type: legislation

text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 15.12.2016
 COM(2016) 789 final
 2016/0394(COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
 om ändring av rådets direktiv 87/217/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1257/2013, rådets direktiv 86/278/EEG och rådets direktiv 94/63/EG vad gäller förfaranderegler i fråga om miljörapportering, och om upphävande av rådets direktiv 91/692/EEG
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Allmän bakgrund
 Många av unionens rättsakter har antagits utan något sista giltighetsdatum. Formellt gäller dessa akter fortfarande även om de inte längre har någon rättsverkan.
 Att upphäva rättsakter som inte längre är tillämpliga eller relevanta medför ett mer användarvänligt, effektivare och tidsbesparande utnyttjande av verktygen för åtkomst till unionslagstiftningen – Celex, EUR-Lex och registret över gällande lagstiftning (sökresultaten skulle t.ex. inte längre innehålla obsoleta rättsakter bland dem som är giltiga). Att öka öppenheten i unionslagstiftningen är en viktig del i agendan för bättre lagstiftning som unionens institutioner genomför, också enligt det nya interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning
 1
 . I 2014 års Refitmeddelande
 2
 meddelades att kommissionen ska förbereda upphävanden av lagstiftning, bland annat i samband med standardiserad miljörapportering. I 2015 års meddelande om bättre lagstiftning
 3
 efterlystes en bred översyn av rapporteringen inom flera politikområden, bl.a. miljö. Mot bakgrund av detta har man nu börjat ta itu med upphävandet av rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön. Detta är också kopplat till en mer omfattande kontroll av ändamålsenligheten för miljöövervakning och miljörapportering. Denna kontroll av ändamålsenligheten har nu inletts, i enlighet med kommissionens arbetsprogram för 2016
 4
 där förslaget till upphävande av direktiv 91/692/EEG och därmed förknippade beslut 95/337/EEG om frågeformulär på vattenområdet ingår under initiativen till upphävande i bilaga V.
 Paketet med upphävanden består av fyra föreslagna initiativ förknippade med upphävandet av direktiv 91/692/EEG och beslut 95/337/EEG:
 1.Ett meddelande som förklarar att 11 genomförandeakter som kommissionen antagit i syfte att utarbeta frågeformulär för miljörapportering, inbegripet beslut 95/337/EEG, är obsoleta.
 2.Två förslag till kommissionens beslut om upphävande av två av genomförandebesluten (via kommittéförfaranden), nämligen kommissionens beslut 2011/92/EU av den 10 februari 2011
 5
 och kommissionens beslut 2010/681/EU av den 9 november 2010
 6
 som inte längre har någon rättsverkan, men som av procedurskäl kommer att upphävas genom ett kommittéförfarande av kommissionen i ett senare skede.
 3.Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut, som ska upphäva och ändra bestämmelserna i de sex rättsakter som hänvisar till direktiv 91/692/EEG.
 För att förbereda dessa initiativ har kommissionen analyserat och undersökt konsekvenserna av att behålla eller upphäva de olika skyldigheterna. Resultatet av detta arbete sammanfattas nedan och presenteras mer i detalj i en kompletterande studie som publiceras separat
 7
 . Eftersom syftet är att upphäva obsoleta bestämmelser och rättsakter anses det inte behövas någon formell konsekvensbedömning. Det är viktigt att betona att inga faktiska ekonomiska fördelar kan förväntas av upphävandet. Fördelarna är framför allt förknippade med tydligare regler om rapportering till följd av denna upprensning.
 Brister i direktiv 91/692/EEG
 Syftet med direktiv 91/692/EEG (SRD) var att rationalisera rapporteringskraven i all EU-lagstiftning om miljön som gällde vid tidpunkten för dess antagande. I praktiken harmoniserades dock inte alla miljörapporteringskrav genom direktiv 91/692/EEG. Direktiven 91/271/EEG
 8
 och 91/676/EEG
 9
 t.ex. uteslöts från tillämpningsområdet. Det kan också konstateras att genomförandet av direktivet redan från början var tungrott och ineffektivt. Ett betydande problem var att direktivet antogs före det att användningen av informationsteknik hade slagit igenom. Många av de enskilda instrument för vilka direktiv 91/692/EEG fastställde rapporteringskrav ersattes senare av instrument som bortsåg från direktivets bestämmelser om rapportering. Genom direktiv 2000/60/EG
 10
 upphävdes t.ex. sju rättsakter på vattenområdet och därigenom blev det tillhörande frågeformuläret på vattenområdet i beslut 95/337/EEG som antagits genom direktiv 91/692/EEG överflödigt. Genom instrument som t.ex. direktiv 2000/60/EG och direktiv 2010/75/EG
 11
 (och dess föregångare, direktiv 96/61/EG)
 12
 infördes oberoende rapporteringskrav.
 Med den framgångsrika utvecklingen av Europeiska miljöbyråns (EEA) Reportnet och sektorsvisa initiativ till förenkling av rapporteringen (t.ex. vatteninformationssystemet för Europa) har behovet av och effektiviteten hos ett horisontellt instrument för rapportering i allt större utsträckning ifrågasatts. Slutligen, genom antagandet av Inspiredirektivet (2007/2/EG) och den därmed sammanhängande utvecklingen av det gemensamma miljöinformationssystemet (Seis)
 13
 infördes en modernare och effektivare övergripande strategi för informationshantering och rapportering i samband med EU:s miljöpolitik.
 Kommissionen konstaterade vid denna tidpunkt att det är ”[...] ett viktigt steg i genomförandet av SEIS, och i synnerhet för att uppnå den förenkling som förväntas, att man moderniserar bestämmelserna för hur den information som krävs i miljölagstiftningen ska tillhandahållas. Detta kommer förmodligen att ske genom en ändring av direktiv 91/692/EG om standardiserad rapportering, som behöver uppdateras och anpassas till SEIS-principerna. Därför avser kommissionen att under 2008 lägga fram ett lagstiftningsförslag som även ska omfatta upphävandet av föråldrade bestämmelser i det nuvarande direktivet om standardiserad rapportering.”
 14
 Därför beslutade kommissionen att inte lägga fram ett nytt rättsligt instrument för rapportering, utan att fortsätta arbeta med dessa frågor genom ett icke-rättsligt förfarande (se utsikterna för genomförandet av EU:s gemensamma miljöinformationssystem
 15
 ) i kombination med samordnade åtgärder på miljöpolitikens olika områden (t.ex. vatten, luft, naturmiljöer osv.).
 Sammanfattning av nuvarande tillämpningsområde och relevans för direktiv 91/692/EEG
 Direktiv 91/692/EEG handlar om 28 miljölagar som omfattas av bestämmelserna i direktivet. Ytterligare ett antal rättsakter hänvisar till bestämmelserna i direktiv 91/692/EEG. Till följd av påföljande upphävanden av dessa rättsakter (se översikt i tabell 2) är för närvarande en förordning, nio direktiv (se översikt i tabell 1) (två direktiv omfattas av dess bestämmelser, nämligen direktiv 86/278/EEG och direktiv 87/217/EEG) och 23 beslut fortfarande i kraft som hänvisar till dessa bestämmelser (se översikt i tabell 3).
 Sammanfattningsvis har de flesta av de ursprungliga skyldigheterna i direktiv 91/692/EEG blivit obsoleta och har inte längre någon rättsverkan. Förslaget till upphävande har därför lagts fram för att säkerställa rättssäkerheten, öka öppenheten, minska den administrativa bördan och säkerställa att EU:s lagstiftning är ändamålsenlig i linje med agendan för bättre lagstiftning.
 Föreslagna åtgärder för att upphäva direktiv 91/692/EEG och därmed förknippade rättsakter
 Den första åtgärden är ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om att stryka kraven på standardiserad rapportering. Det föreslås också att hänvisningarna till det gamla kommittéförfarandet ersätts av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter, i enlighet med artikel 13 i det direktivet om övergångsåtgärder.
 Den andra åtgärden syftar till att anta ett meddelande om att förklara genomförandebesluten enligt fortfarande gällande direktiv 91/692/EEG obsoleta. I meddelandet identifieras de beslut som blivit obsoleta och vars rättsliga grund har upphävts.
 Den tredje åtgärden syftar till att upphäva två genomförandebeslut, som fortfarande har en giltig rättslig grund men som under tiden har förlorat sin rättsverkan
 16
 .
 Som en del av den förberedande analysen övervägdes flera alternativ för att säkerställa ett effektivt upphävande samtidigt som rättsverkan upprätthålls, vid behov. Resultaten av denna analys presenteras i den underliggande studien
 17
 som rekommenderar ett fullständigt upphävande av bestämmelserna i direktiv 91/692/EEG och borttagande av obsoleta bestämmelser, samtidigt som hänvisning görs till nya bestämmelser om genomförandeakter. Detta alternativ som består av de tre ovannämnda åtgärderna ansågs vara effektivast för att minska byråkratin och skapa större klarhet om rättsläget.
 Sedan tidigare existerande direktiv som direktiv 91/692/EEG hänvisar till
 Som anges ovan kvarstår endast direktiven 86/278/EEG och 87/217/EEG (se översikt i tabell 1) av de 28 instrument (se översikt i tabell 2) som ursprungligen nämns i direktiv 91/692/EEG.
 Det föreslås att rapporteringskraven i direktiv 86/278/EEG behålls, samtidigt som det anpassas till de nya bestämmelserna för genomförandeakter som fastställs i EUF-fördraget.
 Rapporteringskraven i direktiv 87/217/EEG används inte, främst på grund av att asbest inte längre används i EU:s medlemsstater till följd av utfasningen av produktion och användning av råasbest och av produkter som innehåller asbest i EU, genom Reach (1907/2006/EG).
 Tabell 1: Översikt över direktiv och förordningar som omfattas av det föreslagna beslutet om upphävande av direktiv 91/692/EEG (alla andra rättsakter av relevans för direktiv 91/692/EEG har under tiden blivit obsoleta eller inaktuella).
 Rättsakter som hänvisar till eller som det hänvisas till i direktiv 91/692/EEG som fortfarande gäller
 Upphävande av direktiv 91/692/EEG som påverkar bestämmelser i rättsakterna
 Artikel i förslaget till beslut som handlar om rättsakterna
 1) Direktiv 86/278/EEG av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket
 Artiklarna 13, 14, 15, 15a och 17
 Artikel 3
 2) Rådets direktiv 87/217/EEG av den 19 mars 1987 om att hindra och minska asbestförorening i miljön
 Artikel 13
 Artikel 4
 3) Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen
 Artikel 21
 Artikel 1
 4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid hänvisar till direktiv 91/692/EEG
 Artiklarna 27, 29, 30
 Artikel 2
 5) Förordning (EU) nr 1257/2013 om återvinning av fartyg
 Artikel 21
 Artikel 5
 6) Direktiv 94/63/EG av den 20 december 1994 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer
 Artikel 9
 Artikel 6
 7) Artikel 37.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv
 18
 Omfattas av avfallspaketet
 Omfattas av avfallspaketet
 8) Artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon
 19
 Omfattas av avfallspaketet
 Omfattas av avfallspaketet
 9) Artikel 15 i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall
 20
 Omfattas av avfallspaketet
 Omfattas av avfallspaketet
 10) Artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall
 21
 Omfattas av avfallspaketet
 Omfattas av avfallspaketet
 Tabell 2: Översikt över direktiv och förordningar som upphävts och som tidigare omfattades av direktiv 91/692/EEG
 Rättsakter som upphävts men som tidigare omfattades av 91/692/EEG
 Datum för upphävande
 Rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten
 22
 , ändrat genom artikel 3 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG av den 15 februari 2006 om förvaltning av badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv 76/160/EEG
 23
 .
 31 december 2014
 Rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö
 24
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/11/EG av den 15 februari 2006 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö
 25
 .
 23 mars 2006
 Rådets direktiv 78/176/EEG av den 20 februari 1978 om avfall från titandioxidindustrin
 26
 , ändrat genom direktiv 83/29/EEG
 27
 och genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp
 28
 .
 7 januari 2014
 Rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden
 29
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/44/EG av den 6 september 2006 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden,
 30
 som i sin tur upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område
 31
 .
 21 december 2013
 Rådets direktiv 79/869/EEG av den 9 oktober 1979 om mätmetoder samt provtagnings- och analysfrekvenser avseende ytvatten för dricksvattenframställning i medlemsstaterna
 32
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, senast ändrat genom direktiv 81/855/EEG
 33
 , upphävdes genom direktiv 2000/60/EG.
 21 december 2007
 Rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten
 34
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes och kodifierades genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/113/EG av den 12 december 2006 om kvalitetskrav för skaldjursvatten
 35
 , vilket i sin tur upphävdes genom direktiv 2000/60/EG.
 21 december 2013
 Rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen
 36
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2000/60/EG.
 21 december 2013
 Rådets direktiv 82/176/EEG av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin
 37
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2008/105/EG om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område
 38
 .
 22 december 2012
 Rådets direktiv 83/513/EEG av den 26 september 1983 om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp,
 39
 ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2008/105/EG.
 22 december 2012
 Rådets direktiv 84/156/EEG av den 8 mars 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än klor-alkaliindustrin
 40
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2008/105/EG.
 22 december 2012
 Rådets direktiv 84/491/EEG av den 9 oktober 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan
 41
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2008/105/EG.
 22 december 2012
 Rådets direktiv 86/280/EEG av den 12 juni 1986 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv 76/464/EEG,
 42
 senast ändrat genom direktiv 90/415/EEG
 43
 , ändrat genom artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2008/105/EG.
 22 december 2012
 Rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna
 44
 , ändrat genom artikel 2.2 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 2000/60/EG.
 21 december 2007
 Rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten,
 45
 ändrat genom artikel 2.2 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten
 46
 .
 25 december 2003
 Rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid,
 47
 ändrat genom direktiv 85/580/EEG
 48
 , ändrat genom artikel 4.3 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften, som inte hade någon hänvisning till direktiv 91/692/EEG och som i sin tur upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft i Europa.
 11 juni 2010
 Rådets direktiv 75/716/EEG av den 24 november 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om svavelhalten i vissa flytande bränslen
 49
 , ändrat genom artikel 4.2 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 93/12/EEG
 50
 .
 30 september 1994
 Rådets direktiv 84/360/EEG av den 28 juni 1984 om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar
 51
 , ändrat genom artikel 4.2 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar
 52
 , som i sin tur upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp
 53
 .
 7 januari 2014
 Rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar
 54
 , ändrat genom artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 1999/30/EG
 55
 , som i sin tur upphävdes den 11 juni 2010 genom direktiv 2008/50/EG.
 11 juni 2010
 Rådets direktiv 82/884/EEG av den 3 december 1982 om gränsvärde för bly i luften
 56
 , ändrat genom artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 1999/30/EG, som i sin tur upphävdes genom direktiv 2008/50/EG.
 11 juni 2010
 Rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid,
 57
 ändrat genom direktiv 85/580/EEG
 58
 , ändrat genom artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom direktiv 1999/30/EG, som i sin tur upphävdes genom direktiv 2008/50/EG.
 11 juni 2010
 Rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor
 59
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall
 60
 .
 12 december 2010
 Rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall
 61
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 om avfall, vilket i sin tur upphävdes genom direktiv 2008/98/EG
 62
 .
 11 december 2010
 Rådets direktiv 76/403/EEG av den 6 april 1976 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler
 63
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT)
 64
 .
 16 september 1996
 Rådets direktiv 78/319/EEG av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall
 65
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall
 66
 .
 27 juni 1995
 Rådets direktiv 84/631/EEG av den 6 december 1984 om övervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporter av farligt avfall
 67
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen,
 68
 som i sin tur upphävdes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall
 69
 .
 11 juli 2007
 Rådets direktiv 85/339/EEG av den 27 juni 1985 om förpackningar för drycker och flytande livsmedel
 70
 , ändrat genom artikel 5 i direktiv 91/692/EEG, upphävdes genom rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall
 71
 .
 29 juni 1996
 Tabell 3: Översikt över genomförandeakter som fortfarande gäller, som ska upphävas eller förklaras obsoleta
 Rättsakter som antagits enligt direktiv 91/692/EEG
 Fortfarande gäller
 Föreslås att förklaras obsoleta
 Föreslås att upphävas
 1) Kommissionens genomförandebeslut 2014/166/EU av den 21 mars 2014 om ändring av beslut 2005/381/EG vad gäller frågeformuläret för rapportering om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG [delgivet med nr C(2014) 1726]
 72
 .
 
