text:
Dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah - Slovenija
 V skladu z ustavo, v Sloveniji ima vsakdo pravico do zdravega življenjskega okolja, medtem ko je država dolžna spodbujati te zdravo življenjsko okolje. Vsakdo ima dolžnost varovanja naravne znamenitosti posebnega interesa in rarities država in lokalne skupnosti in skrb za njihovo ohranitev. Poleg tega bi bilo treba pridobivanje in uporabo lastnine izpolnila svoje okoljske funkcije. Vse zgoraj navedene pravice, izvajajo v skladu z zakonom. Obstaja prost dostop do sodnega varstva in zaščite njihovih ustavnih pravic. Vsakdo se lahko pred ustavnim sodiščem, če se lahko dokaže pravni interes v skladu z zakonom in če so vsa druga pravna sredstva izčrpana. Državljani lahko uporabijo tudi ustavne pravice do zdravega okolja neposredno v upravnih ali sodnih postopkih. Upravni organi in sodišča lahko prav tako neposredno uporabljajo te konvencije, saj ustava določa, da ratificirane mednarodne pogodbe je treba uporabljati neposredno.
 Slovenskega sodstva je organizirana v treh primerih:
 Prvi primer: Okrajna sodišča (County Courts) in okrajna sodišča („okrožna sodišča“)
 Drugi primer: Higher courts (višja sodišča),
 Tretji primer: Supreme Court (vrhovno sodišče)
 Na prvi stopnji, manj pomembne zadeve obravnava pred okrajnimi sodišči, večji pomen pred okrožnim sodiščem. Če je pritožba zoper odločbo okrožnega ali okrajnega sodišča, višje sodišče bo o zadevi odločalo kot drugostopenjsko sodišče. V nekaterih primerih odločitev višjega sodišča lahko tudi izpodbija, v tem primeru vrhovno sodišče je pristojno za odločanje o zadevi na tretji stopnji. Poleg tega specializiranega sodišča za upravne zadeve je sestavljena, Administrative Court (v nadaljevanju: upravno sodišče). Pred Splošnim sodiščem je začela postopek, da bi izpodbijala končno negativno odločbo, izdano v upravnem postopku. Če je upravno sodišče izda zavrnilno odločbo, pritožba na vrhovno sodišče ni dovoljeno. V Sloveniji ni posebnih sodišč za okoljske zadeve, da obstaja več različnih služb, in sodišča, kadar se lahko izvaja, odvisno od vrste postopka. Kazenskih in civilnih postopkov v kazenskih ali civilnih služb, okrožnimi in višjimi sodišči. Postopki zoper zavrnilne upravne odločbe na Upravno sodišče. V Sloveniji so stroga pravila, ki določajo, katero sodišče je krajevno pristojnost za vsak primer posebej, da stranki na splošno nimata možnosti izbire lokacije za sprožitev sodnega postopka. Vendar je treba ugotoviti, da v Sloveniji obstajajo bistvene razlike med odločitvami različnih sodišč po vsej državi.
 Pogodbenica lahko vložite pritožbo v 15 dneh od prejema neugodne sodne odločbe. Po prejemu pritožbe, Sodišče pošlje nasprotne stranke. Upravni sodni postopki ne omogočajo vedno pritožbo. Vložitev pritožbe mogoča le, če je sodišče, pred katerim je upravni akt, na podlagi določitve različnih okoliščin primera kot upravni organ. Prav tako ni mogoča pritožba zoper odločbe o zakonitosti volitev. Zato je upravno sodišče ne zgolj pristojnosti, temveč tudi reformatory cassational. Sodišče samo je nov sklep, če je na voljo dovolj informacij o zadevi, zlasti pri novem administrativnem postopku lahko povzročila še večjo škodo ali upravni organ sprejeti nov sklep v nasprotju z njegovimi navodili. Slovenska zakonodaja omogoča tudi izredna pravna sredstva zoper odločbe višjega sodišča. To so spremembe, zahteve za varstvo zakonitosti, tožba za razglasitev ničnosti kompromisne rešitve v zvezi s Sodiščem in ponovnega odprtja zadeve. Najpogostejše tipične in revizije, ki se lahko tožba zoper odločbe višjega sodišča, vrhovno sodišče in zahteva odvetnik na strani pogodbenice. Revizija je možna v roku 30 dni po prejetju sodbe in višje sodišče samo na podlagi postopkovne napake ali kršitve materialnega prava. Zahtevo za varstvo zakonitosti, je mogoče vložiti v roku treh mesecev, vrhovnega sodišča, državnega tožilca. Tožba za razglasitev ničnosti kompromis pri sodišču lahko vloži v treh mesecih po razlogih za razglasitev ničnosti, vendar po izteku 3 let od razlogov za razveljavitev, tožbe ni več mogoča. Razlogi za razveljavitev so nesposobnosti sodnika ali stranke ali ko je bil dosežen dogovor po pomoti, sile ali trik. Bolj splošno so lahko zahteve za ponovno odprtje zadeve. To je objektivno mogoče uradno v roku petih let od dokončnosti odločbe, ampak subjektivno samo v 30 dneh po okoliščinah, ki upravičujejo ponovno pripetila oziroma je stranki obveščeni. Razlogi za to so v glavnem postopkovno ali glede lažnih dokazov in je obveščen o novih dokazov. Zoper odločbe Upravnega sodišča, izredna pravna sredstva so dovoljena samo spremembo in obnovo postopka.
 Ni skoraj nobenih posebnosti sodnih postopkov v okoljskih zadevah. Glede postopka pred upravnim sodiščem, v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, mora Sodišče odločiti o vprašanjih glede okoljevarstvenega soglasja ali okoljevarstvenega dovoljenja v treh mesecih. Druga pravila so enaka kot pravila, ki se uporabljajo za druge primere. Poleg tega ne obstajajo posebne določbe v okoljskih zadevah za sodno ukrepanje po uradni dolžnosti, tj. ukrepe, ki jih Sodišče ne more shajati brez zahtevala nobena stranka. Zakon o varstvu okolja določa široke pravice državljanov kot posameznikov ali njihovih združenj, da pred sodiščem zahteva ustavitev nekega ravnanja, ki povzroča ali bi imela večji vpliv na okolje ali nevarnosti za življenje ali zdravje ljudi. Vendar ne obstajajo posebna postopkovna pravila za take primere. Upoštevati je treba tudi dejstvo, da ni bilo še nobenega primera na podlagi tega pravila.
 III. Primeri, o dostopu do informacij
 V skladu z Zakonom o dostopu do informacij javnega značaja, v Sloveniji niso pravno zavezane k posredovanju informacij v zvezi z njihovim delom. Zahtevek za pridobitev informacij javnega značaja ne morajo vsebovati pojasnilo o tem, zakaj so informacije potrebne, in o tem, kako bo porabljena. Obstaja le nekaj vrst informacij, ki jih organi lahko zavrnejo zagotavljanje. Nekateri primeri takšnih „zaščiteni“ informacije vključujejo:
 osebne podatke, katerih razkritje bi pomenilo kršitev posameznikove pravice do zasebnosti
 podatek, ki je bil pridobljen ali sestavljen zaradi upravnega ali sodnega postopka, in katerih razkritje bi škodovalo izvajanju takega postopka.
 Toda oblasti si morajo razkriti take varovane podatke, če je javni interes za razkritje ni videti dovolj pomembna. Kar zadeva dostop do okoljskih informacij, javni interes prevlada nad ostalimi interesi. Informacije o okolju je zlasti pomembno in zakona o varstvu okolja določa njegovo razpoložljivost. Ni omejitev za dostop do okoljskih informacij. Gre le za prost dostop do informacij, da pridobivanje in zbiranje upravnih organov. Lahko zahteva informacije od slovenskih javnih organov ali celo z neuradno obvestilo po elektronski pošti (elektronski podpis ni potreben). Priporočljivo je, da se določene zahtevane informacije čim bolj natančno in da je navedeno, v kakšni obliki mora biti ta podatek posredovati (elektronsko različico, fotokopija itd.). Oblasti morajo na zahtevo odgovoriti v 20 dneh. Če se ne zagotovijo zahtevanih informacij, jim morajo izdati zavrnilno odločitev v pisni obliki. Odločba mora vsebovati tudi pojasnilo, zakaj je bil zahtevek zavrnjen in kako ta odločitev se lahko vloži pravno sredstvo. Če vam vloge ne izda zavrnilne odločbe ali če ne odgovori v roku 20 dni, se pritožba lahko vloži pri informacijskem pooblaščencu, ki je samostojen in neodvisen pristojen organ („pooblaščenec“), https://www.ip-rs.si/?id=195. https://www.ip-rs.si/?id=195 V primeru negativne odločitve se pritožba mora biti vložena pri informacijskem pooblaščencu v roku 15 dni. Če organi ne odzovejo, obstaja tudi pritožbe, ki ni vključena v noben rok. Informacijski pooblaščenec lahko odredi pristojni javni organ, da zagotovi zahtevane informacije. Če je odločbo pooblaščenca je negativen, se lahko začne sodni postopek proti njej pri Upravnem sodišču Republike Slovenije v Ljubljani. Vsa besedila, predstavljeni v tem oddelku: zahteve za informacije naj Information Commissioner, pritožbe in tožbe na upravno sodišče, morajo biti v slovenskem jeziku. V obmejnih regijah Slovenije, kjer živijo manjšine, Italije in Madžarske, italijanščino ali madžarščino se lahko uporabi.
 IVI. Dostop do sodnega varstva ob sodelovanju javnosti
 V skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja obstajajo tri velike upravne postopke, kot sledi:
 1. Strateška okoljska presoja (SOP): Pred izvedbo morja, avtor načrta predloži opredelitev, opis in oceno vpliva izvajanja načrta na okolje in drugih možnosti v okoljskem poročilu. Če se načrt sklicuje na zaščitenem območju, bi moralo poročilo upoštevati tudi predpisi za ohranjanje narave v skladu z Zakonom o ohranjanju narave. Nadzorni organ bo pripravil načrt in pošlje osnutek načrta in okoljsko poročilo ministrstvu za okolje, da ga bo posredoval v organe, pristojne za posamezna področja varstva okolja. Pristojni organi imajo na voljo 21 dni, da pošljejo pripombe o ustreznosti okoljskega poročila, vendar če ne odgovori, se domneva, da se strinjajo z njim. Če obstajajo nekatere zahteve v zvezi z izboljšanjem okoljskega poročila, jih je treba vložiti v 45 dneh po prejemu prejemnik, ali sprememb okoljskega poročila. Med postopkom tudi splošna javnost mora biti obveščena o plan in okoljsko poročilo javno razpravo, ki traja najmanj 30 dni. Če bi nekateri okoljski vplivi prek državnih meja, sosednji državi, naj ta proces. Končna odločitev je odločba ministrstva za okolje o sprejemljivosti vplivov predlaganega načrta na okolje. Odločitev je lahko pozitivna ali negativna. Zoper to odločbo se je mogoče pritožiti. Če je subjekt, ki sprejema država, je vlada odloči o pritožbi. Če je subjekt, ki sprejema lokalna skupnost, ni pritožbe, vendar je mogoče dodeliti neposredno upravno sodišče (nekateri strokovnjaki s področja prava menijo, da je to mogoče samo za lokalne skupnosti, čeprav je zakon o varstvu okolja neposredno ne „). Najverjetneje bo upravno sodišče zoper drugi po morju lahko dokažejo zakonit interes, vendar še ne obstaja sodna praksa na tem področju. Ta ureditev je posebna upravna ureditev postopka. Za nekatere načrte in Sea je vedno obvezen, za druge osebe, ki bi lahko pomembno vplivali na okolje, ministrstvo, pristojno za okolje, odloči o tej obveznosti.
 V primeru prostorskega načrtovanja, postopek je enak (pritožba ali sodni postopek), vendar pa so zaradi omejenega dostopa do pravnih sredstev. V hierarhiji pravnih aktov, prostorski načrti so splošne akte, ki niso posamično. Zato ni mogoče narediti na upravno sodišče ali drugo sodišče, zoper njih. Ustavno sodišče lahko pregled splošnega akta samo v skladu z ustavo in drugimi akti. Pregled je dovoljeno samo, če zainteresirana stran dokaže svoj pravni interes. Ta se je uporabljala do leta 2007, ko je ustavno sodišče odločilo, da pri prostorskem načrtovanju primere pravni interes obstaja le, če so bila izčrpana vsa pravna sredstva (sklep U-I-275/07). Od takrat ni pravna sredstva v postopkih za prostorsko načrtovanje. Je edini način, da se vključijo v proces, in sicer s sodelovanjem v postopku izdaje gradbenega dovoljenja, uporabo pravnih sredstev in nato na ustavno sodišče.
