type: wikipedia

text:
10. julij je 191. dan leta (192. v prestopnih letih) v gregorijanskem koledarju. Ostaja še 174 dni.
 Dogodki
 48 pr. n. št. - bitka pri Dirahiju (danes Drač v Albaniji), Julij Cezar se komaj izogne porazu proti Pompeju
 1403 - z ustanovno listino Celjskega grofa Hermana II. je ustanovljen Kartuzijanski samostan Pleterje
 1778 - francoski kralj Ludvik XVI. napove vojno Združenem kraljestvu
 1789 - Alexander Mackenzie odkrije delto reke Mackenzie
 1821 - ZDA zasedejo od Španije kupljeno Florido
 1890 - Wyoming postane 44. ameriška zvezna država
 1913 - v Dolini smrti namerijo temperaturo 56,7 °C
 1925:
 ustanovljena sovjetska tiskovna agencija TASS
 v Daytonu (Tennessee, ZDA) se prične sojenje Johnu T. Scopesu, ker je v nasprotju z državnim zakonom poučeval evolucijo
 1938 - Howard Hughes v rekordnih 91 urah z letalom preleti svet
 1943 - britansko-ameriško izkrcanje na Sicilijo (Zavezniška invazija na Sicilijo)
 1962 - v Zemljin tir so izstrelili prvi telekomunikacijski satelit Telstar
 1968 - Maurice Couve de Murville postane francoski predsednik vlade
 1973 - Bahami postanejo neodvisna država
 1976 - po eksploziji v kemični tovarni v Sevesu uide dioksin in povzroči hudo ekološko katastrofo
 1985 - francoski agenti v Aucklandu (Nova Zelandija) potopijo Greenpeacovo ladjo Rainbow Warrior
 1991 - Boris Jelcin postane predsednik Ruske federacije
 1997 - s preučevanjem DNA neandertalcev potrdijo teorijo o nastanku človeka v Afriki
 2000 - eksplozija naftovoda v južni Nigeriji ubije 250 ljudi
 Rojstva
 154 - Bardesanes, sirski gnostik († okoli 222)
 1205 - Hodžo Masamura, japonski šogun († 1273)
 1274 - Robert I., škotski kralj († 1329)
 1509 - Jean Calvin, francoski teolog in reformator († 1564)
 1561 - Luis de Góngora y Argote, španski pesnik († 1627)
 1628 - Micukuni Tokugava, japonski fevdalec, zgodovinar († 1701)
 1657 - Friderik I., pruski kralj († 1713)
 1697 - Jean-Baptiste Bourguignon d'Anville, francoski geograf, kartograf († 1782)
 1723 - sir William Blackstone, angleški pravnik in filozof prava († 1780)
 1754 - Thomas Bowdler, angleški zdravnik, književni cenzor († 1825)
 1759 - Pierre-Joseph Redouté, belgijski botanik in ilustrator († 1840)
 1767 - John Quincy Adams, ameriški predsednik († 1848)
 Mathieu Jean Felicité de Montmorency-Laval, francoski politik († 1826)
 1830 - Camille Pissarro, francoski slikar († 1903)
 1832 - Alvan Graham Clark, ameriški optik in astronom († 1897)
 1856 - Nikola Tesla, srbsko-ameriški elektroinženir, fizik, izumitelj († 1943)
 1857 - Alfred Binet, francoski psiholog († 1911)
 sir Joseph Larmor, irski fizik († 1942)
 sir Četur Sankaran Nair, indijski pravnik, državnik († 1934)
 1871 - Stjepan Radić, hrvaški politik († 1928)
 Marcel Proust, francoski pisatelj, esejist, kritik († 1922)
 1883 - Johannes Blaskowitz, nemški general († 1948)
 1895 - Carl Orff, nemški sladatelj († 1982)
 1913 - Paul Myron Anthony Linebarger - Cordwainer Smith, ameriški pisatelj († 1966)
 1916 - Edward Gough Whitlam, avstralski predsednik vlade († 2014)
 1920 - Owen Chamberlain, ameriški fizik, nobelovec († 2006)
 1926 - Frederick Buechner, ameriški pisatelj
 1930 - Harold Bloom, ameriški književni kritik
 1931 - Tullio Regge, italijanski fizik († 2014)
 1933 - Peter Jankowitsch, avstrijski politik, diplomat
 1934 - Giorgio Armani, italijanski modni oblikovalec
 1942 - Ronnie James Dio, ameriški glasbenik († 2010)
 1943 -
 Arthur Ashe, ameriški tenisač († 1993)
 Stanislav Lipovšek, slovenski rimskokatoliški škof
 1959 - Richard Stephen Sambora, ameriški rock kitarist
 1970 - Helen Sjöholm, švedska pevka in igralka
 1980 - Jessica Simpson, ameriška pevka in igralka
 Smrti
 138 - Hadrijan, rimski cesar (* 76)
 472 - Antemij, zahodnorimski cesar
 994 - Leopold I., avstrijski mejni grof (* okoli 940)
 1086 - Knut IV., danski kralj (* 1043)
 1099 - El Cid, kastilski vojskovodja, protagonist istoimenskega epa (* 1043)
 1103 - Erik I., danski kralj (* 1060)
 1174 - Jeruzalemski|Amalrik I., kralj Jeruzalema (* 1136)
 1226 - As-Zahir, abasidski kalif (* 1175)
 1290 - Ladislav IV. Kun, ogrski in hrvaški kralj (* 1262)
 1382 - Nicole Oresme, francoski škof, matematik, astronom, filozof (* 1323)
 1451 - Barbara Celjska, slovenska plemkinja (* med 1390 in 1395)
 1461 - Stjepan Tomaš, bosanski kralj (* okrog 1411)
 1559 - Henrik II., francoski kralj (* 1519)
 1561 - Rustem paša, osmanski politik, veliki vezir (* okoli 1500)
 1584 - Viljem I., knez Oranski (* 1533)
 1654 - Islam III. Geraj, kan Krimskega kanata (* 1604)
 1820 - William Wyatt Bibb, ameriški zdravnik in politik (* 1781)
 1851 - Louis Daguerre, francoski fizik in umetnik (* 1787)
 1871 - Germain Sommeiller, francoski gradbenik (* 1815)
 1881 - Karl Rudolph Powalky, nemški astronom (* 1817)
 1896 - Ernst Curtius, nemški arheolog, zgodovinar (* 1814)
 1905 - Muhammad Abduh, egipčanski islamski modernist (* 1849)
 1909 - Simon Newcomb, kanadsko-ameriški astronom, ekonomist (* 1835)
 1937 - George Gershwin, ameriški skladatelj judovskega rodu (* 1898)
 1941 - sir Arthur Evans, valižanski arheolog (* 1851)
 1964 - Adolf-Friedrich Kuntzen, nemški general (* 1889)
 1971 - John Wood Campbell mlajši, ameriški pisatelj (* 1910)
 1974 - Pär Lagerkvist, švedski pisatelj, pesnik, dramatik, nobelovec 1951 (* 1891)
 1978 - Joe Davis, angleški igralec snookerja (* 1901)
 1983 - Werner Egk, nemški skladatelj in dirigent (* 1901)
 1989 - sir Laurence Olivier, angleški gledališki igralec, gledališki režiser (* 1907)
 1994 - Gary Kildall, ameriški računalnikar (* 1942)
 2001 - Herman Brood, nizozemski glasbenik (* 1946)
 2015 - Omar Sharif, egiptovski igralec (* 1932)
 Prazniki in obredi
 Bahami - dan neodvisnosti
 Mavretanija - dan oboroženih sil
 Dan Nikole Tesle
 Osebni praznik
 Amalija
 710


text:
A Child's Prayer – cortometraggio del 1906 prodotto dalla Walturdaw
 A Child's Prayer; or, The Good Samaritan – cortometraggio del 1908 prodotto dalla Vitagraph Company of America
 A Child's Prayer – cortometraggio del 1909 diretto da Edwin S. Porter
 A Child's Prayer – cortometraggio del 1910 prodotto dalla Clarendon
 A Child's Prayer – cortometraggio del 1911 prodotto dalla Lux Compagnie Cinématographique de France
 A Child's Prayer – cortometraggio del 1912 prodotto dalla Lubin Manufacturing Company


