigheden steg til 6,2 %, men faldt igen senere i perioden. Økonomien var til trods for dette stærk, og væksten i BNP var den største i 20 år.
 Enron-skandalen blev også en indenrigspolitisk skandale for Bush. Den 9. januar 2003 annoncerede det amerikanske justisministerium en efterforskning af Enron. Enron var USA's største energiselskab og en betydelig politisk magtfaktor med nære bånd til præsident George W. Bush, før selskabet gik konkurs i december 2001.
 Anden periode som præsident (2005–2009)
 I sin anden periode måtte Bush forklare og afvise påstandene om amerikansk tortur ved Guantanamo Bay Naval Base. Bush-administrationen måtte også forsvare, at amerikanerne holdt store mængder fanger uden hverken tiltale eller retssag ved marinebasen. Organisationer som FN og Amnesty International kritiserede USA for gentagne brud på Folkeretten og Menneskerettighederne.
 29. august 2005 blev New Orleans ramt af Orkanen Katrina. Diget omkring byen brast, og store områder af byen blev lagt under vand, hvilket førte til store materielle ødelæggelser og mange døde. Præsident Bush blev udsat for massiv kritik på grund af manglende føderal redningsindsats.
 Udnævnelser
 Blandt hans regeringsudnævnelser kan nævnes: Colin Powell – udenrigsminister (Secretary of State), afløst i 2005 af Condoleezza Rice; Donald Rumsfeld – forsvarsminister; Spencer Abraham – energiminister udnævnt i 2001, udskiftet med Samuel Bodman i 2005 ; Gale Norton – indenrigsminister; og Tommy Thompson – socialminister. Finansminister Paul O'Neill sagde selv op i 2003 og afløstes af John W. Snow. Som justitsminister blev den meget udskældte John Ashcroft i 2005 udskiftet med Alberto Gonzales.
 Derudover er Karl Rove, en af Bushs mest betroede rådgivere, hans såkaldte "arkitekt". Rove var kampagneleder og rådgiver i forhold til PR og valgstrategiske spørgsmål.
 Æresbevisninger
 George W. Bush er siden den 3. maj 2005 Kommandør af Storkorset af Trestjerneordenen, som er en lettisk orden.
 Game of Thrones
 I 2012 beklagede tv-serien Game of Thrones, at de i første sæson var kommet til at sætte præsidentens hoved på en stage. I seriens voldelige middelalderverden behøvede producenten så mange kropsdele, at disse blev bestilt fra en udlejer; og et af de tilsendte hoveder var en model af George W. Bushs hoved. Det blev først opdaget, da scenen var færdigindspillet.
 Referencer
 Eksterne henvisninger
 George W. Bushs kampagneside
 USA's præsidenter
 Personer fra Connecticut
 Politikere der har kørt bil i påvirket tilstand
 Guvernører i Texas
 Kommandører af Storkorset af Trestjerneordenen
 Modtagere af Golden Raspberry Awards