 2. Presoja vplivov na okolje (EIA): Vlada je z Uredbo o vrstah posegov v okolje, za katere je obvezna presoja vplivov na okolje. Presoja vplivov na okolje je obvezna za dejavnosti, ki vplivajo na okolje šele nad določeno vrednostjo vpliva. Za dejavnosti, ki ne vplivajo na okolje tako samo eno poročilo, ki vsebuje analizo in delna študija zadostuje. PVO je podlaga za pridobitev okoljevarstvenega soglasja („okoljevarstveno soglasje“) – to je upravna odločba, ki jih je Agencija RS za okolje. Vlagatelj bi moral najprej zaprosi ministrstva za okolje, informacije o obvezni vsebini poročila o vplivih na okolje, predložitev zamisel projekta hkrati. Ministrstvo pošlje projekta za druge organe, pristojne za posamezna področja varstva okolja, temveč bi morali na zahtevo odgovoriti v 15 dneh. Če temu ni tako, se šteje, da ti nimajo posebne zahteve. Ministrstvo pošlje ustrezne informacije za vlagatelja v 30 dneh po prejemu zahtevka (v nadaljnjem postopku ima lahko nekatere dodatne zahteve). Vlagatelj zaprosi za uporabo presoje vplivov na okolje s projektom in okoljskega poročila. V procesu, tudi javnost mora biti obveščena o naložbah, okoljsko poročilo in osnutek sklepa PVO v odprto javno razpravo, ki traja najmanj 30 dni. Isti dokumenti se pošljejo tudi organom, ki so odgovorni za posamezna področja varstva okolja; Slednje je treba odgovoriti v 21 dneh. Če ne, se šteje, da nimajo pripomb. Če bi nekateri okoljski vplivi prek državnih meja, sosednji državi (državi EU) je pozvan k temu procesu. Upravni organ pristojen za odločanje o okoljevarstveno soglasje agencije RS za okolje. Je vložena pritožba zoper to odločbo – odločitev organa (organ), je Ministrstvo za okolje. Zoper odločbo ministrstva je mogoče sprožiti sodni postopek pred upravnim sodiščem. Vendar je ta postopek mogoče samo zoper končno odločitev o presoji vplivov na okolje. Je mogoče izpodbijati okoljevarstveno soglasje in poročilo o okolju, ki je podlaga za soglasje, v sodnih postopkih. Procesna zakonitost soglasja je mogoče spodbijati. Ne obstajajo posebna pravila za take primere, poleg običajnih pravil, ki bi veljala za vse primere pred upravnim sodiščem (glede dokazov, predstavitve itd.). Poudariti je treba, da ni bilo veliko primerov še v takih zadevah. V skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, mora Sodišče odločiti v roku treh mesecev. Poleg tega bi bilo treba za procesno upravičenje pred nacionalnimi sodišči, je treba že v predhodnem upravnem postopku. V času za odprto javno razpravo o odločitvi, zainteresirane nevladne organizacije s statusom v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, ali posameznikov, ki živijo ali imajo premoženje, so lastnikov nepremičnin na področju vpliva na okolje, morajo najaviti svojo udeležbo v postopku.
 3. Okoljevarstveno dovoljenje: Obstajajo tri vrste okoljevarstvenih dovoljenj (v nadaljnjem besedilu: okoljevarstveno dovoljenje) – IPPC, direktivo Seveso in drugi. Vlada z uredbo določi SEVESO in IPPC. Upravni organ pri odločanju o okoljevarstvenih dovoljenj je Agencija RS za okolje. Zahtevek za dovoljenje mora vsebovati opis objekta in ukrepi za zmanjšanje vpliva svojih dejavnosti na okolje. Javnost mora biti obveščena o odprti postopek, ki mora imeti možnost, da predloži svoje pripombe v roku 30 dni (in le za SEVESO in IPPC dovoljenje). Pritožba ni dovoljena glede odločitve o okoljevarstvenem soglasju, ki ga je treba predložiti osrednji pisarni Ministrstva za okolje. Proti odločitvi ministrstva, je mogoče sprožiti sodni postopek pred upravnim sodiščem. Obstaja tudi upravni postopek v primeru okoljske škode (direktiva o okoljski odgovornosti ali režim). Pristojni organ za sistem DEO je Agencija RS za okolje Republike Slovenije. Agencija lahko izda upravno odredbo o onesnaževalec, preventivne ukrepe, kadar obstaja nevarnost okoljske škode. Druga možnost, če je škoda že nastala, lahko izdaja upravne odredbe z ukrepi za sanacijo območja, ki ga je prizadela škoda. Zoper to upravno odločbo, ni mogoče pritožiti zainteresiranih posameznikov, vendar lahko to storite neposredno na upravnem sodišču. V upravnem postopku za sanacijo, nevladne organizacije s statusom javni interes za varstvo okolja (Environmental Protection Act) določa, da lahko stranke v postopku. Sprožiti postopek pred sodiščem glede upravnih odločb v okoljskih zadevah je treba izčrpati vsa pravna sredstva, ki so na voljo, kot je opisan zgoraj. Neposredno pri Sodišču mogoča le v primeru molka uprave“, kadar se je zakonski rok za izdajo odločbe poteklo in odločitev še ni bila izdana. Upravno sodišče lahko odloča o zakonitosti upravnih odločb in zakonitosti upravnih odločb ali dejanj, ki kršijo človekove pravice, če ni nobenega pravnega varstva. Če je odločitev za vložitev pravnega sredstva stranki ugoden, upravno sodišče lahko razveljavi ali odpravi upravne odločbe in ponovno odločanje vrne upravni organ ali odloča namesto upravnega organa. Ni posebnih pravil za IPPC odločitve pred upravnim sodiščem in ni bilo veliko primerov do danes. V skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, mora Sodišče odločiti v treh mesecih. Poleg tega bi bilo treba za procesno upravičenje pred nacionalnim sodiščem, je treba že v predhodnem upravnem postopku. V času za odprto javno razpravo o odločitvi, zainteresirane nevladne organizacije s statusom v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, ali posamezniki, ki živijo ali imajo premoženje, so državam na področju vpliva na okolje, morajo najaviti udeležbo v postopku. Kadar zoper upravne odločbe na sodišču, to pomeni, da odločba ni „dokončno“ in „veljavne“ še ni.
 Vsakdo lahko prijava nevarnih dejavnosti pristojnim organom (policiji ali okoljskimi inšpektorji). Poleg tega v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, državljani in/ali njihovih organizacij lahko vložijo tožbo neposredno pri sodišču, ko nekdo povzroča ali bi lahko povzročil (z nekaterimi dejanja) je [...] iz okoljske škode, ki bi lahko bila nevarna za zdravje ljudi. Čeprav je bila ta uredba sprejeta v Sloveniji pred več kot 15 leti, ne bi bilo nobenega primera ni bila zabeležena še. Sodni postopek neposredno proti državnim organom v okoljskih zadevah niso neposredno določeni v zakonodaji, razen v okviru upravnega postopka s pravnimi sredstvi. Obstajata dve upravni organi, pooblaščeni za izdajo upravnih odločb v okoljskih zadevah: Ministrstvo, pristojno za okolje, (trenutno je to Ministrstvo za kmetijstvo in okolje (v nadaljevanju: ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter Agencije RS za okolje (v nadaljnjem besedilu: agencija Republike Slovenije za prehrano), ki je podrejen ministrstvu. Vsebino zahteve s strani takšnih organov običajno poteka v izvajalskih predpisov zakona o varstvu okolja in so koristne tudi na spletni strani ministrstva. Pogoje za sodni pregled so skoraj enako kot v drugih primerih: Zainteresirana stran mora imeti pravno znanje in obravnava tri glavne razloge za izpodbijanje odločbe pristojnega organa (upravna odločba):
 nepravilno oceno okoliščin in dejstev,
 postopkovne napake,
 nepravilne uporabe prava.
 Odločitve, razen tistih, ki so administrativne skoraj ni mogoče izpodbijati, ker upravno sodišče ne odloča o odločitvah, ki so rezultat političnih odločitev na podlagi pravnega položaja.
 Obstajajo drugi načini dostopa do sodnega varstva v okoljskih zadevah. Obligacijski zakonik potrjuje pravico zahtevati, da za osebo, ki bi morala odpraviti nekatere nevarne dejavnosti (kar je navadno povezana s prošnjo za nadomestilo). Novi kazenski zakonik, ki je inkriminirano nekaj dejanja zoper okolje, da lahko sodno preganja državno tožilstvo. Zasebni kazenski pregon ni mogoč. Zakon o lastnini ščiti pred motnjami, ki prihajajo iz emisij (vse premoženje, ki vplivajo na uporabo nekaterih drugih nepremičnin in presega običajno raven ali povzroči večjo škodo). Vsak lastnik nepremičnine, bi morala uporabiti svojo nepremičnino v določenih mejah ne vpliva na uporabo drugih lastnosti – emisije presegajo omejitve običajno rabo, ni dovoljeno. Lastnik nepremičnine, ki lahko vložijo tožbo pri civilnem sodišču. V Sloveniji ni posebnega varuha človekovih pravic za okoljske zadeve, vendar v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, varuh človekovih pravic (v nadaljevanju: varuh človekovih pravic) (http://www.varuh-rs.si/index.php?id=1&L=6) ima nekaj pristojnosti v okoljskih zadevah. http://www.varuh-rs.si/index.php?id=1&L=6 Odgovoren je za zaščito ustavne pravice do zdravega okolja. Varuh človekovih pravic se ukvarja s kršenjem človekovih in okoljskih pravic s strani države ali lokalnih oblasti in neustrezno upravljanje ukrepov, vendar njegov vpliv je neformalno. Njegova mnenja niso zavezujoča, vendar so spoštovane. Državni tožilci so odgovorne le za pregon storilcev kaznivih dejanj zoper okolje, ki so urejena v Kazenskem zakoniku. Inšpektorat RS za kmetijstvo, gozdarstvo, hrano in okolje (v nadaljnjem besedilu: inšpektorat Republike Slovenije za prehrano“) je prav tako zelo pomembno, ker je glavni organ za nadzor/spremljanje izvajanja okoljske zakonodaje.
 Pravni interes se običajno pripozna, če upravna odločba je povezana s posameznim primerom ali je zadeva povezana z pravne koristi posameznika neposredno osebno korist na podlagi pravne ureditve)
 Enako kot za upravni postopek za upravno sodišče ali neposredne osebne interese in koristi na podlagi pravnega predpisa za civilno sodišče
 Enako kot posameznikom.
 Brez pravic
 V okoljskih zadevah obstaja nekaj postopkovnih izjemah na podlagi zakona o varstvu okolja in zakona o ohranjanju narave. V upravnih postopkov v zvezi s presojo vplivov na okolje in direktive Seveso, IPPC dovoljenja položaj stranke v upravnem postopku samodejno:
 osebe, ki prebivajo ali so lastniki ali drugi posestniki na območju, ki je opredeljeno kot območje okoljskih vplivov (okoljsko poročilo);
 nevladne organizacije s posebnim statusom javnega interesa na področju varstva okolja.
 Kljub temu, da se pravni položaj, mora oseba predložiti deklaracijo za vnos v postopek, v času za odprto javno razpravo. Če je pravni interes v upravnem postopku lahko uporabi tudi nadaljnje rešitve na upravnem sodišču.
 V skladu z Zakonom o ohranjanju narave le združenja (kot nevladne organizacije) lahko dobijo status javnega interesa. Ta status jim omogoča, da se udeležijo vseh upravnih ali sodnih postopkov v zvezi z varstvom okolja. V teoriji, v skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, obstaja možnost actio popularis. Za uveljavljanje pravice do zdravega življenjskega okolja, lahko, kot posamezniki ali prek družb, združenj in organizacij, vloži zahtevo na sodišče, zahteva, da nosilec dejavnosti, ki vplivajo na okolje, zaustavitev dejavnosti, če bi to lahko povzročilo ali čezmerno obremenjuje okolje ali če bi to lahko povzročilo ali predstavlja neposredno grožnjo za življenje ali zdravje ljudi ali zahteva, da mora oseba, odgovorna za dejavnosti, ki vplivajo na okolje, je prepovedan od začetka opravljanja dejavnosti, če obstaja velika verjetnost, da je dejavnost povzročila take posledice. Pri drugih okoljskih zadevah, poleg omenjenih izjem in pravilno uporablja. Glavna ovira je običajno dokaže pravni interes za začetek postopka.
 Evropski varuh človekovih pravic ima nekaj pristojnosti na področju varstva okolja, vendar samo pred ustavnim sodiščem, ko bo ustavna pravica za zdravo okolje ogrožena. V rednih sodnih postopkih obstaja tudi možnost izrednega pravnega sredstva za varstvo zakonitosti, ki lahko vložijo vrhovni državni tožilec v 3 mesecih. Zahteva se lahko vloži na podlagi postopkovne kršitve ali kršitve materialnega prava. Le nekaj takih primerov letno. Navedene sodbe ni mogoče zoper odločbe upravnega sodišča.
 Odvetniki so del pravosodja. V okoljskih zadevah, pravno zastopstvo ni obvezno, vendar se lahko pravno zastopanje obvezno, pač odvisno od sodišča, ki vodi postopek. V zvezi z upravnimi postopki, pravno zastopstvo ni obvezno. Enako velja za državo in upravnega sodišča, okrožna in višja sodišča. Pred Supreme Court pravno zastopanje po odvetniku je vedno obvezen. V kazenskih postopkih je pravno zastopanje obvezno za obtoženca. Vsi odvetniki so člani odvetniške zbornice („Odvetniška zbornica“) (http://www.odv-zb.si/en/about-the-bar). http://www.odv-zb.si/en/about-the-bar Seznam odvetnikov je objavljen na spletni strani združenja, so razvrščeni po področjih specializacije, okoljska zakonodaja pa ni opredeljena kot kategorija. Obstaja le nekaj odvetnikov, ki se ukvarjajo z okoljskimi zadevami.