text:
Gruodžio 18 d. yra 352-oji metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 353-oji). Nuo šios dienos iki metų pabaigos lieka 13 dienų.
 Informacija
 Šventės
 Tarptautinė migrantų diena.
 Vardadieniai
 Eivilas, Eivilė, Eivina, Eivinas, Girdvainas, Girdvainė, Girvyda, Girvydas, Gracija, Gracijonas, Gracius, Vykanta, Vykantas
 Šią dieną Lietuvoje
 Įvykiai
 1842 – Įkurta Kauno gubernija;
 1918 – Skuodą paliko paskutinės Vokietijos pajėgos;
 Gimimo dienos
 1907 m. – Petras Vacbergas, smuikininkas, chorvedys, pedagogas (m. 1987 m.).
 1910 m. – Juozas Giedraitis, Lietuvos karinis ir JAV lietuvių visuomenės veikėjas (m. 2008 m.).
 1922 m. – Vytautas Kurklinskas, choro dirigentas, pedagogas, vargonininkas (m. 1992 m.).
 1923 m. – Bronius Kiveris, pianistas, vargonininkas, chorvedys (m. 1996 m.).
 1925 m. – Tomas Kairiūkštis, Lietuvos gydytojas patologas fiziologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. (m. 2003 m.).
 1928 m. – Adolfas Driukas, choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.
 1930 m.:
 Augustinas Kepenis, choro dirigentas, pedagogas, kompozitorius (m. 1993 m.).
 Bronius Dobrovolskis, Lietuvos pedagogas, kalbininkas, socialinių mokslų daktaras, lietuvių kalbos vadovėlių autorius.
 Valerijonas Vytautas Jucys, Lietuvos grafikas (m. 2016 m.).
 1934 m. – Rimgaudas Virgilijus Kazakevičius, Lietuvos gydytojas patofiziologas, biomedicinos mokslų daktaras.
 1947 m.:
 Kęstutis Bubnaitis, Lietuvos architektas, restauratorius.
 Šabtajus Henrikovičius Kalmanovičius, verslininkas, vadybininkas, Lietuvos bei Rusijos sporto veikėjas, sporto mecenatas (m. 2009 m.).
 1948 m. – Rita Vilienė-Abromaitytė, pedagogė ir chorvedė.
 1950 m. – Palmira Jucevičienė-Mičiulytė, Lietuvos edukologė, habilituota socialinių mokslų daktarė.
 1952 m. – Sigitas Benediktas Jurčys, OFM, Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas.
 1953 m.:
 Michailas Kovaliovas, Lietuvos politinis veikėjas.
 Valerijus Kuznecovas, Lietuvos, Klaipėdos miesto ir Palangos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
 Vidas Kundrotas, ekonomistas, auditorius, Lietuvos politinis veikėjas.
 1954 m. – Valentina Dagienė, Lietuvos informatikė, fizinių mokslų daktarė.
 1955 m. – Algis Žvaliauskas, Lietuvos ir Marijampolės politinis ir visuomenės veikėjas.
 1956 m. – Petras Rakštikas, Lietuvos dailininkas tapytojas, skulptorius, poetas, prozininkas.
 1958 m.:
 Algimantas Kuncaitis, Lietuvos ir Jurbarko rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
 Donatas Juodelė, Lietuvos pedagogas, Jonavos politinis veikėjas.
 1959 m. – Albertas Bukauskas, lietuvių juvelyras, tautodailininkas.
 1970 m. – Arnas Ališauskas, poetas, kritikas.
 1971 m. – Vaidas Bacys, pedagogas, Lietuvos ir Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.
 1979 m. – Ramūnas Kartenis, Lietuvos ir Elektrėnų politinis bei visuomenės veikėjas.
 1990 m. – Arvydas Novikovas, Lietuvos futbolininkas, šiuo metu žaidžiantis Škotijos Premier lygoje Hearts FC klube.
 Mirtys
 1542 m. – Stanislovas Goštautas, Lietuvos didikas iš Goštautų giminės, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, Naugarduko vaivada, Trakų vaivada. (g. 1507 m.).
 1625 m. – Jonas Jurgis Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas (g. 1588 m.).
 1903 m. – Jonas Juozapas Tiškevičius, Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, 1861 m. gegužės 8 d. Rusijos imperatorius tėvui iš naujo patvirtino grafo titulą (g. 1867 m.).
 1942 m. – Juozas Norkus, ūkininkas, knygnešys (g. 1864 m.).
 1950 m. – Jonas Juodišius, Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas (g. 1892 m.).
 1964 m. – Pranas Kuraitis, pirmasis lietuvis filosofas profesionalas, neotomistas, filosofijos istorikas, rašęs ontologijos ir gnoseologijos klausimais, Lietuvos (vėliau – Vytauto Didžiojo) universiteto profesorius, katalikų kunigas prelatas, ateitininkas (g. 1883 m.).
 1975 m. – Vladas Daukša, vargonininkas, chorvedys, dainininkas (tenoras), kompozitorius (g. 1882 m.).
 1978 m.:
 Jonas Augustaitis, lietuvių inžinierius statybininkas, visuomenės veikėjas (g. 1897 m.).
 Teofilis Petraitis, dailininkas tapytojas, pedagogas (g. 1896 m.).
 1983 m. – Jakubas Movšovičius, Lietuvos ir Lenkijos botanikas, gamtos mokslų daktaras (g. 1901 m.).
 1984 m. – Valerijonas Balčiūnas, Lietuvos ekonomistas, sportininkas, JAV lietuvių bendruomenės visuomenės veikėjas (g. 1904 m.).
 1985 m. – Kazys Daukšas, mokslininkas, pedagogas, visuomenės veikėjas, Vilniaus universiteto analitikų mokyklos pradininkas (g. 1905 m.).
 1989 m. – Medardas Bavarskas, lietuvių rašytojas, poetas (g. 1924 m.).
 1996 m. – Paulius Beresnevičius, Lietuvos istorikas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras (g. 1928 m.).
 2000 m. – Leonardas Matuzevičius, Lietuvos poetas (g. 1923 m.).
 2001 m.:
 Juozapas Paliakas, agronomas, verslininkas, Lietuvos politinis veikėjas (g. 1958 m.).
 Eleonora Marčiulionienė, Lietuvos keramikė (g. 1912 m.).
 Šią dieną pasaulyje
 Įvykiai
 1892 – Įvyko Piotro Čaikovskio baleto „Spragtukas“ premjera.
 1987 – Larry Wall išplatino pirmąją programavimo kalbos Perl versiją.
 Gimimo dienos
 1392 m. – Jonas VIII Paleologas, Bizantijos imperatorius nuo 1425 iki 1448 m (m. 1448 m.).
 1863 m. – Pranciškus Ferdinandas Habsburgas, Austrijos-Vengrijos Erchercogas. 1914 m. Pranciškui Ferdinandui su žmona Sofi keliaujant po Austrijos-Vengrijos provinciją Bosniją, porą nužudė Serbų nacionalistas Gavrilas Principas. Dėl šios žmogžudystės Austrija pradėjo karą su Serbija ir šis karas išsirutuliojo į Pirmąjį pasaulinį karą (m. 1914 m.).
 1913 m. – Vilis Brantas, žurnalistas, Vokietijos ir tarptautinis politinis veikėjas (m. 1992 m.).
 1921 m. – Jurijus Vladimirovičius Nikulinas, garsus tarybinis kino aktorius bei ilgametis Maskvos cirko klounas (m. 1997 m.).
 1939 m. – Harold Elliot Varmus, 1989 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.
 1943 m. – Keith Richards, britų gitaristas (The Rolling Stones).
 1946 m. – Steven Spielberg, amerikiečių kino režisierius ir prodiuseris.
 1955 m. – Vijay Mallya, Indijos verslininkas ir Parlamento narys, išrinktas 2000 m.
 1963 m.:
 William Bradley Pitt, amerikiečių aktorius, prodiuseris. Buvo apdovanotas „Auksiniu gaubliu“ ir nominuotas „Oskarui“ už 1995 m. filmą „Dvylika beždžionių“, kuriame suvaidino antraeilį vaidmenį.
 Pierre Nkurunziza, Burundžio prezidentas ir Demokratijos gynybos nacionalinio komiteto (politinės partijos) vadovas (m. 2020 m.).
 1968 m. – Alejandro Sánchez Pizarro, ispanų dainininkas, kompozitorius, muzikantas. Yra pardavęs 21.000.000 kopijų savo įrašų.
 1972 m. – Leor Dimant, muzikantas ir prodiuseris.
 1979 m. – Karlušas Albertas Fernandešas, portugalų kilmės Angolos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. Yra Portugalijos lygos Rio Ave FC klubo žaidėjas.
 1980 m. – Christina Maria Aguilera, amerikiečių dainininkė.
 1984 m. – Modou Sougou, futbolininkas, Senegalo rinktinės ir Portugalijos Académica Coimbra klubo saugas.
 1987 m. – Miki Ando, japonų dailiojo čiuožimo čiuožėja.
 Mirtys
 1737 m. – Antonijus Stradivarijus, italų pasaulinio garso smuikų meistras (g. 1644 m.).
 1751 m. – Kilianas Ignacas Dyncenhoferis, vokiečių kilmės Čekijos baroko architektas (g. 1689 m.).
 1803 m. – Johann Gottfried Herder, vokiečių filosofas, poetas, literatūros kritikas (g. 1744 m.).
 1932 m. – Eduardas Bernšteinas, socialdemokratų teoretikas ir politikas (g. 1850 m.).
 1980 m. – Aleksejus Kosyginas, TSRS valstybės ir partinis veikėjas. TSRS Ministrų tarybos pirmininku buvo 16 metų – ilgiausiai per visą Rusijos carinę, tarybinę ir posttarybinę istoriją. Vyriausybės nariu (TSRS Liaudies komisarų taryba, TSRS Ministrų Taryba) buvo beveik 42 metus (nuo 1939 m. sausio 2 d. iki 1980 m. spalio 23 d.), būdamas: TSRS Ministrų Tarybos pirmininku, Pirmuoju pirmininko pavaduotoju, Pirmininko pavaduotoju (4 kartus), 5-kių TSRS ministerijų ministru, Valstybinio plano komiteto (GOSPLAN) pirmininku ir 2 kartus Valstybinio plano komiteto pirmininko pavaduotoju (TSRS ministro range) (g. 1904 m.).
 1995 m. – Konradas Cūzė, vokiečių inžinierius, neoficialus pirmojo šiuolaikinius principus turinčio kompiuterio sukūrėjas, pirmosios algoritminės kalbos autorius, skaitmeninės visatos idėjos pradininkas (g. 1910 m.).
 1997 m. – Chris Farley, JAV aktorius, apdovanotas Auksine žvaigžde Holivudo žvaigždžių alėjoje, bei MTV Filmų apdovanojimu (g. 1964 m.).
 2021 m. – Ričardas Rodžersas, pasaulinio garso britų architektas (g. 1933 m.).
 Nuorodos
 Gruodis


text:
Ameerika on maailmajagu Maa läänepoolkeral.
 Maailmajakku kuuluvad Põhja-Ameerika manner ja Lõuna-Ameerika manner ning neid ümbritsevad saared.
 Loodus
 Maailmajao pindala on 42 549 000 ruutkilomeetrit.
 Ameerika kõrgeim koht on Aconcagua mägi, mis on 6959 meetrit üle merepinna. Ameerika madalaim koht on Surmaorg, mis on 86 meetrit alla merepinna.
 Pikim jõgi on Amazonas – 6400 km. Suurim järv on Ülemjärv – 82 097 ruutkilomeetrit.
 Suurim kõrb on Sonora, mille suurus on 310 000 ruutkilomeetrit.
 Inimasustus
 2019. aastal avaldatud teadustöös väidetakse, et Cooper's Ferry leiukohas Idahos Ameerika Ühendriikides on tuvastatud inimtegevuse jälgi, mis on dateeritud aega 16560–15280 BP.
 2016. aasta seisuga elas Ameerika maailmajaos 1 001 599 000 inimest.
 Suurima pindalaga riik on Kanada.
 Vaata ka
 Bluefishi koopad
 Clovise kultuur
 Old Crow' tasandikud
 Toca da Tira Peia
 Ameerika Ühendriigid
 Ameerika pajud
 Kariibi mere regioon
 Kesk-Ameerika
 Ladina-Ameerika
 Lõuna-Ameerika
 Lõunakoonus
 Pan-Ameerika mängud
 Põhja-Ameerika
 Uus Maailm
 Viited
 Põhja-Ameerika
 Lõuna-Ameerika


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 16.11.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 336/28
 Tužba od 25. rujna 2013. — Španjolska protiv Komisije
 (Predmet T-515/13)
 2013/C 336/62
 Jezik postupka: španjolski
 Stranke
 Tužitelj: Kraljevina Španjolska (zastupnik: N. Díaz Abad, Abogado del Estado)
 Tuženik: Europska komisija
 Tužbeni zahtjevi
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi pobijanu odluku i
 —
 tuženoj instituciji naloži snošenje troškova.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Ova tužba je usmjerena protiv Odluke Komisije C(2013) 4426 final od 17. srpnja 2013. koja se odnosi na porezni tretman određenih ugovora o financijskom leasingu također poznatih kao Španjolski sustav poreznog leasinga [Državna potpora SA.21233 C/2011(ex NN/2011, ex CP 137/2006)]. Tom su odlukom mjere koje proizlaze iz članka 115. stavka 1. pročišćenog teksta Zakona o porezu na društva (prijevremena amortizacija imovine dane u najam), iz primjene sustava oporezivanja prema tonaži poduzeća, brodova ili aktivnosti koji ne ispunjavaju uvjete, te iz članka 50. stavka 3. Pravilnika o porezu na društva, ocijenjene državnom potporom gospodarskim interesnim udruženjima koja je nesukladna s unutarnjim tržištem.
 U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 107. UFEU-a jer mjere koje su ispitivane pobijanom odlukom nemaju nijedno svojstvo zbog kojeg bi ih trebalo smatrati državnim potporama, u mjeri u kojoj nema elementa selektivnosti u prednosti pruženoj svim potencijalnim ulagačima iz svih gospodarskih sektora, bez nametanja ikakvog prethodnog uvjeta; također se ne narušava niti prijeti narušavanjem tržišnog natjecanja jer se ne može smatrati da prednost pružena svima bez ikakve diskriminacije (čak ni na temelju državljanstva) pogoduje ili može pogodovati položaju na tržištu određenih sektora ili poduzeća na štetu njihovih konkurenata, s obzirom na to da je svaki ulagač mogao sudjelovati u sustavu koji nosi naziv SEAF i koristiti se pogodnostima koje navedeni sustav pruža. Prema tome, nema ni utjecaja na trgovinu među državama članicama, jer članovi (ili dioničari) pravnog subjekta nisu uključeni ni u kakvu aktivnost na tržištu.
 2.
 Drugi tužbeni razlog, koji se ističe podredno, odnosi se na povredu načelâ jednakosti postupanja, legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti, jer prilikom primjene članka 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 93. Ugovora o EZ-u nije trebalo pristupiti povratu potpora.


text:
 24.12.2005
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 330/25
 Prasība, kas celta 2005. gada 24. oktobrī — Komisija/Reagecon Diagnostics
 (Lieta T-391/05)
 (2005/C 330/60)
 Tiesvedības valoda — angļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — L. Flynn)
 Atbildētāja: Reagecon Diagnostics Ltd
 Prasītājas prasījumi
 —
 piespriest atbildētājai samaksāt Komisijai
 —
 a)
 summu EUR 169 658,65 apmērā (viens simts sešdesmit deviņi tūkstoši, seši simti piecdesmit astoņi euro un sešdesmit pieci centi), kas atbilst maksājamajai summai EUR 161 953,99 apmērā un nokavējuma procentiem ar likmi 5,53 % no 2005. gada 21. oktobra EUR 7 704,66 apmērā;
 —
 b)
 summu EUR 24,53714 par dienu kā nokavējumu procentus ar likmi 5.53 % no 2005. gada 16. novembra līdz datumam, kad parāds tiks pilnībā nomaksāts;
 —
 piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Eiropas Kopiena, kuru pārstāvēja Eiropas Komisija, ar atbildētāju noslēdza līgumu Nr. MAS3-CT-1998-0177 saistībā ar īpašu pētniecības un tehnoloģiju attīstības programmu, ietverot demonstrēšanu, jūras zinātnes un tehnoloģiju jomā, kas zināma kā “MAST III programma” (1). Līgums attiecās uz pētniecības sadarbības projektu “Development and test of an innovative ion selective electrodes monitoring and control system for total notrogen in marine water”, ko bija iecerēts īstenot 24 mēnešu laikā, sākot ar 1998. gada 1. decembri.
 Līgumā bija paredzēts, ka Komisija veiks finanšu ieguldījumu attiecīgajā projektā, un 1998. gada 1. decembrī atbildētājai tika izmaksāts avansa maksājums ECU 268 000. 2000. gada 6. septembrī tika izmaksāts tālāks starpposma maksājums EUR 134 417 apmērā. Tātad kopā Komisija atbildētājai izmaksāja EUR 402 417.
 2001. gada 24. un 25. septembrī Komisija auditēja šo līgumu. Audita rezultātā tika secināts, ka Komisijas ieguldījums līdz attiecīgajam brīdim bija pārsniedzis 50 % līdz tam izdarīto projekta izdevumu apjoma. Tāpat audita laikā tika konstatēts, ka atbildētāja cita projekta dalībnieka iesniegto paziņojumu par izdevumiem nav parakstījusi noteiktajā kārtībā.
 2002. gada 25. janvārī atbildētāja iesniedza papildus paziņojumus par izdevumiem par laika periodu no 1999. gada 1. decembra līdz 2000. gada 30. novembrim.
 Komisija īstenoja divus neatkarīgus projekta tehniskos novērtējumus un veica ar atbildētāju saraksti par audita un šo divu novērtējumu rezultātiem un to izraisītajām bažām. Pēc tam Komisija atbildētājai izrakstīja rēķinu, prasot atmaksāt summu EUR 161 953,99 apmērā kā starpību starp kopējiem Komisijas akceptētajiem izdevumiem 240 463,01 apmērā un kopējo summu, ko Komisija bija iepriekš izmaksājusi atbildētājai.
 Ar savu prasību Komisija vēlas panākt iepriekš minētās summas atmaksāšanu līdz ar attiecīgajiem procentiem, saskaņā ar Īrijas tiesībām, kas ir līgumam piemērojamās tiesības.
 (1) Padomes 1994. gada 23. novembra lēmums Nr. 94/804/EK, OV L 334, 59. lpp.