 2) Kommissionens beslut 2005/381/EG av den 4 maj 2005 om upprättande av ett frågeformulär för rapportering om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG [delgivet med nr K(2005) 1359]
 73
 .
 
 3) Kommissionens beslut 2006/803/EG av den 23 november 2006 om ändring av beslut 2005/381/EG om upprättande av ett frågeformulär för rapportering om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG [delgivet med nr K(2006) 5546]
 74
 .
 
 4) Kommissionens beslut av den 18 april 2012 om fastställande av ett frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG om avfall
 75
 .
 
 5) Kommissionens beslut 2004/249/EG av den 11 mars 2004 om genomförandet av direktiv 2002/96/EG (WEEE)
 76
 .
 
 6) Kommissionens beslut 2007/151/EG av den 6 mars 2007 om ändring av besluten 94/741/EG och 97/622/EG i fråga om frågeformulären för rapporten om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG om avfall och om genomförandet av rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall
 77
 .
 
 7) Kommissionens beslut 2000/738/EG av den 17 november 2000 om ett frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av direktiv 1999/31/EG om deponering av avfall
 78
 .
 
 8) Kommissionens beslut 2001/753/EG av den 17 oktober 2001 om ett frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG om uttjänta fordon
 79
 .
 
 9) Kommissionens beslut 97/622/EG av den 27 maj 1997 om frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av vissa direktiv inom avfallsområdet
 80
 .
 
 10) Kommissionens beslut 94/741/EG av den 24 oktober 1994 om frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförandet av vissa direktiv inom avfallsområdet
 81
 .
 
 11) Kommissionens genomförandebeslut 2011/632/EU av den 21 september 2011 om fastställande av ett frågeformulär för rapportering om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG om förbränning av avfall
 82
 .
 
 12) Kommissionens beslut 2011/92/EU av den 10 februari 2011 om införande av det frågeformulär som ska användas i den första rapporten om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG om geologisk lagring av koldioxid
 83
 .
 
 13) Kommissionens beslut 2010/681/EU av den 9 november 2010 om ett frågeformulär för medlemsstaternas rapportering för perioden 2011–2013 om genomförandet av rådets direktiv 1999/13/EG om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar
 84
 .
 
 14) Kommissionens beslut 2007/531/EG av den 26 juli 2007 om ett frågeformulär för medlemsstaternas rapportering för perioden 2008–2010 om genomförandet av rådets direktiv 1999/13/EG om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar.
 85
 
 15) Kommissionens beslut 2003/241/EG av den 26 mars 2003 om ändring av kommissionens beslut 1999/391/EG av den 31 maj 1999 beträffande frågeformuläret till rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar
 86
 .
 
 16) Kommissionens beslut 2002/605/EG av den 17 juli 2002 om frågeformulär gällande rådets direktiv 96/82/EG om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår
 87
 .
 
 17) Kommissionens beslut 1999/391/EG av den 31 maj 1999 beträffande frågeformuläret till rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar.
 88
 
 18) Kommissionens beslut 1999/314/EG av den 9 april 1999 om frågeformuläret avseende rådets direktiv 96/82/EG om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår
 89
 .
 
 19) Kommissionens beslut 98/184/EG av den 25 februari 1998 om ett frågeformulär för medlemsstaternas rapporter om genomförande av rådets direktiv 94/67/EG om förbränning av farligt avfall
 90
 .
 
 20) Kommissionens beslut 96/511/EG av den 29 juli 1996 om de frågeformulär som avses i rådets direktiv 80/779 EEG, 82/884/EEG, 84/360/EEG och 85/203/EEG
 91
 .
 
 21) Kommissionens beslut 96/302/EG av den 17 april 1996 om uppställningsformen för de uppgifter som skall lämnas enligt artikel 8.3 i rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall
 92
 .
 
 22) Kommissionens beslut 92/446/EEG av den 27 juli 1992 om frågeformulär för direktiv inom vattenområdet, ändrades genom kommissionens beslut 95/337/EG av den 25 juli 1995 om frågeformulär för direktiv inom vattenområdet
 93
 .
 
 23) Kommissionens beslut 95/337/EG av den 25 juli 1995 om ändring av beslut 92/446/EEG av den 27 juli 1992 om frågeformulär för direktiv inom vattenområdet
 94
 .
 