 V Sloveniji ni posebnih pravil za predložitev dokazov v sodnih postopkih v okoljskih zadevah. Pravila uporabljajo standardni sodni postopek. V civilnih postopkih, stranke morajo predložiti vse podatke (dokumente, priče, izvedenci) Sodišču do konca prve sodne obravnave. Sodišče bo zavrnilo vseh predlaganih dokazov po tem roku, razen če pogodbenica dokaže ni mogel storiti prej. V manjših primerih (do 2,000 EUR), vsi dokazi tožeče stranke je treba navesti in predložiti v pravdi. Sodišče bo ta sklep temelji le na dokaze, ki so jih predložile stranke, in ne bo iskal dodatne dokaze tudi po uradni dolžnosti. Kazenski postopki v okoljskih zadevah s strani državnih tožilcev, ki morajo predložiti vseh dokazov. Oseba, ki vloži kazensko ovadbo, od katerega je bil sprožen postopek, se ne pričakuje, da predloži dokaze v zvezi s tem. V postopkih pred upravnim sodiščem (postopek zoper negativno upravno odločbo) stranke ne morejo predložiti novih dokazov o tem, da lahko že predložili v upravnem postopku. To pomeni, da osebam ne bi bilo treba natančno predložiti vse elemente, ki sta jih že med upravnim postopkom. Vendar je Sodišče včasih iskati dodatne dokaze, da bi prišla do pravilnega sklepa o tej zadevi. V okoljskih zadevah, dokazati odgovornost in za vzpostavitev zveze med vzrokom in učinkom, uporabno in ustrezno strokovno znanje je temeljni pogoj za tožbo. Dejstva je mogoče utemeljiti samo na podlagi teh izkušenj. Vendar ni nobenih neodvisnih, nevladnih, strokovnih teles, ki takšna znanja in izkušnje lahko zagotovi. Najboljši način je spodbuditi strokovnjaka, ki je prav tako registriran kot sodnih izvedencev (v nadaljevanju: sodni izvedenec“) na Ministrstvu za pravosodje in javno upravo (http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebIzvedenci%29?OpenView). http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebIzvedenci%29?OpenView Kot primerne dokaze izvedencev, lahko sodišče preizkusi le strokovno znanje strokovnjakov, ki jih taka sodišča, če ima nasprotna stranka strinja s tem predlogom. Če temu ni tako, Sodišče odloči o izvedenec v dogovoru s pogodbenicama. Sodni izvedenci so lahko povezane z strokovne institucije. Pri opredelitvi strokovnjakov lahko stranke predložijo pripombe o izbiri. Gre za postopkovno pravilo, da Sodišče uporabi sodnega izvedenca, če nekaterih dejstev ali okoliščin, je treba pojasniti, da Sodišče nima takšnega strokovnega znanja. Mnenje strokovnjaka je še toliko bolj pomembno, saj v okoljskih zadevah pogodbenica poskuša dokazati nekaj drugega, kot je navedeno v strokovna poročila, ki jih pripravijo državni organi in ki so resnične. Sodnik ima polje proste presoje v zvezi s strokovnim znanjem, v primerjavi z drugimi dokazi. Pogodbenice lahko izrazijo pripombe glede strokovnega znanja in izkušenj ter strokovnjaka predstaviti pred Splošnim sodiščem. V nekaterih okoliščinah (pomanjkljivo znanje, niso skladni), lahko sodišče izbere novega strokovnjaka. Vendar če strokovno znanje in izkušnje ni pomanjkljivosti, Sodišče meni, da je tehnično strokovno znanje ustreznih dokazil.
 Zoper upravno odločbo, če ima pritožba suspenzivni učinek na izpodbijano odločbo. Pravnega sredstva zoper upravno odločbo pred upravnim sodiščem ni nujno suspenzivni učinek. Nekateri primeri so izključeni in so določene z zakonom, na primer v primeru gradbenih dovoljenj za predmete, ki so pomembni na državni ravni, ko je tožbo zoper takšno dovoljenje se predloži sodišču, nima odložilnega učinka. Začasno odredbo je mogoče izdati v okoljskih zadevah v okviru sodnih postopkov, vendar to ne velja za vse primere. S sodno prepovedjo, je urejen v izvršbi in zavarovanju; Dovoljena je le v povezavi z nekaterimi materialna ali nematerialna zahtevke in zoper premoženje nasprotne stranke. Sodišče mora odločiti o (ne) in hitro sodno prepoved. Poleg tega je mogoča pritožba zoper tako sodno odločbo. Uredba opustitvenih tožb, vendar ni posebnih primerov v zvezi z varstvom okolja. Za večino upravnih odločb (razen kot je določeno v procesu gradbenih dovoljenj za predmete državnega pomena, se takšen sistem vzpostavljen, da sklepov ni veljavna ali „veljavne“ do vseh redna pravna sredstva izčrpana (če obstajajo pravna sredstva), zato je inštitut opustitvenih tožb dejansko ni potrebna.
 Stroški upravnih postopkov je urejena v zakonu o upravnih taksah in sodne takse ureja Zakon o sodnih taksah. Provizije niso visoki, običajno okrog 100 EUR. Če se postopek pred sodiščem, temveč vključuje odškodninskega zahtevka, pristojbine so višje v povezavi z višino zahtevane odškodnine. Upravne pristojbine nižje. Večina stroškov so stroški odvetnika, strokovnjaki in strokovna poročila; V najslabšem primeru izgubi zadevo, in ki krije vse te stroške za nasprotno stranko – stroški lahko prišlo do nekaj tisoč PPEU. Ob koncu sodnega postopka, stroški krijejo v skladu z „načelom uspeh“. Vendar to lahko pomeni težavo, ki je v postopku uspela, kadar nadomestilo ni vključena. Stroški razdelijo med stranmi kot razmerje med dodeljeni znesek nadomestila za škodo in zahtevani znesek nadomestila. Tako, čeprav je stranka uspe dokazati, da je druga stran odgovorna za okoljsko škodo, in je izbran dobitnik nagrade, temveč zahtevani znesek je veliko višji znesek, ki se dodeli Nobelovega skupina še vedno potrebuje za kritje svojega deleža stroškov, ki se lahko celo višji od zneska dodeljene odškodnine.
 Okoljska vprašanja niso določene kot poseben razlog za odobritev izjem za stroške v sodnih postopkih. Na podlagi Zakona o brezplačni pravni pomoči v vseh primerih posameznik ali organizacija lahko, pod nekaterimi pogoji oproščene plačila stroškov postopka. Za posameznike je svoj slab finančni položaj. To pa ne velja za organizacije. Se lahko izvzamejo, če imajo status javnega interesa. V skladu z različnimi zakoni, različne nevladne organizacije v Sloveniji lahko pridobijo status javnega interesa na različnih področjih. V skladu z zakonom, ki ureja varstvo okolja, lahko dobijo status, ki deluje v javnem interesu varstva okolja in – v skladu z Zakonom o ohranjanju narave – lahko dobijo status, ki deluje v javnem interesu ohranjanja narave. Takšne organizacije lahko dobite brezplačno pravno pomoč, če bo Sodišče na področju javnega interesa. Splošnim pogojem za brezplačno pravno pomoč je tudi, da je primer dobre možnosti. Brezplačno pravno pomoč lahko krije odvetniške stroške, sodnih taks, stroškov prič, izvedencev in drugih stroškov postopka. Vendar pa predlog ne zajema stroške nasprotne stranke, v primeru, da ustrezajo. Posameznik ali organizacija bi se morala uporabljati za brezplačno pravno pomoč na okrožnem sodišču ali okrajnem upravnem sodišču. Če se zahtevku ugodi, organizacija določi odvetnik. Skoraj ni pro bono prakse odvetnikov v Sloveniji, čeprav so prve znake delnih sprememb na tem področju. Obstajajo nekatere posamezne izjeme pa se je tudi projekt pod okriljem mirovni inštitut (http://www.mirovni-institut.si/Projekt/All/en/stran/2) – krepitev zmogljivosti za pro bono delo odvetnikov v Sloveniji. http://www.mirovni-institut.si/Projekt/All/en/stran/2 Vsi odvetniki so bili obravnavani za vključitev, in nekatere dogovorjene, vendar nobena od njih ni okoljsko specialista. Čeprav so bili nekateri ukrepi v tej smeri, še vedno ni „pravnih klinik“, ki se ukvarjajo z okoljskimi zadevami. Poleg tega ni nobenega interesa javnega okoljskega prava organizacij ali odvetniki. Obstaja samo ena nevladna organizacija, ki poskušajo zagotoviti pravno varstvo okolja s center usposobljeni odvetniki, specializirani v okoljskih zadevah. Obstaja tudi legal-information pravno-informacijski center nevladnih centra nevladnih organizacij (PIC) http://www.pic.si/ nasilja – status nevladne organizacije, ki na področju varstva okolja v javnem interesu. http://www.pic.si/ Obstajajo pa tudi nekatere druge okoljske nevladne organizacije s tega statusa, da so nekatere pravne podpore znotraj organizacije, vključene pa so tudi v nekaterih primerih (npr. ptic Slovenije (DOPPS Društvo za opazovanje ptic v preučevanje Slovenija) http://www.ptice.si/). http://www.ptice.si/
 Upravnih organov, na splošno odloči v 30 dneh. V nekaterih primerih, če je potreben dodaten postopek za ugotavljanje dejstev, se morajo odločiti v roku 60 dni. Po mnenju nekaterih posebnih zakonov, ti pogoji so lahko drugačni (običajno več). Če upravni organi niso dejavni ali se odločijo z zamudo, ne obstajajo sankcije; Prosilci lahko traja nekaj časa za tožbe po odločbi. Če obstaja višji upravni organ za pritožbe, se lahko pritožbo kot če spodnji organ odločil negativno. Če ni višji upravni organ, tožeča stranka najprej opozarja, da je organ sprejel in da bi moral odločitev v dodatnih 7 dni. Po tem roku se stranka lahko začne sodni postopek pred upravnim sodiščem. Nekaj splošnih rokov se uporabljajo za izdajanje odločb v okoljskih zadevah in zakona o varstvu okolja določa različne roke za posamezne odločitve. Na podlagi ocene učinkov na okolje bo uredba, upravni organ izdaje okoljevarstvenega soglasja („okoljevarstveno soglasje“) v 3 mesecih (vendar v ta rok 30 dni za javno sodelovanje ni vključen) in v 6 mesecih okoljevarstvenega dovoljenja („okoljevarstveno dovoljenje“ iz direktiv SEVESO in IPPC) – drugo 30 dni za udeležbo javnosti tudi ni vključeno). Za sodne postopke pravo na splošno ne določa nobene omejitve, posamezni zakoni uvajajo nekatere izjeme. Ta zakonodaja je zakon o varstvu okolja, ki predvideva 3-mesečno obdobje za upravne odločbe Sodišča glede okoljevarstvenega soglasja in okoljevarstvenega dovoljenja. Pri drugih okoljskih zadevah pred slovenskimi sodišči ni zakonsko določene časovne omejitve za izdajo odločbe. Če se postopek začne z veliko zamudo ali traja predolgo, da bi sprejela odločitev, v skladu z zaščito pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, stranke postopka imajo pravico vložiti pritožbo pri predsedniku nadzornega pristojnega sodišča. Nato Sodišče poroča o zadevi in pojasni razloge za zamudo, po katerem nekateri ukrepi za pospešitev postopka ne sprejmejo. Če ni razlogov za zamudo, ima pravico do denarnega nadomestila pod nekaterimi pogoji. Stranke v sodnih postopkih omejujejo strogi roki. Ob prejemu tožbe pred sodiščem, tožena stranka mora odgovoriti v 30 dneh, sicer lahko sodišče odloči v prid tožnika. Poleg tega bi bilo treba predložiti dokaze ali predlaga, da Sodišče na prvi stopnji, najpozneje; Pozneje je mogoča le, če strani ne more v predpisanem roku zunaj lastne krivde. Ni običajno obdobje za okolje, saj obstaja le malo, vendar pa verjetno upravno sodišče odloči v roku enega leta.
 Okoljske odločitve ponavadi izpodbijala v upravnem postopku z vključitvijo v postopek ali pravna sredstva zoper izdajo upravne odločbe. Ni veliko okoljskih zadev izpodbijati javnosti; Glavni razlog za to je pomanjkanje okoljske pravno znanje. Javnost nima dovolj znanja o tem, da bodo pristojni za tovrstne postopke. Po drugi strani pa odvetniki niso sistematično izobraženi za okoljske zadeve. Zato obstaja veliko okoljskih sporov v Sloveniji. Poleg tega je približno 1500 različnih zakonov in izvršilnih predpisov o prostorskem načrtovanju, varstvo okolja in narave s posebnimi uredbami, ki se nanašajo na vode, gozdovi, kmetijstvo itd., ki se stalno spreminja, zato je težko obvladati. Prostorsko načrtovanje in okoljska vprašanja so tesno prepletena, temveč sprejemajo odločitve na področju okolja in prostorsko načrtovanje strogo ločene. Vsa ta vprašanja so jo je gradbeno dovoljenje, če je že dokaj pozno posredovanje. Zato ni mogoče šteti, da neposredno in enostavno portal za obveščanje javnosti o tem, kako dostop do pravnega varstva v skladu z zahtevami Aarhuške konvencije. Ministrstvo za okolje finančno podpirati pripravo brošure o pravnih sredstvih v okoljskih zadevah (v letu 2010), ki je objavljen v angleščini (PIC) na spletni strani: http://www.pic.si/dokumenti/Pravna_sredstva-prirocnik-V2-popravek.pdf.
 Alternativno reševanje sporov kot možen način reši težava ali spor v Sloveniji. Ni posebnih predpisov, vendar veliko specializirani in izobraženi posredniki ponujajo svoje storitve. Če že obstaja sodna zadeva se pogodbenici lahko gredo skozi postopek alternativnega reševanja sporov, ki po zakonu o alternativnem reševanju sodnih sporov, ki je veljal od junija 2010. ADS postopek začne s predlogom sodišča (Sodišče je dolžno vložiti tak predlog) ali na pobudo sodnika ali stranke. Vendar pa ARS ni možna v primerih, ki so v pristojnosti upravnega sodišča.