type: other

text:
09/2017–02/2018 Corso di formazione obbligatoria per i Coordinatori per la sicurezza (CSP e/o CSE) nei cantieri temporanei o mobili per la frequenza ai sensi dell’art. 98 D.Lgs. 81/2008 - Dettaglio Notizia - MarcoAurelio
 Stampa 09/2017–02/2018 Corso di formazione obbligatoria per i Coordinatori per la sicurezza (CSP e/o CSE) nei cantieri temporanei o mobili per la frequenza ai sensi dell’art. 98 D.Lgs. 81/2008
 Formazione obbligatoria per i Coordinatori per la sicurezza (CSP e/o CSE) nei cantieri temporanei o mobili per la frequenza ai sensi dell’art. 98 D.Lgs. 81/2008
 PRIMA EDIZIONE 09-11/2017
 Lezione 1 - Micaela Nozzi - La legislazione di base in materia di SSL
 Lezione 2 - Micaela Nozzi - Testo Unico Titoli I e IV
 Lezione 3 - Fabrizio Bottini - Nuovo Codice dei contratti
 Lezione 3 - Michele Di Pasquale - Le figure interessate alla realizzazione dell'opera
 Lezione 4a - Micaela Nozzi - La disciplina sanzionatoria e le procedure ispettive
 Lezione 4b - Micaela Nozzi - Tabella Corsi di Formazione
 Lezione 4c - Massimo Cerri - Rischio amianto
 Lezione 4d - Massimo Cerri - Rischio Chimico
 Lezione 5 - Luigi Carlo Chiarenza - Figure interessate alla realizzazione opera
 Lezione 6 - Elisabetta Natalizia - Primo Soccorso
 Lezione 7 - Luigi Carlo Chiarenza - Rischi uso macchine e attrezzature di lavoro
 Lezione 7 Parte 1 - Michele Di Pasquale - rischio scavi demolizioni gallerie
 Lezione 7 Parte 2 - Michele Di Pasquale - rischio scavi demolizioni gallerie
 Lezione 8 Parte 1 - Micaela Nozzi - Rischio elettrico
 Lezione 8 Parte 2 - Luca Veglianti - Ponteggi
 Lezione 9a - Luigi Carlo Chiarenza - Dispositivi Protezione Individuale
 Lezione 9b - Luigi Carlo Chiarenza - Rischi_Esplosione
 Lezione 9c - Luigi Carlo Chiarenza - Rischi movimentazione manuale carichi
 Lezione 9d - Luigi Carlo Chiarenza - Rischio Incendio
 Lezione 10 - Micaela Nozzi - I rischi fisici
 Lezione 10 - Micaela Nozzi - rischi nei lavori di montaggio smontaggio elementi prefabbricati
 Lezione 11 - Claudia Messeri - Teorie e tecniche di comunicazionei
 Lezione 12a - Micaela Nozzi - Gli obblighi documentali
 Lezione 12b - Micaela Nozzi - Piani Sicurezza Coordinamento-Piani Operativi Sicurezza
 Lezione 12c - Micaela Nozzi - Il Nuovo Codice Appalti
 SECONDA EDIZIONE 12/2017-02/2018
 Lezione 1 - Michela Nozzi - La legislazione di base in materia di sicurezza ed igiene sul lavoro
 Lezione 1 - Michela Nozzi - Le normative europee e la loro valenza, le norme di buona tecnica, le Direttive di Prodotto
 Lezione 2 - Michela Nozzi - Ruoli e responsabilità delle figure della sicurezza ai sensi dei Tit. I e IV del D. Lgs. 81/08
 Lezione 3 Prima parte - Michela Nozzi - Il Nuovo Codice degli Appalti, D. Lgs. 50/16 e s.m.i., e la sicurezza in cantiere
 Lezione 3 Seconda parte - Luigi Carlo Chiarenza - Le figure interessate alla realizzazione dell'opera: i compiti, gli obblighi, le responsabilità civili e penali
 Lezione 4 - Massimo Cerri - La disciplina sanzionatoria e le procedure ispettive
 Lezione 5a - Marco Manni - Il rischio chimico nel settore edile
 Lezione 5b - Marco Manni - I rischi connessi alle bonifiche di amianto, i rischi chimici in cantiere
 Lezione 6 Parte 1a - Massimo Cerri - L’organizzazione della Sicurezza in cantiere
 Lezione 6 Parte 1b - Massimo Cerri - La Programmazione dei Lavori
 Lezione 6 Parte 1c - Massimo Cerri - Costruzione di un programma reticolare (PERT) - analisi dell'algoritmo di individuazione del percorso critico (CPM)
 Lezione 6 Parte 2 - Michele Di Pasquale - Obblighi documentali da parte di committenti, imprese, CSP, CSE
 Lezione 7 - Elisabetta Natalizia - Primo soccorso, rischio biologico, malattie professionali e infortuni
 Lezione 8 Parte 1 - Michele Di Pasquale - I rischi negli scavi e nelle demolizioni
 Lezione 8 Parte 2 - Michele Di Pasquale - I rischi nelle opere in sotterraneo ed in galleria
 Lezione 8 Parte 3 - Luigi Carlo Chiarenza - Rischi connessi all'uso di macchine e attrezzature di lavoro con particolare riferimento agli apparecchi di sollevamento e trasporto
 Lezione 9 Parte 1 - Marco Manni (Micaela Nozzi) - Il rischio elettrico e la protezione contro le scariche atmosferiche
 Lezione 9 Parte 2 - Marco Manni (Michela Nozzi) - Rischi fisici: rumore, vibrazioni, microclima, illuminazione
 Lezione 9 - Luca Veglianti - Il ponteggio metallico nei cantieri temporanei o mobili. Aspetti documentali progettuali e pratici relativi alla presenza di Ponteggi Metallici nei Cantieri temporanei e mobili
 Lezione 10 Parte 1 - Luigi Carlo Chiarenza - Dispositivi Protezione Individuale
 Lezione 10 Parte 2 - Luigi Carlo Chiarenza - Il rischio da esplosionenei cantieri temporanei e mobili
 Lezione 10 Parte 3 - Luigi Carlo Chiarenza - I rischi da movimentazione manuale dei carichi
 Lezione 10 Parte 4 - Luigi Carlo Chiarenza - Il rischio da incendio nei cantieri temporanei e mobili
 Lezione 11 Parte 1 - Massimo Cerri - Lezione sui rischi nei lavori di Montaggio di Strutture Prefabbricate
 Lezione 11 Parte 2 - Marco Manni - La gestione della Sicurezza nelle Grandi Opere
 Lezione 11 Parte 3 - Marco Manni - I rapporti con la Committenza, i Progettisti, la Direzione Lavori, gli RLS
 Lezione 12 - Claudia Messeri - Teorie e tecniche di comunicazione orientate alla risoluzione di problemi e alla
 cooperazione, gestione dei gruppi e leadership
 Lezione 13 Parte 1 - Michela Nozzi - Gli obblighi documentali da parte dei Committenti, delle Imprese e dei Coordinatori
 Lezione 13 Parte 2 - Michela Nozzi - I documenti della sicurezza in cantiere: Piani di Sicurezza e Coordinamento e Piani Operativi di Sicurezza
 Lezione 14 Parte 1 - Massimo Cerri - Criteri metodologici per: la redazione dei Fascicoli dell'Opera
 Lezione 14 Parte 2 - Massimo Cerri - Fascicolo dell'Opera
 Lezione 14 Parte 3 - Massimo Cerri - Indicazioni Operative Regionali per la Formazione alla Salute e Sicurezza nei Luoghi di Lavoro e Abilitazione all’Uso di Attrezzature di Lavoro di cui al D. Lgs. 81/08
 Lezione 15 - Luigi Carlo Chiarenza - D.I.M. 04/03/2013 Cantieri Stradali
 1912 Visualizzazioni 15/12/17