 Konsekvensbedömning
 En bedömning av de ekonomiska, miljömässiga och sociala konsekvenserna samt ett bredare samråd genomfördes redan under utarbetandet av meddelandet om ett gemensamt miljöinformationssystem (SEIS)
 95
 . Sedan dess har den underliggande analysen uppdaterats och ett detaljerat bakgrundsdokument utarbetats
 96
 . Detta utgjorde tillräcklig grund för förslaget om upphävande och gjorde en ytterligare konsekvensbedömning onödig.
 Valet av instrument för att uppnå målen, två beslut och ett meddelande, förändrar inte rapporteringen i praktiken. Anledningen till detta är att det föreslagna paketet med upphävanden kommer att medföra större rättslig tydlighet, genom att obsoleta bestämmelser utgår, och förenkla ett antal rapporteringsskyldigheter genom en ”Lissabonisering”
 97
 av förfarandena. Effektivitetsvinsterna förväntas uppnås genom att EU:s regelverk förenklas, vilket innebär att det inte ger några ekonomiska fördelar, utan snarare tekniska, juridiska sådana. Inga kvantitativa uppgifter kunde tas fram om kostnader och/eller vinster som skulle kunna vara direkt kopplade till upphävandet, främst eftersom en stor del av de ursprungliga skyldigheterna enligt direktivet i praktiken redan är obsoleta.
 3.FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER
 Sammanfattning av den föreslagna åtgärden
 Förslaget till upphävande inom området för miljörapportering har kartlagt rättsliga åtgärder som är obsoleta eller som har ersatt befintliga bestämmelser med hänvisningar till förordning (EU) nr 182/2011.
 Rättslig grund
 Den rättsliga grunden för antagande av beslutet om upphävande är artikel 192 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
 Subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen
 De åtgärder som berörs av detta förslag är obsoleta, antingen till följd av att deras innehåll har införts i nya rättsakter eller på grund av att de inte längre är relevanta på grund av deras tillfälliga karaktär. Det ligger därför i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna att upphäva dessa åtgärder. Det ankommer på unionslagstiftaren att vidta nödvändiga åtgärder för detta ändamål.
 Huvudsakliga bestämmelser i förslaget till beslut
 Artikel 1
 Föreskriver en ändring av artikel 21.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG, genom att en hänvisning införs till förordning (EU) nr 182/2011.
 Artikel 2
 Föreskriver en ändring av artikel 27.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid, genom att en hänvisning införs till förordning (EU) nr 182/2011, och anpassar artikel 29 i direktiv 2009/31/EG, som föreskriver tillämpning av det föreskrivande förfarandet med kontroll, till artikel 290 i EUF-fördraget.
 Artikel 3
 Föreskriver en ändring av artiklarna 13, 15 och 17 samt inför en ny artikel 15a i rådets direktiv 86/278/EEG av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket, genom att hänvisningar införs till förordning (EU) nr 182/2011.
 Artikel 4
 Föreskriver en ändring av artikel 13 i direktiv 87/217/EEG av den 19 mars 1987 om att hindra och minska asbestförorening i miljön, genom att första stycket stryks.
 Artikel 5
 Föreskriver en ändring av artikel 21.2 i förordning (EU) nr 1257/2013 om återvinning av fartyg.
 Artikel 6
 Föreskriver en ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/63/EG av den 20 december 1994 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer, genom att artiklarna 4.4 och 6.4 ändras och första meningen stryks i artikel 9 om övervakning och rapportering.
 Artiklarna 7 och 8
 Föreskriver direktivets upphävande och datum för ikraftträdande och tillämpning av den upphävande rättsakten. Ikraftträdandet ska anpassas till förslaget om den cirkulära ekonomin
 98
 som omfattar bestämmelser i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 17 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon, rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall och Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall, och till förslaget till direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG för att främja kostnadseffektiva utsläppsminskningar och koldioxidsnåla investeringar
 99
 .
 Val av instrument
 Föreslaget instrument: Europaparlamentets och rådets beslut.
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 Förslaget påverkar inte budgeten.
 2016/0394 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
 om ändring av rådets direktiv 87/217/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1257/2013, rådets direktiv 86/278/EEG och rådets direktiv 94/63/EG vad gäller förfaranderegler i fråga om miljörapportering, och om upphävande av rådets direktiv 91/692/EEG
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
 efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande
 100
 ,
 med beaktande av Regionkommitténs yttrande
 101
 ,
 i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1)Rådets direktiv 86/278/EEG
 102
 och rådets direktiv 87/217/EEG
 103
 grundas på artiklarna 100 och 235 i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, numera artiklarna 115 och 352 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Ändringar av dessa direktiv rör unionens miljöpolitik och är en direkt följd av upphävandet av rådets direktiv 91/692/EEG
 104
 på grundval av artikel 192.1 i EUF-fördraget. Det är därför lämpligt att ändra direktiven 86/278/EEG och 87/217/EEG på grundval av artikel 192.1 i EUF-fördraget.
 (2)Europaparlamentet och rådets direktiv 94/63/EG
 105
 är grundat på artikel 100a i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, numera artikel 114 i EUF-fördraget. Ändringar av det direktivet rör unionens miljöpolitik och är en direkt följd av upphävandet av direktiv 91/692/EEG på grundval av artikel 192.1 i EUF-fördraget. Det är därför lämpligt att ändra direktiv 94/63/EG på grundval av artikel 192.1 i EUF-fördraget.
 (3)Direktiv 91/692/EEG antogs för att områdesvis rationalisera och förbättra bestämmelserna om det uppgiftslämnande och det offentliggörande av rapporter som avser vissa direktiv på miljöskyddsområdet. För att uppnå det målet ändrades flera direktiv genom direktiv 91/692/EEG för att införa enhetliga rapporteringskrav.
 (4)Genomförandet av de rapporteringskrav som infördes genom direktiv 91/692/EEG är betungande och ineffektivt. Många av de unionsakter som ändrats genom direktiv 91/692/EEG ersätts och innehåller inte längre rapporteringskrav som införts genom direktiv 91/692/EEG. Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG
 106
 t.ex. upphävde sju unionsakter på området för vattenpolitik och tog inte över det rapporteringssystem som infördes genom direktiv 91/692/EEG. Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU
 107
 innehåller ingen hänvisning till direktiv 91/692/EEG och föreskriver ett separat system för rapportering.
 (5)Direktiv 91/692/EEG föreskriver inte heller användning av elektroniska verktyg. Med den framgångsrika utvecklingen av Europeiska miljöbyråns Reportnet och sektorsvisa initiativ till förenkling av rapporteringen (t.ex. vatteninformationssystemet för Europa) har behovet av och effektiviteten hos ett horisontellt instrument för rapportering i allt större utsträckning ifrågasatts. Slutligen, genom antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG
 108
 och den därmed sammanhängande utvecklingen av det gemensamma miljöinformationssystemet
 109
 infördes en modernare och effektivare övergripande strategi för informationshantering och rapportering i samband med unionens miljöpolitik.
 (6)Direktiv 91/692/EEG bör därför upphävas.
 (7)(De flesta av de direktiv som ändras genom direktiv 91/692/EEG gäller inte längre. Direktiv 87/217/EEG och direktiv 86/278/EEG gäller dock fortfarande.
 (8)Enligt direktiv 86/278/EEG ska medlemsstaterna rapportera om genomförandet av det direktivet på grundval av ett frågeformulär eller en mall som kommissionen fastställer enligt förfarandet i direktiv 91/692/EEG. För att undvika en lucka i lagstiftningen till följd av upphävandet av direktiv 91/692/EEG är det nödvändigt att ersätta hänvisningar till direktiv 91/692/EEG med hänvisningar till det förfarande som avses i direktiv 86/278/EEG.
 (9)Rapportering enligt direktiv 87/217/EEG är inte längre nödvändigt i medlemsstaterna efter antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006
 110
 som föreskriver utfasning av produktion och användning av råasbest och av produkter som innehåller asbest i unionen. Det är därför lämpligt att stryka de rapporteringskrav som fastställs i direktiv 87/217/EEG.
 (10)Efter antagandet av direktiv 91/692/EG innehåller följande förordningar och direktiv en hänvisning till direktiv 91/692/EG: Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG
 111
 , direktiv 94/63/EG, rådets direktiv 1999/31/EG
 112
 , Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG
 113
 , Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG
 114
 , Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG
 115
 , Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG
 116
 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1257/2013
 117
 .
 (11)Som en del av en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin
 118
 föreslog kommissionen en ändring av direktiven 2008/98/EG, 94/62/EG, 1999/31/EG och 2000/53/EG i syfte att ersätta hänvisningen till direktiv 91/692/EEG. För att säkerställa att det inte uppstår någon lucka i lagstiftningen till följd av upphävandet av direktiv 91/692/EEG bör detta beslut tillämpas från och med samma dag som de rättsakter som föreslås i paketet om den cirkulära ekonomin.
 (12)Enligt direktiven 2009/31/EG och 2003/87/EG ska medlemsstaterna rapportera om genomförandet av de direktiven på grundval av ett frågeformulär eller en mall som kommissionen fastställer enligt förfarandet i direktiv 91/692/EEG. För att undvika en lucka i lagstiftningen till följd av upphävandet av direktiv 91/692/EEG är det nödvändigt att ersätta hänvisningar till direktiv 91/692/EEG med hänvisningar till det förfarande som avses i det relevanta direktivet.
 (13)I syfte att se till att vissa bestämmelser i bilagorna till direktiv 86/278/EEG är aktuella, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på anpassning av de bestämmelserna till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. I syfte att se till att bilagorna till direktiv 2009/31/EG är aktuella, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på anpassning av de bilagorna till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.
 (14)Förordning (EU) nr 1257/2013 innehåller en hänvisning till direktiv 91/692/EEG. Den relevanta bestämmelsen avser den första rapporteringsomgången, som redan har avslutats. Den bestämmelsen bör därför utgå.
 (15)Rapporteringskraven i direktiv 94/63/EG är inte längre nödvändiga för övervakningen av genomförandet av direktiv 94/63/EG. Den bestämmelsen bör därför utgå.
 (16)Direktiven 87/217/EEG, 2003/87/EG och 2009/31/EG, förordning (EU) nr 1257/2013 och direktiven 86/278/EEG och 94/63/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Ändring av direktiv 2003/87/EG
 I artikel 21.1 i direktiv 2003/87/EG ska fjärde meningen ersättas med följande:
 ”Den ska sammanställas på grundval av ett frågeformulär eller en mall som ska antas av kommissionen i form av genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 22a.2.”
 Artikel 2
 Ändring av direktiv 2009/31/EG
 Direktiv 2009/31/EG ska ändras på följande sätt:
 1.I artikel 27.1 ska tredje meningen ersättas med följande:
 ”Den ska sammanställas på grundval av ett frågeformulär eller en mall som ska antas av kommissionen i form av genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 30.2.”
 2.Artikel 29 ska ersättas med följande:
 ”Artikel 29
 Ändring av bilagorna
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 29a med avseende på anpassningar av bilagorna till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.”
 3) Följande artikel ska införas som artikel 29a:
 ”Artikel 29a
 Utövande av delegering
 1.
 Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
