type: legislation

text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,12.11.2020
 COM(2020) 707 final
 2020/0317(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh, thar ceann an Aontais Eorpaigh, laistigh de Chomhchoiste LEE i ndáil le leasú ar Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE [32017R2195 - Treoirlíne maidir le cothromú leictreachais “EB”]
 (Téacs atá ábhartha maidir le LEE)
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.COMHTHÉACS AN TOGRA
 •Forais agus cuspóirí an togra
 Is é is aidhm don Dréachtchinneadh ó Chomhchoiste LEE (atá i gceangal leis an gCinneadh ón gComhairle atá beartaithe) Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE a leasú chun Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún an 23 Samhain 2017 lena mbunaítear treoirlíne maidir le cothromú leictreachais
 1
 a ionchorprú i gComhaontú LEE.
 Le cóid agus treoirlínte an ghréasáin leictreachais, rudaí a leagadh síos ar bhonn an 3ú Pacáiste Fuinnimh, leagtar amach rialacha teicniúla chun trádáil laistigh de mhargadh inmheánach leictreachais an Aontais Eorpaigh a éascú. Tá margadh fuinnimh inmheánach idirnasctha agus lánfheidhmiúil ríthábhachtach maidir leis na cuspóirí a bhaineann le slándáil an tsoláthair, le hiomaíochas a mhéadú agus lena áirithiú go bhféadfaidh gach tomhaltóir fuinneamh a cheannach ar phraghsanna inacmhainne. Bunaíodh idirnaisc leictreachais suntasacha idir an Iorua, mar Stát de chuid CSTE agus LEE, agus Ballstáit an Aontais Eorpaigh. Tá sé ríthábhachtach, dá bhrí sin go leathnaítear na rialacha teicniúla is infheidhme ar thrádáil laistigh de mhargadh inmheánach leictreachais an Aontais Eorpaigh chun LEE a chumhdach chun aonchineálacht dhlíthiúil mar bhonn le trádáil leictreachais a áirithiú.
 Le Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún leagtar síos treoirlíne mionsonraithe maidir le cothromú leictreachais lena n‐áirítear prionsabail choiteanna maidir le soláthar agus socrú cúltacaí rialaithe minicíochta, cúltacaí athbhunaithe minicíochta agus cúltacaí athsholáthair agus modheolaíocht choiteann le haghaidh cúltacaí a ghníomhachtú. Tá feidhm aige maidir le hoibreoirí córais tarchurtha agus córais dáileacháin, údaráis rialála, an Ghníomhaireacht um Chomhar idir Rialálaithe Fuinnimh (ACER) agus an Líonra Eorpach d’Oibreoirí Córais Tarchurtha Leictreachais (ENTSO‐E) mar aon le tríú páirtithe ar tarmligeadh nó ar sannadh freagrachtaí dóibh nó rannpháirtithe margaidh eile.
 Leis na hoiriúnaithe atá le fáil sa dréacht den Chinneadh ó Chomhchoiste LEE atá i gceangal, téitear thar an méid ar féidir a mheas mar oiriúnuithe teicniúla de réir Rialachán Uimh. 2894/94 ón gComhairle. Is í an Chomhairle, dá bhrí sin, a bhunóidh seasamh an Aontais.
 •Comhsheasmhacht le forálacha beartais atá sa réimse beartais cheana
 Leis an Dréachtchinneadh ó Chomhchoiste LEE atá i gceangal, leathnaítear beartais de chuid an Aontais Eorpaigh chun na Stáit de chuid CSTE agus LEE (an Iorua, an Íoslainn agus Lichtinstéin) a chumhdach.
 •Comhsheasmhacht le beartais eile de chuid an Aontais
 Is i gcomhréir le cuspóirí agus prionsabail Chomhaontú LEE a dhéantar leathnú acquis an Aontais Eorpaigh chun Stáit CSTE LEE a chumhdach, tríd an acquis a ionchorprú i gComhaontú LEE, agus is é is aidhm dó sin Limistéar Eorpach Eacnamaíoch dinimiciúil aonchineálach a bhunú, atá bunaithe ar rialacha coiteanna agus ar choinníollacha comhionannais san iomaíocht.
 2.BUNÚS DLÍ, COIMHDEACHT AGUS COMHRÉIREACHT
 •Bunús dlí
 Tá an reachtaíocht atá le hionchorprú i gComhaontú LEE bunaithe ar Airteagal 194 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh.
 In Airteagal 1(3) de Rialachán (CE) Uimh. 2894/94 ón gComhairle
 2
 a bhaineann le socruithe le haghaidh chur chun feidhme Chomhaontú LEE, foráiltear gurb í an Chomhairle a chinneann, ar thogra ón gCoimisiún, an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais maidir le Cinntí den chineál sin.
 •Coimhdeacht (maidir le hinniúlacht neamheisiach)
 Comhlíonann an togra prionsabal na coimhdeachta ar an gcúis seo a leanas:
 Is é is cuspóir don togra seo aonchineálacht an Mhargaidh Inmheánaigh a áirithiú agus ós rud é nach féidir leis na Ballstáit féin an cuspóir sin a ghnóthú go leordhóthanach, is fearr, de bharr na n‐éifeachtaí, é a ghnóthú ar leibhéal an Aontais.
 •Comhréireacht
 I gcomhréir le prionsabal na comhréireachta, ní théann an togra seo thar a bhfuil riachtanach chun a chuspóir a ghnóthú.
 •An rogha ionstraime
 I gcomhréir le hAirteagal 98 de Chomhaontú LEE, is é an cinneadh ó Chomhchoiste LEE an ionstraim a roghnaíodh. Áiritheoidh Comhchoiste LEE cur chun feidhme agus oibriú éifeachtach Chomhaontú LEE. Chuige sin, glacfaidh sé cinntí sna cásanna dá bhforáiltear i gComhaontú LEE.
 3.TORTHAÍ Ó MHEASTÓIREACHTAÍ EX POST, Ó CHOMHAIRLIÚCHÁIN LEIS NA PÁIRTITHE LEASMHARA AGUS Ó MHEASÚNUITHE TIONCHAIR
 •Meastóireachtaí ex post/seiceálacha oiriúnachta ar an reachtaíocht atá ann cheana
 Neamhbhainteach.
 4.IMPLEACHTAÍ BUISÉADACHA
 Níltear ag súil le haon impleachtaí buiséadacha de bharr ionchorprú an Rialacháin thuasluaite i gComhaontú LEE.
 5.EILIMINTÍ EILE
 •Míniúchán mionsonraithe ar fhorálacha sonracha an togra
 Oiriúnú (a) – níl feidhm acu i ndáil leis an Íoslainn agus le Lichtinstéin
 Toisc nach bhfuil córas tarchurtha na hÍoslainne nasctha le córais tarchurtha eile, níor cheart, dá bhrí sin, feidhm a bheith ag Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir leis an Íoslainn.
 Níor cheart feidhm a bheith ag Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir le Lichtinstéin, óir de bharr a laghad agus líon teoranta na dtomhaltóirí leictreachais, níl gréasán tarchurtha leictreachais dá chuid féin ag Lichtinstéin.
 Oiriúnú (b) agus aithris (6) – faisnéis íogair faoin gcóras leictreachais
 I Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún, tá forálacha lena leagtar oibleagáidí chun faisnéis a chur ar fáil do Líonra Eorpach d’Oibreoirí Córais Tarchurtha Leictreachais (ENTSO-E) agus don Ghníomhaireacht um Chomhar idir Rialálaithe Fuinnimh (ACER). Is féidir le hOibreoirí Córais Tarchurtha agus Rialtóirí faoi seach faisnéis den sórt sin a mhalartú agus an fhaisnéis sin a chosaint a bhuí le hOiriúnú (b).
 Oiriúnú (c) agus aithris (7) – tagairt do chearta rannpháirtíochta Oibreoirí Córais Tarchurtha na hIorua, Oibreoir Ainmnithe Margaidh Leictreachais agus an tÚdarás Rialála Náisiúnta ó thaobh téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí a fhorbairt agus iad a fhormheas
 Leis an oiriúnú agus an aithris dá dtagraítear thuas, déantar oiriúnú ar fhorálacha ábhartha d’Airteagal 4 de Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir le cearta rannpháirtíochta eintiteas ábhartha i bhforbairt agus i bhformheas téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí chun an Iorua a chur san áireamh.
 2020/0317 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh, thar ceann an Aontais Eorpaigh, laistigh de Chomhchoiste LEE i ndáil le leasú ar Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE
 [32017R2195 - Treoirlíne maidir le cothromú leictreachais “EB”]
 (Téacs atá ábhartha maidir le LEE)
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 194 i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don Rialachán ón gComhairle (CE) Uimh. 2894/94 an 28 Samhain 1994 a bhaineann le socruithe le haghaidh chur chun feidhme an Chomhaontaithe ar an Limistéar Eorpach Eacnamaíoch
 3
 , agus go háirithe Airteagal 1(3) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Tháinig an Comhaontú ar an Limistéar Eorpach Eacnamaíoch
 4
 (‘Comhaontú LEE’) i bhfeidhm an 1 Eanáir 1994.