text:
Skat.dk: Ejendomsvurdering - grundværdi - fradrag for forbedringer - hovedanlæg - kloakledninger
 04 Mar 2015 07:29
 Retten i Roskilde, BS 5A-487/2014
 Forsyning, boligselskab
 Sagen drejede sig om, hvorvidt sagsøgeren var berettiget til yderligere fradrag for forbedringer efter vurderingslovens dagældende §§ 17-18 for udgifter til etablering af kloakledninger internt på sagsøgerens ejendom.
 Retten konstaterede, at det for langt den overvejende del af det i sagen fremlagte kortmateriale fremgik, at de i sagen omstridte kloakledninger nøje fulgte bebyggelsen på grunden, og fandt det ikke godtgjort, at ledningerne kunne anvendes ved nyt byggeri.
 Retten fandt videre ikke, at det under sagen oplyste gav tilstrækkelig sikkert grundlag for at fastslå, at skattemyndighederne i praksis frem til 2012 indrømmede fradrag for anlæg, der i tilfælde af en fiktiv udstykning ville betjene flere ejendomme.
 Der var derfor ikke grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering af, hvilke dele af kloakanlægget der kunne anses som hovedanlæg, idet retten bemærkede, at Landsskatterettens afgørelse efter sit indhold var baseret på den beskrevne administrative praksis og de principper, den hviler på, hvorefter der ikke skulle sondres mellem forskellige typer af anlæg.
 Sagsøgeren havde herefter ikke godtgjort, at etableringen af kloakledningerne i videre omfang end allerede godkendt af Landsskatteretten havde medført en forbedring af grundværdien i ubebygget stand.
 (Kammeradvokaten v/advokatfuldmægtig Daniel Constantin Brun Pedersen)
 Denne sag, der er anlagt den 18. marts 2014, vedrører spørgsmålet, om et boligselskab for vurderingsårene 2001, 2002, 2004 og 2006 efter dagældende vurderingslovs §§ 17 og 18 er berettiget til yderligere fradrag i grundværdien for forbedringer i form af udgifter til etablering af regn- og spildevandsledninger placeret på den omhandlede ejendom, herunder navnlig om yderligere kloakledninger kan anses som hovedanlæg, eller om de må rubriceres som stikledninger, der knytter sig til den opførte bebyggelse, og derfor ikke forøger værdien af grunden.
 Sagsøgeren, H1, har nedlagt endelig påstand om, at Skatteministeriet skal anerkende, at også en eller flere af kloakledningerne markeret med orange på bilag 3 har karakter af hovedanlæg, og at sagen hjemvises til SKAT med henblik på fornyet beløbsmæssig opgørelse af fradragsansættelsen ved vurderingerne 2001-2006 af ejendommen beliggende ...1a.
 Ved skøde af 22. januar 1988 og med overtagelse den 4. november 1987 erhvervede H1 den i sagen omhandlede 31.098 m2 store ejendom med henblik på opførsel af det allerede da projekterede almene boligbyggeri.
 Bebyggelsen blev opført og stod klart i 1990. Den består af 150 beboelseslejligheder og to erhvervsenheder. Det samlede bygningsareal er på 11.225 m2 og 36 % af grunden er bebygget.
 H1 anmodede med henvisning til vurderingslovens §§ 17 og 18 om genoptagelse af skatteansættelsen vedrørende anlægsudgifter, herunder til de omhandlede kloakanlæg, og tilslutningsafgifter.
 SKAT fastholdt ved afgørelse af 14. marts 2007 skatteansættelsen, og godkendte ikke de foretagne fradrag for blandt andet udgifter til etablering af kloakanlæg m.v. på 6.060.118 kr.
 Ved afgørelse af 11. februar 2011 fastholdt Vurderingsankenævnet denne afgørelse, for så vidt angik kloakanlæg, regnvand og spildevand samt tilslutningsafgift til kloakanlæg. Det fremgår af afgørelsen blandt andet følgende:
 SKAT har ikke indrømmet fradrag for kloak, regnvand og spildevand, samt tilslutning af kloaknet. Klager mener sig berettiget til fradrag for i alt kr. 6.160,18. Udgifterne til kloak er indeholdt i kalkulationen med et samlet beløb på kr. 121 pr. m2. Ifølge oplysningerne fra Kommunens tekniske forvaltning udgør størstedelen af dette bidrag fradragsberettigede udgifter, herunder kloak. Kommunen har ifølge korttegning over anlagte kloak-ledningsnet i området endvidere anlagt en hovedledning fra fødevejen (...1) ind på storparcellen, for at forsyne den bageste del af storparcellen. Det er Vurderingsankenævnets opfattelse, at der er indrømmet fradrag for denne udgift i forbindelse med det oprindelige fradrag på kr. 6.800.000.
 Landsskatteretten afsagde den 17. december 2013 kendelse i klagesagen og godkendte fradrag for forbedringsudgifter til kloakforsyning med 120.000 kr. Af Landsskatterettens bemærkninger og begrundelse fremgår blandt andet følgende:
 Godkendt fradrag på 6.800.000 kr.
 Retten bemærker, at det er opfattelsen, at der uden tvivl har været afholdt en række byggemodningsudgifter, som knytter sig til den interne byggemodning, og at disse udgifter ikke kan anses at være indeholdt i det godkendte fradrag på 6.800.000 kr., som er indsat i 1988.
 Dette begrundes med bl.a. brev af 5. oktober 1987 fra Kommunen til kommende køber afgrunden (klageren). Brevet indeholder en beregning af grundprisen forud for købet.
 Af beregningen fremgår det, at der ud over en pris pr. m2 grund er kalkuleret med en række udgifter til bl.a. etablering af eksterne anlæg. Interne anlæg er angivet med 0 kr. pr. m2, og det lægges herefter til grund, at der i købesummen ikke er medregnet udgifter til interne anlæg.
 Dette er i øvrigt overensstemmende med skødets bestemmelser, idet det af skødets § 4 fremgår, at den interne byggemodning påhviler køber.
 Herudover er der fremlagt byggeregnskab indeholdende udgifter, som knytter sig til etablering af interne anlæg.
 Endelig er det oplyst fra Kommunen, at det godkendte fradrag på 6.800.000 kr. formentlig består af de i kalkulationen opregnede udgifter til anlæg af eksterne forsyningsnet i vejen (bidrag på 121 kr. pr. m2) og udgifter til anlæg af eksterne vej- og stianlæg (bidrag på 84 kr. pr. m2) samt tilslutningsafgifter med bidrag på 25 kr. pr. m2.
 Der er fremlagt originalt ledningskort over kloakforsyningen inde på udstykningen.
 Af kortet ses der at være anlagt såvel spildevandsledninger som regnvandsledninger inde på udstykningen.
 For så vidt angår spildevand bemærkes, at ledningen tilkobles det offentlige ledningsnet i vejen 2 steder. Den del af ledningen, som løber fra entreprisegrænsen og frem til første brønd anses at være en hovedledning, som giver anledning til et fradrag.
 Regnvandsledningen kobles på ledningsnettet udenfor udstykningen i den eksterne sti, og løber herfra 3 steder ind på udstykningen. Hovedledningen anses at være det lednings stykke, der løber fra ekstern sti og frem til første brønd.
 Det er således opfattelsen, at der på udstykningen er etableret et internt kloakforsyningsnet som kan karakteriseres som et hovedanlæg. Den største del af ledningsnettet anses dog at være stikledninger, som knytter sig til byggeriet.
 Udgiften til anlæg af intern kloakforsyning er ikke særskilt dokumenteret i byggeregnskabet, men anses uden tvivl for at være indeholdt regnskabets post 64-66, som dækker over udgifter til "gade, kloak, tilslutningsafgift" med i alt 5.476.203 kr.
 Der er ikke fremlagt underbilag til posten, men en tilbudsliste over anlægsentreprisen. Tilbudslisten anses at knytte sig til byggeregnskabet, idet bl.a. bygherre og tilbudsgiver er samme selskab.
 Efter rettens opfattelse, er det dokumenteret, at klageren har afholdt udgiften, og at der som følge af manglende oplysninger om udgiftens faktiske størrelse må udøves et skøn over fradragets størrelse.
 På baggrund af en vurdering af de fremlagte oplysninger, herunder bl.a. ledningskortet med markering af det etablerede forsyningsnet og klagerens fremlagte beregning over udgiftens størrelse, er det opfattelsen, at der på det foreliggende grundlag kan godkendes et fradrag med skønsmæssigt 120.000 kr.
 H1 har på et oversigtskort med et luftfotografi af bebyggelsen med forskellige farver markeret beliggenheden af kloakledningsnettet. Det med grønt markede er der mellem parterne enighed om udgør hovedanlæg, for hvilket Landsskatteretten har meddelt fradrag. De orange er de omstridte ledningsnet. De lyserøde er der enighed om ikke udgør et hovedanlæg men derimod stikledninger, som ikke er fradragsberettigede. Oversigtskortet er bilag 1 til denne dom.
 Sagsøgeren har endvidere udarbejdet nogle hjælpebilag med samme luftfotografi af bebyggelsen, der skal angive muligheder for udstykning af den aktuelle bygningsmasse.
 H1 har i sit påstandsdokument anført blandt andet følgende:
 Hvad der nærmere forstås ved "hovedanlæg" og baggrunden herfor fremgår af SKM2013.369.HR. I den konkrete sag fandt Højesteret, at udgifter til anlæg af parkeringspladser ikke kunne berettige til fradrag i grundværdien, men der er enighed om, at udgifter til anlæg af kloakledninger kan berettige til fradrag i grundværdien, såfremt de anlagte kloakledninger har karakter af hovedanlæg.
 Fra denne hovedregel gælder efter skattemyndighedernes praksis en undtagelse for større ejendomme udlagt til f.eks. tæt, lav bebyggelse med andelsboliger, idet der for sådanne ejendomme kan gives fradrag for udgifter til hovedanlæg, der betjener en større del af ejendommen.
 Baggrunden herfor er, at der alternativt ved en udstykning til f.eks. traditionel rækkehusbebyggelse ville være fradragsret for udgifter til fællesanlæg, som befinder sig uden for de enkelte udstykkede ejendommes skel. Der kan efter myndighedernes praksis gives fradrag for hovedanlæg på linje med den adgang til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, som øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjene eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg. Udgifter vedrørende f.eks. veje eller hovedstier, der tjener adgangen til grunden, kan ligeledes være fradragsberettigede mens stikveje eller stier, der betjener de enkelte bygninger eller boliger, ikke vil kunne føre til fradrag.
 Det er sagsøgers opfattelse, at der på sagers grund er anlagt flere kloakledninger, der er omfattet af Højesterets definition, end der er blevet indrømmet fradrag for ved Landsskatterettens kendelse.
 Det er sagsøgers opfattelse, at de ledninger, der er markeret med blå og rød farve på bilag 4 udgør hovedledninger, idet de netop betjener en større del af ejendommene.
 Højesteret har samtidig afgrænset hovedanlæg negativt som "stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger". Ledningerne markeret med blå og rød farve på bilag 4 har ikke karakter af sådanne stikledninger, idet de ikke betjener de enkelte bygninger eller boliger, men derimod en flerhed af bygninger og boliger og dermed definitorisk er omfattet af den positive afgrænsning som betjenende en større del af ejendommen.
 Såfremt de på grundene opførte rækkehuse udstykkes i selvstændige ejendomme, vil de på bilag 4 med blå og rød farve markerede kloakledninger være beliggende på "Fællesareal uden for de enkelte udstykkede ejendommes skel" som anført af Højesteret. Dette understøtter, at ledningerne har karakter af fradragsberettigende hovedanlæg.
 Til illustration heraf fremlægges som sagens bilag 5 oversigtsfotos af storparceller, der faktisk er udstykket, samt et støttebilag som bilag 6, der viser, hvordan den omhandlede ejendom eksempelvis kan udstykkes.
 Idet de af nærværende sag omfattede kloakledninger udgør hovedanlæg, har der været tale om en "grundværdiforøgende udgiftsafholdelse", som anført af Højesteret i SKM2013.369.HR, og kloakledningerne berettiger derfor efter deres karakter til fradrag i grundværdien efter den dagældende § 17 i vurderingsloven.
 Hovedanlægsbetragtningen beskrevet i SKM2013.369.HR er endvidere blevet bekræftet i Højesterets dom af 6. december 2013, gengivet i SKM2013.879.HR, idet det i dommens præmisser anføres, at
 Senest er denne udlægning af hovedanlægsbetragtningen blevet stadfæstet af Østre Landsret i en dom af 19. december 2014 (SKM2015.89.ØLR). I præmisserne for dommen udtalte Landsretten følgende:
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013 (gengivet i SKM2013.369.HR) fastslået, ...
 Det fremgår af dommen, at baggrunden for denne praksis er, at der alternativt ved en udstykning til f.eks. traditionel rækkehusbebyggelse ville være fradragsret for udgifter til fællesanlæg, som befinder sig uden for de enkelte udstykkede ejendommes skel.
 Efter erklæring fra Landinspektør SH med tilhørende kortbilag må det lægges til grund, at samtlige de varmeforsyningsledninger, hvorom der er tvist i sagen, efter gennemførsel af en udstykning, således at hvert enkelt rækkehus i bebyggelsen udgør en selvstændig ejendom, ville forsyne flere ejendomme. Dette gælder også de forsyningsledninger, der ville ligge inden for skellet på fire af ejendommene.
 Det bemærkes, at denne praksis, efter sagens oplysninger for landsretten, også er fulgt af Skattemyndighederne frem til sommeren 2012.
 Landsretten finder endvidere, at de pågældende forsyningsledninger udgør en forbedring af den ubebyggede grund og således opfylder betingelserne for fradrag i vurderingslovens § 17. Det fremgår således af skønsmand ingeniør LM's besvarelse af spørgsmål nr. 2, at de pågældende forsyningsledninger vil kunne genanvendes ved en ny bebyggelse.
 At dette efter skønsmandens opfattelse næppe vil være økonomisk rentabelt, kan ikke føre til et andet resultat, ... .