 Slovenska ustava prepoveduje diskriminacijo na podlagi države izvora in jezika. Pravne spore, pritožbe in vsa druga besedila, predloženega Sodišču, morajo biti napisana v slovenskem jeziku. V obmejnih regijah Slovenije, kjer živijo manjšine, italijanski in madžarski, italijanski ali madžarski jezikov. Sodbe Sodišča in drugih besedil, ki so tudi v slovenskem jeziku (ali italijanske ali madžarske). Če ena sodeluje na sodni obravnavi, je dovoljeno uporabljati svoj jezik in tolmača za prevajanje, zagotavlja brezplačno.
 Čezmejno povezana okoljska vprašanja urejena v zakonu o varstvu okolja. Ureja:
 Primeri čezmejnega onesnaževanja sodelovanje ministrstev obeh držav, da bi se izmenjale informacije in pripravijo načrte za izboljšanje razmer;
 Sodelovanje v okviru strateške okoljske presoje in PVO: Če je načrt ali dejavnosti bi lahko imele čezmejne vplive, ministrstvo pošlje pristojni organ prizadete države načrta ali projekta v okoljskem poročilu, v katerem je posredoval prošnjo za izjavo o sodelovanju zadevne države v postopku. Če se prizadeta država želi sodelovati, se pristojni organi obeh držav dogovorijo o rokih, v katerih so prizadete države pripravijo pripombe na plan in okoljsko poročilo;
 SEA in EIA sodelovanje z državo članico EU: Če ministrstvo, da načrt ali projekt in okoljsko poročilo druge države in se odloči, da bo morda imela učinek na Slovenijo, kot ministrstvo pošlje izjavo pristojnemu organu druge države, se Ministrstvo o udeležbi v postopku. Če država soglaša, pripombe slovenskih organov, pristojnih za varstvo določenih okoljskih območjih Slovenije in javnost mora biti vključen, tako kot v nacionalnih načrtih ali dejavnosti na morju ali presoje vplivov na okolje. Po prejemu pripomb, ministrstvo pošlje pristojnemu organu v drugi državi. Če Ministrstvo za okolje je dobil neuradne informacije o pripravi načrtov ali dejavnosti v drugih državah, ki bi lahko vplivala na Slovenijo, se zahteva, da se v načrtu ali projektu, in okoljsko poročilo iz druge države. Zakon o varstvu okolja določa pravila le za domače sodelovanje javnosti, ko se država odloči, da začnejo sodelovati pri čezmejnem pomorskem ali presoje vplivov na okolje. Ministrstvo pojasnjuje, da mora vključevati javno, tako kot v domačih primerih SEA in EIA. To pomeni javno objavo ter 30 dni odprtih javnih razprav. Ni pravil o izbiri sodišča v Sloveniji ali v drugi državi. Pred nacionalnimi sodišči le odločbe slovenskih sodiščih mogoče izpodbijati.
 Katero sodišče v Republiki Sloveniji na sistem in postopke Evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah http://ec.europa.eu/civiljustice/jurisdiction_courts/jurisdiction_courts_sln_en.htm. http://ec.europa.eu/civiljustice/jurisdiction_courts/jurisdiction_courts_sln_en.htm
 ni spletne strani z nacionalno zakonodajo o dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah in tudi spletne strani z informacijami o dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah na voljo javnosti v strukturirani in dostopen način; Vendar:
 register vseh zakonodaja Republike Slovenije http://zakonodaja.gov.si/. http://zakonodaja.gov.si/
 Priročnik o pravnih sredstvih v okoljskih zadevah (pravna sredstva na področju varstva okolja), ki sta ga pripravila legal-information center nevladnih organizacij – PIC (pravno-informacijski center nevladnih nasilja – PIC) iz leta 2010, http://www.pic.si/dokumenti/Pravna_sredstva-prirocnik-V2-popravek.pdf http://www.pic.si/dokumenti/Pravna_sredstva-prirocnik-V2-popravek.pdf
 Uradno spletišče http://www.sodisce.si/ slovenskih sodišč http://www.sodisce.si/
 Okoljski strokovnjaki se na seznama sodnih izvedencev na Ministrstvu za pravosodje in javno upravo in Sodišču cenilci na spletni strani http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebCenilci%29?OpenView http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebIzvedenci%29?OpenView http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebIzvedenci%29?OpenView http://www2.gov.si/mp/tol_cen.nsf/%28WebCenilci%29?OpenView
 ni seznama okoljskih odvetnikov in pro bono okoljskega prava, torej le povezavo na slovenski odvetniške zbornice (Odvetniška zbornica Slovenije) http://www.odv-zb.si/en/about-the-bar http://www.odv-zb.si/en/about-the-bar
 Varuh človekovih pravic (Varuh človekovih pravic) http://www.varuh-rs.si/index.php?id=1&L=6 http://www.varuh-rs.si/index.php?id=1&L=6
 Državni tožilci http://www.dt-rs.si/sl/english/ http://www.dt-rs.si/sl/english/
 Information Commissioner (pooblaščenec „pristojen“) — https://www.ip-rs.si/?id=195 https://www.ip-rs.si/?id=195
 Ustrezne okoljske nevladne organizacije – s statusom javnega interesa (status Environmental Protection Act):
 Umanotera, Slovenska fundacija za trajnostni razvoj (Slovenska fundacija za trajnostni razvoj) http://www.umanotera.si/ — koordinatorja mreže okoljevarstvenih NVO načrt B za Slovenjo http://www.planbzaslovenijo.si/plan-b-za-slovenijo in http://www.umanotera.si/ http://www.planbzaslovenijo.si/plan-b-za-slovenijo
 Ipop prostora, Inštitut za politike (Institute for Spatial politik) http://ipop.si/ — koordinatorja mreže nevladnih organizacij, ki se ukvarjajo s prostorskim vprašanja mreža za prostor za vesolje (neto) in http://ipop.si/
 FOCUS, DRUŠTVO ZA SONARAVEN RAZVOJ (poudarek združenja za trajnostni razvoj) http://focus.si/index.php?node=35 http://focus.si/index.php?node=35
 DOPPS, Društvo za opazovanje ptic v preučevanje ptic Slovenije (Slovenija) http://www.ptice.si/ http://www.ptice.si/
 Slovenski e-forum, društvo za ekologijo v slovenskih energetsko ekonomiko e-forum (Združenje za energetsko učinkovitost in ekologijo) http://www.se-f.si/home http://www.se-f.si/home
 Pravno-informacijski center nevladnih legal-information nasilja – center nevladnih organizacij (PIC) http://www.pic.si/index.php?option=com_content&task=view&id=208&Itemid=195 http://www.pic.si/index.php?option=com_content&task=view&id=208&Itemid=195
 Lutra, Inštitut za ohranjanje naravne dediščine (Lutra, Inštitut za ohranjanje naravne dediščine) http://www.lutra.si/ http://www.lutra.si/
 Inštitut za trajnostni razvoj (Institute for Sustainable Development), http://www.itr.si/ http://www.itr.si/
 EKO KROG – društvo za naravovarstvo in okoljevarstvo (Eko Krog, združenje za naravno ohranjanje in varstvo okolja) http://www.ekokrog.org/ http://www.ekokrog.org/
 Nevladni organizaciji Ekologi brez brez meja) http://ebm.si/oj/ http://ebm.si/oj/
 Nihče ne more brez izgovora Slovenija (Slovenija) http://www.noexcuse.si/ http://www.noexcuse.si/


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 5.5.2014
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 135/58
 Klage, eingereicht am 28. Februar 2014 — Canadian Solar Emea u. a./Rat
 (Rechtssache T-162/14)
 2014/C 135/77
 Verfahrenssprache: Englisch
 Parteien
 Klägerinnen: Canadian Solar Emea GmbH (München, Deutschland); Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, China); Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, China); Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, China) und Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte A. Willems, S. De Knop und J. Charles)
 Beklagter: Rat der Europäischen Union
 Anträge
 Die Klägerinnen beantragen,
 —
 die Klage für zulässig zu erklären;
 —
 die Durchführungsverordnung des Rates (EU) Nr. 1238/2013 zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren von Fotovoltaikmodulen aus kristallinem Silicium und Schlüsselkomponenten davon (Zellen) mit Ursprung in oder versandt aus der Volksrepublik China (ABl. L 325, S. 1) für nichtig zu erklären, soweit sie für die Klägerinnen gilt;
 —
 dem Beklagten die Kosten aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Zur Stützung der Klage machen die Klägerinnen sechs Klagegründe geltend.
 1.
 Die Organe hätten dadurch gegen Art. 5 Abs. 10 und Abs. 11 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 (1) des Rates verstoßen, dass sie Antidumpingmaßnahmen gegen aus der Volksrepublik China versandte Fotovoltaikmodule aus kristallinem Silicium und Schlüsselkomponenten davon verhängt hätten, obwohl in der Einleitungsbekanntmachung nur Fotovoltaikmodule aus kristallinem Silicium und Schlüsselkomponenten davon mit Ursprung in der Volksrepublik China erwähnt gewesen seien.
 2.
 Die Organe hätten dadurch gegen die Art. 1 und 17 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates verstoßen, dass sie Antidumpingmaßnahmen gegen Fotovoltaikmodule aus kristallinem Silicium und Schlüsselkomponenten davon verhängt hätten, die nicht Gegenstand der Antisubventionsuntersuchung gewesen seien.
 3.
 Die Organe hätten dadurch gegen Art. 2 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates verstoßen, dass sie die Dumpingmarge von Produkten aus marktwirtschaftlichen Ländern unter Anwendung einer nichtmarktwirtschaftlichen Methodik berechnet hätten.
 4.
 Die Organe hätten dadurch gegen Art. 1 Abs. 4 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates verstoßen, dass sie eine einzige Untersuchung für zwei verschiedene Produkte (d. h. Fotovoltaikmodule aus kristallinem Silicium und Zellen) durchgeführt hätten.
 5.
 Die Organe hätten dadurch gegen Art. 2 Abs. 7 Buchst. c der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates verstoßen, dass sie die Anträge der Klägerinnen auf Marktwirtschaftsbehandlung nicht geprüft hätten.
 6.
 Die Organe hätten dadurch gegen die Art. 3 und 9 Abs. 4 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates verstoßen, dass sie die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union aufgrund der gedumpten Einfuhren und der anderen bekannten Faktoren nicht separat quantifiziert und demzufolge einen Zollsatz angewandt hätten, der über das zur Kompensation der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union aufgrund der gedumpten Einfuhren Notwendige hinausgehe.
 (1) Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (ABl. L 343, S. 51).


type: wikipedia

text:
-hou or hou is a place-name element found commonly in the Norman toponymy of the Channel Islands and continental Normandy.
 Etymology and signification
 Its etymology and meaning are disputed, but most specialists think it comes from Saxon or Anglo-Saxon hōh "heel", sometimes hō, then "heel-shaped promontory", "rocky steep slope", "steep shore". This toponymic appellative appears as a final -hou or associated with the Romance definite article le Hou. It can be found everywhere in Normandy, but more in the western part of it.
 The English toponymy uses this Saxon or Anglo-Saxon element the same way, but its result is phonetically -hoo or -hoe, sometimes -(h)ow or -ho e. g. : Northoo (Suffolk); Poddinghoo (Worcestershire); Millhoo (Essex); Fingringhoe (Essex); Rainow (Cheshire); Soho (London); etc. As an independent element it is Hoe, Hoo, Hooe, Ho or the Hoe, e.g. the Hoe at Plymouth (Dorset) above the harbour.
 In Normandy, it may have sometimes mixed up with Old Norse hólmr, meaning a small island, and often found anglicised elsewhere as "holm". It can still be found in modern Scandinavian languages, e.g. Stockholm. The normal evolution of hólmr in Normandy is -homme, -houme, even -onne at the end of a toponym and le Homme, le Houlme, le Hom with the article. The Norman toponym and diminutive hommet / houmet also derives from this element.
 In Parisian French, the equivalent is îlot, which is cognate with the English "islet".
 Channel Islands
 Bailiwick of Guernsey
 Off Guernsey
 Lihou
 Off Alderney
 Burhou
 Off Herm
 Jethou
 Off Sark
 Brecqhou
 Bailiwick of Jersey
 Les Écréhous
 La Rocco (from rocque-hou)
 Icho (from ic-hou)
 Continental Normandy
 -hou
 Manche
 Bléhou, hamlet at Sainteny.
 Bunehou, hamlet and manor at Saint-Germain-le-Gaillard.
 Ingrehou, hamlet at Saint-Sauveur-de-Pierrepont.
 Cap Lihou, à Granville
 Néhou, hamlet at Auvers.
 Nehou, hamlet at Gatteville-le-Phare.
 Primehou, hamlet at Nay.
 Tatihou
 Quettehou
 Néhou
 Tribehou
 Eure
 Quatre-houx (Catehou 1174, Cathoux without date), hamlet at le Noyer-en-Ouche
 Seine-Maritime
 Le Conihout (Conihou end of the 12th century), hamlet at le Mesnil-sous-Jumièges
 Variant form Ho- / Hau-
 Hotot
 Hautot
 See Huttoft, England
 Notes
 References
 Noms de lieux de Normandie, René Lepelley, 1999 Paris
 Jersey Place Names, Stevens, Arthur & Stevens, 1986 Jersey
 Norman language
 Channel Islands
 Jersey
 Place name element etymologies
 English suffixes


text:
 6.11.2004
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 273/29
 Žaloba podaná dňa 16. júla 2004: Enviro Tech Europe, Ltd. a Enviro Tech International, Inc. proti Komisii Európskych spoločenstiev
 (Vec T-291/04)
 (2004/C 273/58)
 Jazyk konania: angličtina
 Enviro Tech Europe, Ltd., so sídlom v Kingston upon Thames (Spojené kráľovstvo) a Enviro Tech International, Inc., so sídlom v Illinois (Spojené štáty americké), v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti, podali 16. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
 Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
 I.