 (2)De bhun Airteagal 98 de Chomhaontú LEE, féadfaidh Comhchoiste LEE a chinneadh Iarscríbhinn IV a ghabhann le Comhaontú LEE, inter alia, a leasú.
 (3)Tá Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún an 23 Samhain 2017 lena mbunaítear treoirlíne maidir le cothromú leictreachais
 5
 le hionchorprú i gComhaontú LEE.
 (4)Ba cheart Iarscríbhinn IV a ghabhann le Comhaontú LEE a leasú dá réir sin.
 (5)Ba cheart, dá bhrí sin, seasamh an Aontais laistigh de Chomhchoiste LEE a bheith bunaithe ar an dréachtchinneadh atá i gceangal,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Maidir leis an seasamh atá le glacadh, thar ceann an Aontais, laistigh de Chomhchoiste LEE i ndáil leis an leasú atá beartaithe ar Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE, bunófar an seasamh sin ar na dréachtchinntí ó Chomhchoiste LEE atá ceangailte leis an gCinneadh seo.
 Airteagal 2
 Tiocfaidh an Cinneadh seo i bhfeidhm ar dháta a ghlactha.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 IO L 312, 28.11.2017, lch. 6.
 (2)
 IO L 305, 30.11.1994, lch. 6-8
 (3)
 IO L 305, 30.11.1994, lch. 6.
 (4)
 IO L 1, 3.1.1994, lch. 3.
 (5)
 IO L 312, 28.11.2017, lch. 6.
 ---documentbreak---
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,12.11.2020
 COM(2020) 707 final
 IARSCRÍBHINN
 a ghabhann leis an
 Togra le haghaidh Cinneadh ón gComhairle
 maidir leis an seasamh atá le glacadh, thar ceann an Aontais Eorpaigh, laistigh de Chomhchoiste LEE i ndáil le leasú ar Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE [32017R2195 - Treoirlíne maidir le cothromú leictreachais “EB”]
 IARSCRÍBHINN
 CINNEADH Ó CHOMHCHOISTE LEE
 Uimh. [...]
 an [...]
 lena leasaítear Iarscríbhinn IV (Fuinneamh) a ghabhann le Comhaontú LEE
 TÁ COMHCHOISTE LEE,
 Ag féachaint don Chomhaontú ar an Limistéar Eorpach Eacnamaíoch (“Comhaontú LEE”), agus go háirithe Airteagal 98 de,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Tá Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún an 23 Samhain 2017 lena mbunaítear treoirlíne maidir le cothromú leictreachais
 1
 le hionchorprú i gComhaontú LEE.
 (2)Níl feidhm ag Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir le córais tarchurtha ar oileáin nach bhfuil nasctha le córais tarchurtha eile trí idirnaisc.
 (3)Toisc nach bhfuil córas tarchurtha na hÍoslainne nasctha le córais tarchurtha eile, níor cheart feidhm a bheith ag Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir leis an Íoslainn.
 (4)Níl gréasán tarchurtha leictreachais dá chuid féin ag Lichtinstéin de bharr a laghad agus líon teoranta na dtomhaltóirí leictreachais. Níor cheart, dá bhrí sin, feidhm a bheith ag Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún maidir le Lichtinstéin.
 (5)Le tagairtí d’Oibreoirí Córais Tarchurtha, údaráis rialála agus páirtithe leasmhara, ba cheart a thuiscint go gcuimsítear an tOibreoir Córais Tarchurtha, údaráis rialála agus páirtithe leasmhara a dhéanann ionadaíocht ar an Iorua.
 (6)Nuair atáthar ag forbairt téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí go comhpháirteach de bhun Rialachán (AE) Uimh. 2017/2195 ón gCoimisiún, tá sé ríthábhachtach go gcuirtear isteach an fhaisnéis riachtanach ar fad gan mhoill. Le dlúthchomhar idir Oibreoirí Córais Tarchurtha agus rialtóirí, ba chearta áirithiú go gcosnaítear go héifeachtach faisnéis íogair i bpróiseas forbartha téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí, is é sin faisnéis amhail faisnéis mhionsonraithe faoi fhostáisiúin leictreachais, suíomh beacht tarchuir faoi thalamh, faisnéis faoi chórais bhainistíochta agus faoi anailís leochaileachta mhionsonraithe ar féidir úsáid a bhaint aisti chun críocha na sabaitéireachta. Chun cur chun feidhme éifeachtach an Rialacháin seo a áirithiú, ba cheart an leibhéal céanna comhair maidir le malartú faisnéise agus cosaint faisnéise íogaire a bhunú i gcomhar leis an Iorua.
 (7)Tá ionchur ó na príomhpháirtithe leasmhara i bhforbairt téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí do réigiúin nó do LEE ina iomláine, a d’fhéadfadh teacht chun a bheith ceangailteach trí fhormheas rialála, ríthábhachtach le haghaidh creat rialála trasteorann éifeachtach. Ba cheart, dá bhrí sin, d’Oibreoirí Córais Tarchurtha agus páirtithe leasmhara eile a bheith rannpháirteach sna próisis chun téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí a fhorbairt mar a leagtar amach i bhforálacha éagsúla an Rialacháin seo. Ba cheart d’Oibreoirí Córais Tarchurtha de chuid na hIorua a bheith rannpháirteach i gcinnteoireacht na bpáirtithe leasmhara ar bhealach atá cosúil le hOibreoirí Córais Tarchurtha a dhéanann ionadaíocht ar Bhallstát an Aontais Eorpaigh.
 (8)Maidir le tograí réigiúnacha nó tograí uile‐AE, i gcás ina n‐éilítear cinneadh ó níos mó ná údarás rialála amháin chun tograí ó Oibreoirí Córais Tarchurtha a fhormheas, ba cheart d’údaráis rialála comhairliúchán agus dlúthchomhar a dhéanamh le chéile chun teacht ar chomhaontú sula nglacfaidh na húdaráis rialála cinneadh. Ba cheart d’údarás rialála na hIorua a bheith páirteach sa chomhar sin.
 (9)De bharr gur glacadh an Rialachán seo ar bhonn Rialachán (CE) Uimh. 714/2009 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 13 Iúil 2009 maidir le coinníollacha le haghaidh rochtain ar an ngréasán do mhalartú trasteorann leictreachais agus lena n‐aisghairtear Rialachán (CE) Uimh. 1228/2003
 2
 , agus maidir leis na téacsanna oiriúnúcháin a ullmhaíodh agus a glacadh faoi Chinneadh ó Chomhchoiste LEE Uimh. 93/2017 an 5 Bealtaine 2017
 3
 maidir le cur chun feidhme Rialachán Uimh. 714/2009, go háirithe forálacha in Airteagal 1 (1) agus (5) de, lena bhforáiltear maidir le hoiriúnuithe a bhaineann le ról na Gníomhaireachta um Chomhar idir Rialálaithe Fuinnimh i gcomhthéacs LEE, tá na téacsanna sin ábhartha le haghaidh chur i bhfeidhm an Rialacháin seo in LEE, go háirithe Airteagal 5 (6) agus (7).
 (10)Ba cheart Iarscríbhinn IV a ghabhann le Comhaontú LEE a leasú dá réir sin,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Cuirtear an méid seo a leanas isteach i ndiaidh phointe 51 (Rialachán (AE) 2017/1485 ón gCoimisiún) d’Iarscríbhinn IV a ghabhann le Comhaontú LEE:
 ‘52.32017 R 2195: Rialachán (AE) 2017/2195 ón gCoimisiún an 23 Samhain 2017 lena mbunaítear treoirlíne maidir le cothromú leictreachais (IO L 312, 28.11.2017, lch. 6).
 Léifear forálacha an Rialacháin, chun críocha an Chomhaontaithe sin, leis na hoiriúnuithe seo a leanas:
 (a)Ní bheidh feidhm ag an Rialachán seo maidir leis an Íoslainn agus le Lichtinstéin.
 (b)Cuirfear an méid seo a leanas le hAirteagal 11:
 “Féadfaidh comhaontuithe idir Oibreoirí Córais Tarchurtha agus/nó Rialtóirí a áirithiú go gcosnaítear faisnéis rúnda agus íogair go héifeachtach agus go gcuidítear lena chinntiú go gcuirtear isteach gan mhoill an fhaisnéis ar fad is gá chun téarmaí, coinníollacha agus modheolaíochtaí coiteanna a fhorbairt.”
 (c)In Airteagal 4:
 (i) Tuigfear le gach tagairt do “dhaonra an Aontais” in Airteagal 4(3)(b), do “dhaonra an limistéir lena mbaineann” agus do “dhaonra na mBallstát rannpháirteach” in Airteagal 4(4)(b) go bhfuil daonra na hIorua san áireamh nuair atáthar a mheas ar baineadh amach tairseach an daonra ábhartha le haghaidh tromlach cáilithe a bhaint amach.
 (ii) Léifear gach tagairt do “réigiúin ina bhfuil níos mó ná cúig Bhallstát” in Airteagal 4(4) agus do “réigiúin ina bhfuil cúig Bhallstát nó níos lú” in Airteagal 4(5) mar “réigiúin ina bhfuil níos mó ná ceithre Bhallstát de chuid an Aontais agus an Iorua” nó mar “réigiúin ina bhfuil ceithre Bhallstát de chuid an Aontais agus an Iorua nó níos lú”.