 På denne baggrund fandt Landsretten, at de omhandlede ledninger udgjorde fradragsberettigede hovedanlæg.
 Myndighedernes praksis frem til sommeren 2012 var under sagen dokumenteret ved fremlægges af følgende kendelser fra Landsskatterettens praksis:
 Kendelse af 16. marts 2010, j.nr. 07-02554 (bilag 7)
 Kendelse af 30. juni 2010, j.nr. 07-02562 (bilag 8)
 Kendelse af 30. november 2010, j.nr. 07-02758 (bilag 9)
 Kendelse af 14. oktober 2011, j.nr. 08-00069 (bilag 10)
 Kendelse af 26. oktober 2011, j.nr. 08-03220 (bilag 11)
 Kendelse af 22. november 2011, j.nr. 08-02109 (bilag 12)
 Kendelse af 21. marts 2012, j.nr. 08-00948 (bilag 13)
 Kendelse af 27. juni 2012, j.nr. 09-00633 (bilag 14)
 Kendelserne underbygger tillige sagsøgers anbringender under denne sag.
 Under Østre Landsretssagen var der endvidere tvist om, hvorvidt de omhandlede anlæg ville kunne genanvendes ved opførelse af en ny bebyggelse på grunden. Dette forhold er ikke omtvistet under denne sag. Såfremt sagsøgte havde gjort gældende, at de omhandlede ledninger ikke vil kunne genanvendes, ville sagsøger have begæret syn og skøn med henblik på at påvise dette. I øvrigt bemærkes det, at Østre Landsret ikke tillagde forholdet nævneværdig betydning, idet der skal ses på forholdene i de vurderingsår, der er til behandling, dvs. i dette tilfælde i årene 2001-06.
 Af ovenstående gennemgang af praksis fremgår det, at der ved anvendelse af hovedanlægsbetragtningen skal ske en sammenligning med, om den pågældende foranstaltning ville betjene flere dele af ejendommen i tilfælde af dennes udstykning til mindre selvstændige ejendomme.
 Landsskatterettens kendelse i bilag 1 er ikke i overensstemmelse med den praksis, der er anerkendt og beskrevet af Højesteret i SKM2013.369.HR.
 Idet Landsskatteretten fejlagtigt har undladt at subsumere de faktiske forhold i form af de på bilag 4 med rød og blå farve markerede kloakledninger under den type anlæg, der efter vurderingslovens bestemmelser kan berettige til fradrag i grundværdien for forbedringer, er der grundlag for at tage sagsøgers påstand til følge.
 Skatteministeriet har i sit påstandsdokument anført blandt andet følgende:
 Til støtte for frifindelsespåstanden gøres det overordnet gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte den vurdering og det skøn, som Landsskatteretten har foretaget ved kendelse af 17. december 2013 (bilag 1), og sagsøgeren er derfor ikke berettiget til yderligere fradrag for udgifter til anlæg af kloakledninger på den i sagen omhandlede ejendom i henhold til den dagældende bestemmelse i vurderingslovens § 17.
 Kloakledningerne kan ikke i yderligere omfang end allerede godkendt af Landsskatteretten anses for at udgøre et fradragsberettiget hovedanlæg, der øger grundens værdi i ubebygget stand, jf. den dagældende vurderingslovs § 17 sammenholdt med lovens § 13. H1 har derfor ikke ret til yderligere fradrag.
 Bevisbyrden for, at de pågældende kloakledninger berettiger til yderligere fradrag påhviler H1, og denne bevisbyrde er ikke løftet.
 Den dagældende § 17 i vurderingsloven fastslår, at der med visse begrænsninger skal gives fradrag i grundværdien for forbedringer, der bevirker en stigning i grundværdien.
 Efter administrativ praksis som senest beskrevet i Den juridiske vejledning 2014-2, afsnit H.A.3.3.2, giver der som regel kun fradrag for anlæg udenfor grunden. I Den juridiske vejledning anføres således:
 Denne undtagelsesregel gælder for hovedanlæg generelt og således ikke kun for forsyningsanlæg.
 Undtagelsen indebærer, at fradrag ikke skal nægtes for hele udgiften, blot fordi anlægget er beliggende på selve ejendommen.
 I SKM2013.369.HR om fradragsret for parkeringspladser refererer Højesteret de ovenfor citerede afsnit fra Den juridiske vejledning i præmisserne, og det fastslås, at myndighedernes praksis er i overensstemmelse med vurderingsloven.
 Efterfølgende har Højesteret i SKM2013.879.HR taget stilling til fradrag for stier, der var anlagt på en større ejendom med tæt-lav bebyggelse. Boligforeningens påstand om fradragsret for stierne blev bl.a. støttet på, at der var tale om fællesstier, og at "stierne betjener mere end én bolig eller bygning". Højesteret henviste til SKM2013.369.HR og anførte bl.a., at kortbilaget og de fremlagte fotos ikke gav Højesteret grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, hvorefter stierne var knyttet til byggeriet.
 Af det kortbilag, som Højesteret henviste til i SKM2013.879.HR fremgår, at de omtvistede stier utvivlsomt betjente mere end én bolig. Der kan derfor ikke være berettiget tvivl om, at de fleste af stierne ville betjene flere ejendomme ved en fiktiv udstykning.
 Den seneste Højesteretsdom, SKM2014.574.HR, angår, om udgifter til anlæg af de drænledninger, der er markeret med grøn farve på kortbilaget, var fradragsberettiget i henhold til dagældende § 17 i vurderingsloven. Boligselskabet gjorde bl.a. gældende, at de omtvistede drænledninger udgjorde et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen. I præmisserne anfører Højesteret bl.a.:
 Anlæggets placering i forhold til bygningerne har således afgørende betydning, når det skal bedømmes, om anlægget har en selvstændig værdi for grunden.
 Østre Landsret har i dom af 19. december 2014 (SKM2015.89.ØLR) tillagt det afgørende betydning, at adgangen til fradrag for hovedanlæg er begrundet i, at der alternativt ved en udstykning til f.eks. traditionel rækkehusbebyggelse ville være fradragsret for udgifter til fællesanlæg, som befinder sig uden for de enkelte udstykkede ejendommes skel.
 På grundlag af et gennemført syn- og skøn lægger landsretten til grund, at samtlige de varmeforsyningsledninger, hvorom der var tvist i sagen, efter gennemførelse af en udstykning, således at hvert enkelt rækkehus i bebyggelsen udgør en selvstændig ejendom, ville forsyne flere ejendomme. På den baggrund fandt landsretten, at de pågældende forsyningsledninger måtte anses for hovedanlæg.
 Det gøres gældende, at der ikke foreligger et fradragsberettiget hovedanlæg, blot fordi anlægget ved en fiktiv udstykning ville forsyne flere ejendomme. Der henvises herved til SKM2013.879.HR og til at Vurderingslovens dagældende § 17 ikke sondrer mellem forskellige typer af anlæg, og at baggrunden for den i Den juridiske vejledning og SKM2013.369.HR, beskrevne praksis om fradragsret for hovedanlæg er den samme, uanset om der er tale om stier, veje eller forsyningsledninger.
 Det bestrides, at det med fremlæggelsen af kendelserne fra Landsskatteretten (bilag 7-14) er dokumenteret, at der efter skattemyndighedernes praksis frem til sommeren 2012 er indrømmet fradrag for anlæg, der i tilfælde af en fiktiv udstykning forsyner flere ejendomme, og at kendelserne i øvrigt underbygger sagsøgerens anbringender i nærværende sag.
 Det bemærkes, at der i dag er indgivet ansøgning til Procesbevillingsnævnet om tilladelse til at indbringe Østre Landsrets dom af 19. december 2014 (SKM2015.89.ØLR) for Højesteret.
 Det gøres konkret gældende, at kloakledningerne ikke i yderligere omfang end allerede godkendt af Landsskatteretten kan anses for at udgøre et fradragsberettiget hovedanlæg.
 Det gøres gældende, at den resterende del af kloakledningerne markeret med orange på oversigtskortet (bilag 3) har en så integreret sammenhæng med grundens bebyggelse, at ledningerne således ikke påvirker værdien af den ubebyggede grund. Den på grunden resterende del af kloakledningerne er anlagt ud til de enkelte bygninger, og er således alene anlagt til betjening af den konkrete bebyggelse, og den resterende del af kloakledningerne har derfor ingen værdi for grunden uden den aktuelle bebyggelse.
 Det kan således konstateres, at ledningerne, markeret med orange på oversigtskortet (bilag 3), ganske nøje følger den på grunden opførte bebyggelse. Når dette er tilfældet, er der ikke fradrag, jf. herved navnlig Højesterets seneste afgørelse i SKM2014.574.HR, som citeret ovenfor. Dette er således også baggrunden for, at Landsskatteretten har nægtet fradragsret for ledningerne.
 De i sagen omtvistede kloakledninger har således ikke nogen selvstændig værdi for grunden i ubebygget stand. De pågældende kloakledninger må siges at betjene de enkelte bygninger og har kun reel værdi i forbindelse med byggeriet. De pågældende kloakledninger berettiger derfor ikke til fradrag, jf. herved SKM2014.574.HR, SKM2013.879.HR, SKM2013.369.HR, SKM2013.536.ØLR, SKM2013.760.BR, SKM2013.806.BR.
 Det bestrides, at kloakledningerne er fradragsberettigede blot fordi de muligt ved en fiktiv udstykning ville befinde sig udenfor de enkelte ejendommes skel. Det er i øvrigt ikke godtgjort, i hvilket omfang dette ville være tilfældet. Sagsøgeren har heller ikke med fremlæggelsen af bilag 5 og bilag 6 godtgjort i hvilket omfang dette ville være tilfældet.
 H1 har ikke godtgjort, at der er grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering af de i sagen omtvistede ledninger, eller at den resterende del af kloakledningerne på grunden ikke er dimensioneret i forhold til den aktuelle bebyggelse.
 På baggrund af de for Landsskatteretten fremlagte oplysninger, herunder blandt andet det af sagsøgeren fremlagte ledningskort med markering af det etablerede forsyningsnet, begrundede Landsskatteretten det skønsmæssige fradrag på kr. 120.000 kr. med, at der på ejendommen nok er etableret et internt kloakforsyningsnet, som kan karakteriseres som et hovedanlæg, men at den største del af ledningsnettet dog anses være stikledninger, som knytter sig til byggeriet, og som derfor ikke berettiger til fradrag for udgifter til kloakforsyning.
 Landsskatterettens begrundelse er konkret og er foretaget på baggrund af de faktiske omstændigheder, som kan konstateres vedrørende kloakforsyningsanlægget på ejendommen, og sagsøgeren er ved Landsskatterettens kendelse (bilag 1) blevet tilkendt fradrag for netop de kloakledninger på ejendommen, som har karakter af hovedanlæg. Landsskatteretten har subsumeret de faktiske forhold, der efter vurderingslovens bestemmelser kan berettige til fradrag. Kloakforsyningsanlægget udgør ikke et hovedanlæg i yderligere omfang end allerede godkendt af Landsskatteretten og kloak-forsyningsanlæg berettiger derfor ikke til yderligere fradrag.
 Landsskatteretten har ved kendelsen af 17. december 2013 (bilag 1) indrømmet H1 fradrag for den del af ledningsnettet, som er beskrevet i kendelsens side 12. Fradraget er af Landsskatteretten skønsmæssigt opgjort til kr. 120.000,-, og opgørelsen heraf er ikke bestridt af boligselskabet, og der er i øvrigt ikke grundlag for at tilsidesætte skønnet.
 Efter den dagældende bestemmelse i vurderingslovens § 17, gives der fradrag i grundværdien for forbedringer, der medfører en stigning af værdien af grunden i ubebygget stand.
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013, gengivet i SKM2013.369.HR, fastslået, at der i overensstemmelse med skattemyndighedernes praksis for større ejendomme udlagt til f.eks. tæt, lav bebyggelse med andelsboliger kan gives fradrag for hovedanlæg på linje med adgangen til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, der øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg.
 Kloakanlægget på den 31.098 m2 store grund, hvor der er opført 150 beboelseslejligheder og to erhvervsenheder, blev udført i forbindelse med byggeriet på grunden. Det fremgår af det fremlagte kortmateriale, at de omstridte orange kloakledninger for langt den overvejende del nøje følger bebyggelsen på grunden.
 H1 har ikke, herunder med de fremlagte oversigtskort og hjælpebilag, godtgjort, at kloakanlægget ville kunne anvendes, hvis ejendommen blev solgt som ubebygget til for for en ikke kendt bebyggelse, der adskiller sig fra den eksisterende.
 Det for retten oplyste giver heller ikke tilstrækkelig sikkert grundlag for at fastslå, at skattemyndighederne i praksis frem til 2012 indrømmede fradrag for anlæg, der i tilfælde af en fiktiv udstykning ville betjene flere ejendomme.
 Retten har derfor ikke grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering af, hvilke dele af kloakanlægget, der kan anses som hovedanlæg, idet bemærkes at Landsskatterettens afgørelse efter sit indhold er baseret på den beskrevne administrative praksis og de principper, den hviler på, hvorefter der ikke sondres mellem forskellige typer af anlæg.
 H1 har herefter ikke godtgjort, at etableringen af kloakanlægget i videre omfang end godkendt af Landsskatteretten har medført forbedring af grundværdien i ubebygget stand, hvilket er en betingelse for yderligere fradrag efter de dagældende bestemmelser i vurderingslovens § 17, jf. § 18, stk. 1, jf. § 13, stk. 1.
 Derfor tages Skatteministeriets frifindelsespåstand til følge.
 Efter sagens værdi, karakter og udfald skal H1 betale 25.000 kr. i sagsomkostninger til Skatteministeriet til dækning af ministeriets udgifter til advokatbistand og materialesamling. Beløbet er inklusive moms.
 H1 skal i sagsomkostninger til Skatteministeriet betale 25.000 kr.
 Det idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8a.