 čiastočne zrušil smernicu Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004 (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) čo sa týka uvedenia nPB ako vysoko aktívnej horľaviny (R11) a látky kategórie 2 pre reprodukčnú toxicitu (R 60);
 II.
 vyslovil, že Komisia je zodpovedná za škody utrpené žalobcami pred začatím konania a počas konania o tejto žalobe v dôsledku protiprávneho konania Komisie, ktoré zahŕňa napríklad odmietnutie žiadosti žalobcu a s tým spojené prijatie napadnutého rozhodnutia a ďalej, že Komisia je povinná zaplatiť žalobcom náhradu škody v predbežnej výške 350 000 EUR;
 III.
 vyslovil, že Komisia je zodpovedná za bezprostredne hroziace straty a škody predvídateľné s dostatočnou určitosťou, a to aj vtedy, ak výška týchto strát a škôd nemôže byť presne určená;
 IV.
 zaviazal Komisiu nahradiť všetky trovy konania, ako aj výdavky s ním spojené.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
 Žalobca požaduje čiastočné zrušenie smernice Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004, prispôsobujúcej dvadsiaty deviaty krát smernicu Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok technickému pokroku (1) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na klasifikáciu n-propyl bromidu.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia použité v tejto veci sú obdobné tým, ktoré boli použité vo veci T-422/03, Enviro Tech Europe a Enviro Tech International proti Komisii (Ú. v. EÚ C 47, 2004, s. 35).
 (1) Ú. v. EÚ L 152, s. 1


type: legislation

text:
 27.4.2021
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 143/8
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2021/686
 z 23. apríla 2021,
 ktorým sa povoľuje zdravotné tvrdenie o potravinách, iné, ako sú tvrdenia, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí, a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 432/2012
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (1), a najmä na jeho článok 18 ods. 4,
 keďže:
 (1)
 Podľa nariadenia (ES) č. 1924/2006 sú zdravotné tvrdenia o potravinách zakázané, pokiaľ nie sú povolené Komisiou v súlade s uvedeným nariadením a zaradené do zoznamu povolených tvrdení.
 (2)
 Podľa článku 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1924/2006 bolo prijaté nariadenie Komisie (EÚ) č. 432/2012 (2), ktorým sa vytvára zoznam povolených zdravotných tvrdení o potravinách, iných, ako sú tvrdenia, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí.
 (3)
 V nariadení (ES) č. 1924/2006 sa takisto stanovuje, že žiadosti o povolenie zdravotných tvrdení môžu prevádzkovatelia potravinárskych podnikov predkladať príslušnému vnútroštátnemu orgánu členského štátu. Príslušný vnútroštátny orgán má postúpiť platné žiadosti Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA, ďalej len „úrad“) na účely vedeckého posúdenia, ako aj Komisii a členským štátom pre informáciu.
 (4)
 Komisia má rozhodnúť o povolení zdravotných tvrdení s prihliadnutím na stanovisko, ktoré úrad vydal.
 (5)
 V záujme podpory inovácií sa na zdravotné tvrdenia založené na nových vedeckých dôkazoch a/alebo zahŕňajúce žiadosť o ochranu údajov, ktoré sú predmetom priemyselného vlastníctva, vzťahuje zrýchlená forma povoľovania.
 (6)
 Na základe žiadosti, ktorú predložila spoločnosť Specialised Nutrition Europe (ďalej len „SNE“) podľa článku 13 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1924/2006, bol úrad požiadaný o stanovisko k zdravotnému tvrdeniu súvisiacemu so sacharidovými roztokmi a s príspevkom k zlepšeniu fyzického výkonu počas vysokointenzívneho a dlhodobého fyzického cvičenia (otázka č. EFSA-Q-2017-00621). Tvrdenie navrhované žiadateľom bolo formulované takto: „Príjem glykemických sacharidov počas vysokointenzívneho dlhodobého fyzického cvičenia prispieva k zlepšeniu fyzického výkonu“.
 (7)
 Komisii a členským štátom bolo 13. marca 2018 doručené vedecké stanovisko od úradu (3), v závere ktorého sa uvádza, že na základe predložených údajov existuje príčinná súvislosť medzi konzumáciou sacharidových roztokov a zlepšením fyzického výkonu počas vysokointenzívneho a dlhodobého fyzického cvičenia v cieľovej populácii, ktorú tvoria zdravé trénované dospelé osoby vykonávajúce vysokointenzívne (aspoň 65 % VO2max) a dlhodobé (najmenej 60 minút) fyzické cvičenie. Preto by sa zdravotné tvrdenie vychádzajúce z tohto záveru malo považovať za tvrdenie, ktoré spĺňa požiadavky nariadenia (ES) č. 1924/2006, a malo by sa zaradiť do zoznamu povolených zdravotných tvrdení Únie vytvoreného nariadením (EÚ) č. 432/2012.
 (8)
 V článku 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1924/2006 sa stanovuje, že povolené zdravotné tvrdenia musia zahŕňať všetky nevyhnutné podmienky na ich používanie (vrátane obmedzení). Zoznam povolených tvrdení by preto mal zahŕňať znenie príslušných tvrdení a špecifické podmienky používania a podľa potreby aj podmienky alebo obmedzenia používania a/alebo doplňujúce údaje alebo varovanie, ktoré sú v súlade s pravidlami stanovenými v nariadení (ES) č. 1924/2006 a zodpovedajú stanoviskám úradu.
 (9)
 Jedným z cieľov nariadenia (ES) č. 1924/2006 je zabezpečiť, aby zdravotné tvrdenia boli pravdivé, jasné, spoľahlivé a užitočné pre spotrebiteľa a aby sa v tejto súvislosti bral ohľad na ich znenie a prezentáciu. Ak má teda znenie tvrdenia použitého žiadateľom pre spotrebiteľov rovnaký význam ako znenie povoleného zdravotného tvrdenia, keďže dokazuje rovnaký vzťah existujúci medzi kategóriou potravín, potravinou alebo jednou z jej zložiek a zdravím, mali by sa na toto tvrdenie vzťahovať rovnaké podmienky použitia, ako je podmienka uvedená v prílohe k tomuto nariadeniu.
 (10)
 V súlade s článkom 20 nariadenia (ES) č. 1924/2006 by sa mal Register výživových a zdravotných tvrdení obsahujúci všetky povolené zdravotné tvrdenia aktualizovať tak, aby sa v ňom zohľadnilo zdravotné tvrdenie povolené týmto nariadením.
 (11)
 Nariadenie (EÚ) č. 432/2012 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (12)
 Prebehli konzultácie s členskými štátmi,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Zdravotné tvrdenie uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu sa zaraďuje do zoznamu povolených tvrdení Únie podľa článku 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1924/2006.
 Článok 2
 Príloha k nariadeniu (EÚ) č. 432/2012 sa mení v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
 Článok 3
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 23. apríla 2021
 Za Komisiu
 predsedníčka
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) Ú. v. EÚ L 404, 30.12.2006, s. 9.
 (2) Nariadenie Komisie (EÚ) č. 432/2012 zo 16. mája 2012, ktorým sa vytvára zoznam povolených zdravotných tvrdení o potravinách, iných, ako sú tvrdenia, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí (Ú. v. EÚ L 136, 25.5.2012, s. 1).
 (3) Vestník EFSA (EFSA Journal) (2018) 16(3):5191.
 PRÍLOHA
 Do prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 432/2012 sa v abecednom poradí vkladá tento zápis:
 Živina, látka, potravina alebo kategória potravín
 Tvrdenie
 Podmienky použitia tvrdenia
 Podmienky a/alebo obmedzenia používania potraviny a/alebo doplňujúce informácie alebo varovanie
 Číslo Vestníka EFSA (EFSA Journal)
 Číslo príslušnej položky v konsolidovanom zozname predloženom úradu EFSA na účely posúdenia
 „Sacharidové roztoky
 Sacharidové roztoky prispievajú k zlepšeniu fyzického výkonu počas vysokointenzívneho a dlhodobého fyzického cvičenia u trénovaných dospelých osôb.
 Tvrdenie sa môže použiť len v prípade sacharidových roztokov, ktoré podľa pokynov na používanie poskytujú od 30 g do 90 g sacharidov za hodinu, pričom predmetné sacharidy sú glukóza, sacharóza, fruktóza a/alebo maltodextríny, a to za týchto podmienok:
 a)
 fruktóza (z fruktózy a/alebo zo sacharózy) by nemala predstavovať viac ako 1/3 celkových sacharidov a
 b)
 glukóza (z glukózy, sacharózy a/alebo maltodextrínov) by nemala prekročiť 60 g/h.
 Spotrebiteľ musí byť informovaný o tom, že priaznivý účinok sa dosiahne len v prípade trénovaných dospelých osôb, ktoré vykonávajú vysokointenzívne (aspoň 65 % VO2max) a dlhodobé (najmenej 60 minút) fyzické cvičenie.
 Tvrdenie sa môže použiť len v prípade potravín určených pre trénované dospelé osoby, ktoré vykonávajú vysokointenzívne a dlhodobé fyzické cvičenie.
 (2018) 16(3):5191“


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0116
 Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 116/2003 van 26 september 2003 tot wijziging van bijlage XIII (Vervoer) bij de EER-overeenkomst
 Publicatieblad Nr. L 331 van 18/12/2003 blz. 0036 - 0037
 Besluit van het Gemengd Comité van de EERnr. 116/2003van 26 september 2003tot wijziging van bijlage XIII (Vervoer) bij de EER-overeenkomstHET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna "de overeenkomst" genoemd, inzonderheid op artikel 98,Overwegende hetgeen volgt:(1) Bijlage XIII bij de overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 91/2003 van het Gemengd Comité van de EER van 11 juli 2003(1).(2) Richtlijn 2003/27/EG van de Commissie van 3 april 2003 tot aanpassing aan de technische vooruitgang van Richtlijn 96/96/EG van de Raad voor wat betreft de controle van uitlaatemissies van motorvoertuigen(2) dient in de overeenkomst te worden opgenomen,BESLUIT:Artikel 1In bijlage XIII bij de overeenkomst wordt aan punt 16a (Richtlijn 96/96/EG van de Raad) het volgende streepje toegevoegd:"- 32003 L 0027: Richtlijn 2003/27/EG van de Commissie van 3 april 2003 (PB L 90 van 8.4.2003, blz. 41).".Artikel 2De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Richtlijn 2003/27/EG zijn authentiek.Artikel 3Dit besluit treedt in werking op 27 september 2003, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER(3) hebben plaatsgevonden.Artikel 4Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.Gedaan te Brussel, 26 september 2003.Voor het Gemengd Comité van de EERDe voorzitterZ.D.H. Prins Nikolaus von Liechtenstein(1) PB L 272 van 23.10.2003, blz. 27.(2) PB L 90 van 8.4.2003, blz. 41.(3) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


text:
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali ta'l-Unjoni Ewropea
 C 202/265
 PROTOKOLL (Nru 6)
 DWAR IL-LOKALITÀ TAS-SEDE TA' L-ISTITUZZJONIJIET U TA’ ĊERTI ORGANI, KORPI U DIPARTIMENTI TA' L-UNJONI EWROPEA
 IR-RAPPREŻENTANTI TAL-GVERNIJIET TA' L-ISTATI MEMBRI,
 WARA LI KKUNSIDRAW l-Artikolu 341 tat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Ewropea u l-Artikolu 189 tat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea ta' l-Enerġija Atomika,
 WAQT LI JFAKKRU U JIKKONFERMAW id-Deċiżjoni tat-8 ta’April 1965, u mingħajr preġudizzju għad-deċiżjonijiet li jikkonċernaw is-sede ta’ istituzzjonijiet, organi, korpi u dipartimenti futuri,
 QABLU dwar id-dispożizzjonijet li ġejjin, li huma annessi mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Ewropea;
 Artikolu Uniku
 a)
 Il-Parlament Ewropew għandu jkollu s-sede tiegħu fi Strasburgu fejn it-tnax-il perijodu tas-sessjonijiet plenarji ta’ kull xahar, inkluża s-sessjoni tal-baġit, għandhom jinżammu. Il-perjodi tas-sessjonijiet plenarji addizzjonali għandhom jinżammu fi Brussell. Il-kumitati tal-Parlament Ewropew għandhom jiltaqgħu fi Brussell. Is-Segretarjat Ġenerali tal-Parlament Ewropew u d-dipartimenti tiegħu għandhom jibqgħu fil-Lussemburgu.
 b)
 Il-Kunsill għandu jkollu s-sede tiegħu fi Brussell. Matul ix-xhur ta’ April, Ġunju u Ottubru, il-Kunsill għandu jżomm il-laqgħat tiegħu fil-Lussemburgu.
 c)
 Il-Kummissjoni għandha jkollha s-sede tagħha fi Brussell. Id-dipartimenti elenkati fl-Artikoli 7, 8 u 9 tad-Deċiżjoni tat-8 ta’April 1965 għandhom ikunu stabbiliti fil-Lussemburgu.
 d)
 Il-Qorti tal-Ġustizzja ta' l-Unjoni Ewropea għandha jkollha s-sede tagħha fil-Lussemburgu.
 e)
 Il-Qorti ta' l-Awdituri għandha jkollha s-sede tagħha fil-Lussemburgu.
 f)
 Il-Kumitat Ekonomiku u Soċjali għandu jkollu s-sede tiegħu fi Brussell.
 g)
 l-Kumitat tar-Reġjuni għandu jkollu s-sede tiegħu fi Brussell.
 h)
 l-Bank Ewropew ta' l-Investiment għandu jkollu s-sede tiegħu fil-Lussemburgu.
 i)
 l-Bank Ċentrali Ewropew għandu jkollu is-sede tiegħu fi Frankfurt.
 j)
 L-Uffiċju tal-Pulizija Ewropea (Europol) għandu jkollu s-sede tiegħu fl-Aja.