 Airteagal 2
 Is téacsanna barántúla iad téacsanna Rialachán (AE) 2017/2195 san Íoslainnis agus san Ioruais, atá le foilsiú i bhForlíonadh LEE d’Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Airteagal 3
 Tiocfaidh an Cinneadh seo i bhfeidhm an , nó ar an lá tar éis an fhógra dheireanaigh chuig Comhchoiste LEE faoi Airteagal 103(1) de Chomhaontú LEE
 4*, cibé acu dáta is déanaí.
 Airteagal 4
 Foilseofar an Cinneadh seo i Roinn LEE, agus i bhForlíonadh LEE, d’Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil, .
 Thar ceann Chomhchoiste LEE
 An tUachtarán
 [...]
 Rúnaithe
 Chomhchoiste LEE
 [...]
 (1)
 IO L 312, 28.11.2017, lch. 6.
 (2)
 IO L 211, 14.8.2009, lch. 15.
 (3)
 IO L 36, 7.2.2019, lch. 44.
 (4)
 *
 [Ní shonraítear aon cheanglais bhunreachtúla.] [Sonraítear ceanglais bhunreachtúla.]


jurisdiction: EU

text:
 3.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 164/13
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 587/2014 НА КОМИСИЯТА
 от 2 юни 2014 година
 за дерогация от Регламент (ЕО) No 1967/2006 на Съвета по отношение на минималното разстояние от брега и дълбочината за риболов с брегови грибове в определени териториални води на Франция (Languedoc-Roussillon и Provence-Alpes-Côte d'Azur)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1967/2006 на Съвета от 21 декември 2006 г. относно мерките за управление на устойчивата експлоатация на рибните ресурси в Средиземно море (1), и по-специално член 13, параграф 5 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 С член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1967/2006 се забранява използването на теглени съоръжения на 3 морски мили от брега или в рамките на 50-метровата изобата — там, където тази дълбочина се достига на по-късо разстояние от брега.
 (2)
 По искане на държава членка Комисията може да позволи дерогация от член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1967/2006, ако са изпълнени определени условия по член 13, параграфи 5 и 9.
 (3)
 На 1 октомври 2013 г. Комисията получи от Франция искане за дерогация от член 13, параграф 1, първа алинея от посочения регламент с цел използването на брегови грибове в определени морски зони, намиращи се в рамките на териториалните води на Франция, независимо от дълбочината.
 (4)
 Франция предостави актуална научно-техническа обосновка за дерогацията.
 (5)
 На своята пленарна сесия, проведена между 4 и 8 ноември 2013 г., Научният, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР) разгледа поисканата от Франция дерогация и свързания с нея проект на план за управление.
 (6)
 Поисканата от Франция дерогация отговаря на условията, посочени в член 13, параграфи 5 и 9 от Регламент (ЕО) No 1967/2006.
 (7)
 Съществуват специфични географски ограничения, обусловени от малкия размер на континенталния шелф.
 (8)
 Риболовът с брегови грибове не оказва значително въздействие върху морската среда.
 (9)
 Поисканата от Франция дерогация се отнася до ограничен брой плавателни съдове — общо 23.
 (10)
 Риболовът с брегови грибове се извършва от брега в плитки води и обхваща различни видове. Естеството на този вид риболов не позволява той да се извършва с други уреди.
 (11)
 Планът за управление гарантира, че риболовното усилие няма да се увеличи в бъдеще, тъй като разрешенията за риболов се издават само за посочените 23 плавателни съда с общо усилие от 1 225 kW, които вече имат разрешение за риболов от Франция.
 (12)
 Искането се отнася за плавателни съдове, които имат записи на риболовна дейност от над пет години и провеждат операции съгласно плана за управление, приет от Франция на 15 април 2014 г. (2) в съответствие с член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1967/2006.
 (13)
 Тези плавателни съдове са включени в списък, съобщен на Комисията в съответствие с изискванията на член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) No 1967/2006.
 (14)
 Съответните риболовни дейности отговарят на изискванията по член 4 от Регламент (ЕО) No 1967/2006, тъй като френският план за управление изрично забранява риболова над защитени местообитания.
 (15)
 Изискванията по член 8, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) No 1967/2006 не са приложими, тъй като те се отнасят за траулерите.
 (16)
 Що се отнася до изискването за изпълнение на член 9, параграф 3 за установяване на минималния размер на окото на мрежата, Комисията отбелязва, че тъй като съответните риболовни дейности се отличават с висока степен на избирателност, оказват незначително въздействие върху морската среда и не се извършват над защитени местообитания, в съответствие с член 9, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 1967/2006 Франция е разрешила дерогация от тези разпоредби в своя план за управление.
 (17)
 Съответните риболовни дейности отговарят на изискванията за записване, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) No 1224/2009 на Съвета (3).
 (18)
 Съответните риболовни дейности не възпрепятстват дейностите на плавателните съдове, които използват риболовни уреди, различни от тралове, грибове или сходни теглени мрежи.
 (19)
 Използването на брегови грибове е регламентирано във френския план за управление, така че да гарантира, че уловът на видовете, посочени в приложение III към Регламент (ЕО) No 1967/2006, е минимален.
 (20)
 Бреговите грибове не се използват за улов на главоноги.
 (21)
 Френският план за управление включва мерки за наблюдение на риболовните дейности, както е предвидено в член 13, параграф 9, трета алинея от Регламент (ЕО) No 1967/2006.
 (22)
 Поради това исканата дерогация следва да бъде предоставена.
 (23)
 Съгласно плана за наблюдение, предвиден в нейния план за управление, Франция следва да изпрати на Комисията доклад в установения срок.
 (24)
 В член 15, параграф 11 от Регламент (ЕС) No 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) се постановява, че за видовете, за които се прилага задължението за разтоварване по член 15, параграф 1 от същия регламент, употребата на улова от видовете под минималния референтен размер за опазване се ограничава за цели, различни от пряката консумация от човека.
 (25)
 В съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1967/2006 френският план за управление включва дерогация по отношение на минималния размер на морските организми за дребна сардина, която се разтоварва на сушата за консумация от човека и е обект на регламентираните в плана риболовни дейности.
 (26)
 Следва да се въведе ограничение на срока на дерогацията, за да се отрази графикът на влизане в сила на задължението за разтоварване в съответствие с член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 1380/2013.
 (27)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Дерогация
 Член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1967/2006 не се прилага по отношение на териториалните води на Франция в близост до крайбрежието на Languedoc-Roussillon и Provence-Alpes-Côte d'Azur за брегови грибове, използвани от плавателни съдове:
 а)
 които носят регистрационния номер, посочен във френския план за управление;
 б)
 които имат записи на риболовна дейност от над пет години и за които не се предвижда бъдещо увеличаване на използваното риболовно усилие; и
 в)
 които притежават разрешение за риболов и провеждат операции съгласно плана за управление, приет от Франция в съответствие с член 19, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1967/2006.
 Член 2
 План за наблюдение и докладване
 В срок от една година от влизането в сила на настоящия регламент Франция изпраща на Комисията доклад, изготвен в съответствие с плана за наблюдение, който се съдържа в плана за управление, посочен в член 1, буква в).
 Член 3
 Влизане в сила и срок на прилагане
 Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Той се прилага до 31 декември 2014 г.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 2 юни 2014 година.
 За Комисията
 Председател
 José Manuel BARROSO
 (1) ОВ L 36, 8.2.2007 г., стр. 6.
 (2) Вж. JORF [Официален вестник на Френската република] No 0101, 30.4.2014 г., стр. 7452.
 (3) Регламент (ЕО) No 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) No 847/96, (ЕО) No 2371/2002, (ЕО) No 811/2004, (ЕО) No 768/2005, (ЕО) No 2115/2005, (ЕО) No 2166/2005, (ЕО) No 388/2006, (ЕО) No 509/2007, (ЕО) No 676/2007, (ЕО) No 1098/2007, (ЕО) No 1300/2008, (ЕО) No 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 2847/93, (ЕО) No 1627/94 и (ЕО) No 1966/2006 (ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 1).
 (4) Регламент (ЕС) No 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) No 1954/2003 и (ЕО) No 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) No 2371/2002 и (ЕО) No 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22).


type: contracts

text:
 19.5.2016
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 129/35
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 53/2015
 tal-20 ta' Marzu 2015
 li temenda l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) tal-Ftehim ŻEE [2016/736]
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (“il-Ftehim ŻEE”), u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1297/2014 tal-5 ta' Diċembru 2014 li jemenda, għall-finijiet tal-adattament tiegħu għall-progress tekniku u xjentifiku, ir-Regolament (KE) Nru 1272/2008 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill dwar il-klassifikazzjoni, l-ittikkettar u l-imballaġġ tas-sustanzi u t-taħlitiet (1) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (2)
 Għalhekk, l-Anness II tal-Ftehim ŻEE għandu jiġi emendat skont dan,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 L-inċiż li ġej jiżdied mal-punt 12zze (ir-Regolament (KE) Nru 1272/2008 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Kapitolu XV tal-Anness II tal-Ftehim ŻEE:
 “—
 32014 R 1297: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1297/2014 tal-5 ta' Diċembru 2014 (ĠU L 350, 6.12.2014, p. 1).”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolament (UE) Nru 1297/2014 bil-lingwa Iżlandiża u b'dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta' Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni tidħol fis-seħħ fil-21 ta' Marzu 2015, dment li jkunu saru n-notifiki kollha skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE u fis-Suppliment taż-ŻEE ta' Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, l-20 ta' Marzu 2015.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Gianluca GRIPPA
 (1) ĠU L 350, 6.12.2014, p. 1.