 2.
 Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 29 ska ges till kommissionen tills vidare från och med [dagen för detta besluts ikraftträdande].
 3.
 Den delegering av befogenhet som avses i artikel 29 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
 4.
 Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016.
 5.
 Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
 6.
 En delegerad akt som antas enligt artikel 29 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
 4.Artikel 30 ska ersättas med följande:
 ”Artikel 30
 Kommittéförfarande
 1.
 Kommissionen ska biträdas av den kommitté för klimatförändringar som inrättats genom artikel 26 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013*. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011*.
 2.
 När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 ______________________________________
 *
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).
 **
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”.
 Artikel 3
 Ändring av direktiv 86/278/EEG
 Direktiv 86/278/EEG ska ändras på följande sätt:
 1) Artikel 13 ska ersättas med följande:
 ”Artikel 13
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 15a för att anpassa bilagorna till tekniska och vetenskapliga framsteg.
 Första stycket ska inte gälla parametrarna och värdena i bilagorna I A, I B och I C, faktorer som kan förväntas påverka bedömningen av dessa värden och de analysparametrar som avses i bilagorna II A och II B.”
 2) Artikel 14 ska utgå.
 3) Artikel 15 ska ersättas med följande:
 ”Artikel 15
 1.
 Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 39 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG*. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011**.
 2.
 När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 _______________________________________________
 *
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).
 **
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”
 4) Följande artikel ska införas som artikel 15a:
 ”Artikel 15a
 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 13 ska ges till kommissionen tills vidare från och med dagen för detta direktivs ikraftträdande.
 3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 13 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
 4. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016.
 5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
 6. En delegerad akt som antas enligt artikel 13 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
 5) I artikel 17 första stycket ska andra meningen ersättas med följande:
 ”Områdesrapporten ska utarbetas på grundval av ett frågeformulär eller en mall som ska antas av kommissionen i form av en genomförandeakt. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2.”
 Artikel 4
 Ändring av direktiv 87/217/EEG
 Punkt 1 i artikel 13 i direktiv 87/217/EEG ska utgå.
 Artikel 5
 Ändring av förordning (EU) nr 1257/2013
 I artikel 21 i förordning (EU) nr 1257/2013 ska punkt 2 ersättas med följande:
 ”2. Varje rapport ska omfatta tre år och lämnas in elektroniskt till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
 Den första elektroniska rapporten ska omfatta perioden från och med dagen för offentliggörandet av den europeiska förteckningen till och med den 31 december 2018.”.
 Artikel 6
 Ändring av direktiv 94/63/EG
 Direktiv 94/63/EG ska ändras på följande sätt:
 1) I artikel 4.4 ska andra stycket ersättas med följande:
 ”Medlemsstaterna ska informera kommissionen om de depåer som berörs av undantaget.”
 2) I artikel 6.4 ska andra stycket ersättas med följande:
 ”Medlemsstaterna ska lämna uppgifter till kommissionen om områden för vilka de avser medge sådana undantag och om eventuella ändringar som avser sådana områden.”
 3) I artikel 9 ska första meningen utgå.
 Artikel 7
 Upphävande av direktiv 91/692/EEG
 Direktiv 91/692/EEG ska upphöra att gälla.
 Artikel 8
 Ikraftträdande och tillämpning
 Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 Det ska tillämpas från och med den [OP: DATUM för ikraftträdandet av ändringen av artikel 37.1
 119
 i direktiv 2008/98/EG, ändringen av artikel 9
 120
 i direktiv 2000/53/EG, ändringen av artikel 15
 121
 i direktiv 1999/31/EG, ändringen av artikel 17
 122
 i direktiv 94/62/EG.]
 Artikel 1 ska tillämpas från och med den [OP: DATUM för ikraftträdandet av ändringen av artikel 22a i direktiv 2003/87/EG
 123
 ].
 Utfärdat i Bryssel den
 På Europaparlamentets vägnar
 På rådets vägnar
 Ordförande
 Ordförande
 (1)
 EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
 (2)
 COM(2014) 368 – Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit): lägesrapport och framtidsutsikter, avsnitt III ”Kommande Refitinitiativ”.
 (3)
 COM(2015) 215 av den 19 maj 2015.
 (4)
 COM(2015) 610 av den 27 oktober 2015.
 (5)
 EUT L 37, 11.2.2011, s. 19.
 (6)
 EUT L 292, 10.11.2010, s. 65.
 (7)
 Se: http://ec.europa.eu/environment/legal/reporting/other_actions_en.htm
 (8)
 Direktivet om avloppsvatten från tätbebyggelse.
 (9)
 Nitratdirektivet.
 (10)
 Ramdirektivet om vatten.
 (11)
 Direktivet om industriutsläpp.
 (12)
 IPPC-direktivet.
 (13)
 KOM(2008) 46 av den 1 februari 2008.
 (14)
 Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén - Mot ett gemensamt miljöinformationssystem (SEIS) {SEK(2008) 111} {SEK(2008) 112} /* KOM/2008/0046 slutlig */.
 (15)
 SWD(2013) 18 av den 25 januari 2013.
 (16)
 Kommissionens beslut 2011/92/EU av den 10 februari 2011 (EUT L 37, 11.2.2011, s. 19) och kommissionens beslut 2010/681/EU av den 9 november 2010 (EUT L 292, 10.11.2010, s. 65).
 (17)
 Se: http://ec.europa.eu/environment/legal/reporting/index_en.htm.
 (18)
 Artikel 37.1.
 (19)
 Artikel 9.
 (20)
 Artikel 15.
 (21)
 COM(2015) 595 final, COM(2015) 593 final, COM(2015) 594 final, COM(2015) 596 final.
 (22)
 EGT L 31, 5.2.1976, s. 1.
 (23)
 EUT L 64, 4.3.2006, s. 37.
 (24)
 EGT L 129, 18.5.1976, s. 23.
 (25)
 EUT L 64, 4.3.2006, s. 52.
 (26)
 EGT L 54, 25.2.1978, s. 19.
 (27)
 EGT L 32, 3.2.1983, s. 28.
 (28)
 EUT L 334, 17.12.2010, s. 17.
 (29)
 EGT L 222, 14.8.1978, s. 1.
 (30)
 EUT L 264, 25.9.2006, s. 20.
 (31)
 EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.
 (32)
 EGT L 271, 29.10.1979, s. 44.
 (33)
 EGT L 319, 7.11.1981, s. 16.
 (34)
 EGT L 281, 10.11.1979, s. 47.
 (35)
 EUT L 376, 27.12.2006, s. 14.
 (36)
 EGT L 20, 26.1.1980, s. 43.
 (37)
 EGT L 81, 27.3.1982, s. 29.
 (38)
 EUT L 348, 24.12.2008, s. 84.
 (39)
 EGT L 291, 24.10.1983, s. 1.
 (40)
 EGT L 74, 17.3.1984, s. 49.
 (41)
 EGT L 274, 17.10.1984, s. 11.
 (42)
 EGT L 181, 4.7.1986, s. 16.
 (43)
 EGT L 219, 14.8.1990, s. 49.
 (44)
 EGT L 194, 25.7.1975, s. 26.
 (45)
 EGT L 229, 30.8.1980, s. 11.
 (46)
 EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.
 (47)
 EGT L 87, 27.3.1985, s. 1.
 (48)
 EGT L 372, 31.12.1985, s. 36.
 (49)
 EGT L 307, 27.11.1975, s. 22.
 (50)
 EGT L 74, 27.3.1993, s. 81.
 (51)
 EGT L 188, 16.7.1984, s. 20.
 (52)
 EUT L 24, 29.1.2008, s. 8.
 (53)
 EUT L 334, 17.12.2010, s. 17.
 (54)
 EGT L 229, 30.8.1980, s. 30.
 (55)
 EGT L 163, 29.6.1999, s. 41.
 (56)
 EGT L 378, 31.12.1982, s. 15.
 (57)
 EGT L 87, 27.3.1985, s. 1.
 (58)
 EGT L 372, 31.12.1985, s. 36.
 (59)
 EGT L 194, 25.7.1975, s. 23.
 (60)
 EUT L 312, 22.11.2008, s. 3.
 (61)
 EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.
 (62)
 EUT L 114, 27.4.2006, s. 9.
 (63)
 EGT L 108, 26.4.1976, s. 41.
 (64)
 EGT L 243, 24.9.1996, s. 31.
 (65)
 EGT L 84, 31.3.1978, s. 43.
 (66)
 EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.
 (67)
 EGT L 326, 13.12.1984, s. 31.
 (68)
 EGT L 30, 6.2.1993, s. 1.
 (69)
 EUT L 190, 12.7.2006, s. 1.
 (70)
 EGT L 176, 6.7.1985, s. 18.
 (71)
 EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.
 (72)
 EUT L 89, 25.3.2014, s. 45.
 (73)
 EUT L 126, 19.5.2005, s. 43.
 (74)
 EUT L 329, 25.11.2006, s. 38.
 (75)
 C(2012) 2384 final.
 (76)
 EUT L 78, 16.3.2004, s. 56.
 (77)
 EUT L 67, 7.3.2007, s. 7.
 (78)
 EGT L 298, 25.11.2000, s. 24.
 (79)
 EGT L 282, 26.10.2001, s. 77.
 (80)
 EGT L 256, 19.9.1997, s. 13.
 (81)
 EGT L 296, 17.11.1994, s. 42.
 (82)
 EUT L 247, 24.9.2011, s. 54.
 (83)
 EUT L 37, 11.2.2011, s. 19.
 (84)
 EUT L 292, 10.11.2010, s. 65.
 (85)
 EUT L 195, 27.7.2007, s. 47.
 (86)
 EUT L 89, 5.4.2003, s. 17.
 (87)
 EGT L 195, 24.7.2002, s. 74.
 (88)
 EGT L 148, 15.6.1999, s. 39.
 (89)
 EGT L 120, 8.5.1999, s. 43.
 (90)
 EGT L 67, 7.3.1998, s. 48.
 (91)
 EGT L 213, 22.8.1996, s. 16.
 (92)
 EGT L 116, 11.5.1996, s. 26.
 (93)
 EGT L 247, 27.8.1992, s. 10.
 (94)
 EGT L 200, 24.8.1995, s. 1.
 (95)
 Se konsekvensanalys om SEIS, SWD(2008) 111 av den 1 februari 2008.
 (96)
 http://ec.europa.eu/environment/legal/reporting/index_en.htm.
 (97)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
 (98)
 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin, COM(2015) 614 final.
 (99)
 COM(2015) 337 final/2.
 (100)
 EUT C [...], [...], s. [...].
 (101)
 EUT C [...], [...], s. [...].
 (102)
 Rådets direktiv 86/278/EEG av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket (EGT L 181, 4.7.1986, s. 6).
 (103)
 Rådets direktiv 87/217/EEG av den 19 mars 1987 om att hindra och minska asbestförorening i miljön (EGT L 85, 28.3.1987, s. 40).
 (104)
 Rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).
 (105)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 94/63/EG av den 20 december 1994 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer (EGT L 365, 31.12.1994, s. 24).
 (106)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).
 (107)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (EUT L 334, 17.12.2010, s. 17).
 (108)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) (EUT L 108, 25.4.2007, s. 1).
 (109)
 KOM(2008) 46 av den 1 februari 2008.
 (110)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).
 (111)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (EGT L 365, 31.12.1994, s. 10).
 (112)
 Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (EGT L 182, 16.7.1999, s. 1.)
 (113)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon (EGT L 269, 21.10.2000, s. 34).
 (114)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).
 (115)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).
 (116)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).
 (117)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1257/2013 av den 20 november 2013 om återvinning av fartyg och om ändring av förordning (EG) nr 1013/2006 och direktiv 2009/16/EG (EUT L 330, 10.12.2013, s. 1).
 (118)
 COM(2015) 614 final av den 2 december 2015.
 (119)
 COM(2015) 595 final.
 (120)
 COM(2015) 593 final.
 (121)
 COM(2015) 594 final.
 (122)
 COM(2015) 596 final COM/2015/0337.
 (123)
 COM/2015/0337.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 15.9.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 315/21
 2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC BCR Leasing IFN SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
 (Byla C-438/13) (1)
 ((PVM - Direktyva 2006/112/EB - 16 ir 18 straipsniai - Finansinė nuoma - Turtas, dėl kurio sudaryta finansinės nuomos sutartis - Situacija, kai, nutraukus sutartį, finansinės nuomos bendrovė šio turto nesusigrąžina - Trūkstamas turtas))
 2014/C 315/31
 Proceso kalba: rumunų
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Curtea de Apel Bucureşti
 Šalys pagrindinėje byloje
 Ieškovė: SC BCR Leasing IFN SA
 Atsakovės: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
 Rezoliucinė dalis
 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 16 ir 18 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad situacija, kai finansinės nuomos bendrovei neįmanoma iš finansinės nuomos gavėjo susigrąžinti turto, dėl kurio sudaryta finansinės nuomos sutartis, nutraukus šią sutartį dėl finansinės nuomos gavėjo kaltės, nepaisant to, kad ši bendrovė ėmėsi veiksmų šiam turtui susigrąžinti ir to, kad nutraukus sutartį ji nebegavo jokio atlygio, negali būti laikoma prekių tiekimu už atlygį pagal šiuos straipsnius.
 (1) OL C 325, 2013 11 9.