text:
22. februar je 53. dan leta v gregorijanskem koledarju. Ostaja še 312 dni (313 v prestopnih letih).
 Dogodki
 1279 pr. n. št. - kronanje Ramzesa II., na katerega obraz vsako leto padejo sončni žarki v templju v Abu Simblu
 1281 - Martin IV. postane papež
 1288 - Nikolaj IV. postane papež
 1495 - kralj Karel VIII. vkoraka v Neapelj in zahteva mestno krono
 1558 - ustanovljena univerza v Jeni
 1630 - ameriški staroselec Quadequine predstavi pokovko angleškim naseljencem pri njihovi prvi večerji ob dnevu zahvalnosti
 1632 - Galileo objavi Dvogovor o dveh glavnih svetovnih sestavih
 1819 - Španija ZDA odstopi Florido
 1828 - Friedrich Wöhler sintetizira sečnino
 1834 - v Illyrisches Blatt prvič objavljen Prešernov Sonetni venec
 1847 - mehiško-ameriška vojna: bitka za Buena Visto - 5.000 ameriških vojakov pod poveljstvom generala Zacharyja Taylorja s pomočjo topništva premagajo 15.000 Mehičanov, ki jim poveljuje Antonio Lopez de Santa Anna
 1865 - Tennessee sprejme novo ustavo, ki ukine suženjstvo
 1879 - v Utici, New York Frank Woolworth odpre prvo od mnogih Woolworthovih trgovin za 5 in 10-centov
 1889 - ameriški predsednik Grover Cleveland podpiše zakonski osnutek, ki dopušča, da Severna Dakota, Južna Dakota, Montana in Washington postanejo ameriške zvezne države
 1900 - Havaji uradno postanejo ozemlje ZDA
 1920 - v Emeryvillu, Kalifornija, odprejo prvo pasjo dirko z oponašanjem zajca
 1924 - Calvin Coolidge postane prvi predsednik ZDA, katerega glas iz Bele hiše oddajajo po radiu
 1942:
 druga svetovna vojna: ameriški predsednik Franklin Delano Roosevelt ukaže generalu Douglasu MacArthurju umik s Filipinov
 Italijani začno obdajati Ljubljano z bodečo žico
 1943 - v nacistični Nemčiji usmrtijo člane Bele vrtnice
 1949 - Peking postane prestolnica Kitajske
 1956 - Elvis Presley prvič pride na glasbene lestvice s pesmijo »Heartbreak Hotel«
 1959 - Lee Petty zmaga na prvi tekmi Daytone 500
 1967 - Suharto v Indoneziji odvzame oblast Sukarnu
 1969 - Barbara Jo Rubin kot prva ženska zmaga na ameriških čistokrvnih konjskih dirkah
 1973 - hladna vojna: po obisku predsednika Richarda Nixona na Kitajskem se ZDA in Ljudska republika Kitajska sporazumeta o ustanovitvi uradov za sodelovanje
 1979 - Sveta Lucija (Saint Lucia) postane neodvisna od Združenega kraljestva
 1980 - ameriška hokejska reprezentanca na zimskih olimpijskih igrah v Lake Placidu, New York, premaga favorizirano sovjetsko s 4 proti 3; tekmi nadenejo ime »Čudež na ledu«
 1994 - Aldrich Amesa in njegovo ženo Pravosodno ministrstvo Združenih držav Amerike obtoži vohunjenja za Sovjetsko zvezo; kasneje ga obsodijo na dosmrtno ječo, ženo pa na 5 let ječe
 1997 - znanstveniki v Roslinu (Škotska) objavijo, da so uspešno klonirali odraslo ovco Dolly, ki se je skotila julija 1996
 2002 - helikopter MH-47E Chinook blizu Filipinov strmoglavi v ocean; umre vseh 10 članov posadke
 2011 - Christchurch na Novi Zelandiji prizadene močan potres
 Rojstva
 1303 - Šidebala, mongolski vrhovni kan, cesar dinastije Yuan († 1323)
 1440 - Ladislav Posmrtni, avstrijski vojvoda, češki in ogrski kralj († 1457)
 1732 - George Washington, prvi predsednik ZDA († 1799)
 1749 - Johann Nikolaus Forkel, nemški muzikolog († 1818)
 1778 - Rembrandt Peale, ameriški slikar († 1860)
 1788 - Arthur Schopenhauer, nemški filozof († 1860)
 1796 - Lambert Adolphe Jacques Quételet, belgijski matematik († 1874)
 1810 - Fryderyk Franciszek Chopin - Frédéric-François Chopin, poljsko-francoski skladatelj (možen datum rojstva je tudi 1. marec) († 1849)
 1814 - Valentin Pleiweis, slovenski bankir in mecen († 1881)
 1817 - Carl Wilhelm Borchardt, nemški matematik († 1880)
 1819 - James Russell Lowell, ameriški pesnik, esejist († 1891)
 1839 - Francis Pharcellus Church, ameriški urednik, založnik († 1906)
 1840 - August Bebel, nemški politik († 1913)
 1849 - Nikolaj Jakovljevič Sonin, ruski matematik († 1915)
 1856 - Josip Lenarčič, slovenski veleposestnik, politik in industrialec, († 1939)
 1857:
 lord Robert Baden-Powell, ustanovitelj skavtskega gibanja († 1941)
 Heinrich Rudolf Hertz, nemški fizik († 1894)
 1878 - Walter Ritz, švicarski fizik († 1909)
 1879 - Johannes Nicolaus Brønsted, danski fizikalni kemik († 1947)
 1880:
 Frigyes Riesz, madžarski matematik († 1956)
 Eric Otto Valdemar Lemming, švedski atlet († 1930)
 1881 - Albin Prepeluh, slovenski politik († 1937)
 1886 - Hugo Ball, nemški pisatelj, dramatik, gledališki igralec († 1927)
 1888 - Peter Butkovič-Domen, slovenski ugankar († 1953)
 1889 - Olave Baden-Powell, žena lorda Roberta Baden-Powella, skavtka († 1977)
 1892 - Edna St. Vincent Millay, ameriška pisateljica († 1950)
 1896 - Metod Badjura, slovenski filmski režiser († 1971)
 1900 - Luis Buñuel Portolés, španski filmski režiser († 1983)
 1902 - Mickey Marcus, ameriški častnik, general († 1948)
 1903:
 Frank Plumpton Ramsey, britanski matematik († 1930)
 Morley Callaghan, kanadski pisatelj († 1990)
 1907:
 Robert Young, ameriški filmski igralec († 1998)
 Sheldon Leonard, filmski igralec, pisatelj, filmski režiser, producent († 1997)
 1908 - John Mills, filmski igralec († 2005)
 1918 - Robert Pershing Wadlow, ameriški velikan († 1940)
 1926 - Kenneth Williams, angleški filmski igralec († 1988)
 1932 - Edward Moore Kennedy - Ted Kennedy, ameriški politik, brat Johna in Roberta F. Kennedyja († 2009)
 1944:
 Jonathan Demme, ameriški filmski režiser
 Robert Kardashian, odvetnik O. J. Simpsona
 1946 - Vsevolod Ivanovič Saharov, ruski filolog, pisatelj, kritik
 1949 - Andreas Nikolaus »Niki« Lauda, avstrijski avtomobilistični dirkač Formule 1 († 2019)
 1950:
 Julius Erving, ameriški košarkar
 Julie Walters, angleška filmska igralka
 Miou-Miou, francoska filmska igralka
 1959 - Kyle MacLachlan, ameriški filmski igralec
 1962 - Steve Irwin, avstralski herpetolog, televizijska osebnost (The Crocodile Hunter) († 2006)
 1964 - Dan Brown, ameriški pisatelj
 1966 - Brian Andrew Greig, avstralski državnik
 1968 - Jeri Ryan, ameriška filmska igralka
 1972 - Miran Šadl, slovenski velikan
 1975 - Drew Barrymore, ameriška filmska igralka
 Smrti
 1071 - Arnulf III., flandrijski grof (* ok. 1055)
 1111 - Roger Borsa, apulijski vojvoda (* 1060)
 1169 - Širkuh, sirski vojskovodja, egiptovski vezir
 1297 - Margareta iz Cortone, italijanska spokornica, svetnica (* 1247)
 1371 - David II., škotski kralj (* 1324)
 1407 - Pir Mohamed Ibn Džahangir, emir Timuridskega cesarstva (* okrog 1374)
 1512 - Amerigo Vespucci, italijanski pomorščak (* 1454)
 1636 - Santorio Santorio, italijanski zdravnik (* 1561)
 1674 - Jean Chapelain, francoski pesnik, literarni kritik (* 1595)
 1680 - Catherine Monvoisin - La Voisin, francoska vedeževalka (* okoli 1640)
 1797 - baron Karl Friedrich Hieronymus von Münchhausen, nemški pustolovec (* 1720)
 1816 - Adam Ferguson, škotski filozof in zgodovinar (* 1723)
 1873 - Peter Dajnko, slovenski duhovnik, pisatelj, slovničar (* 1787)
 1875 - sir Charles Lyell, škotski geolog (* 1797)
 1897 - Jean-François Gravelet - Blondin, francoski vrvohodec (* 1824)
 1900 - Dan Rice, ameriški klovn (* 1823)
 1901 - George Francis FitzGerald, irski matematik (* 1851)
 1903 - Hugo Wolf, slovensko-avstrijski skladatelj (* 1860)
 1913:
 Ferdinand de Saussure, švicarski filozof in jezikoslovec (* 1875)
 Francisco Indalecio Madero, mehiški državnik, v letih 1911-1913 predsednik Mehike (* 1873)
 1942 - Stefan Zweig, avstrijski pisatelj (* 1881)
 1943:
 Hans Scholl, nemški upornik (* 1918)
 Sophie Scholl, nemška upornica (* 1921)
 1944 - Karel Destovnik Kajuh, slovenski pesnik (* 1922)
 1961 - Nick LaRocca, ameriški jazzovski glasbenik, trobentač (* 1889)
 1965 - Felix Frankfurter, sodnik Vrhovnega sodišča ZDA (* 1882)
 1968 - Peter Arno, ameriški risar risank (* 1904)
 1976:
 Florence Ballard, ameriška pevka skupine The Supremes (* 1943)
 Michael Polanyi, madžarsko-britanski kemik in filozof (* 1891)
 1980 - Oskar Kokoschka, avstrijski slikar, pesnik (* 1886)
 1984:
 Jessamyn West, ameriška pisateljica (* 1902)
 Uwe Johnson, nemški pisatelj (* 1934)
 1987:
 Franjo Dominko, slovenski fizik, astronom (* 1903)
 Andrew Warhola - Andy Warhol, ameriški slikar (* 1928)
 1994 - Papa John Creach, ameriški glasbenik (* 1917)
 2002:
 Jonas Savimbi, angolski uporniški vodja (* 1934)
 Chuck Jones, ameriški risar risank, animator (* 1912)
 2003 - Kurt Gscheidle, nemški politik (* 1924)
 2005 - Mladen Delić, hrvaški športni novinar (* 1919)
 Prazniki in obredi
 katolištvo - sedež Svetega Petra
 ZDA - Washingtonov rojstni dan (tradicionalno)
 Dan spomina - skavti in taborniki se na dan spomina spominjajo rojstev ustanovitelja skavtov Roberta Baden-Powella in njegove žene Olave, ustanoviteljice skavtinj
 Goduje
 sveta Margareta Kortonska
 222


text:
 28.9.2013
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 284/4
 2. augustil 2013 esitatud hagi — KO-Invest versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
 (Kohtuasi T-399/13)
 2013/C 284/05
 Hagiavalduse keel: poola
 Pooled
 Hageja: KO-Invest Sp. z o.o. (Łódź, Poola) (esindaja: advokaat [radca prawny] R. Rumpel)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
 Teine menetluspool apellatsioonikojas: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Šveits)
 Nõuded
 Hageja palub Üldkohtul:
 —
 tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 27. mai 2013. aasta (asi R 720/2012-4) otsus, kuivõrd sellega lükati tagasi ühenduse kaubamärgi „Milkoshake For Active People” registreerimistaotlus kaupadele klassides 5, 29, 30 ja 32;
 —
 muuta vaidlustatud otsust nii, et kaubamärk registreeritaks kõigi kaupade kohta;
 —
 mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.
 Väited ja peamised argumendid
 Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja
 Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „Milkoshake For Active People” sisaldav kujutismärk kaupadele klassides 5, 29, 30 ja 32.
 Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas
 Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kaubamärgid nr 31 369 ja 31 344, rahvusvaheline registreering nr 163 135 ja üldtuntud kaubamärk „MILKA” kaupadele klassides 5, 29, 30 ja 32.
 Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause.
 Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.
 Väited: määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine (1).
 (1) Nõukogu määrus 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, 24.3.2009, lk 1).


type: other

text:
Loppi – Häme-Wiki
 Loppi on vuonna 1632 perustettu kunta eteläisessä Kanta-Hämeessä. Sen väkiluku on noin 8200 asukasta ja pinta-ala 655,99 neliökilometriä. Kunta on maanlaajuisesti tunnettu perunanviljelystään ja peruna onkin kuikan ohella toinen Lopen nimikkolajeista.