 (*) L-ebda rekwiżiti kostituzzjonali ma huma indikati.


type: wikipedia

text:
Dauguļupīte ir Piķurgas kreisā krasta pieteka Salaspils un Ropažu novados. Savu tecējumu sāk netālu no Rīgas TEC-2 un tek caur Stopiņu pagastam. Ulbrokā ietek Piķurgas upē. Tāpat kā visām piejūras upēm, arī Dauguļupītei tecējums ir lēns. Krasti daudzviet purvaini, vairāk kā pusi upes ieskauj meži. Upes krastos tiek iegūta melnzeme, pārstrādājot bioloģiskos atkritumus. Upītē dzīvo bebri. Dauguļupīti šķērso valsts autoceļš V32 (Dreiliņi–Acones stacija).
 Atsauces
 Ropažu novada upes
 Salaspils novada upes
 Stopiņu pagasts
 Daugavas baseina upes
 Piķurgas pietekas


type: caselaw

text:
 29.6.2015
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 213/13
 Domstolens beslut (nionde avdelningen avdelningen) av den 15 april 2015 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale ordinario di Torino – Italien) – brottmål mot Stefano Burzio
 (Mål C-497/14) (1)
 ((Begäran om förhandsavgörande - Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Artikel 50 - Principen ne bis in idem - Nationell lagstiftning enligt vilken en administrativ sanktion föreskrivs för underlåtenhet att inbetala innehållen källskatt - Underlåtenhet att genomföra unionsrätten - Uppenbart att behörighet saknas))
 (2015/C 213/20)
 Rättegångsspråk: italienska
 Hänskjutande domstol
 Tribunale ordinario di Torino
 Parti målet vid den nationella domstolen
 Stefano Burzio
 Avgörande
 Det är uppenbart att Europeiska unionens domstol saknar behörighet att besvara den tolkningsfråga som Tribunale ordinario di Torino (Italien) hänsköt genom beslut av den 27 oktober 2014.
 (1) EUT C 34, av den 2.2.2015.


text:
Heliosféra je obal částic obklopující Slunce. Nejspodnější a relativně nejchladnější vrstvou heliosféry je fotosféra. Nad fotosférou se rozprostírá chromosféra a dále nad ní žhavá koróna. Heliosféra končí tam, kde se vyrovnává tlak slunečního větru s tlakem okolních hvězd.
 Helioplášť je prostor, ve kterém působí magnetické pole Slunce a kde se sluneční vítr pohybuje nadzvukovou rychlostí. Má tvar kapky, kde jeho nejširší část (konec kapky) směřuje proti směru pohybu sluneční soustavy v Galaxii. Okraj heliopláště se nazývá heliopauza a za touto hranicí sluneční vítr zpomaluje pod hranici rychlosti zvuku a magnetické pole Slunce již dále nepůsobí, takže můžeme heliopauzu označit jako hranici naší sluneční soustavy.
 Vznik heliosféry
 Heliosféra je utvářena slunečním větrem. I když elektricky neutrální atomy z mezihvězdného prostoru mohou proniknout dovnitř této oblasti, prakticky všechen materiál heliosféry pochází ze Slunce. Protože částice slunečního větru ze Slunce proudí všemi směry, má heliosféra přibližně kulový tvar, což potvrzují i sondy. Tvar je ale patrně složitější.
 Sluneční vítr proudící všesměrně ze Slunce rychlostí několika set km·s−1 (okolo 1 milionu mil za hodinu v blízkosti Země). V určité vzdálenosti od Slunce, pravděpodobně okolo oběžné dráhy Pluta, tento nadzvukový vítr zvolna zpomaluje díky střetávání s mezihvězdnou hmotou. To způsobí náraz, vzniká terminační vlna, a rychlost částic klesá na podzvukovou (vizte též akustický třesk). Částice mění směr a stávají se součástí mezihvězdného toku hmoty, což vytvoří Slunci heliosférický ohon podobný takovému jaký mají komety.
 Heliopauza
 Oblast podzvukového toku se nazývá heliosférická pochva (heliosférická obálka). Tato obálka je ohraničena heliopauzou.
 Přesná vzdálenost a tvar heliopauzy stále není znám. Některé vesmírné sondy jako Pioneer 10, Pioneer 11, Voyager 1 a Voyager 2, putující pryč ze sluneční soustavy, již heliopauzy dosáhly a např. Voyager 2 měl ve svém poslání heliopauzu prozkoumat.
 Heliosféra a magnetické pole Slunce
 Sluneční vítr je složen z částic, ionizovaných atomů ze sluneční korony, a pole, které tyto částice utvářejí. Vzhledem k tomu, že se Slunce otočí kolem své osy za 27 dní, magnetické pole transportované slunečním větrem je stáčeno do spirály. Proměnlivost slunečního magnetického pole je vynášena pryč solárním větrem a může způsobit magnetické bouře v zemské magnetosféře.
 Odkazy
 Reference
 Související články
 Slunce
 Sluneční vítr
 Magnetosféra Slunce
 Magnetosféra Země
 Externí odkazy
 Sluneční soustava
 Slunce
 Místní mezihvězdné mračno


text:
John Maxwell Coetzee, južnoafriški pisatelj, * 9. februar 1940, Cape Town, Republika Južna Afrika.
 Leta 2003 je prejel Nobelovo nagrado za književnost.
 Življenje, šolanje in delo
 Ceotzee se je rodil 9. februarja 1940 v Cape Townu, v Republiki Južna Afrika. Njegov oče Zacharias Coetzee je bil uradnik, občasni pravnik, ukvarjal se je tudi z ovčerejo, njegova mama, Vera Coetzee (rojena Wehmeye) pa je bila učiteljica. Doma se je družina pogovarjala angleško, vendar se je Coetzee z drugimi sorodniki pogovarjal tudi afrikansko. Njegovi predniki so nizozemskega izvora (v Republiko Južno Afriko so migrirali v 18. stoletju), ima pa tudi nemške in poljske korenine.
 Coetzee je večino svoje mladosti preživel v Cape Townu, kakor je opisano v njegovem fikcijskem memoarju Deška leta (Boyhood). Ko je bil star osem let, se je družina preselila v Worcester, saj je njegov oče izgubil službo uradnika zaradi spora glede državne apartheidske politike. Coetzee je obiskoval St. Joseph's College (Visoko šolo Sv. Jožefa), katoliško šolo v capetownškem predmestju Rondebosch. Študiral je matematiko (diplomiral z odliko leta 1960) in angleščino (diplomiral leta 1961, prav tako z odliko) na Univerzi v Cape Townu.
 Leta 1962 se je Coetzee preselil v Veliko Britanijo, kjer je do leta 1965 delal kot programer za računalniško podjetje IBM v Londonu. Leta 1963 je magistriral iz romanov Forda Madoxa Forda. Londonsko izkušnjo je kasneje opisal v romanu Youth (2002).
 Leta 1965 je kot Fulbrightov štipendist obiskoval Univerzo v Teksasu, v Združenih državah Amerike, kjer je leta 1969 doktoriral iz računalniške slogovne analize del Samuela Becketta. Leta 1968 je začel poučevati angleško literaturo na Univerzi v New Yorku, kjer je bival do 1971. Ravno v Buffalu je začel s pisanjem svojega prvega romana Dusklands. Leta 1971 je zaprosil za stalno prebivališče v ZDA, vendar je njegova prošnja bila zavrnjena. Razlog je bilo njegovo udejstvovanje v protestih, ki so se zavzemali za konec vojne v Vietnamu. Ko je bil marca 1970 aretiran, se je vrnil v Republiko Južno Afriko, da bi poučeval angleško literaturo na capetownški univerzi. Leta 1983 je poučeval občo literaturo in bil med 1999 in 2001 zaslužni profesor. Ko se je po upokojitvi leta 2002 preselil v Adelaide, v Avstralijo, je na Univerzi v Adelaide postal častni raziskovalec. Kot profesor je sodeloval tudi v komiteju za socialno misel na Univerzi v Chicagu (do leta 2003).
 Coetzee v knjigi Dvakrat podčrtano spregovori o svojem odraščanju v tretji osebi ednine in v sedanjiku. Ta odločitev kasneje postane značilna za njegovo avtobiografsko pisanje (deli Deška leta in Mladost). S časoma je avtor sam zamenjal predpono avto- v autre- , ki v francoščini pomeni drugi (dobesedni prevod bi se tako glasil »biografija drugega«). Vsi njegovi romani, ki so izšli po letu 1997, so tako napisani v tretji osebi in sedanjiku in po njegovi opredelitvi predstavljajo autrebiografske romane.