type: contracts

text:
 3.10.2019
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 254/57
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 244/2017
 z dne 15. decembra 2017
 o spremembi Priloge XV (Državna pomoč) k Sporazumu EGP [2019/1650]
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Ker je bil Bilten ES 9-1984 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe EGS za deleže organov oblasti vključen v smernice Nadzornega organa Efte za deleže organov oblasti (1), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (2)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG(89) D/4328 z dne 5. aprila 1989 nadomeščeno z Obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (2), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (3)
 Ker je bilo Pismo Komisije državam članicam SG(89) D/12772 z dne 12. oktobra 1989 nadomeščeno z Obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (3), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (4)
 Ker je bilo Obvestilo Komisije državam članicam o Okviru Skupnosti za pomoč tekstilni industriji (SEC(71) 363 final – julij 1971) nadomeščeno z Večsektorskim okvirom za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (4), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (5)
 Pismo Komisije državam članicam SG(77) D/1190 z dne 4. februarja 1977 in Priloga (dok. SEC(77) 317, 25.1.1977): Ker je bil pregled trenutnega stanja glede pomoči tekstilni industriji nadomeščen z Večsektorskim okvirom za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (5), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (6)
 Ker je bilo Obvestilo Komisije o pomoči industriji sintetičnih vlaken EGS (6) in kasnejših razširitvah nadomeščeno s Kodeksom o pomoči industriji sintetičnih vlaken (7), ki ga je nadomestilo Sporočilo Komisije – Večsektorski okvir za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (8), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (7)
 Ker je bil Okvir Skupnosti za državno pomoč industriji motornih vozil (9) nadomeščen s sporočilom Komisije – Večsektorski okvir za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (10), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (8)
 Ker je bil Okvir Skupnosti za državno pomoč industriji motornih vozil (11) nadomeščen s sporočilom Komisije – Večsektorski okvir za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (12), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (9)
 Ker je bila Resolucija Sveta z dne 20. oktobra 1971 o splošnih sistemih regionalne pomoči (13) nadomeščena s smernicami o državni regionalni pomoči (14), bi bilo treba sklic nanjo črtati iz Sporazuma EGP.
 (10)
 Ker je bilo sporočilo Komisije o Resoluciji Sveta z dne 20. oktobra 1971 o splošnih sistemih regionalne pomoči (15) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (16), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (11)
 Ker je bilo sporočilo Komisije Svetu o splošnih sistemih regionalne pomoči nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (17), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (12)
 Ker je bilo sporočilo Komisije z dne 21. decembra 1978 o sistemih regionalne pomoči (18) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (19), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (13)
 Ker je bilo sporočilo Komisije o metodi uporabe člena 92(3)(a) in (c) o regionalni pomoči (20) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (21), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (14)
 Ker je bilo sporočilo Komisije o reviziji Sporočila z dne 21. decembra 1978 (22) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (23), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (15)
 Ker je bilo sporočilo Komisije o metodi uporabe člena 92(3)(c) o regionalni pomoči (24) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (25), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (16)
 Ker je bilo sporočilo Komisije o metodi uporabe člena 92(3)(a) o regionalni pomoči (26) nadomeščeno s Smernicami o državni regionalni pomoči (27), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (17)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG/74/30.807 z dne 7. novembra 1974 nadomeščeno s Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja (28), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (18)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG(80) D/8287 z dne 7. julija 1980 nadomeščeno s Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja (29), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (19)
 Ker je bilo Sporočilo Komisije državam članicam (priloga dopisu z dne 7. julija 1980) nadomeščeno s Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja (30), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (20)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG(87) D/3795 z dne 29. marca 1987 nadomeščeno s Smernicami o državni pomoči za varstvo okolja (31), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (21)
 Ker je bil okvir Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj (32) spremenjen z okvirom Skupnosti za državno pomoč raziskavam in razvoju (33), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (22)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG(90) D/01620 z dne 5. februarja 1990 revidirano z okvirom Skupnosti za državno pomoč raziskavam in razvoju (34), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (23)
 Ker je bilo pismo Komisije državam članicam SG(79) D/10478 z dne 14. septembra 1979 povzeto v okviru splošnih shem pomoči za naložbe iz procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči (v nadaljnjem besedilu: smernice o državni pomoči) (35) in nato črtano s 63. spremembo smernic o državni pomoči (36), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (24)
 Ker je bil nadzor pomoči za reševanje in prestrukturiranje (Osmo poročilo o politiki konkurence, točka 228) nadomeščen s smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (37), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (25)
 Ker je bilo Šestnajsto poročilo o politiki konkurence, točka 253, povzeto v skladu s smernicami o državni pomoči (38), ki so bile nato nadomeščene s smernicami o pomoči zaposlovanju (39), zato bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (26)
 Ker je bilo Dvajseto poročilo o politiki konkurence, točka 280, povzeto v skladu s smernicami o državni pomoči (40), ki so bile nato nadomeščene s smernicami o pomoči zaposlovanju (41), zato bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (27)
 Ker je bil okvir za državno pomoč nekaterim jeklarskim sektorjem, ki jih Pogodba ESPJ ne pokriva (42), nadomeščen s sporočilom Komisije – Večsektorski okvir za regionalno pomoč velikim investicijskim projektom (43), bi bilo treba sklic nanj črtati iz Sporazuma EGP.
 (28)
 Prilogo XV k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Priloga XV k Sporazumu EGP se spremeni:
 1.
 Naslednja sprotna opomba se doda po besedilu „Pri uporabi členov od 61 do 63 Sporazuma in določb iz te priloge, Komisija ES in Nadzorni organ EFTA ustrezno upoštevata načela in pravila iz naslednjih aktov:“ pod naslovom AKTI, KI JIH KOMISIJA ES IN NADZORNI ORGAN EFTA USTREZNO UPOŠTEVATA:
 „V skladu z odstavkom II oddelka Splošno Nadzorni organ Efte sprejme akte, ki ustrezajo aktom, katere je Komisija ES sprejela po 31. juliju 1991 za dopolnitev ali nadomestitev aktov, sprejetih pred 31. julijem 1991, ki so bili prvotno navedeni pod to postavko, da se ohranijo enaki pogoji konkurence, vendar ti akti niso vključeni v to prilogo.“
 2.
 Besedila točk 9 (uporaba členov 92 in 93 Pogodbe EGS za deleže organov oblasti), 11 (Pismo Komisije državam članicam SG(89) D/4328), 12 (Pismo Komisije državam članicam SG(89) D/12772), 13 (Sporočilo Komisije državam članicam o okviru Skupnosti za pomoč tekstilni industriji), 14 (Pismo Komisije državam članicam SG(77) D/1190 in Priloga (dok. SEC(77) 317, 25.1.1977)), 15 (Sporočilo Komisije o pomoči industriji sintetičnih vlaken EGS), 16 (Okvir Skupnosti o državni pomoči industriji motornih vozil), 17 (Okvir Skupnosti o državni pomoči industriji motornih vozil), 18 (Resolucija Sveta z dne 20. oktobra 1971 o splošnih sistemih regionalne pomoči), 19 (Sporočilo Komisije o Resoluciji Sveta z dne 20. oktobra 1971 o sistemih regionalne pomoči), 20 (Sporočilo Komisije Svetu o splošnih sistemih regionalne pomoči), 21 (Sporočilo Komisije z dne 21. decembra 1978 o sistemih regionalne pomoči), 22 (Sporočilo Komisije o načinu uporabe člena 92(3)(a) in (c) za regionalno pomoč), 23 (Sporočilo Komisije o reviziji sporočila z dne 21. decembra 1978), 24 (Sporočilo Komisije o načinu uporabe člena 92(3)(c) za regionalno pomoč), 25 (Sporočilo Komisije o načinu uporabe člena 92(3)(a) za regionalno pomoč), 26 (Pismo Komisije državam članicam S/74/30.807), 27 (Pismo Komisije državam članicam SG(80) D/8287), 28 (Sporočilo Komisije državam članicam (Priloga k pismu z dne 7. julija 1980)), 29 (Pismo Komisije državam članicam SG(87) D/3795), 30 (Okvir Skupnosti za državno pomoč raziskavam in razvoju), 31 (Pismo Komisije državam članicam SG(90) D/01620), 32 (Pismo Komisije državam članicam SG(79) D/10478), 33 (Nadzor pomoči za reševanje in prestrukturiranje), 35 (Šestnajsto poročilo o politiki konkurence, točka 253), 36 (Dvajseto poročilo o politiki konkurence, točka 280), 37 (Okvir za nekatere jeklarske sektorje, ki niso zajeti v Pogodbi ESPJ) pod naslovom AKTI, KI JIH KOMISIJA ES IN NADZORNI ORGAN EFTA USTREZNO UPOŠTEVATA, se črtajo.
 3.
 Besedilo iz odstavka I pod naslovom „SPLOŠNO“ pod naslovom AKTI, KI JIH KOMISIJA ES IN NADZORNI ORGAN EFTA USTREZNO UPOŠTEVATA, se črta.
 4.
 Zadnji stavek odstavka II pod naslovom SPLOŠNO pod naslovom AKTI, KI JIH KOMISIJA ES IN NADZORNI ORGAN EFTE USTREZNO UPOŠTEVATA, se nadomesti z besedilom:
 „Pri uporabi členov 61 do 63 Sporazuma in določb iz te priloge, Komisija ES in Nadzorni organ EFTA ustrezno upoštevata načela in pravila iz naslednjih aktov.“
 Člen 2
 Ta sklep začne veljati 16. decembra 2017 pod pogojem, da so bila predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (*1).
 Člen 3
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 15. decembra 2017
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednica
 Sabine MONAUNI
 (1) UL L 231, 3.9.1994, str. 1.
 (2) UL C 71, 11.3.2000, str. 14.
 (3) UL C 71, 11.3.2000, str. 14.
 (4) UL C 107, 7.4.1998, str. 7.
 (5) UL C 107, 7.4.1998, str. 7.
 (6) UL C 173, 8.7.1989, str. 5.
 (7) UL C 94, 30.3.1996, str. 11.
 (8) UL C 70, 19.3.2002, str. 8.
 (9) UL C 123, 18.5.1989, str. 3.
 (10) UL C 70, 19.3.2002, str. 8
 (11) UL C 81, 26.3.1991, str. 4.
 (12) UL C 70, 19.3.2002, str. 8.
 (13) UL C 111, 4.11.1971, str. 1.
 (14) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (15) UL C 111, 4.11.1971, str. 7.
 (16) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (17) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (18) UL C 31, 3.2.1979, str. 9.
 (19) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (20) UL C 212, 12.8.1988, str. 2.
 (21) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (22) UL C 10, 16.1.1990, str. 8.
 (23) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (24) UL C 163, 4.7.1990, str. 5.
 (25) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (26) UL C 163, 4.7.1990, str. 6.
 (27) UL C 74, 10.3.1998, str. 9.
 (28) UL C 72, 10.3.1994, str. 3.
 (29) UL C 72, 10.3.1994, str. 3.
 (30) UL C 72, 10.3.1994, str. 3.
 (31) UL C 72, 10.3.1994, str. 3.
 (32) UL C 83, 11.4.1986, str. 2.
 (33) UL C 45, 17.2.1996, str. 5.
 (34) UL C 45, 17.2.1996, str. 5.
 (35) UL L 231, 3.9.1994, str. 1.
 (36) UL L 73, 19.3.2009, str. 23.
 (37) UL C 368, 23.12.1994, str. 12.
 (38) UL L 231, 3.9.1994, str. 1.
 (39) UL C 334, 12.12.1995, str. 4.
 (40) UL L 231, 3.9.1994, str. 1.
 (41) UL C 334, 12.12.1995, str. 4.
 (42) UL C 320, 13.12.1988, str. 3.
 (43) UL C 70, 19.3.2002, str. 8.
 (*1) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
The John Philip Sousa Middle School, formerly the John Philip Sousa Junior High School, is a public school located at 3650 Ely Place in SE area of Washington, D.C. Located in the city's Fort Dupont neighborhood, it serves grades 6–8. Its school building, built in 1950, was the scene of civil rights action not long after its construction. Twelve black students were denied admission to the all-white school. This action was eventually overturned in the landmark 1954 Supreme Court decision in Bolling v. Sharpe, which made segregated public schools illegal in the District of Columbia. The defeat of the legal doctrine "separate but equal" marked an early victory in the modern Civil Rights Movement.
 The school was declared a National Historic Landmark in 2001 for its role in this action. In 2022 it was designated an affiliated area of Brown v. Board of Education National Historical Park.
 Description
 The John Philip Sousa Middle School is located in Southeast Washington, on the north side of Ely Place opposite Fort Dupont Park. It is a roughly L-shaped building with a brick exterior and Moderne styling, ranging in height from one to five stories. Perpendicular to the street is a wing three stories in height, which houses administrative offices and classrooms. The main entrance faces the street at the front of this section, whose street-facing end has a curved half-round elements on the right side. Extending along the road is a wing housing the school's larger spaces, the gymnasium and auditorium.
 History
 The school was built in 1950, at a time when the district's schools were segregated. Schools serving African-American students were chronically over capacity and poorly funded, while those serving white students were not. African American district residents had been agitating for some time for integration or improved conditions in their schools. A group of parents of Browne Junior High School students organized in 1949 to mount a demonstration and legal challenge to the district's segregation policies. When the new John Philip Sousa Junior High School opened in September 1950, twelve students, accompanied by parents, lawyers, and a police escort, sought to gain entry to the facility, but were denied by the principal. The ensuing legal action resulted in the landmark 1954 decision in Bolling v. Sharpe, where the Supreme Court struck down the district's segregation policy on the grounds that it violated due process (in contrast to the more well-known Brown v. Board of Education, in which state-legislated segregation was struck down on equal protection grounds).
 References
 External links
 School web site
 Brown v. Board: Five Communities That Changed America, a National Park Service Teaching with Historic Places (TwHP) lesson plan
 National Historic Landmarks in Washington, D.C.
 Public middle schools in Washington, D.C.
 African-American history of Washington, D.C.
 School buildings on the National Register of Historic Places in Washington, D.C.
 Junior High School
 Southeast (Washington, D.C.)


text:
Grégory Lefebvre est un footballeur français né le à Calais (Pas-de-Calais).
 Ce joueur de grande taille (1,87 m pour 82 kg), a évolué comme défenseur principalement à Calais et a été finaliste de la Coupe de France en 2000 alors que le club jouait en CFA. Parallèlement à sa carrière de footballeur, il était intendant de camping cette année-là.
 Il est de nos jours directeur du centre de loisirs pour la ville de Guînes
 Carrière de joueur
 1990-2005 : Calais RUFC
 Palmarès
 Finaliste de la Coupe de France en 2000 avec le Calais RUFC
 Notes et références
 Liens externes
 Footballeur français
 Joueur du Calais RUFC
 Naissance en octobre 1971
 Naissance à Calais


type: legislation

text:
 3.4.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 87/9
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2018/520 НА КОМИСИЯТА
 от 28 март 2018 година
 за изменение на Регламент (ЕС) No 37/2010 с цел класифициране на субстанцията солвент-нафта, лека, ароматна, по отношение на максимално допустимата ѝ стойност на остатъчни количества
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 14 във връзка с член 17 от него,
 като взе предвид становището на Европейската агенция по лекарствата, изготвено от Комитета по лекарствените продукти за ветеринарна употреба,
 като има предвид, че:
 (1)
 Съгласно член 17 от Регламент (ЕО) No 470/2009 максимално допустимите стойности на остатъчните количества („МДСОК“) за фармакологичноактивните субстанции, предназначени за употреба в Съюза във ветеринарномедицински продукти за животни, отглеждани за производство на храни, или в биоцидни продукти, използвани в животновъдството, се установяват в регламент.
 (2)
 Фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на МДСОК в храните от животински произход са посочени в таблица 1 от приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 на Комисията (2).
 (3)
 Субстанцията солвент-нафта, лека, ароматна, не е включена в посочената таблица.
 (4)
 До Европейската агенция по лекарствата (наричана по-долу „ЕМА“) бе подадено заявление за установяване на МДСОК за солвент-нафта, лека, ароматна, при всички видове, отглеждани за производство на храни.
 (5)
 ЕМА издаде препоръка въз основа на становището на Комитета по лекарствените продукти за ветеринарна употреба, съгласно която по отношение на опазването на здравето на човека не се налага установяването на МДСОК за солвент-нафта, лека, ароматна, при всички видове, отглеждани за производство на храни.
 (6)
 Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) No 470/2009 ЕМА трябва да разгледа възможността МДСОК, установени за фармакологичноактивна субстанция в определен хранителен продукт, да бъдат използвани по отношение на друг хранителен продукт, получен от същия вид животни, или МДСОК, установени за фармакологичноактивна субстанция при един или повече видове, да бъдат използвани и за други видове животни.
 (7)
 EMA счете, че не е приложима екстраполация на класификацията „не се изисква МДСОК“ за солвент-нафта, лека, ароматна, тъй като препоръката е за всички видове, отглеждани за производство на храни.
 (8)
 Поради това Регламент (ЕС) No 37/2010 следва да бъде съответно изменен.
 (9)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по ветеринарните лекарствени продукти,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 28 март 2018 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 11.
 (2) Регламент (ЕС) No 37/2010 на Комисията от 22 декември 2009 г. относно фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на максимално допустимите стойности на остатъчните количества в храните от животински произход (ОВ L 15, 20.1.2010 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 В таблица 1 от приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 по азбучен ред се вмъква вписване за следната субстанция:
 Фармакологичноактивна субстанция
 Маркерно остатъчно вещество
 Животински видове
 МДСОК
 Прицелни тъкани
 Други разпоредби (в съответствие с член 14, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 470/2009)
 Терапевтична класификация
 „Солвент-нафта, лека, ароматна, с концентрация на кумен не повече от 2,5 % и концентрация на бензен не повече от 0,0002 %
 НЕПРИЛОЖИМО
 Всички видове, отглеждани за производство на храни
 Не се изисква МДСОК
 НЕПРИЛОЖИМО
 За прилагане само върху кожата
 Само в обем, който не надвишава 15 μl солвент-нафта/kg телесно тегло
 НЯМА ВПИСВАНЕ“


text:
 26.5.2014
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 159/24
 Beschluss des Gerichts vom 21. März 2014 — Frucona Košice/Kommission
 (Rechtssache T-11/07 RENV) (1)
 ((Staatliche Beihilfen - Alkoholische Getränke und Spirituosen - Erlass einer Steuerschuld im Rahmen eines kollektiven Insolvenzverfahrens - Entscheidung, mit der die Beihilfe für mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar erklärt und ihre Rückforderung angeordnet wird - Wegfall des Rechtsschutzinteresses - Entscheidung, mit der die angefochtene Entscheidung aufgehoben und ersetzt wird - Erledigung der Hauptsache))
 2014/C 159/32
 Verfahrenssprache: Englisch
 Verfahrensbeteiligte
 Klägerin: Frucona Košice a.s. (Košice, Slowakei) (Prozessbevollmächtigte: K. Lasok, QC, J. Holmes, B. Hartnett, Barristers, und Rechtsanwalt O. Geiss)
 Beklagte: Europäische Kommission (Prozessbevollmächtigte: L. Armati und K. Walkerová)
 Streithelferin zur Unterstützung der Beklagten: St. Nicolaus — trade a.s. (Bratislava, Slowakei) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt N. Smaho)
 Gegenstand
 Klage auf Nichtigerklärung der Entscheidung 2007/254/EG der Kommission vom 7. Juni 2006 über die staatliche Beihilfe C 25/2005 (ex NN 21/2005), gewährt durch die Slowakische Republik zugunsten von Frucona Košice, a.s. (ABl. 2007, L 112, S. 14)
 Tenor
 1.
 Der Rechtsstreit ist in der Hauptsache erledigt.
 2.
 Die Europäische Kommission trägt ihre eigenen Kosten sowie die Kosten der Frucona Košice a.s.
 3.
 Die St. Nicolaus — trade a.s. trägt ihre eigenen Kosten.
 (1) ABl. C 56 vom 10.3.2007.