 1 Lopen vaakuna
 2 Hämeen maakunnallisesti arvokkaat rakennusperintökohteet Lopella
 2.1 Lopen kirkonkylän kulttuurimaisema
 2.2 Lopen vanha kirkko
 2.3 Lopen museo, Loppi
 2.4 Kirkkoherranpappila, Loppi
 2.5 Lopen uusi kirkko, kirkonkylä
 2.6 Rantatie Pälsi–Leppälahti–Vanhakoski
 2.7 Haapamaja, Joentaka
 2.8 Sajaniemen kulttuurimaisema
 2.9 Sajaniemen kansakoulu
 2.10 Koivuniemi, Sajaniemi
 2.11 Kappalaisenpappila, Joentaka
 2.12 Konkkala, Joentaka
 2.13 Ojajoki
 2.14 Launosten–Santamäen kulttuurimaisema
 2.15 Launosten rautatieasema
 2.16 Kormun kartano ja kulttuurimaisema
 2.17 Viedahl ja Mustalahti, Läyliäinen
 2.18 Läyliäinen
 2.19 Läyliäisten entinen kansakoulu
 2.20 Linnamäen entinen pysäkki, Läyliäinen
 2.21 Patoja, Läyliäinen
 2.22 Topenon kylä ja kulttuurimaisema
 2.23 Leppäniemi, Salo
 2.24 Seppälä, Vojakkala
 2.25 Vojakkalan kylä ja kulttuurimaisema
 2.26 Hämeen Härkätie
 2.27 Salon kartano ja kulttuurimaisema
 2.28 Marskin maja, Salonkylä
 2.29 Salmion kartano ja kulttuurimaisema
 2.30 Rautakosken historiallinen teollisuusmiljöö, Salonkylä
 2.31 Pilpalan mylly
 2.32 Hyrry, Pilpala
 2.33 Hunsalan entinen rautatieasema
 2.34 Hunsalan työväentalo, Hunsala
 2.35 Vanha Meritie
 3 Lopen alueen kylät
 Lopen vaakunan ulkoasu on taiteilija Olof Erikssonin käsialaa. Valtuusto hyväksyi sen kunnan yksilölliseksi tunnukseksi 27.6.1952 ja sisäministeriö vahvisti sen 23.9.1952 vaakunaselityksellä kilpi aalto-koroisesti puna-hopeakatkoinen; siinä vuorovärinen raudanmerkki. Vaakunan aaltokoro kuvaa pitäjän runsaita järviä ja vesistöjä; raudan merkki puolestaan sekä muinaissuomalaisten alueella ennen harjoitattamaa salaperäistä rautamalmin nostoa että heidän jälkeläistensä sitkeyttä ja peräänantamattomuutta. Vaakunan väreinä ovat Hämeen maakunnan punainen ja harmaa.
 Hämeen maakunnallisesti arvokkaat rakennusperintökohteet Lopella
 Lopen kirkonkylän kulttuurimaisema
 Loppijärven pohjoisrannalla avautuu laaja viljelymaisema, jota jäsentävät koivua ja kuusta kasvavat kummut. Asutus on aikojen kuluessa sijoittunut näille kumpareille. Lopen kylän asutuksen arvellaan olevan peräisin rautakauden lopulta. Maiseman kohokohtina ovat molemmat kirkkorakennukset. Erityisen viehättävän kokonaisuuden muodostaa Vanhankirkonmäki, jonka alarinteellä on myös vanhaa asutusta.
 Lopen Vanhankirkon ympäristöllä on huomattava asutushistoriallinen merkitys. Vanhat maanmittauskartat, vuoden 1699 kartta ja vuoden 1798 isojakokartta näyttävät asutuksen sijainneen tuolloin tiiviisti kirkon ympärillä. Rantapolun varrella oleva pienimittakaavainen asutus juontanee myös juurensa 1700-luvun lopulta. Kyläkeskuksen ympärillä olevat pellot ovat olleet jo 1700-luvun lopulla pääosin viljelyksessä tai niittyinä ja sikomaina.
 Vanhalla kylätontilla sijaitsevan Ättyksen tilan asuinrakennus on 1800-luvulta, mutta sen ulkoasua on muutettu myöhemmin. Rakennus on korotettu kaksikerroksiseksi ja julkisivuja muutettu.
 Pietilän tila on muutettu kyläkeskuksesta nykyiselle paikalleen 1800-luvun alkupuolella. Entinen päärakennus siirrettiin paikalle 1854, ja nykyiseen mittaansa se laajennettiin 1860. Tuolta ajalta on rakennuksen hyvin säilynyt ulkoasu kauniine lehtisahaornamentteineen. Päärakennuksen itäpuolella on vanha hirsinen vilja-aitta, joka lienee siirretty samaan aikaan. Aitan itäpuolella on hirsinen sauna 1930-luvulta. Pihamaan pohjoisreunaa rajaa punaiseksi maalattu pakarirakennus, jonka hirsiosa on vuodelta 1933, lautarakenteinen itäpää on vuodelta 1957. Järven puolelle on rakennettu uusi päärakennus vuonna 1962.
 Uotilan tilan rakennusryhmä muodostaa yhtenäisen 1900-luvun alun rakennusryhmän. Sekä komea jugendtyylinen päärakennus, kivinavetta että viljamakasiini ovat vuodelta 1905. Heikkilän vuonna 1867 perustettu yläkansakoulu kuuluu Hämeen vanhimpiin. Kumpareella sijaitsevakoulutalo on 1890-luvulta. Ilkon ja Mäkelän tiloilla on vanhat 1800-luvun asuinrakennukset.Uuden kirkon lähellä on Lopen Säästöpankin entinen toimitalo. Rakennusmestari Heikki Siikosen piirtämä punatiilinen rakennus on vuodelta 1926.
 Lopen kappeliseurakunta mainitaan ensi kerran vuonna 1549, mutta on mahdollista, että seurakunta on vanhempi. Kirkkoherrakunnaksi Loppi muodostettiin vuonna 1632. Lopen vanha puukirkko on rakennettu 1600-luvun keskivaiheilla. Se on siis maamme vanhimpia puukirkkoja. Eräät tutkijat ovat ajoittaneet kirkon varhaisemmaksi, jopa 1500-luvulla rakennetuksi. Kirkko on nimetty Pyhälle Birgitalle, mistä johtuu kirkon nimitys Santa-Pirjo.Tyypiltään kirkko on torniton pitkäkirkko. Sisätilaa kattaa lautainen tynnyriholvi. 1800-luvulla kirkko oli laajennettuna ristikirkoksi, mutta alkuperäinen perusmuoto palautettiin 1916 suoritetussa korjauksessa. Vuosina 1959 - 1960 kirkko restauroitiin professori Esko Järventauksen johdolla. Kirkon ympärillä on vanha kalmistoalue.
 Lopen museo, Loppi
 Lopen kotiseutumuseo, ns. Lukkarin puustelli, sijaitsee vanhan kirkon vieressä. Museorakennuksena on pieni 1800-luvun alkupuolella rakennettu mökki. Pihamaalla on kolme vanhaa aittaa.
 Kirkkoherranpappila, Loppi
 Lopen kirkkoherranpappilan empiretyylinen päärakennus on valmistunut vuonna 1835. Pappilarakennukseen liittyy laaja puutarha. Talouspihaa reunustaa kaksi vanhaa kivinavettaa.
 Lopen uusi kirkko, kirkonkylä
 Lopen nykyinen kirkko on rakennettu vuosina 1885–1887 arkkitehti Constantin Kiseleffin (Kiseleff & Heikel) laatimien piirustusten mukaan. Tiilinen kirkko tuhoutui lähes kokonaan vuonna 1912 riehuneessa tulipalossa. Vuosina 1919–1921 kirkko rakennettiin arkkitehti Ilmari Launiksen suunnitelman mukaan entisen malliseksi käyttäen hyväksi vanhoja tiiliseiniä. Tyypiltään kirkko on tasavartinen ristikirkko, johon länsipäässä liittyy korkea torni ja itäpäässä runkohuonetta matalampi sakaristo. Arkkitehtuurin yksityiskohdat liittyvät uusgoottilaiseen ja romaaniseen muotokieleen.
 Rantatie Pälsi–Leppälahti–Vanhakoski
 Erittäin kaunis, tuuhean lehvistön reunustama kapea tie kulkee pitkin Loppijärven rantaa. Alue on asutukseltaan vanhaa, mitä todistaa Pälsin pihassa sijaitseva uhrikivi. Sajaniemen rautakautisperäinen kylätontti on sijainnut Pälsin talon paikkeilla. Muinaistutkija, kirjailija Sakari Pälsi on syntynyt Sajaniemen Pälsissä. Tien varrella on säilynyt monia 1800-luvun asuinrakennuksia, joista osa on ollut huvilakäytössä. Pälsin pihapiiri muodostaa arvokkaan kokonaisuuden. Vanhakosken historiallisella myllypaikalla on yhä yksi myllyrakennus, myllärin asuintupa sekä kaksi vanhaa aittaa.
 Haapamaja, Joentaka
 Senaattori Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen omisti vuosina 1869–1896 Joentaan kylän Leppälahden tilan. Leppälahden tilalla on säilynyt tältä ajalta yksi asuinrakennus ja vuonna 1892 rakennettu kivinavetta. Loppijärven niemessä on senaattori Yrjö-Koskisen rakennuttama, arkkitehti Sebastian Gripenbergin piirtämä huvila Haapamaja. Pyöreistä haapahirsistä salvostettu rakennus on varhaisimpia kansallisromanttisia rakennuksia maassamme. Yrjö-Koskisen kerrotaan sepitelleen täällä sanat lauluun ”Honkaen keskellä”. Leppälahden ja Haapamajan historiaan liittyy lukuisten kulttuurihenkilöiden nimet. Viron kansallisrunoilijan Lydia Koidulan muistokivi on pystytetty Leppälahteen vuonna 1973.
 Sajaniemen kulttuurimaisema
 Sajaniemen Linnamäki lienee pakanuudenaikainen viestityspaikka. Ali-Melkon päärakennus on 1800-luvun lopulta. Lähellä Pälsin tienhaaraa on vanhaa mökkiläisasutusta.
 Sajaniemen kansakoulu
 Sajaniemen vanha kansakoulurakennus on rakennettu vuonna 1903 August Toivosen piirustusten mukaan.
 Koivuniemi, Sajaniemi
 Professori Hannes Gebhard osti Sajaniemen kylän Koivuniemen kesäasunnokseen vuonna 1910 ja vietti siellä kesät 1911–1932. Gebhardin isännyyden aikana Koivuniemi oli useiden pienviljelijäretkikuntien kohteena. Koivuniemen hirsiset rakennukset ovat 1900-luvun alusta.
 Kappalaisenpappila, Joentaka
 Joentakana Kittilän pappilassa pappeja jo yli 300 vuotta vuoteen 1994. Joentaan kylän ensimmäinen pappi Simon Ahonius asettui kuudentena kappalaisvuotenaan Kittilän uuteen pappilaan. Kuninkaallinen kirje määräsi vuonna 1693 vuosia veronmaksukyvyttömänä olleen kruununtilan kappalaisen puustelliksi. Talo sijaitsi nykyisen Joentaan ala-asteen alapuolella, Martti Pönkän talon paikkeilla. Simon isännöi Kittilää vuoteen 1718. Carl Wileniuksen ollessa kappalaisena vuosina 1828 -1868 Kittilä oli jo ränsistynyt. Pellot olivat rappiolla ja kappalainen sitoutui vuokraamaan tilan peltoineen vuokramiehelle vuodesta 1867 lähtien 1900-luvulle asti. Vuonna 1870 tehtiin seurakunnassa päätös uuden pappilan rakentamiseksi Kittilän mäelle. Kristian Uusitalo myi seurakunnalle vojakkalalaisen syytinkirakennuksen uudeksi pappilaksi. Rakennuksen vastaanottotarkastus oli vuonna 1871. Uuden pappilan ensimmäinen isäntä oli Lauri Palonen (1871 -1875), Emil Nestor Setälän kasvatusisä. Kittilän pappila myytiin yksityiseen käyttöön 1990-luvun jälkipuoliskolla.
 Konkkala, Joentaka
 Joentaan Konkkala on vanha nimismiehen virkatalo. Se sijaitsee Joentaan kylän vanhalla tonttimaalla. Harvinaisen komea puinen päärakennus on vanhimmilta osin 1700-luvulta. Nykyisen empireasunsa se sai vuosina 1839–1840, jolloin rakennusta korotettiin ja jatkettiin. Rakennusta on joskus pidetty Engelin suunnittelemana, mikä on kuitenkin epätodennäköistä. Mahdollisesti rakennuksen on piirtänyt joku intendentinkonttorin virkamies.
 Rakennuksen ympärillä on vanhaa puistoa. Talouspihan puolella sijaitsevat aitta, talli ja kivinen kellari.
 Ojajoki
 Ojajoki on vanha kruununnimismiehen virkatalo, joka periytyy tilana isonjaon ajoilta. Tilan kaksikerroksinen, huvilamainen päärakennus on vuodelta 1896. Nimismiehen käytöstä Ojajoki vapautui 1962, minkä jälkeen se on ollut metsäntutkimuslaitoksen kenttäasemana. Rakennus on varjeltu valtion rakennusten suojelusta annetun asetuksen nojalla.