type: contracts

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 21999A0127(01)
 Euroopa Liidu Teataja L 020 , 27/01/1999 Lk 0040 - 0053
 LISAÜldise teenuskaubanduse kokkuleppe viies protokollMAAILMA KAUBANDUSORGANISATSIOONI (edaspidi "WTO") LIIKMED, kelle erikohustuste nimekiri ja erandite loetelu finantsteenuseid käsitleva üldise teenuskaubanduse kokkuleppe II artiklist on lisatud käesolevale protokollile (edaspidi "asjaomased liikmed"),olles läbi rääkinud teenuskaubanduse nõukogu 21. juuli 1995. aasta finantsteenuseid käsitleva teise otsuse tingimuste (S/L/9) kohaselt,LEPIVAD KOKKU JÄRGMISES:1. Teatava liikmega seotud erikohustuste nimekiri ja käesolevale protokollile lisatud erandite loetelu finantsteenuseid käsitlevast II artiklist asendavad käesoleva protokolli jõustumisel kõnealuse liikme puhul selle liikme erikohustuste nimekirja finantsteenuste osa ja kõnealuse liikme erandite loetelu II artiklist.2. Käesolev protokoll on asjaomastele liikmetele vastuvõtmiseks allakirjutamise teel või muul viisil avatud 29. jaanuarini 1999.3. Käesolev protokoll jõustub 30. päeval pärast selle vastuvõtmist kõigi asjaomaste liikmete poolt. Kui 30. jaanuariks 1999 ei ole kõik asjaomased liikmed protokolli vastu võtnud, võivad selle vastu võtnud liikmed järgneva 30 päeva jooksul otsustada protokolli jõustumise.4. Käesolev protokoll antakse hoiule WTO peadirektorile. WTO peadirektor edastab igale WTO liikmele käesoleva protokolli tõestatud ärakirja ja teatised selle vastuvõtmise kohta vastavalt punktile 3.5. Käesolev protokoll registreeritakse ÜRO põhikirja artikli 102 kohaselt.Koostatud kahekümne seitsmendal veebruaril tuhande üheksasaja üheksakümne kaheksandal aastal Genfis ühes eksemplaris hispaania, inglise ja prantsuse keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed, kui seoses protokollile lisatud nimekirjadega ei ole sätestatud teisiti.--------------------------------------------------LisaEUROOPA ÜHENDUSED JA NENDE LIIKMESRIIGIDERIKOHUSTUSTE NIMEKIRITäienduslisa 4(Käesolev dokument on autentne hispaania, inglise ja prantsuse keeles)Käesolev tekst asendab dokumendi GATS/SC/31/Suppl 1/Rev. 1 finantsteenuseid käsitleva osa.Tarneliigid: 1) välistarned 2) tarbimine välismaal 3) kaubandusesindus 4) füüsiliste isikute kohalolek |Sektor või allsektor | Turulepääsu piirangud | Riikliku käsitluse piirangud | Lisakohustused |FINANTSTEENUSTE SEKTOR 1.Ühendused ja nende liikmed võtavad endale seoses finantsteenustega kohustusi "Finantsteenustega seotud kohustuste käsitusleppe" ("käsituslepe") sätete kohaselt.2.Kõnealuste kohustuste suhtes kehtivad käesoleva nimekirja "Kõigi sektorite" osas esitatud turulepääsu ja riikliku käsitluse piirangud ning allpool loetletud allsektoreid käsitlevad piirangud.3.Liikide 1 ja 2 puhul kehtivad turulepääsu kohustused vastavalt ainult käsitusleppe turulepääsu osa punktides B.3 ja B.4 märgitud tehingute suhtes.4.Olenemata märkusest 1 on turulepääsu ja riikliku käsitluse kohustused 4. liigi osas seoses finantsteenustega need, mis on esitatud käesoleva nimekirja "Kõigi sektorite" osas, välja arvatud Rootsi, kelle puhul kohustused vastavad käsitusleppele.5.Uute finantsteenuste turule lubamise tingimuseks võib olla finantsteenuseid käsitleva lisa artikli 2 punktis a osutatud eesmärkide saavutamist reguleeriva õigusraamistiku olemasolu ja vastavus sellele.6.Üldiselt ja kedagi diskrimineerimata peab ühenduse liikmesriigis asutatud finantseerimisasutustel olema kindlaksmääratud õiguslik vorm. |A. | Kindlustus ja sellega seotud teenused | 1) | A: Müügiedendustegevus ja vahendus väljaspool ühendust asutatud tütarettevõtja või väljaspool Austriat asutatud filiaali nimel (v.a edasikindlustus ja retrosessioon) on keelatud. A: Kohustuslikku õhusõidukindlustust võib anda ainult ühenduses paiknev tütarettevõtja või Austrias paiknev filiaal. DK: Kohustuslikku õhutranspordikindlustust võivad anda ainult ühenduses paiknevad äriühingud. DK: Taanis ei või ärilistel eesmärkidel otsekindlustuse andmisega Taani elanikele, Taani laevadele ja Taanis paiknevale varale tegelda muud isikud ega äriühingud (sh kindlustusseltsid) peale Taani seaduste alusel või pädevatelt Taani ametiasutustelt tegevusloa saanud kindlustusseltside. D: Kohustuslikku õhusõidukindlustust võib anda ainult ühenduses asutatud tütarettevõtja või Saksamaal asutatud filiaal. D: Kui välisriigi kindlustusselts on asutanud Saksamaal filiaali, võib ta Saksamaal rahvusvahelise transpordi kindlustuslepinguid sõlmida ainult Saksamaal paikneva filiaali vahendusel. E, I: Ei seostu kindlustusstatistikaga. FIN: Ainult need kindlustusandjad, kelle peakontor paikneb Euroopa Majanduspiirkonnas või kellel on Soomes filiaal, võivad osutada käsitusleppe punktis 3.a osutatud kindlustusteenuseid. FIN: Kindlustusmaakleri teenuste osutamise tingimuseks on alaline tegutsemiskoht Euroopa Majanduspiirkonnas. F: Maismaaveoga seotud riskide kindlustamisega võivad tegelda ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. I: Itaalia elanike CIF-ekspordiga seotud riske võivad kindlustada ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. I: Kaupade transpordikindlustust, sõidukite kindlustust ja Itaalias paiknevate riskide vastutuskindlustust võivad anda ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. Nimetatud lisatingimus ei kehti rahvusvaheliste vedude puhul, mis hõlmavad importi Itaaliasse. P: Õhu- ja meretranspordi kindlustust, mis hõlmab kaupu, õhusõidukit, laevakeret ja vastutust, võivad anda ainult Euroopa Ühenduses asutatud äriühingud; ainult EÜs registrisse kantud isikud või äriühingud võivad tegutseda sellise kindlustustegevuse vahendajatena Portugalis. S: Otsekindlustuse pakkumine on lubatud ainult Rootsis tegevusluba omava kindlustusteenuse pakkuja vahendusel tingimusel, et välisriigi teenusepakkuja ja Rootsi kindlustusselts kuuluvad samasse kontserni või on sõlminud omavahel koostöölepingu. | 1) | A: Kõrgem kindlustuspreemia maks tuleneb kindlustuslepingutest (v.a edasikindlustus- ja retrosessioonilepingud), mille on sõlminud väljaspool ühendust asutatud tütarettevõtja või väljaspool Austriat asutatud filiaal. Kõrgemast maksust võib teha erandeid. | Euroopa ühendused ja nende liikmesriigid võtavad endale liites sisalduvaid lisakohustusi. |2) | A: Müügiedendustegevus ja vahendamine väljaspool ühendust asutatud tütarettevõtja või väljaspool Austriat asutatud filiaali nimel (v.a edasikindlustus ja retrosessioon) on keelatud. A: Kohustuslikku õhusõidukindlustust võib anda ainult ühenduses asutatud tütarettevõtja või Austrias asutatud filiaal. DK: Kohustuslikku õhutranspordikindlustust võivad anda ainult ühenduses asutatud äriühingud. DK: Taanis ei või ärilistel eesmärkidel otsekindlustuse andmisega Taani elanikele, Taani laevadele ja Taanis paiknevale varale tegelda muud isikud ega äriühingud (sh kindlustusseltsid) peale Taani seaduste alusel või pädevatelt Taani ametiasutustelt tegevusloa saanud kindlustusseltside. D: Kohustuslikku õhusõidukindlustust võib anda ainult ühenduses asutatud tütarettevõtja või Saksamaal asutatud filiaal. D: Kui välisriigi kindlustusselts on asutanud Saksamaal filiaali, võib ta Saksamaal sõlmida rahvusvahelise transpordi kindlustuslepinguid ainult Saksamaal asutatud filiaali vahendusel. F: Maismaaveoga seotud riskide kindlustamisega võivad tegelda ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. I: Itaalia elanike CIF-ekspordiga seotud riske võivad kindlustada ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. I. Kaupade transpordikindlustust, sõidukite kindlustust ja Itaalias paiknevate riskide vastutuskindlustust võivad anda ainult ühenduses asutatud kindlustusseltsid. Nimetatud lisatingimus ei kehti rahvusvaheliste vedude puhul, mis hõlmavad importi Itaaliasse. P: Õhu- ja meretranspordi kindlustust, mis hõlmab kaupu, õhusõidukit, laevakeret ja vastutust, võivad anda ainult Euroopa Ühenduses asutatud äriühingud; ainult EÜs registrisse kantud isikud või äriühingud võivad tegutseda sellise kindlustustegevuse vahendajatena Portugalis. | 2) | A: Kõrgem kindlustuspreemia maks tuleneb kindlustuslepingutest (v.a edasikindlustus- ja retrosessioonilepingud), mille on sõlminud väljaspool ühendust asutatud tütarettevõtja või väljaspool Austriat asutatud filiaal. Kõrgemast maksust võib teha erandeid. |3) | A: Välisriikide harukontoritele ei anta tegevusluba, kui kindlustaja õiguslik vorm asukohariigis ei vasta aktsiaseltsile või