 Nagrade
 Bookerjeva nagrada, 1983 in 1999
 Coetzee je bil prvi pisatelj, ki je bil dvakrat nagrajen z Bookerjevo nagrado; prvič za delo Življenje in doba Mihaela K. leta 1983, in ponovno 1999 za roman Sramota. Kasneje sta prav tako dve nagradi dobila Peter Carey, 1988 in 2001) in Hilary Mantel, 2009 in 2012).
 Nominiran je bil tudi za romane Poletje (2009), Elizabeth Costello (2003) in Slow Man (2005).
 Nobelova nagrada za književnost, 2003
 2. oktobra 2003 je bilo oznanjeno, da je Coetzee prejemnik Nobelove nagrade za literaturo tistega leta, s čimer je postal peti afriški nagrajenec in drugi južnoafriški.
 Druge nagrade
 Je trikratni prejemnik nagrade CNA, roman Čakanje na barbare je bil nagrajen z nagrado Jamesa Taita Blacka in nagrado Geoffreya Faberja. Železna doba je prejela nagrado časopisa Sunday Express za najboljšo knjigo leta. Prejel je tudi francosko nagrado Prix Femina Étranger in nagrado Commonwealtha za pisatelje.
 27. septembra 2005 je prejel nagrado Reda Mapungubwe. Ima častne doktorate na univerzah: The American University of Paris, the University of Adelaide, La Trobe University, the University of Natal, the University of Oxford, Rhodes University, the State University of New York at Buffalo,the University of Strathclyde, the University of Technology, Sydney in na the Adam Mickiewicz University in Poznań.
 Zasebno življenje
 Coetze se je leta 1963 poročil s Philippo Jubber in se ločil 1980. V zakonu se jima je rodila hči Gisela (1968) in sin Nicolas (1966), ki pa je umrl leta 1989 v nesreči. 6. marca 2006 je Coetzee postal avstralski državljan.
 Dela
 Dusklands (1974) ISBN 0-14-024177-9
 Age of Iron (1990) ISBN 0-14-027565-7
 Sovražnik (1993), prevod delaFoe (1986), prevedel Jože Stabej ISBN 86-341-0856-2
 The Master of Petersburg (1994)
 Giving Offense: Essays on Censorship (1997) ISBN 0-226-11176-8
 Stranger Shores: Literary Essays, 1986-1999 (2002) ISBN 0-14-200137-6
 V srcu dežele (2003), prevod dela: In the Heart of the Country (1977), prevedel Jure Potokar ISBN 961-231-384-9
 Življenje in časi Michaela K. (2004), prevod dela: The Life and Times of Michael K (1983), prevedel: Jože Stabej, ISBN 961-218-537-9
 Sramota (2004), prevod dela: Disgrace (1999), iz angleščine prevedla Alenka Moder Saje ISBN 961-6530-10-0
 Elizabeth Costello (2003) ISBN 0-670-03130-5
 V pričakovanju barbarov (2005), prevod dela: Waiting for the Barbarians (1980), iz angleščine prevedel Jure Potokar ISBN 961-231-469-1
 Deška leta: prizori iz podeželskega življenja (2008), prevod dela:Boyhood: Scenes from Provincial Life (1998), iz angleščine prevedel Primož Trobevšek ISBN 978-961-241-289-0
 Mladost: prizori iz podeželskega življenja II (2008), prevod dela: Youth (2002), iz angleščine prevedel Primož Trobevšek ISBN 978-961-241-294-4
 Poletje: prizori podeželskega življenja III (2011), prevod dela: Summertime, iz angleščine prevedel Primož Trobevšek ISBN 978-961-241-558-7
 Jezusovo rojstvo (2014), prevod dela: The Childhood of Jesus, iz angleščine prevedla Tina Vrščaj ISBN 978-961-282-005-3
 Filmske in televizijske priredbe del
 Dust, režiser Marion Hänsel (1985): adaptacija In the Heart of the Country.
 The Lives of Animals, režiser Alex Harvey (2002).
 Sramota (Disgrace), režiser Steve Jacobs (2008).
 Sklici
 Viri
 Attridge, David (2004). J. M. Coetzee and the Ethics of Reading: Literature in the Event. Chicago, IL: University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-03117-0.
 Attwell, David (1993). J. M. Coetzee: South Africa and the Politics of Writing. Berkeley, CA: University of California Press. ISBN 0-520-07812-8.
 Dovey, Teresa (1988). The Novels of J.M. Coetzee: Lacanian allegories. Johannesburg: Ad. Donker. ISBN 0-86852-132-9.
 Hallemeier, Katherine (2013). J. M. Coetzee and the Limits of Cosmopolitanism. New York, NY: Palgrave MacMillan.
 Head, Dominic (1997). J. M. Coetzee. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-48232-5.
 Kossew, Sue (1996). Pen and Power: A Post-Colonial Reading of J. M. Coetzee and André Brink. Amsterdam: Rodopi. ISBN 978-90-420-0094-0.
 MacFarlane, Elizabeth (2013). Reading Coetzee. Amsterdam: Rodopi. ISBN 978-90-420-3701-4.
 Mulhall, Stephen (2008). The Wounded Animal: J. M. Coetzee and the Difficulty of Reality in Literature and Philosophy. Princeton, NJ: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-13737-7.
 Nashef, Hania A.M. (2009). The Politics of Humiliation in the Novels of J. M. Coetzee. New York, NY: Routledge. ISBN 978-0-415-65260-5.
 Poyner, Jane (2009). J. M. Coetzee and the Paradox of Postcolonial Authorship. Farnham; Burlington, VT: Ashgate. ISBN 978-0-7546-5462-9.
 Vovk, Urban (2011). Res neznosna resnobnost!?: trije eseji o Kuciju. Ljubljana: LUD Literatura. ISBN 978-961-6717-64-9.
 Županič, Jernej (2006). Postkolonialni subjekt v romanih Johna Maxwella Coetzeeja (diplomsko delo). Ljubljana. COBISS.SI-ID31955042
 Glej tudi
 seznam južnoafriških pisateljev
 Živeči ljudje
 Južnoafriški pisatelji
 Nobelovi nagrajenci za književnost
 Predavatelji na Državni univerzi New Yorka
 Predavatelji na Univerzi v Cape Townu
 Predavatelji na Univerzi v Adelaidu
 Predavatelji na Univerzi v Chicagu
 Južnoafriški univerzitetni učitelji


text:
 01/Sv. 005
 HR
 Službeni list Europske unije
 74
 42005A0630(01)
 C 160/1
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 08.12.2004.
 KONVENCIJA
 O PRISTUPANJU ČEŠKE REPUBLIKE, REPUBLIKE ESTONIJE, REPUBLIKE CIPRA, REPUBLIKE LATVIJE, REPUBLIKE LITVE, REPUBLIKE MAĐARSKE, REPUBLIKE MALTE, REPUBLIKE POLJSKE, REPUBLIKE SLOVENIJE I SLOVAČKE REPUBLIKE KONVENCIJI O UKIDANJU DVOSTRUKOG OPOREZIVANJA U VEZI S USKLAĐIVANJEM DOBITI POVEZANIH PODUZEĆA
 2005/C 160/01
 VISOKE UGOVORNE STRANKE UGOVORA O OSNIVANJU EUROPSKE ZAJEDNICE,
 UZIMAJUĆI U OBZIR da su se Češka Republika, Republika Estonija, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Mađarska, Republika Malta, Republika Poljska, Republika Slovenija i Slovačka Republika, postajući članice Unije, obvezale pristupiti Konvenciji o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća (Konvencija o arbitraži), potpisanoj u Bruxellesu 23. srpnja 1990. i Protokolu uz tu Konvenciju, potpisanom u Bruxellesu 25. svibnja 1999.,
 NJEGOVO VELIČANSTVO KRALJ BELGIJANACA,
 PREDSJEDNIK ČEŠKE REPUBLIKE,
 NJEZINO VELIČANSTVO KRALJICA DANSKE,
 PREDSJEDNIK SAVEZNE REPUBLIKE NJEMAČKE,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE ESTONIJE,
 PREDSJEDNIK HELENSKE REPUBLIKE,
 NJEGOVO VELIČANSTVO KRALJ ŠPANJOLSKE,
 PREDSJEDNIK FRANCUSKE REPUBLIKE,
 PREDSJEDNICA IRSKE,
 PREDSJEDNIK TALIJANSKE REPUBLIKE,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE CIPRA,
 KABINET MINISTARA REPUBLIKE LATVIJE,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE LITVE,
 NJEGOVA KRALJEVSKA VISOST VELIKI VOJVODA OD LUKSEMBURGA,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE MAĐARSKE,
 PREDSJEDNIK MALTE,
 NJEZINO VELIČANSTVO KRALJICA NIZOZEMSKE,
 SAVEZNI PREDSJEDNIK REPUBLIKE AUSTRIJE,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE POLJSKE,
 PREDSJEDNIK PORTUGALSKE REPUBLIKE,
 PREDSJEDNIK REPUBLIKE SLOVENIJE,
 PREDSJEDNIK SLOVAČKE REPUBLIKE,
 PREDSJEDNICA REPUBLIKE FINSKE,
 VLADA KRALJEVINE ŠVEDSKE,
 NJEZINO VELIČANSTVO KRALJICA UJEDINJENE KRALJEVINE VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,
 SPORAZUMJELI KAKO SLIJEDI:
 Članak 1.