 Launosten–Santamäen kulttuurimaisema
 Launosten kylän asutus juontaa alkunsa rautakaudelta, ja se on siis vanhimpia Lopen kylistä. Kyläkeskuksen länsipuolella on myös kivikautinen asuinpaikka. Alueen maisemakuvaa leimaa kaksi kartanoa, Launonen ja Santamäki, joihin liittyy monipuolista elinkeinohistoriaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset rakennuttivat Launosten maastoon maalinnoitteita. Launosten kartano eli Kartano on muodostunut 1680-luvulla kolmesta Göran Brünowille lahjoitetusta tilasta. Myöhäistä uusklassismia edustava puinen päärakennus on vuodelta 1878. Päärakennusta ympäröi tuuhea vaahteraa kasvava puisto. Kartanon maisemallinen asema on huomattava. Kerolan mäellä on tärkeä asema Launosten kulttuurimaisemassa. Santamäen kartano on muodostunut Seppälän säteriratsutilasta. Vuonna 1899 tilan osti pastori H.G. Brander (myöh. Paloheimo). Kartanon vanhin päärakennus on nykyisin työväen asuinrakennuksena. Se on rakennettu useassa eri vaiheessa 1800-luvulla. Vuonna 1894 valmistui arkkitehti H.R. Helinin piirtämä puinen päärakennus. Rakennuksen koristeellisissa julkisivuissa on nähtävissä jo alkavan kansallisromantiikan piirteitä. Uusin päärakennus valmistui 1920 arkkitehti Yrjö Sadeniemen piirustusten mukaan. Nykyiseen asuunsa se korjattiin 1939. Rakennusten ympäristö on hoidettua puistoa. Puistossa sijaitsee 1800-luvun lopulla rakennettu vesitorni, joka on myöhemmin sisustettu arkistoksi. Talousrakennuksista vanhin on hirsinen jyvämakasiini. Santamäen kulttuurimaisemaa leimaavat pitkät maantietä reunustavat koivurivit. Mäellä sijaitseva Kansallistalo on 1900- luvun alkuvuosilta.
 Launosten rautatieasema
 Maanviljelysneuvos H.G. Paloheimo rakennutti vuosina 1906–1907 kapearaiteisen rautatien Riihimäeltä Kesijärven sahalle. Rata oli alun pitäen hevosvetoisille vaunuille tarkoitettu, kunnes 1911 se uusittiin junaliikennettä varten. Tältä ajalta on säilynyt Launosten jugendtyylinen asemarakennus sekä asemaan liittynyt majatalo. Liikennöinti radalla lopetettiin 1950-luvulla ja ratakiskot purettiin.
 Kormun kartano ja kulttuurimaisema
 Kormun kartano on muodostunut 1600-luvulla. Vuonna 1908 tila siirtyi maanviljelysneuvos H.G. Paloheimon omistukseen. Vanha, punamullattu päärakennus on ilmeisesti 1800-luvun alkupuolelta. Samassa linjassa sen kanssa on vuonna 1872 rakennettu päärakennus, jossa on myöhäisen uusklassismin piirteitä. Rakennuksia ympäröi tuuhea, vaahteraa kasvava puisto.
 Viedahl ja Mustalahti, Läyliäinen
 Viedahlin ja Mustalahden rakennusryhmät muodostavat ehjän maatalousmiljöön. Molempien tilojen päärakennukset ovat 1800-luvulta.
 Rekolan tilan 1800-ja 1900-lukujen vaihteessa rakennettu rakennusryhmä muodostaa mielenkiintoisen kokonaisuuden. Maantie kulkee rakennusryhmän läpi. Tien pohjoispuolella on Soltinmäen vanhaa itsellisasutusta.
 Läyliäisten entinen kansakoulu
 Läyliäisten kylän entinen kansakoulu on rakennettu vuonna 1899. Pitkä puurakennus sijaitsee maantien varrella.
 Linnamäen entinen pysäkki, Läyliäinen
 Hyvinkään ja Karkkilan välisen kapearaiteisen radan pysäkkirakennus on säilynyt alkuperäisessä, vuoden 1911 asussaan. Myös pihapiiriin kuuluva liiteri on samalta ajalta. Radan purkamisen jälkeen rakennukset ovat olleet yksityiskäytössä.
 Patoja, Läyliäinen
 Patojan tilan hirsinen päärakennus on vuodelta 1869. Pihapiiriä rajaavat kaksi punamullattua talousrakennusta sekä luhtiaitta. Jokirannassa on saharakennus ja Kytäjäntien haarassa Yli-Patojan vanha kivinavetta, joka on nykyisin puimalana.
 Topenon kylä mainitaan ensi kerran vuonna 1470, mutta on selvää, että kylän asutus on paljon vanhempaa perua. Kylän rakennukset sijaitsevat melko tiiviinä rykelmänä Topenojoen ja raitin varrella. Alkuperäisessä muodossaan kylä on muistuttanut paljon Pohjanmaan joenvarsiasutusta. Joen rannoilla on merkkejä pitkästä myllyperinteestä.
 Hemmo on vanha kestikievari- ja käräjätalo. Puiston ympäröimä päärakennus on rakennettu useassa eri vaiheessa, pääosin vuosina 1828 ja 1885. Suutarin mansardikattoinen päärakennus on vuodelta 1924. Vieressä on vanha pihatupa.
 Hurrin puiston ympäröimä päärakennus vuodelta 1860 on ollut myös käräjätalona. Tien varrella on erittäin komea tolppa-aita.
 Leppäniemi, Salo
 Leppäniemi on erotettu Salon säteriratsutilasta vuonna 1866. Tilan klassisistinen päärakennus valmistui 1927 arkkitehti Toivo Paatelan piirustusten mukaan. Uudempi päärakennus vuodelta 1952 on arkkitehti Pentti Aholan piirtämä. Rakennuksia ympäröivä puisto ja puutarha perustuvat puutarha-arkkitehti Paul Olssonin suunnitelmaan. Harmaakivinen viljamakasiini on 1800-luvun alkupuolelta ja kivinavetta vuodelta 1906.
 Seppälä, Vojakkala
 Seppälän (ent. Kurjenojan) torpan harmaapintaiset hirsirakennukset antavat kuvan 1800-luvun torpparimiljööstä. Salon kylä oli Lopen suurimpia torppariläänejä.
 Vojakkalan kylä ja kulttuurimaisema
 Vojakkalan kylä lienee asutettu 1200-luvun alkuun mennessä, ja se on siten Lopen vanhimpia kyliä. Kylän rakennukset sijaitsevat tiiviinä rykelmänä tien risteyksessä. Vanhalla tonttialueella sijaitsevat Kallelan, Lukanan ja Siukolan tilojen rakennukset. Kallelan punamullattu asuinrakennus on harvinaista, osaksi kaksikerroksista tyyppiä. Sekä Lukanan että Siukolan pitkät päärakennukset ovat 1800-luvulta ja hyvin säilyneitä. Kyläkeskuksessa on säilynyt myös useita vanhoja aittoja, joista Kallelan aitta on vuodelta 1748. Kyläkeskuksesta syrjempänä sijaitsee Pekkalan edustava päärakennus vuodelta 1906 sekä Ollikkalan vuonna 1887 rakennettu päärakennus.
 Hämeen Härkätien iästä ei ole varmaa tietoa. Todennäköisesti se on kehittynyt yhtenäiseksi tieksi historiallisen ajan alussa. Se muodosti toisaalta tärkeän pyhiinvaelluspolun Turun ja Hattulan välillä, toisaalta keskeisen hallinnollisen yhdystien Turun ja Hämeen linnojen välille. Se oli merkittävimpiä yleisiä maanteitä koko keskiajan.
 Lopella Hämeen Härkätie on säilyttänyt perinteisen linjauksensa varsin hyvin.
 Salon kartano ja kulttuurimaisema
 Salon kylän seutu on Lopen vanhimpia pysyvän asutuksen alueita. Kartanon mailta on löydetty rautakautinen polttokalmisto. Salon kartano on muodostettu 1600-luvulla. 1860-luvulla siitä erotettiin Salmion ja Leppäniemen kartanot. Kartanon pitkä päärakennus on vanhimmilta osin vuodelta 1800. Rakennus laajennettiin 1850-luvulla nykyiseen mittaansa. Pihajulkisivua koristaa pitkä avoveranta. Rakennusta ympäröi laaja puisto. Talousrakennuksista mainittakoon vanha kivinavetta, väentupa ja aitta.
 Marskin maja, Salonkylä
 Marsalkka Mannerheim sai vuonna 1942 Rukajärven suunnan rintamamiehiltä 75-vuotislahjaksi pyöröhirrestä veistetyt metsästysmajan, kalamajan ja saunan. Vuonna 1944 Lieksanjärven rannalla sijainneet majarakennukset purettiin ja pystytettiin uudestaan seuraavana vuonna Lopen Punelian rannalle.
 Salmion kartano ja kulttuurimaisema
 Salmion tila on erotettu Salon kartanosta 1800-luvun keskivaiheilla. Jylhän metsän läpi johtaa tie Punelian rantaan, jossa tilan rakennukset sijaitsevat. Puinen päärakennus on vuodelta 1870. Ulkoasulle antaa leimansa vuonna 1936 toteutettu klassisistinen korjaus. Pihapiirissä on toinen vanha asuinrakennus sekä ulkorakennuksia.
 Rautakosken historiallinen teollisuusmiljöö, Salonkylä
 Salon kartanon omistaja lippujunkkari A.F. Sohlman aloitti vuonna 1849 kankiraudan valmistuksen järvimalmista, ja seuraavana vuonna valmistui Rautakosken varrelle rautaruukki. Vuonna 1851 tehdasta laajennettiin öljynpuristamolla ja 1859 Sohlman sai luvan hienotakeiden valmistukseen. Tehtaan toiminta lopetettiin 1900-luvun alussa. Vanha rautateollisuus on jättänyt jälkensä Rautakosken ympäristöön, vaikkei varsinaisia tehdasrakennuksia enää olekaan. Alueella on lukuisia sysimiilujen ja tervahautojen jäännöksiä.
 Pilpalan mylly
 Pilpalan vesimylly on pertteliläisen Juho Sacklinin vuonna 1895 rakentama. Paikalla on ollut sahatoimintaa 1700-luvun lopulta 1900-luvun alkuun. Kotimainen elokuva Nuori mylläri filmattiin vuonna 1957 Pilpalan myllyllä. Myllymaisemaan liittyy kaksi koskenrannan vanhaa hirsistä asuinrakennusta sekä seuratalo 1900-luvun alkupuolelta.
 Hyrry, Pilpala
 Hyrryn tilan uusrenessanssityylinen päärakennus on rakennettu 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Ulkorakennuksista ovat mainittavia kivinavetta ja vanha tolppa-aitta.
 Hunsalan entinen rautatieasema
 Vuonna 1911 valmistui Hyvinkään ja Karkkilan välinen kapearaiteinen rautatie. Tältä ajalta on myös Hunsalan jugendtyylinen asemarakennus. Radan liikennöinti lopetettiin 1960-luvulla ja kiskot on sittemmin purettu.
 Hunsalan työväentalo, Hunsala
 Hunsalan työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Oman talon yhdistys rakensi vuonna 1912.
 Vanha Meritie
 Meritie on toinen Hämeen merkittävistä sisämaalta rannikolle johtavista vanhoista yleisistä maanteistä. Vaikka tien alkuhistoria on monilta osin selvittämättä, pidetään sitä keskiaikaisena. Tie johtaa Turengista Lopen kirkonkylään ja sieltä etelään Vihdin kautta Raaseporiin. Tien päälinjat ovat suurimmaksi osaksi säilyneet.
 Lopen alueen kylät
 Lopen kunnan alueella sijaitsevia kyliä ovat Hevosoja, Hirvijärvi, Hunsala, Joentaka, Kormu, Launonen, Lopenkylä, Läyliäinen, Maakylä, Ourajoki, Pilpala, Räyskälä, Sajaniemi,Salo, Teväntö, Topeno, Vojakkala.
 Lopen kunnan kotisivut
 Noudettu kohteesta https://www.hamewiki.fi/index.php?title=Loppi&oldid=4029


text:
Vinyl ist eine US-amerikanische Fernsehserie von Terence Winter, die vom 14. Februar 2016 bis zum 17. April 2016 beim Sender HBO ausgestrahlt wurde. Ausführende Produzenten waren unter anderem Martin Scorsese, der schon an Winters vorherigen Projekten Boardwalk Empire und The Wolf of Wall Street beteiligt war, sowie Mick Jagger. Die Erstausstrahlung der deutschsprachig synchronisierten Version der Serie war vom 7. April 2016 bis zum 9. Juni 2016 beim Sender Sky Atlantic zu sehen.
 HBO verlängerte Vinyl ursprünglich nach nur einer ausgestrahlten Episode direkt für eine zweite Staffel. Aufgrund kreativer Differenzen verließ Terence Winter die Serie nach Ende der Produktionen von Staffel eins und gab seine Position als Showrunner ab. Am 22. Juni 2016 wiederum wurde bekanntgegeben, dass die Verlängerung zurückgezogen wurde und es doch keine zweite Staffel geben wird. Die Serie endet somit nach einer Staffel mit 10 Folgen.
 Inhalt
 Die Serie ist im Musik-Business der 1970er Jahre angesiedelt und dreht sich um den (fiktiven) Plattenboss Richie Finestra. Seine Ehe mit dem Model Devon steht ebenso wie seine Firma „American Century Records“ vor großen Problemen. In der Musikszene sind die Stile Punk und Disco im Kommen und Richie will sein Plattenlabel mit neuem Sound retten.
 Besetzung und Synchronisation
 Die Film- & Fernseh-Synchron übernahm die deutsche Vertonung der Serie. Rainer Martens führte die Dialogregie und schrieb neben Jan Odle, Klaus Hüttmann und Markus Engelhardt die Dialogbücher.
 Episodenliste
 Weblinks
 Offizielle Website bei HBO
 Einzelnachweise
 Fernsehserie (Vereinigte Staaten)
 Fernsehserie der 2010er Jahre