vastastikusele kindlustusseltsile või kui see ei ole nendega võrreldav. | 3) | FIN: Välisriigi kindlustusseltsi üldise esindaja alaline asukoht on Soomes, kui äriühingu peakontor ei paikne Euroopa Majanduspiirkonnas. |B: Kõigi väljaspool Euroopa Ühenduse liikmesriikide õigusruumi registrisse kantud isikute, äriühingute või ametiasutuste nimel tehtud pakkumised Belgia väärtpaberite omandamiseks esitatakse loa saamiseks rahandusministrile. | S: Väljaspool Rootsit asutatud kahjukindlustusseltse, mis tegutsevad Rootsis, ei maksustata mitte netotulemuste, vaid otsestest kindlustustehingutest saadava kindlustuspreemia sissetulekute põhjal. |E: Enne teatavate kindlustusliikide osutamiseks filiaali või esinduse asutamist Hispaanias peab välisriigi kindlustajal olema olnud vähemalt viis aastat luba tegelda samade kindlustusliikidega oma päritoluriigis. | S: Kindlustusseltsi asutaja on Euroopa Majanduspiirkonnas alaliselt elav füüsiline isik või Euroopa Majanduspiirkonnas asutatud juriidiline isik. |E, GR: Asutamisõigus ei hõlma esinduskontorite loomist ega muud kindlustusseltsi alalist kohalolekut, v.a juhul, kui sellised kontorid asutatakse esinduste, filiaalide või peakontoritena. FIN: Kindlustusseltsi tegevdirektori, vähemalt ühe audiitori ning vähemalt poolte projekti elluviijate, juhatuse ja järelevalvenõukogu liikmete alaline elukoht on Euroopa Majanduspiirkonnas, kui sotsiaal- ja tervishoiuministeerium ei ole teinud erandit. FIN: Välisriigi kindlustajatele ei või anda tegevusluba tegutsemiseks Soomes filiaalina, kes annab kohustuslikku sotsiaalkindlustust (kohustuslik pensionikindlustus, kohustuslik õnnetusjuhtumikindlustus). F: Filiaalide asutamise tingimuseks on filiaali esindaja eriluba. I: Juurdepääs kindlustusstatistikale on ainult füüsiliste isikute vahendusel. Füüsilised isikud võivad moodustada kutseliite (äriühinguna registreerimata). I: Filiaalide asutamisloa tingimuseks on järelevalveasutuste hinnang. IRL: Asutamisõigus ei hõlma esinduskontorite loomist. P: Välisriigi äriühingud võivad Portugalis kindlustusvahendusega tegelda ainult vastavalt ühenduse liikmesriigi seadustele loodud äriühingu vahendusel. Filiaali loomiseks Portugalis peavad välisriikide äriühingud tõendama, et neil on vähemalt viie aasta pikkune tegutsemispraktika. S: Välisriikide äriühinguid võib registreerida ainult tütarettevõtjatena või alalise esindaja vahendusel. S: Väljaspool Rootsit asutatud kindlustusvahendusettevõtted võivad asutada kaubandusesindusi ainult filiaalide kaudu. | |4) | Piiritlemata, kui ei ole märgitud horisontaallõikes, ning vastavalt eritingimustele: | 4) | Piiritlemata, kui ei ole märgitud horisontaallõikes, ning vastavalt järgmistele eripiirangutele: |GR: Enamik Kreekas asutatud äriühingu juhatuse liikmetest on ühenduse ühe liikmesriigi kodanikud. | A: Harukontori juhatusse peab kuuluma kaks isikut, kelle alaline elukoht on Austrias. DK: Harukindlustuse üldesindaja alaline elukoht peab viimase kahe aasta jooksul olema olnud Taanis, kui tegemist ei ole ühenduse ühe liikmesriigi kodanikuga. Kaubandus- ja tööstusminister võib lubada erandeid. DK: Alalise elukoha nõue äriühingu tegevjuhtide ja juhatuse liikmete suhtes. Kaubandus- ja tööstusminister võib lubada erandeid nimetatud nõudest. Erandid tehakse kedagi diskrimineerimata. E, I: Alalise elukoha nõue aktuaarile. |B. | Pangandus ja muud finantsteenused (v.a kindlustus) | 1) | B: Investeerimisalase nõustamisega seotud teenuste osutamise puhul on nõutav, et äriühing oleks asutatud Belgias. I: Promotori di servizi finanziari (finantsteenuste osutaja) puhul piiritlemata. IRL: Investeerimisteenuste või investeerimisalase nõustamise puhul on nõutav kas: i) Iirimaal välja antud tegevusluba, mille puhul nõutakse tavaliselt, et juriidilise isiku näol oleks tegemist kapitaliühingu, täisühingu või ainuomanikuga, mille peakontor/registrijärgne asukoht oleks igal juhul Iirimaal (teatavatel juhtudel ei pruugi tegevusloa nõue kehtida, näiteks juhul, kui kolmanda riigi teenusepakkujal ei ole Iirimaal kaubandusesindust ning Iirimaal ei osutata kõnealust teenust üksikisikutele), või ii) tegevusluba, mis on välja antud teises liikmesriigis vastavalt EÜ investeerimisteenuste direktiivile. | 1) | Ei ole. | Euroopa ühendused ja nende liikmesriigid võtavad endale liites sisalduvaid lisakohustusi. || 2) | D: Saksa markades vääringustatud väärtpaberite emiteerimist võib läbi viia Saksamaal asutatud krediidiasutus, tütarettevõtja või filiaal. FIN: Riigiasutuste maksed (kulud) tehakse Postipankki Ltd. hallatava Soome postižiirosüsteemi vahendusel. Eripõhjustel võib rahandusministeerium nimetatud nõude täitmisest vabastada. GR: Kreekas emiteeritud väärtpaberite intresside ja põhisummade maksete haldamist hõlmavate hooldus- ja hoiustamisteenuste osutamiseks on nõutav asutamine. UK: Naelsterlingi emissioone, sealhulgas eraõiguslikke emissioone, võib läbi viia ainult Euroopa Majanduspiirkonnas asutatud äriühing. | 2) | Ei ole. || 3) | Kõik liikmesriigid:Kõik liikmesriigid: avatud investeerimisfondide (unit trusts) ja investeerimisühingute juhtimiseks on nõutav spetsialiseeritud fondivalitseja asutamine (avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitleva direktiivi 85/611/EMÜ artiklid 6 ja 13)investeerimisfondide varade paigutajatena võivad tegutseda ainult sellised äriühingud, mille registrijärgne asukoht on ühenduses (avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitleva direktiivi 85/611/EMÜ artikli 8 lõige 1 ja artikli 15 lõige 1). | 3) | F: Lisaks Prantsuse krediidiasutustele võivad Prantsuse frankides vääringustatud emissioone läbi viia ainult väljaspool Prantsusmaad asutatud pankade (Prantsuse seaduste kohased) Prantsuse tütarettevõtjad, mis on tegevusloa saanud väljaspool Prantsusmaad asutatud panga Prantsuse tütarettevõtjakandidaadi piisavate Pariisis paiknevate vahendite ja kohustuste põhjal. Väljaspool Prantsusmaad asutatud panka võib ilma piirangute ja asutamisnõueteta olla koos või solidaarselt eurodes ja frankides vääringustatud väärtpaberite emissiooni korraldaja. || A: Ainult Austria börsi liikmed võivad sooritada tehinguid börsil kaubeldavate väärtpaberitega. | I: Välisriigi vahendajate esinduskontorid ei või teostada toiminguid, mille eesmärgiks on investeerimisteenuste osutamine. || A: Välisvaluuta ja välissularahaga kauplemiseks on vaja Austria Riigipanga luba.A: Hüpoteekvõlakirju ja omavalitsuste võlakirju võivad emiteerida ainult sellele spetsialiseerunud ja vastavat tegevusluba omavad pangad.A: Pensionifondide juhtimisega seotud teenuseid võib osutada ainult sellele spetsialiseerunud äriühing, mis on asutatud Austrias aktsiaseltsina.B: Väljaspool kõigi liikmesriikide õigusruumi paiknevate isikute, äriühingute või ametiasutuste poolt või nende nimel tehtud avalikud pakkumised Belgia väärtpaberite omandamiseks esitatakse loa saamiseks rahandusministrile.DK: Finantseerimisasutused võivad tegelda väärtpaberitega kauplemisega Kopenhaageni börsil ainult Taanis asutatud tütarettevõtjate vahendusel.E: Finantseerimisasutused võivad ametlikul börsil või riiklikul väärtpaberiturul noteeritud väärtpaberite kauplemisega tegelda ainult Hispaanias asutatud väärtpaberivahendajate vahendusel.FIN: Vähemalt poolte asutajate, juhatajate või järelevalvenõukogu liikmete ja volitatud isikute ning tegevdirektori, prokuristi ning krediidiasutuse nimel allkirjaõigust omava isiku alaline elukoht peab olema Euroopa Majanduspiirkonnas, kui rahandusminister ei ole teinud erandit. Vähemalt ühe audiitori alaline elukoht peab olema Euroopa Majanduspiirkonnas.FIN: Tuletisinstrumentide börsi maakleri (üksikisik) alaline elukoht on Euroopa Majanduspiirkonnas. Rahandusministeeriumi sätestatud tingimustel võib lubada erandeid nimetatud nõudest.FIN: Riigiasutuste maksed (kulud) tehakse Postipankki Ltd. hallatava Soome postižiirosüsteemi vahendusel. Eripõhjustel võib rahandusministeerium nimetatud nõude täitmisest vabastada.GR: Finantseerimisasutused võivad Ateena börsil noteeritud väärtpaberitega kaubelda ainult Kreekas asutatud väärtpaberivahendajate vahendusel.GR: Filiaalide asutamiseks ja tööks tuleb importida miinimumsumma ulatuses välisvaluutat, mis konverteeritakse drahmideks ja mida hoitakse Kreekas kuni välisriigi pank Kreekas tegutseb: kuni nelja (4) filiaali puhul võrdub see miinimumsumma praegu poolega Kreekas asutatava krediidiasutuse aktsiakapitali alammäärast,lisafiliaalide tööks peab see miinimumsumma