 Češka Republika, Republika Estonija, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Republika Mađarska, Republika Malta, Republika Poljska, Republika Slovenija i Slovačka Republika ovim pristupaju Konvenciji o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća, potpisanoj u Bruxellesu 23. srpnja 1990., sa svim njezinim prilagodbama i izmjenama izvršenima Konvencijom o pristupanju Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske Konvenciji o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća potpisanom u Bruxellesu 21. prosinca 1995. i Protokolom o izmjeni Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća, potpisanim u Bruxellesu 25. svibnja 1999.
 Članak 2.
 Konvencija o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća mijenja se kako slijedi:
 1.
 U članku 2. stavku 2.:
 (a)
 iza točke (a) umeće se sljedeća točka:
 „(b)
 u Češkoj Republici:
 —
 daň z příjmů fyzických osob,
 —
 daň z příjmů právnických osob”;
 (b)
 točka (b) postaje točka (c) i zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(c)
 u Danskoj:
 —
 indkomstskat til staten,
 —
 den kommunale indkomstskat,
 —
 den amtskommunale indkomstskat”;
 (c)
 točka (c) postaje točka (d);
 (d)
 iza točke (d) umeće se sljedeća točka:
 „(e)
 u Republici Estoniji:
 —
 tulumaks”;
 (e)
 točka (d) postaje točka (f);
 (f)
 točka (e) postaje točka (g) i zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(g)
 u Španjolskoj:
 —
 Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas,
 —
 Impuesto sobre Sociedades,
 —
 Impuesto sobre la Renta de no Residentes”;
 (g)
 točka (f) postaje točka (h);
 (h)
 točka (g) postaje točka (i);
 (i)
 točka (h) postaje točka (j) i zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(j)
 u Italiji:
 —
 imposta sul reddito delle persone fisiche,
 —
 imposta sul reddito delle società,
 —
 imposta regionale sulle attività produttive”;
 (j)
 iza točke (j) umeću se sljedeće točke:
 „(k)
 u Republici Cipru:
 —
 Φόρος Εισοδήματος,
 —
 Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίας;
 (l)
 u Republici Latviji:
 —
 uzņēmumu ienākuma nodoklis,
 —
 iedzīvotāju ienākuma nodoklis;
 (m)
 u Republici Litvi:
 —
 Gyventojų pajamų mokestis,
 —
 Pelno mokestis;,”
 (k)
 točka (i) postaje točka (n);
 (l)
 iza točke (n) umeću se sljedeće točke:
 „(o)
 u Republici Mađarskoj:
 —
 személyi jövedelemadó,
 —
 társasági adó,
 —
 osztalékadó;
 (p)
 u Republici Malti:
 —
 taxxa fuq l — income”
 ;
 (m)
 točka (j) postaje točka (q);
 (n)
 točka (k) postaje točka (r);
 (o)
 iza točke (r) umeće se sljedeća točka:
 „(s)
 u Republici Poljskoj:
 —
 podatek dochodowy od osób fizycznych,
 —
 podatek dochodowy od osób prawnych”;
 (p)
 točka (l) postaje točka (t);
 (q)
 iza točke (t) umeću se sljedeće točke:
 „(u)
 u Republici Sloveniji:
 —
 dohodnina,
 —
 davek od dobička pravnih oseb;
 (v)
 u Slovačkoj Republici:
 —
 Daň z príjmov právnických osôb,
 —
 Daň z príjmov fyzických osôb”;
 (r)
 točka (m) postaje točka (w);
 (s)
 točka (n) postaje točka (x) i zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „(x)
 u Švedskoj:
 —
 statlig inkomstskatt,
 —
 kupongskatt,
 —
 kommunal inkomstskatt”;
 (t)
 točka (o) postaje točka (y).
 2.
 Članku 3. stavku 1. dodaju se sljedeće alineje:
 „—
 u Češkoj Republici:
 —
 Ministr financí ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Estoniji:
 —
 Rahandusminister ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Cipru:
 —
 Ο Υπουργός Οικονομικών ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Latviji:
 —
 Valsts ieņēmumu dienests,
 —
 u Republici Litvi:
 —
 Finansu ministras ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Mađarskoj:
 —
 a pénzügyminiszter ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Malti:
 —
 il-Ministru responsabbli għall-finanzi ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Poljskoj:
 —
 Minister Finansów ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Republici Sloveniji:
 —
 Ministrstvo za finance ili ovlašteni predstavnik,
 —
 u Slovačkoj Republici:
 —
 Minister financií ili ovlašteni predstavnik.”
 3.
 U članku 3. stavku 1. alineja:
 „—
 u Italiji:
 il Ministro delle Finanze ili ovlašteni predstavnik”
 ,
 zamjenjuje se sljedećim:
 „—
 u Italiji:
 Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali ili ovlašteni predstavnik”
 .
 Članak 3.
 Glavni tajnik Vijeća Europske unije dostavlja vladama Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike ovjereni primjerak:
 —
 Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća,
 —
 Konvencije o pristupanju Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske Konvenciji o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća,
 i
 —
 Protokola o izmjeni Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća,
 na danskom, engleskom, finskom, francuskom, grčkom, irskom, nizozemskom, njemačkom, portugalskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku.
 Tekst Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća, Konvencije o pristupanju Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske Konvenciji o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća te Protokola o izmjeni Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća na češkom, estonskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, poljskom, slovačkom i slovenskom jeziku određen je u prilozima I. do IX. ovoj Konvenciji. Tekstovi sastavljeni na češkom, estonskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, poljskom, slovačkom i slovenskom jeziku vjerodostojni su pod jednakim uvjetima kao i ostali tekstovi Konvencije o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća.
 Članak 4.
 Ova Konvencija podliježe ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju država potpisnica. Isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju polažu se kod glavnog tajnika Vijeća Europske unije.
 Članak 5.
 Ova Konvencija stupa na snagu, između država ugovornica koje su ju ratificirale, prihvatile ili odobrile, prvog dana trećeg mjeseca koji slijedi nakon polaganja posljednje isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju od strane tih država.
 Članak 6.
 Glavni tajnik Vijeća Europske unije obavješćuje sve države potpisnice o:
 (a)
 polaganju svake isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju;
 (b)
 datumima stupanja na snagu ove Konvencije između država koje su ju ratificirale, prihvatile ili odobrile.
 Članak 7.
 Ova Konvencija, sastavljena u jednom izvorniku na češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, irskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od dvadeset i jednog teksta jednako vjerodostojan, pohranjuje se u arhivu Glavnog tajništva Vijeća Europske unije. Glavni tajnik dostavlja ovjereni primjerak vladama svake države potpisnice.
 Hecho en Bruselas, el ocho de diciembre de dos mil cuatro.
 V Bruselu dne osmého prosince dva tisíce čtyři.
 Udfærdiget i Bruxelles den ottende december to tusind og fire.
 Geschehen zu Brüssel am achten Dezember zweitausendundvier.
 Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu kaheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις οκτώ Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
 Done at Brussels on the eighth day of December in the year two thousand and four.
 Fait à Bruxelles, le huit décembre deux mille quatre.
 Fatto a Bruxelles, addì otto dicembre duemilaquattro.
 Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada astotajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio aštuntą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kettőezer-negyedik év december hό nyolcadik napján.
 Magħmul fi Brussell fit-tmien jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.
 Gedaan te Brussel, de achtste december tweeduizendvier.
 Sporządzono w Brukseli, dnia ósmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.
 Feito em Bruxelas, em oito de Dezembro de dois mil e quatro.
 V Bruseli ôsmeho decembra dvetisícštyri.
 V Bruslju, dne osmega decembra leta dva tisoč štiri.
 Tehty Brysselissä kahdeksantena päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.
 Som skedde i Bryssel den åttonde december tjugohundrafyra.