text:
 25.8.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 282/55
 Tožba, vložena 2. julija 2014 – Sertrans Catalunya proti Komisiji
 (Zadeva T-504/14)
 2014/C 282/73
 Jezik postopka: španščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Španija) (zastopnik: J. De Juan Casadevall, odvetnik)
 Tožena stranka: Evropska komisija
 Predlogi
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 izpodbijani sklep razglasi za ničen;
 —
 podredno, v primeru, da se Španski sistem finančnega najema (SEAF) šteje za nedovoljeno državno pomoč, naloži vračilo samo do datuma objave v ULEU sklepa o začetku formalnega postopka preiskave, in sicer 21. septembra 2011 in
 —
 Komisiji naloži plačilo stroškov.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Derivados del Flúor/Komisija, T-500/14.


text:
15.12.2004 RT I 2004, 89, 609 01.01.2005 ja 7. 01. 2005; osaliselt 1. 09. 2005 ja 1. 01. 2006
 [Paragrahv 61 jõustub 1. 01. 2006]
 § 8. – § 9. [Kehtetud – RT I 1999, 95, 843 - jõust. 01.01.2000]
 (12) Piirkondades, kus käesoleva paragrahvi lõigete 11 ja 11 1alusel on kehtestatud piirangud, annab kalastuskaardi püügipiirkonna maakonna keskkonnateenistus. Kui püügipiirkond jääb mitme maakonna piiresse, määrab kalastuskaardi andja keskkonnaminister. Kaitseala piires kalastuskaardi andmise õiguse võib keskkonnaminister anda kaitseala valitsejale. Kalastuskaardile märgitakse püügipiirkond, kaardi kehtivusaeg, püügiõiguse omaniku nimi ja vajaduse korral püügivahendid, nende arv ning püüda lubatud isendite arv. Kalastuskaardi andmise korra kehtestab keskkonnaminister.
 (13) Kalastuskaardid antakse taotlemise ajalises järjekorras. Taotlus võetakse vastu pärast käesoleva paragrahvi lõigete 11 ja 11 1 alusel vastavaks aastaks piirangute kehtestamist. Kalastuskaardi andmisest keeldutakse, kui kalastuskaardi taotlejal on kehtiv karistus harrastuspüügi andmete esitamise nõuete rikkumise eest .
 [Lõige 3 jõustub 1. 09. 2005]
 [Lõige 5 jõustub 1. 09. 2005]
 (9) Kui taotleja ei ole taotletava aasta 30. aprilliks tema poolt taotletud või talle käesoleva seaduse § 16 lõike 3 alusel jaotusega määratud püügivõimaluse eest tasunud või püügivõimalusi loaga välja võtnud, kui tasu maksmine ei ole nõutav, loetakse püügivõimalused tasumata või välja võtmata osas vabanenuks. Kui lubatud püügivõimalused jagati käesoleva seaduse § 16 lõike 3 alusel, jagatakse vabanenud püügivõimalused vastavalt § 16 lõike 3 alusel määratud ajaloolisele püügiõigusele. Kui lubatud püügivõimalused jaotati vastavalt taotlustele või kõigi ajaloolise püügiõiguse alusel püügivõimalusi saanud taotlejate arvelt on püügivõimalus vabanenud, jagatakse püügivõimalused pärast nende vabanemist loa andjani jõudvate nõuetekohaste taotluste järjekorras. Vabanenud püügivõimalusi ei jaotata isikule, kelle arvelt püügivõimalused vabanesid. Kui vabanenud püügivõimaluste eest ei ole tasutud taotletava aasta 1. detsembriks, ei võeta neid arvesse isiku poolt õiguspäraselt omandatud püügivõimalustena.
 [Lõige 1 jõustub 1. 09. 2005]
 (1) Eraveekogul püüab kala või lubab seda teha veekogu omanik, arvestades seaduses ja selle alusel kehtestatud piiranguid püügivahenditele, püügiajale ja püüda lubatud kalaliikidele. Kalapüügiks kutselise kalapüügi vahenditega peab eraveekogu omanik taotlema kalapüügiluba, mille annab Põllumajandusministeerium või põllumajandusministri määratud valitsusasutus tasuta. Eraveekogu omanik tohib õngepüüki ja harrastuspüüki temale kuuluval veekogul keelata käesoleva seaduse §-des 10 ja 11 sätestatud juhtudel .
 (42) Kalalaevade riikliku registri volitatud töötleja peatab kalalaevatunnistuse kehtivuse, kui laeva ei ole ühe aasta jooksul kasutatud kalapüügiks. Kalalaevatunnistus hakkab uuesti kehtima, kui esitatakse taotlus kalalaevale kalapüügiloa saamiseks. Kalalaevatunnistuse kehtivuse peatumise ajaks tagastatakse tunnistus kalalaevade riikliku registri volitatud töötlejale .
 (1) Kutseline kalapüügiõigus on tasuline. Tasu suuruse määrab igaks kalendriaastaks Vabariigi Valitsus, lähtudes püügipiirkonna eripärast, püügivahendi liigist ja selle püügivõimsusest või rahvusvahelise lepingu alusel jaotatavatest püügivõimalustest.
 (11) Kutselise kalapüügiõiguse tasu ei tohi ületada nelja protsenti tasu kehtestamise aastale eelnenud aastal püügivahendiga või püügipäevas püügipiirkonnas keskmiselt väljapüütud kalakoguse või püütud kalaliigi harilikust väärtusest ega olla väiksem kui 15 krooni, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõigetes 12 ja 13 sätestatud juhtudel ning püügiõiguse tasu isendi kohta.
 (13) Püügikoormuse reguleerimiseks võib teadusasutuste ettepanekul kehtestada käesoleva paragrahvi lõikest 11 tulenevast kõrgemat püügiõiguse tasu kalaliigi kohta või püügivahendi kohta, millega püütakse kalaliiki, mille varu olukord on halb. Kõrgem püügiõiguse tasu ei tohi olla suurem kui 60 protsenti tasu kehtestamise aastale eelnenud aastal püügivahendiga või püügipäevas püügipiirkonnas keskmiselt väljapüütud kalakoguse või püütud kalaliigi harilikust väärtusest.
 (14) Kalapüügivahendi püügiõiguse tasu määratakse aasta kohta. Püügiõiguse tasu on aastas püügipäeva eest 1000 kuni 5000 krooni, tonni eest 20 kuni 1000 krooni, püügivahendi eest 15 kuni 2000 krooni ja isendi eest 5 kuni 15 krooni. Püügiõiguse tasu püügivahendi eest, millega püütakse angerjat, on aastas kuni 10 000 krooni. Põhjanooda ehk mutniku püügiõiguse tasu on aastas 20 000 kuni 40 000 krooni .
 (21) Eripüügiloa tasu määrab keskkonnaminister . Tasu määramisel lähtutakse püütava liigi kaitsestaatusest, loodusliku kudemise võimalusest antud veekogus, kala suguküpsuse astmest, soost ja esmakokkuostu hinnast. Eripüügiõiguse tasu võib isendi kohta olla 10 kuni 100 krooni.
 (3) Harrastuspüügiõigus on tasuline, välja arvatud käesoleva paragrahvi lõikes 3 3nimetatud juhtudel. Harrastuspüügiõiguse tasu määrab keskkonnaminister .
 (31) Harrastuspüügiõiguse tasu määramisel lähtutakse püügi ajast, kohast, püügivahendi püügivõimsusest, kalavaru olukorrast püügipiirkonnas ning püütava kalaliigi väärtusest. Harrastuspüügiõiguse tasu on ööpäevas 0,5 kuni 200 krooni. Harrastuspüügiõiguse tasu vähinata või vähimõrraga on ööpäevas ühe püügivahendi kohta 15 kuni 200 krooni .
 (32) [Kehtetu – RT I 2004, 89, 609 - jõust. 01.01.2005; 7. 01. 2005]
 (33) Harrastuspüügiõiguse tasu ei pea maksma eelkooliealised lapsed, alla 16-aastased õpilased, pensionärid, õigusvastaselt represseeritud isikud ja puuetega isikud, välja arvatud käesoleva seaduse § 11 lõigetes 11, 111 ja 11 2 sätestatud juhtudel.
 (4) Kutselise kalapüügiõiguse eest merel väljaspool Läänemerd ei võeta tasu, kui püügivõimalusi seal ei ole taganud Eesti Vabariik. Nimetatud juhul tasub kalapüügiõiguse saanud isik vaatleja laeval viibimise kulud.
 (5) [Kehtetu - RT I 2000, 81, 514 - jõust. 10.11.2000]
 (7) Tasu kutselise kalapüügiõiguse, eripüügiõiguse ja harrastuspüügiõiguse eest kantakse riigieelarvesse. Laekunud raha kasutamise sihtotstarbe ja korra sätestab seadus.
 (8) Tasu harrastuspüügiõiguse ja eripüügiõiguse eest tuleb maksta enne püügiõigust tõendava dokumendi saamist.
 (10) Kui kalapüügiloa andja on tunnistanud loa kehtetuks loa saanud isikust sõltumatutel asjaoludel, tagastatakse püügiõiguse tasu loa saanud isikule tema poolt kasutamata jäänud püügivõimaluste ulatuses vastavasisulise taotluse alusel.
 [Lõige 1 kehtetu alates 1. 09. 2005]
 [Lõige 2 kehtetu alates 1. 09. 2005]
 (2) Keskkonnaminister kehtestab, lähtudes kalavarude seisundist, lubatud aastase püügivahendite arvu ja vajadusel ka väljapüügimahu merel kuni 20 m samasügavusjooneni, Peipsi, Lämmi- ja Pihkva järvel ja siseveekogudel maakondade ja omavalitsuste lõikes .
 [Lõige 21 jõustub 1. 09. 2005]
 [Lõige 2 jõustub 1. 01. 2006]
 (9) Kui merel ümberlaadimiseks, vastuvõtmiseks, töötlemiseks, mitme laeva ühiseks püügitegevuseks või lossimiseks on vaja luba, annab selle Põllumajandusministeerium. Loa andmise ja loa andmisest keeldumise korra ning loa vormi kehtestab põllumajandusminister .
 (1) Käesoleva seaduse §-des 23 1–235 sätestatud väärtegudele kohaldatakse karistusseadustiku (RT I 2001, 61, 364; 2002, 86, 504; 82, 480; 105, 612; 2003, 4, 22) üldosa ja väärteomenetluse seadustiku (RT I 2002, 50, 313; 110, 654; 2003, 26, 156) sätteid.
 (4) Käesoleva seaduse § 13 6 jõustub 2003. aasta 1. augustil. Kalalaevatunnistust nõutakse alates kalalaeva kalapüügilubade andmisest 2004. aastaks.
 1) jõustuvad käesoleva seaduse § 15 lõiked 3 1–3 3, § 16 lõiked 32–35 ning § 16 2 lõiked 2 ja 3;
 1) jõustuvad käesoleva seaduse § 13 lõiked 6–14, § 13 1 lõiked 5 ja 6, § 13 3 lõige 11, § 134 lõike 8 punktid 8–10, § 13 6 lõiked 4 1 ja 42, § 15 lõiked 1 3, 14 ja 21, § 16 lõiked 21 ja 51 , § 161 lõike 2 punktid 9 ja 10 ning lõige 3, § 17 lõike 2 punkt 6, § 171, § 18 lõiked 8 ja 9, § 19 lõiked 4 ja 5, § 20 lõiked 7 ja 8, § 20 2 , § 234, § 235, § 236, § 24 2 lõige 11 ning § 25 lõiked 5 ja 6;
 2) jõustuvad 2003. aasta 17. detsembri redaktsioonis käesoleva seaduse § 1, § 13 lõiked 1 ja 5, § 134 lõige 4, lõike 8 punkt 1 ja lõige 9, § 136 lõiked 1, 4 ja 5, § 15 lõiked 2 ja 7, § 161 lõike 2 punktid 1 ja 2, § 18 lõige 1, § 19 lõige 3, § 20 lõige 6, § 23 1 pealkiri ja lõige 1, § 232 pealkiri ja lõige 1, § 23 3, § 242 lõige 1 ning § 25 lõige 4;
 6) jõustuvad 2004. aasta 15. detsembri redaktsioonis käesoleva seaduse § 11 lõike 3 punkt 5 ja lõige 11 1 ning § 15 lõige 11.
 [Kehtetud - RT I 2004, 89, 609 - jõust. 07.01.2005]
 1) jõustuvad 2004. aasta 15. detsembri redaktsioonis käesoleva seaduse § 131 lõige 3, § 132 lõige 5, § 13 4 lõige 3, § 135 lõige 1 ja § 16 lõige 21;
 (17) 2006. aasta 1. jaanuaril jõustuvad 2004. aasta 15. detsembri redaktsioonis käesoleva seaduse § 6 1, § 17 1 lõige 2 ning § 18 lõiked 3 ja 9.