võrduma Kreekas asutatava krediidiasutuse aktsiakapitali alammääraga.I: Koduukse-müügiga tegelevad vahendajad peavad kasutama tegevusluba omavate müüjate teenuseid, kelle alaline elukoht on Euroopa ühenduste liikmesriigi territooriumil. I: Väärtpaberite kliiring ja arveldamine võivad toimuda ainult ametliku kliiringusüsteemi kaudu. Kliiringuga võib kuni lõpliku arveldamiseni väärtpaberitega tegelda Itaalia Pangalt kooskõlas CONSOBiga tegevusloa saanud äriühing. I: Seaduse 216/74 artikli 18 alusel väärtpaberite avalikke pakkumisi, välja arvatud aktsiad, osakud või võlakirjad (sealhulgas konverteeritavad võlakirjad), võivad teha ainult Itaalia piiratud vastutusega äriühingud, vastavat luba omavad välisriikide äriühingud, avalikud asutused või kohalikele ametiasutustele kuuluvad äriühingud, millesse paigutatud kapital on vähemalt 2 miljardit Itaalia liiri. I: Keskseid hoiustamis-, hooldus- ja haldusteenuseid võib riiklike võlakirjade puhul pakkuda ainult Itaalia Pank ning aktsiate, osakute, osalusväärtpaberite ja muude reguleeritud turul kaubeldavate võlakirjade puhul Monte Titoli SpA. I: Kollektiivsete investeerimisskeemide puhul, v.a direktiivi 85/611/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvate harmoneeritud avatud investeerimisfondid (UCITS), peab usaldusisik/hoiulevõtja olema asutatud Itaalias või Itaalias asutatud filiaali kaudu mõnes teises Euroopa ühenduse liikmesriigis. Ainult need pangad, kindlustusseltsid ja väärtpaberite investeerimisühingud, mille ametlik peakontor asub Euroopa Ühenduses, võivad tegelda pensionifondide ressursside haldamisega. Fondivalitsejad (kinnised fondid ja kinnisvarafondid) peavad samuti olema asutatud Itaalias. IRL: Kollektiivsete investeerimisskeemide puhul, mis toimivad avatud investeerimisfondide (unit trusts) ja muutuva suurusega kapitaliga äriühingutena (v.a avatud investeerimisfondid (UCITS)), peab usaldusisik/hoiulevõtja olema asutatud Iirimaal või mõnes teises ühenduse liikmesriigis. Investeerimisusaldusühingute puhul peab vähemalt üks täisosanik olema asutatud Iirimaal. IRL: Selleks et saada Iirimaal börsi liikmeks, peab isik: i) olema saanud tegevusloa Iirimaal, mis eeldab, et tegemist on kapitaliühinguga või täisühinguga, mille peakontor/registrijärgne asukoht on Iirimaal; ii) olema saanud tegevusloa mõnes teises liikmesriigis vastavalt EÜ investeerimisteenuste direktiivile. IRL: Investeerimisteenuste või investeerimisalase nõustamise puhul on nõutav kas: i) Iirimaal väljaantud tegevusluba, mille puhul nõutakse tavaliselt, et juriidilise isiku näol oleks tegemist kapitaliühingu, täisühingu või füüsilisest isikust ettevõtjaga, mille peakontor/asukoht oleks igal juhul Iirimaal (järelevalveasutus võib anda tegevusloa ka kolmandate riikide juriidiliste isikute filiaalidele), või ii) tegevusluba, mis on välja antud teises liikmesriigis vastavalt EÜ investeerimisfondide direktiivile. P: Väljaspool EÜd asutatud pankade registreerimise tingimuseks on iga juhtumi puhul eraldi rahandusministri antav luba. Registreerimine peab suurendama riigi pangandussüsteemi tõhusust või muutma Portugali majandust märkimisväärselt rahvusvahelisemaks. P: Riskikapitaliga seotud teenuseid ei tohi osutada riskikapitaliühingute filiaalid, mille peakontor asub väljaspool EÜd. Lissaboni börsil võivad maakleri- ja diileriteenuseid osutada Portugalis asutatud maakleri- ja diileriühingud või mõnes teises EÜ riigis tegevusloa saanud investeerimisettevõtted, millel on oma päritoluriigis selliste teenuste osutamise luba. Porto tuletisinstrumentide börsil ja börsivälisel turul ei või maakleri- ja diileriteenuseid osutada väljastpoolt EÜd pärinevad maakleri- ja diileriühingud. Pensionifondide juhtimisega võivad tegelda ainult Portugalis asutatud äriühingud ja Portugalis asutatud kindlustusseltsid, millel on luba tegelda elukindlustusega. UK: Riigivõlgadega tegelevate rahaasutuste alla kuuluvad vahemaaklerid peavad olema asutatud Euroopa Majanduspiirkonnas ning olema eraldi kapitaliseeritud. S: Väljaspool Rootsit asutatud äriühingud võivad luua kaubandusesindusi ainult filiaalide kaudu ning pankade puhul ka esinduskontorite kaudu. | S: Krediidiasutuse asutaja on füüsiline isik, kelle alaline elukoht on Euroopa Majanduspiirkonnas, või välisriigi pank. Hoiupanga asutaja on füüsiline isik, kelle alaline elukoht on Euroopa Majanduspiirkonna. || 4) | Piiritlemata, kui ei ole märgitud horisontaallõikes, ning vastavalt eritingimustele: | 4) | Piiritlemata, kui ei ole märgitud horisontaallõikes, ning vastavalt järgmistele konkreetsetele piirangutele: || F: Sociétés d'investissement à capital fixe: juhatuse presidendi, peadirektorite ja vähemalt kahe kolmandiku haldava personali ning kui väärtpaberivahendajal on järelevalvenõukogu või -kogu, sellise nõukogu või kogu liikmete või peadirektori ning vähemalt kahe kolmandiku järelevalvenõukogu liikmete puhul kehtib kodakondsuse nõue. GR: Krediidiasutused peaksid määrama ametisse vähemalt kaks isikut, kes vastutavad kõnealuse asutuse tegevuse eest. Kõnealuste isikute puhul kehtib alalise elukoha nõue. | I: Promotori di servizi finanziari (finantsteenuste osutaja) puhul kehtib nõue, et tema alaline elukoht peab olema ühe Euroopa ühenduse liikmesriigi territooriumil. |Sektor või allsektor | Meetme kirjeldus, milles märgitakse ära selle vastuolu II artikliga | Riigid, kus meede kehtib | Kavandatud kehtivusaeg | Tingimused, mille tõttu erand on vajalik |Otsene kahjukindlustus | Meetmed, mis tulenevad otsekindlustust (v.a elukindlustus) käsitlevast Euroopa ühenduste ja Šveitsi vahelisest kahepoolsest kokkuleppest. Kõnealuses kokkuleppes on vastastikkuse põhimõttel sätestatud asutamisvabadus ja teise kokkuleppepoole territooriumil paikneva peakontoriga ettevõtjate esindajate ja filiaalide õigus tegelda kahjukindlustusega. | Šveits | Määratlemata | Vajadus kaotada kahjukindlustust käsitleva Euroopa ühenduste ja Šveitsi vahelise kokkuleppe raames takistused kahjukindlustusega tegelema asumisele ja sellega seotud teenuste osutamisele kooskõlas finantsteenuste lisa punkti 3 sätetega. |Finantsteenused | Meede, mis võimaldab maksustamist soodustatud tingimustel (off-shore režiim) | Kesk-, Ida- ja Kagu-Euroopa riigid ja kõik Sõltumatute Riikide Ühenduse liikmed. | 10 aastat | Vajadus aidata asjaomaseid riike üleminekul turumajandusele. |--------------------------------------------------Üldise Teenuskaubanduse Kokkuleppe Viienda Protokolli Vastuvõtmise Otsus,mille finantsteenustega kauplemise komitee võttis vastu 14. novembril 1997FINANTSTEENUSTEGA KAUPLEMISE KOMITEE,võttes arvesse teenuskaubanduse nõukogu 21. juuli 1995. aasta finantsteenuseid käsitleva teise otsuse (S/L/9) tingimuste kohaste läbirääkimiste tulemusi,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:1. Võtta vastu "Üldise teenuskaubanduse kokkuleppe viienda protokolli" tekst.2. Alates käesolevast hetkest kuni üldise teenuskaubanduse kokkuleppe viienda protokolli jõustumise kuupäevani ei võta asjaomased liikmesriigid nende kehtivate õigusaktidega lubatud ulatuses meetmeid, mis ei oleks kooskõlas nende kõnealustest läbirääkimistest tulenevate kohustustega.3. Komitee valvab protokolli vastuvõtmise üle asjaomaste liikmete poolt ning tegeleb liikmete taotluse korral punkti 2 kohaldamisel tekkida võivate küsimustega.--------------------------------------------------1997. Aasta Detsembrikuu Otsus Finantsteenustega Seotud Kohustuste Kohta,mille teenuskaubanduse nõukogu võttis vastu 12. detsembril 1997TEENUSKAUBANDUSE NÕUKOGU,võttes arvesse teenuskaubanduse nõukogu 21. juuli 1995. aasta teist otsust (S/L/9),märkides ära nimetatud otsuse tingimuste kohaselt toimunud läbirääkimiste tulemused,võttes arvesse üldise teenuskaubanduse kokkuleppe viienda protokolli vastuvõtmise otsust (S/L/44), mille finantsteenustega kauplemise komitee võttis vastu 14. novembril 1997. aastal,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:1. Kui üldise teenuskaubanduse kokkuleppe viies protokoll ei jõustu vastavalt kõnealuse kokkuleppe punktile 3:a) võib liige, olenemata kõnealuse kokkuleppe XXI artiklist, 60 päeva jooksul pärast 1. märtsi 1999 muuta või tühistada kõik oma nimekirjas loetletud finantsteenustega seotud kohustused või osa neist;b) võib liige olenemata kõnealuse kokkuleppe II artiklist ja II artikli erandeid käsitleva lisa punktidest 1 ja 2, punktis 1.a nimetatud tähtaja jooksul loetleda kõnealuses lisas finantsteenustega seotud meetmed, mis on vastuolus kõnealuse kokkuleppe II artikli lõikega 1.2. Finantsteenustega kauplemise komitee sätestab punkti 1 rakendamiseks vajaliku korra.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 31975L0339