 POUR SA MAJESTE LE ROI DES BELGES
 VOOR ZIJNE MAJESTEIT DE KONING DER BELGEN
 FÜR SEINE MAJESTÄT DER KÖNIG DER BELGIER
 ZA PREZIDENTA ČESKÉ REPUBLIKY
 FOR HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING
 FÜR DEN PRÄSIDENTEN DER BUNDESREPUBLIK DEUTSCHLAND
 EESTI VABARIIGI PRESIDENDI NIMEL
 ΓΙΑ ΤΟΝ ΠΡΟΕΔPO THΣ EΛΛHNIKHΣ ΔHMOKPATIAΣ
 POR SU MAJESTAD EL REY DE ESPAÑA
 POUR LE PRÉSIDENT DE LA RÉPUBLIQUE FRANÇAISE
 THAR CEANN UACHTARÁN NA hÉIREANN
 FOR THE PRESIDENT OF IRELAND
 PER IL PRESIDENTE DELLA REPUBBLICA ITALIANA
 ΓΙΑ ΤΟΝ ΠΡΟΕΔPO THΣ KYΠPIAKHΣ ΔHMOKPATIAΣ
 LATVIJAS REPUBLIKAS MINISTRU KABINETA VĀRDĀ
 LIETUVOS RESPUBLIKOS PREZIDENTO VARDU
 POUR SON ALTESSE ROYALE LE GRAND-DUC DE LUXEMBOURG
 A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ELNÖKE RÉSZÉRŐL
 GĦALL-PRESIDENT TA’ MALTA
 VOOR HARE MAJESTEIT DE KONINGIN DER NEDERLANDEN
 FÜR DEN BUNDESPRÄSIDENTEN DER REPUBLIK ÖSTERREICH
 ZA PREZYDENTA RZECZYPOSLITEJ POLSKIEJ
 PELO PRESIDENTE DA REPÚBLICA PORTUGUESA
 ZA PREDSEDNIKA REPUBLIKE SLOVENIJE
 ZA PREZIDENTA SLOVENSKEJ REPUBLIKY
 SUOMEN TASAVALLAN PRESIDENTIN PUOLESTA
 FÖR REPUBLIKEN FINLANDS PRESIDENT
 FÖR KONUNGARIKET SVERIGES REGERING
 FOR HER MAJESTY THE QUEEN OF THE UNITED KINGDOM OF GREAT BRITAIN AND NORTHERN IRELAND


type: other

text:
Cassazione Civile, Sez. Lav., 13 maggio 2016, n. 9913 - Fratture multiple al portiere dello stabile. "Occasione di lavoro": esposizione al rischio insito in attività accessorie o strumentali allo svolgimento dell'attività stessa
 Presidente Bronzini – Relatore Boghetich
 1. - Con le prime due censure, la Fondazione denuncia, in relazione all’art. 360, primo comma, nn. 3 e 5 c.p.c., violazione e falsa applicazione dell’art. 2087 c.c. ed erronea valutazione nonché travisamento dei fatti da parte della Corte di appello, che non avrebbe considerato come dall’istruttoria sia emerso che tra gli ordinari compiti dell’A. non rientrava affatto la pulizia del locale ove si è verificato l’incidente e che la Fondazione non solo aveva informato i propri dipendenti addetti alla custodia degli stabili sui pericoli specifici legati a determinanti ambienti ma aveva anche proibiti all’A. di accedere al locale in oggetto.
 2. - Con il terzo motivo la Fondazione deduce violazione e falsa applicazione dell’art. 1227 c.c. nonché omesso esame di fatti decisivi avendo, la Corte territoriale, omesso l’esame di alcune circostanze relative al luogo dell’evento e alle modalità comportamentali del lavoratore che, se correttamente interpretate alla luce del concetto di rischio elettivo interruttivo del nesso causale tra infortunio e condotta, avrebbero portato all’esclusione di responsabilità del datore di lavoro.
 3. - Con il quarto motivo la Fondazione ricorrente deduce violazione e falsa applicazione degli artt. 112 e 345 c.p.c. avendo la Corte territoriale proceduto a rinnovare la consulenza tecnica di ufficio nonostante l’A. avesse integralmente condiviso, nel corso del giudizio di primo grado, le conclusioni tratte dall’ausiliario del giudice.
 4. - Con il quinto motivo la Fondazione deduce, in relazione all’art. 360, primo comma, nn. 3 e 5 c.p.c., violazione e falsa applicazione dell’art. 13 del D.Lgs. n. 38 del 2000 ed omesso esame circa un fatto decisivo per il giudizio, avendo la Corte ritenuto fondata la domanda di danno esclusivamente in base alle "risultanze della consulenza di ufficio" e, inoltre, ha proceduto alla liquidazione del danno non patrimoniale sulla base di tabelle di derivazione giurisprudenziale, omettendo la considerazione delle tabelle utilizzate dall’Inail (tabelle approvate con d.m. 12.7.2000).
 5. - Con il sesto motivo la Fondazione deduce violazione e falsa applicazione dell’art. 2697 c.c. avendo, la Corte territoriale, liquidato il danno morale seppur non provato dal lavoratore.
 6. - I primi tre motivi, che in quanto connessi possono essere esaminati congiuntamente, risultano in parte inammissibili e in parte infondati.
 6.1. - La sentenza impugnata, infatti, ha correttamente applicato i principi ripetutamente affermati da questa Corte di legittimità in materia di "occasione di lavoro" e di estensione della stessa anche alle ipotesi di "rischio improprio".
 Preliminarmente, la parte ricorrente sollecita una rivisitazione nel merito delle prove testimoniali acquisite agli atti, deducendo la violazione di norme di diritto nonché il vizio di motivazione per avere la sentenza impugnata travisato le dichiarazioni rilasciate dall’A. all’ispettore Inail nonché il contenuto delle deposizioni (riportate per stralci) dei testimoni G. , B. , V. (valutate, dalla Corte di appello, in maniera illogica, non emergendo dalle stesse che - tra i compiti ordinari dell’A. - fosse ricompresa la pulizia del locale ove è avvenuto l’incidente).
 Va, peraltro, rilevato che le norme (artt. 2697 ss. c.c.) poste dal Libro VI, Titolo II, del codice civile regolano le materie: a) dell’onere della prova; b) dell’astratta idoneità di ciascuno dei mezzi in esse presi in considerazione all’assolvimento di tale onere in relazione a specifiche esigenze; c) della forma che ciascuno di essi deve assumere. La materia della valutazione dei risultati ottenuti mediante l’esperimento dei mezzi di prova, è, viceversa, disciplinata dagli artt. 115 e 116 c.p.c. e l’erroneità su tali profili ridonda quale vizio ex art. 360, primo comma, n. 5, c.p.c. (ex multis, Cass. 2707/2004).
 L’illustrazione delle doglianze sull’apprezzamento delle risultanze testimoniali si risolve, dunque, nella proposizione di un mezzo d’impugnazione, ex art. 360 n. 5, c.p.c., inammissibile alla stregua della riforma operata dal d.l. 22 giugno 2012, n. 83 (c.d. "decreto crescita") convertito con modificazioni, dalla L. 7 agosto 2012, n. 134, riforma applicabile ai ricorsi contro le sentenze depositate, come nella specie, dopo il giorno 11 settembre 2012.
 Trova, dunque, applicazione il nuovo testo dell’art. 360, secondo comma, n. 5, c.p.c., come sostituito dall’art. 54, comma 1, lett. b), del d.l. 22 giugno 2012, n. 83, convertito, con modificazioni, nella L. 7 agosto 2012, n. 134, il quale prevede che la sentenza può essere impugnata per Cassazione "per omesso esame circa un fatto decisivo per il giudizio che è stato oggetto di discussione tra le parti". Con la sentenza del 7 aprile 2014 n. 8053, le Sezioni Unite hanno chiarito che la riformulazione dell’art. 360, primo comma, n. 5, c.p.c., disposta dall’art. 54 del d.l. n. 83 del 2012 deve essere interpretata, alla luce dei canoni ermeneutici dettati dall’art. 12 delle preleggi, come riduzione al "minimo costituzionale" del sindacato di legittimità sulla motivazione.
 Pertanto, è denunciabile in Cassazione solo l’anomalia motivazionale che si tramuta in violazione di legge costituzionalmente rilevante, in quanto attinente all’esistenza della motivazione in sé, purché il vizio risulti dal testo della sentenza impugnata, a prescindere dal confronto con le risultanze processuali.
 Tale anomalia si esaurisce nella "mancanza assoluta di motivi sotto l’aspetto materiale e grafico", nella "motivazione apparente", nel "contrasto irriducibile tra affermazioni inconciliabili" e nella "motivazione perplessa ed obiettivamente incomprensibile", esclusa qualunque rilevanza del semplice difetto di "sufficienza" della motivazione.
 6.2. - Tanto premesso, deve rilevarsi che secondo l’orientamento dominante di questa Corte e che il Collegio condivide - ai fini dell’indennizzabilità dell’infortunio subito dall’assicurato, per "occasione di lavoro" devono intendersi tutte le condizioni, comprese quelle ambientali e socio - economiche, in cui l’attività lavorativa si svolge e nelle quali è insito un rischio di danno per il lavoratore, indipendentemente dal fatto che tale danno provenga dall’apparato produttivo o dipenda da terzi o da fatti e situazioni proprie del lavoratore, col solo limite, in quest’ultimo caso, del c.d. rischio elettivo, ossia derivante da una scelta volontaria del lavoratore diretta a soddisfare esigenze personali (ex plurimis, Cass. n. 2942/2002; di recente, Cass. n. 12779/2012).