text:
Mindaugas (g. apie 1200 m. – 1263 m. rugsėjo 12 d.) – Lietuvos didysis kunigaikštis (~1236–1253 m.), taip pat pirmasis Lietuvos karalius (1253–1263 m.). Jo vainikavimo Lietuvos karaliumi diena yra Lietuvos Respublikos valstybinė šventė.
 Istoriografijoje nuo XX a. pradžios vyrauja savotiška aksioma virtusi rusų istoriko Dmitrijaus Ilovaiskio XIX a. 7–ajame dešimtmetyje iškelta ir ukrainiečių istoriko Vladimiro Antonovičiaus 1878 m. išplėtota hipotezė, anot kurios Lietuvos valstybė buvusi sukurta būtent Mindaugo; pastaruoju metu vis daugiau istorikų šią daugelio istorijos šaltinių duomenims prieštaraujančią hipotezę atmeta ir teigia Lietuvos valstybę gyvavus jau apie 1200 m. ar net IX–XII a.
 Mindaugo kilmė ir giminystės ryšiai
 Žinių apie Mindaugo kilmę ir artimiausius giminaičius istorijos šaltiniuose labai nedaug. Sprendžiant iš Livonijos eiliuotojoje kronikoje įvardyto Mindaugo tėvo turėto didžiojo kunigo () titulo, Henriko Latvio kronikoje nurodytų kai kurių iki Mindaugo valdžiusių Lietuvos valdovų žūties datų ir Voluinės metraščio žinios apie tai, kad 1219 m. Lietuvos ir Haličo-Voluinės taikos sutartis buvo sudaryta ir dviejų Mindaugo brolių ar pusbrolių vardu, galima spėti Mindaugą buvus arba 1213 m. prie Lielvardės žuvusio tiksliai neidentifikuoto Lietuvos didžiojo kunigaikščio, arba Lietuvos „vyriausiojo kunigaikščio“ „Živinbuto“ sūnumi, taip pat Daujoto jaunesniuoju broliu ar pusbroliu.
 Kai kurie istorikai teigia, kad Mindaugas galėjo būti kunigaikščio Rimgaudo įpėdinis.
 Mindaugo veikla iki 1248 metų
 Istorijos šaltiniuose Mindaugas pirmą kartą paminėtas 1219 m. kaip vienas iš kelių tikrosios Lietuvos arba vad. Lietuvos žemės kunigaikščių, kurių vardu gal smulkių lietuvių kunigaikštysčių konfederacijos vadovų, o gal tik vieno Lietuvos vyriausiojo kunigaikščio Živinbuto pasiuntiniai tais metais sudarė Lietuvos ir Halčio-Volynės kunigaikštystės valstybių taikos sutartį.
 Kada Mindaugas įveikė hipotetinius kandidatus į paliktą tuščią Lietuvos valdovo sostą ir tapo Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu ar (pasak D. Ilovaiskio–E. Gudavičiaus teorijos) „pirmuoju suvienytos Lietuvos valdovu“, tiksliai nežinoma, tačiau tai, kad 1236 m. Haličo-Volynės didysis kunigaikštis Danila Romanovičius su Mindaugu derėjosi kaip su visos Lietuvos valdovu leidžia manyti, jog pastarasis didžiuoju kunigaikščiu tapo 1236 m. ar šiek tiek anksčiau.
 1244 m. prieš Livonijos ordino valdžią sukilusiems pietiniams kuršiams pasiprašius Mindaugo globos, 1244–1245 m. žiemą pastarojo vadovaujama Lietuvos kariuomenė, tada nesėkmingai bandžiusi užimti Livonijos riterių neseniai užvaldytą buvusią kuršių Embūtės (dabar − Latvijoje, Liepojos rajono rytuose) pilį, visame tuometiniame Pietų Kurše (t. y. būsimoje „žemaičių dounininkų“ teritorijoje, – nepainioti su dabartinės, latviškosios Kurzemės pietine dalimi) ir galbūt nedidelėje tuometinio Šiaurės Kuršo dalyje (dab. Liepojos rajono pietinėje dalyje) laikinai įtvirtino Lietuvos didžiojo kunigaikščio administraciją.
 1248 m. sausio 15 d. kartu su Tautvilu ir Gedvydu Protvos mūšyje nugalėjo Rusios kariuomenę, mūšio metu žuvo Rusios kunigaikštis Michailas Jaroslavičius Narsusis.
 1249–1254 m. vidaus karas. Mindaugo krikštas ir jo padariniai
 1248 m. pab. ar pačioje 1249 m. pr. Mindaugui iš savo sūnėnų (našlaičių Daujoto sūnų) Tautvilo ir Gedvydo bei šių dviejų kunigaikščių motinos brolio, visą ar dalį tuometinės Žemaitijos valdžiusio Vykinto atėmus jų tėvonijas, 1249 m. pavasarį ar vasarą Lietuvoje kilo vidaus karas (sprendžiant iš Volynės metraščio, tas karas kilo dėl Lietuvos žemės; pasak daugumos istorikų, Tautvilas su Gedvydu Lietuvos žemę ar jos dalį valdė iki 1248 m.). Mindaugo brolėnus stipria volynėnų ir polovcų kariuomene nedelsdama parėmė Haličo-Volynės valstybė; Tautvilas apie 1250 m. pr. dar atvyko į Rygą, ten apsikrikštijo, užsitikrino Livonijos katalikų bažnyčios hierarchų bei (neilgam laikui) Livonijos ordino paramą kovoje su Mindaugu ir tikriausiai apsiskelbė Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu. Vis dėlto iki 1254 m. trukęs Mindaugo karas su jo centralizuota politika nepatenkintais vidaus oponentais (dauguma aukštaičių, rytinių (Vidurio Lietuvos) žemaičių, nalšėnų ir jotvingių 1249–1254 m. vidaus karo metu liko ištikimi Mindaugui) ir jų užsienio rėmėjais baigėsi visiška Mindaugo pergale. 1251 m. Mindaugo delegacijai, atvykusiai pas popiežių Inocentą IV tartis dėl Lietuvos valdovo krikšto, vadovavo Parnužis. 1251 m. vasarį ar kovą apsikrikštijęs (šio krikšto iniciatorius buvo Livonijos krašto magistras Andrius Štirijietis) ir visokeriopą Vokiečių ordino Livonijos šakos palaikymą užsitikrinęs Mindaugas greitai išardė ir įveikė antilietuvišką tikrosios Lietuvos („Lietuvos žemės“) kunigaikščių Tautvilo ir Gedvydo, Haličo-Volynės, pietinių jotvingių ir vakarinių žemaičių koaliciją (daugumą Tautvilą palaikiusių lietuvių ir jotvingių Mindaugas nugalėjo ar perviliojo į savo pusę dar iki 1252 m. pab.).
 Netrukus po Mindaugo ir kelių šimtų (?) jo artimųjų bei vasalų katalikiško krikšto (Volynės metraščio liudijimu, Mindaugo krikštas buvęs grynai formalus), t. y. 1251 m. liepos 17 d., Lietuva popiežiaus Inocento IV Milane surašyta bule buvo paskelbta katalikiška Lietuvos karalyste, suteikiant jai „šv. Petro nuosavybės“ teises, – taip Lietuvą kaip suverenų europinės politikos subjektą pripažino didžiausias tuometinės Vakarų Europos autoritetas, taigi ir pati Europa.
 Vainikuoti Mindaugą ir jo žmoną Mortą popiežius įpareigojo Kulmo vyskupą Heinrichą Haidenreichą. 1253 m. liepos 6-ąją arba birželio 29-ąją (sekmadienį, kuris tais metais sutapo su šv. apaštalų Petro ir Povilo švente) Mindaugas ir Morta gal specialiai vainikavimo iškilmėms sumūrytoje pirmojoje Vilniaus katedroje (pasak dalies lietuvių archeologų bei architektūros istorikų), o gal dab. Palatavio piliakalnyje esą stovėjusioje Latavos pilyje (pasak T. Baranausko) buvo vainikuoti (Rygos meistrų nukaldintomis karūnomis) Lietuvos karaliumi ir karaliene. Netrukus po to (1253 m. liepą) mainais už taiką ir Lietuvos valstybės tarptautinį pripažinimą Mindaugas kryžiuočiams atidavė visą Nadruvą, kai kurias tuometinės Žemaitijos teritorijas ir pusę Dainavos, 1255 m. spalį – visą Lietuvos valdytą Sėlos dalį, o 1259 m. rugpjūčio 7 d. – visą tuometinę Žemaitiją (beveik iki Šventosios rytuose), visą Skalvą ir beveik visą Dainavą.
 Su Haličo-Volynės didžiuoju kunigaikščiu Danila Romanovičiumi Mindaugas susitaikė apie 1254 m. pab. (1255 m. taika dar buvo sustiprinta Mindaugui ar Vaišelgai už Danilos sūnaus Švarno ištekinus Mindaugo dukterį). 1258–1259 m. žiemą šią taiką nutraukė Aukso ordos karvedžio Burundajaus vadovaujamos totorių ir jų priverstinių sąjungininkų volynėnų kariuomenės žygis, kurio metu buvo nusiaubta ne tik tikroji Lietuva, bet ir Nalšia bei Dainava (iš popiežiaus Aleksandro IV 1260 m. bulės matyti, kad nuo šio totorių ir volynėnų puolimo nukentėjo didesnė Lietuvos dalis). Dalis istorikų svarbiausiu Burundajaus žygio akstinu laiko „antitotorišką“ karaliaus Mindaugo politiką, – žinoma, kad 1255 m. jis netgi planavo ir jau buvo pradėjęs (netikėtai nutrūkusį) Lietuvos kariuomenės žygį į totorių valdomą Kijevą.
 Mindaugo atsimetimas nuo krikščionybės (apostazė). Paskutinieji Mindaugo valdymo metai
 Padrąsintas po Durbės mūšio kilusio antivokiško prūsų ir kitų baltų sukilimo bei pakurstytas Lietuvos submonarcho Treniotos, 1261 m. vasaros pab. ar rudens pradžioje Mindaugas atsimetė nuo krikščionybės; išvijęs iš Lietuvos beveik visus joje buvusius vokiečius ir susigrąžinęs 1259 m. jo paties Vokiečių ordinui užrašytą Žemaitiją, jis vėl atnaujino Lietuvos karą su kryžiuočiais.
 1268 m. popiežius Klemensas IV vienoje savo bulių Mindaugą pavadino „šviesios atminties valdovu“, – toks Mindaugo įvardijimas privertė suabejoti Mindaugo 1261 m. apostazės realumu; vis dėlto tą apostazę nepriklausomai vienas nuo kito patvirtina net keturi iš skirtingų kraštų (Volynės, Livonijos, Lenkijos ir Lietuvos) kilę XIII–XIV a. šaltiniai, o Klemensas IV 1268 m. galėjo būti tiesiog nieko negirdėjęs apie Mindaugo atsimetimą nuo krikščionybės, nes popiežiumi jis tapo jau po Mindaugo mirties.
 1263 m. rudenį Mindaugą (kartu ir jo sūnus Ruklį bei Rupeikį) nužudė suokalbininkai. Viena iš kelių spėjamų Mindaugo žūties vietų yra Agluona (dabar – Latvijoje, į šiaurės rytus nuo Daugpilio). Iškart po Mindaugo žūties Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu pusmečiui tapo Treniota, o 1264 m. pavasario pab. – Mindaugo sūnus Vaišelga.
 Įamžinimas
 Paminklinis akmuo Lietuvos karaliui Mindaugui (Juozapinės kalnas, 1990 m.)
 Paminklas Mindaugui Vilniuje (skulp. Regimantas Midvikis, 2003 m.)
 200 litų proginė moneta (2003 m.)
 Paminklas Mindaugui ir karalienei Mortai Agluonoje (skulp. Vidmantas Gylikis, 2015 m.)
 Mindaugo kalnas Naugarduke (istorijos ir kultūros paminklas Baltarusijoje, kodas 412В000387)
 Atstatoma Vorutos pilis (Šeimyniškėlių piliakalnis)
 Karaliaus Mindaugo taurė (nuo 2016 m.)
 Nuotraukų galerija
 Šaltiniai
 Nuorodos
 E. Gudavičius apie Mindaugo vainikavimo datą, vietą ir aplinkybes
 A. Butkus. Mindaugas ir latgaliai. Žiemgala, 2008 / 1.
 Lietuvos didieji kunigaikščiai