 Directive 75/339/CEE du Conseil, du 20 mai 1975, faisant obligation aux États membres de maintenir un niveau minimal de stocks de combustibles fossiles auprès des centrales électriques thermiques
 Journal officiel n° L 153 du 13/06/1975 p. 0035 - 0037 édition spéciale finnoise: chapitre 12 tome 1 p. 0072 édition spéciale grecque: chapitre 10 tome 1 p. 0092 édition spéciale suédoise: chapitre 12 tome 1 p. 0072 édition spéciale espagnole: chapitre 12 tome 2 p. 0042 édition spéciale portugaise: chapitre 12 tome 2 p. 0042
 DIRECTIVE DU CONSEIL du 20 mai 1975 faisant obligation aux États membres de maintenir un niveau minimal de stocks de combustibles fossiles auprès des centrales électriques thermiques (75/339/CEE) LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 103, vu la proposition de la Commission, vu l'avis de l'Assemblée (1), vu l'avis du Comité économique et social (2), considérant que la mise en oeuvre d'une politique énergétique communautaire fait partie des objectifs que les Communautés se sont assignés; considérant qu'un approvisionnement régulier et suffisant en électricité est une condition fondamentale pour l'existence et le développement de la société moderne et que l'interruption éventuelle de la fourniture d'électricité provoquerait de graves perturbations dans les activités vitales de la Communauté; considérant que, pour garantir un tel approvisionnement, il faut être en mesure de produire l'électricité au moment même où la demande se présente; considérant que la condition fondamentale pour une exploitation permanente du parc des centrales électriques est la possession de quantités suffisantes d'énergie primaire; considérant que, pour certaines catégories d'énergie primaire, des crises inopinées d'approvisionnement peuvent se produire et que, par conséquent, il est indispensable de prévoir les moyens nécessaires pour atténuer de telles pénuries; considérant qu'il est nécessaire de renforcer la sécurité d'approvisionnement des centrales électriques par la constitution et le maintien d'un niveau minimal de stocks auprès de celles-ci; considérant que l'évolution de la sécurité d'approvisionnement en combustibles des centrales électriques peut rendre nécessaire, dans quelques années, une révision du niveau minimal de stocks, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE: Article premier Les États membres prennent toutes les dispositions législatives, réglementaires et administratives appropriées obligeant les producteurs d'électricité à maintenir en permanence un niveau de stocks de combustibles fossiles auprès de leurs centrales électriques thermiques ; ce niveau de stocks doit permettre de poursuivre à tout moment, pendant une période d'au moins trente jours, les fournitures d'énergie électrique. Le niveau de stocks défini au premier alinéa peut être diminué d'un montant égal à 25 % des stocks de produits pétroliers constitués auprès des centrales électriques en application des règles prévues par la directive 68/414/CEE (3), la décision 68/416/CEE (4) et la directive 72/425/CEE (5) et se trouvant à la disposition exclusive de ces centrales. (1)JO no C 85 du 18.7.1974, p. 28. (2)JO no C 125 du 16.10.1974, p. 14. (3)JO no L 308 du 23.12.1968, p. 14. (4)JO no L 308 du 23.12.1968, p. 19. (5)JO no L 291 du 28.12.1972, p. 154. Article 2 1. L'obligation de stockage s'applique aux centrales des producteurs d'électricité, y compris les producteurs autoconsommateurs industriels. 2. Cette obligation ne concerne pas les centrales alimentées par des gaz dérivés, des résidus industriels et d'autres résidus combustibles, ni les centrales des producteurs autoconsommateurs industriels d'une puissance globale inférieure à 100 MWe. Les gouvernements des États membres peuvent, en fonction de leur situation interne, fixer un seuil inférieur à celui indiqué ci-dessus. 3. Lorsque cette obligation de stockage est de nature à créer des difficultés particulièrement graves pour une centrale, l'autorité compétente de l'État membre concerné peut l'exempter en tout ou en partie de cette obligation. L'État membre en informe sans délai la Commission en précisant les motifs de cette décision. 4. Le lieu de conservation des stocks doit se trouver sur le site de la centrale ou être relié directement à celle-ci. Le lieu de conservation des stocks peut être éloigné, à condition que l'acheminement de ces stocks vers les centrales puisse être assuré à tout moment. Pour les centrales alimentées au gaz naturel, au lignite ou à la tourbe, le gisement qui alimente la centrale peut être considéré comme stock de la centrale, à condition que la livraison des quantités permettant de poursuivre les fournitures d'énergie électrique pendant la période fixée à l'article 1er soit garantie, même en cas de difficultés d'approvisionnement en combustibles pour centrales électriques thermiques. Ceci est également valable pour les centrales utilisant le charbon, pour autant qu'elles se trouvent situées à proximité des mines qui les alimentent. 5. Les quantités de combustibles à stocker auprès de chaque centrale thermique sont déterminées par les producteurs d'électricité, eu égard aux possibilités offertes par le réseau de transport et d'interconnexion. Les producteurs d'électricité peuvent se grouper pour répartir les stocks de combustibles entre leurs centrales, pour autant qu'ils puissent garantir la poursuite des fournitures d'énergie électrique pendant la période fixée à l'article 1er. Article 3 1. Les producteurs d'électricité communiquent à l'autorité compétente de l'État membre le relevé des stocks existant auprès de leurs centrales électriques thermiques, établi au moins les 1er janvier, 1er avril, 1er juillet et 1er octobre de chaque année, en précisant les quantités permettant de poursuivre les fournitures d'énergie électrique pendant la période fixée à l'article 1er. Ces communications doivent être faites dans un délai de trente jours à compter des dates précitées. Les États membres prennent les mesures appropriées afin de vérifier l'exactitude desdites communications. 2. Les États membres communiquent à la Commission le relevé des stocks existant le 1er avril et le 1er octobre de chaque année auprès de ces centrales, en précisant les quantités permettant de poursuivre les fournitures d'énergie électrique pendant la période fixée à l'article 1er. Ces communications doivent être faites au plus tard le 1er juin et le 1er décembre de chaque année. 3. À la demande de la Commission, les communications prévues au paragraphe 2 sont faites pour des périodes et à des dates différentes de celles fixées dans ledit paragraphe. Article 4 Si des difficultés surviennent dans l'approvisionnement en combustibles des centrales électriques thermiques, les producteurs d'électricité peuvent, après autorisation de l'autorité compétente de l'État membre concerné, opérer des prélèvements sur leurs stocks minimaux constitués en application des règles prévues à l'article 1er. Les États membres informent la Commission de tous prélèvements opérés sur ces stocks et indiquent, dans les meilleurs délais: - les quantités prélevées sur ces stocks et la date à laquelle ils sont devenus inférieurs au minimum obligatoire; - les raisons impérieuses qui ont justifié ces prélèvements; - les mesures éventuellement prises pour permettre la reconstitution de ces stocks; - si possible, l'évolution probable de ces stocks pendant la période où ils resteront inférieurs au minimum obligatoire. Article 5 La constitution des stocks conformes à la présente directive doit être réalisée dans les délais les plus brefs à compter de la notification de la présente directive et au plus tard le 1er janvier 1978. Les États membres informent la Commission des mesures prises à cet effet. Article 6 Les informations transmises en application de la présente directive ont un caractère confidentiel. Cette disposition ne fait pas obstacle à la publication de renseignements généraux ou de synthèse ne comportant pas d'indications individuelles sur les entreprises. Article 7 Les États membres sont destinataires de la présente directive. Fait à Bruxelles, le 20 mai 1975. Par le Conseil Le président R. RYAN