 Secondo tale orientamento, dunque, l’evento verificatosi "in occasione di lavoro" travalica in senso ampliativo i limiti concettuali della "causa di lavoro", afferendo nella sua lata accezione ad ogni fatto comunque ricollegabile al rischio specifico connesso all’attività lavorativa cui il soggetto è preposto; il sinistro indennizzabile ai sensi del D.P.R. n. 1124 del 1965, art. 2 non può essere circoscritto nei limiti dell’evento di esclusiva derivazione eziologica materiale dalla lavorazione specifica espletata dall’assicurato, ma va riferito ad ogni accadimento infortunistico che all’occasione di lavoro sia ascrivibile in concreto, pur se astrattamente possibile in danno di ogni comune soggetto, in quanto configurarle anche al di fuori dell’attività lavorativa tutelata ed afferente ai normali rischi della vita quotidiana privata; pertanto l’evento infortunistico verificatosi in occasione di lavoro non va considerato sotto il profilo della mera oggettività materiale dello stesso, ma, ai fini della sua indennizzabilità, deve essere esaminato in relazione a tutte le circostanze di tempo e di luogo connesse all’attività lavorativa espletata, potendo in siffatto contesto particolare assumere connotati peculiari tali da qualificarlo diversamente dagli accadimenti comuni e farlo rientrare nell’ambito della previsione della normativa di tutela, con l’unico limite della sua ricollegabilità a mere esigenze personali del tutto esulanti dall’ambiente e dalla prestazione di lavoro(c.d. rischio elettivo) (in questo senso cfr. Cass. n. 12652 del 1998, e, più di recente, Cass. n. 14287/2004; Cass. n. 16417/2005).
 Questa Corte ha, inoltre, ripetutamente affermato il principio secondo cui "l’indennizzabilità dell’infortunio subito dall’assicurato sussiste anche nell’ipotesi di rischio improprio, non intrinsecamente connesso, cioè, allo svolgimento delle mansioni tipiche del lavoro svolto dal dipendente, ma insito in un’attività prodromica e strumentale allo svolgimento delle suddette mansioni e, comunque, ricollegabile a soddisfacimento di esigenze lavorative, a nulla rilevando l’eventuale carattere meramente occasionale di detto rischio, atteso che è estraneo alla nozione legislativa di occasione di lavoro il carattere di normalità o tipicità del rischio protetto”. (v., fra le altre, Cass. 16417/2005, Cass. n. 14287/2004, Cass. n. 4433/2000, Cass. n. 1944/2002, quest’ultima in un caso di caduta dalle scale mentre la lavoratrice si recava a timbrare il cartellino delle presenze).
 È stato altresì precisato che "la nozione di occasione di lavoro di cui all’art. 2 d.p.r. n. 1124 del 1965 implica la rilevanza di ogni esposizione a rischio ricollegabile allo svolgimento dell’attività lavorativa in modo diretto o indiretto (con il limite del c.d. rischio elettivo) e, quindi, anche della esposizione al rischio insito in attività accessorie o strumentali allo svolgimento della suddetta attività, ivi compresi gli spostamenti spaziali compiuti dal lavoratore all’interno dell’azienda.." (v. fra le altre, Cass. 7-5-2002 n. 6511, Cass. 22-4-2002 n. 5841).
 6.3. - La sentenza impugnata ha correttamente interpretato ed applicato i suddetti principi.
 Invero, con motivazione esente da vizi logici, la Corte territoriale ha descritto sinteticamente il luogo dell’evento ("la chiostrina... era priva di balaustra"), ed ha rilevato come la Fondazione non avesse provato di avere espressamente vietato all’A. dl recarsi in detto locale, "non potendo certo valere" ha aggiunto "al riguardo la semplice partecipazione del lavoratore ai corsi antiinfortunistici organizzati dal datore di lavoro nei quali, naturalmente, venivano date indicazioni di carattere del tutto generale ai portieri". Ha, inoltre, aggiunto che "l’A. era in possesso delle chiavi in oggetto e che egli, in occasione del sinistro, stava svolgendo una normale attività di pulizia - a seguito della segnalazione di infiltrazioni di acqua piovana nel garage da parte di una inquilina - rientrante quindi negli ordinari compiti del suo lavoro". Ha, poi, riportato la deposizione del teste V. , di cui ha indicato la qualità (ossia collega del lavoratore, addetta ad uno stabile di proprietà della Fondazione adiacente quello dove è avvenuto il sinistro), confermativa dell’inclusione, tra le incombenze del portiere, della pulizia del locale in oggetto, circostanza confermata - come ha rilevato la Corte territoriale - anche dall’e dichiarazioni rilasciate dall’A. all’ispettore Inail.
 7. - Il quarto motivo è infondato, avendo, la sentenza impugnata, premesso che uno dei motivi di appello dell’A. verteva sull’erronea determinazione dell’invalidità permanente ed avendo proceduto, del tutto logicamente, la Corte territoriale a rinnovare le operazioni peritali.
 8. - In ordine al quinto motivo, il D.Lgs. n. 38 del 2000, art. 13 ha previsto - per eventi verificatisi o denunciati dopo il 9 agosto 2000, data dell’entrata in vigore del D.M. approvativo delle tabelle, ai sensi del cit. D.Lgs. n. 38, art. 13, comma 2 - l’estensione della copertura assicurativa obbligatoria dell’Inail anche al danno biologico. L’INAIL, invero, accerta e liquida sia il danno patrimoniale collegato alla riduzione della capacità lavorativa generica sia il danno biologico patito dal lavoratore alla propria integrità psico-fisica, applicando tabelle medico-legali diverse da quelle usate in ambito di responsabilità civile ed è, pertanto, fisiologico che menomazioni identiche comportino l’attribuzione di percentuali di invalidità permanente diverse, a seconda che siano valutate con le tabelle INAIL piuttosto che con i criteri della responsabilità civile. L’Inail, infatti, è tenuto a valutare il grado di invalidità permanente patito dall’assicurato, in conseguenza di un infortunio, in base alla tabella Allegata sub (1) al D.M. 12 luglio 2000. Quando, invece, si tratta di stimare dal punto di vista medico legale il grado percentuale di invalidità permanente causato da un infortunio, non esistono criteri prestabiliti dalla legge, eccezion fatta per il solo caso di danni derivanti dalla circolazione stradale e che abbiano causati postumi non superiori al 9% (art. 139 cod. ass.e D.M. 3 luglio 2003). Il medico legale, pertanto, nel campo della responsabilità aquiliana può in teoria stimare il danno alla persona avvalendosi di qualunque criterio medico legale che sia condiviso nella comunità scientifica (cfr., da ultimo, Cass. n. 13555/2013).
 La Corte territoriale ha dato applicazione a tale orientamento consolidato ed ha utilizzato, ai fini della liquidazione della percentuale di invalidità riscontrata dal consulente tecnico d’ufficio, le tabelle aggiornate in uso presso il Tribunale di Roma. Il motivo è, pertanto, infondato.
 9. - In ordine al danno morale, la sentenza impugnata parte correttamente dal noto arresto delle Sezioni Unite di questa Corte del 2008 (Cass. n. 26972/2008) che ha affermato il principio della tendenziale unicità della categoria del danno non patrimoniale con conseguente inammissibilità della sua suddivisione in varie "sottocategorie" che possono condurre ad una moltiplicazione delle voci di danno, liquidate in relazione alla medesima situazione di sofferenza individuale. Peraltro, la più recente giurisprudenza (cfr. Cass. n. 23793/2015, Cass. n. 11851/2015, che qui si condivide), in sostanziale contrario avviso rispetto a Cass. S.U. n. 26972/2008, ammette un’autonoma risarcibilità del danno morale - ove ricollegabile alla violazione di un interesse costituzionalmente tutelato - distinto da quello biologico (seppur con esclusivo riguardo alle lesioni di non lieve entità).
 Nel caso di specie, in ogni caso, la Corte territoriale ha correttamente liquidato, oltre al danno biologico connesso alla percentuale di inabilità permanente riportata, altresì il danno morale come riparazione delle sofferenze psichiche riguardate nella loro perdurante protrazione nel tempo. La sentenza ha, invero, dato atto della gravità del fatto (fratture in più punti che hanno determinato una invalidità permanente pari al 38%) e della "lunga durata della inabilità temporanea assoluta e permanente" nonché "degli interventi chirurgici ai quali egli (l’A. ) è stato sottoposto", dimostrando, pertanto, di riconoscere una componente di danno non patrimoniale correlata alle sofferenze psichiche subite durante il ricovero, con prognosi riservata, a seguito dell’infortunio e protratte durante i numerosi ricoveri e visite di controllo (di cui la Corte ha dato atto a pag. 2 della sentenza).
 10. - In conclusione, il ricorso è da rigettarsi. Nulla sulle spese in considerazione della mancata costituzione degli intimati.
 11. - Per essere il giudizio di legittimità pendente alla data del 31 gennaio 2013 (per essere stato il ricorso notificato alla controparte in epoca successiva al discrimine temporale del 30 gennaio 2013; v., in tema, fra le prime decisioni, Cass. SU. 3774/2014), sussistono, ratione temporis, i presupposti previsti dall’art.13 comma 1-quater del d.P.R. n.115 del 2002, inserito dall’art. 1, comma 17 della legge n.228 del 2012 (legge di stabilità 2013) per il versamento, a carico della parte ricorrente, dell’ulteriore importo a titolo di contributo unificato pari a quello dovuto per il ricorso, a norma del comma 1-bis, del citato articolo 13.