type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0164
 Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o Zakoniku Unije o vizama (Zakonik o vizama) /* COM/2014/0164 final - 2014/0094 (COD) */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 Razlozi za prijedlog i ciljevi prijedloga
 Ovim se prijedlogom preinačuje i
 izmjenjuje Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13.
 srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama).
 U prijedlogu se uzima u obzir činjenica
 da se pridaje veći politički značaj gospodarskom učinku
 vizne politike na šire gospodarstvo Europske unije, a posebno na turizam, kako
 bi se osigurala veća usklađenost s ciljevima rasta Strategije Europa
 2020., u skladu s Komunikacijom Komisije Provedba i razvoj zajedničke
 vizne politike za poticanje rasta u Europskoj uniji.[1]
 Prijedlog se isto tako temelji na
 zaključcima iz Izvješća Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o
 ocjeni provedbe Zakonika o vizama[2].
 Uz izvješće je priložen i radni dokument službi Komisije[3], koji sadržava detaljnu
 ocjenu.
 Ovaj prijedlog sadržava i dvije mjere za
 olakšavanje obiteljskih kontakata: u njemu se uvode pojednostavljeni postupci u
 slučaju kada bliža rodbina dolazi u posjetu građanima Unije na
 području države članice čiji su ti građani državljani te u
 slučaju kada bliža rodbina građana Unije koji žive u trećoj
 zemlji želi zajedno s njima posjetiti državu članicu čiji su ti
 građani državljani.
 Pored toga, u prijedlogu se pojašnjava da se
 isti pojednostavljeni postupci kao minimalni zahtjev trebaju omogućiti
 članovima obitelji građana EU-a koji ostvaruju prava na temelju
 članka 5. stavka 2. drugog podstavka Direktive 2004/38/EZ o pravu
 građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i
 boravište na području države članice
 Opći kontekst
 Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta
 i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama
 (Zakonik o vizama) primjenjuje se od 5. travnja 2010. Odredbe o obavješćivanju
 i zahtjevima u vezi s obrazloženjem odbijanja, poništenja ili ukidanja vize te
 pravu na žalbu na takve odluke primjenjuju se od 5. travnja 2011.
 U članku 57. stavku 1. Zakonika o vizama
 od Komisije se zahtijeva da Europskom Parlamentu i Vijeću dvije godine
 nakon početka primjene svih odredaba Zakonika o vizama (tj. 5. travnja
 2013.) pošalje izvješće o ocjeni njegove primjene. U međuvremenu je
 podnesena ocjena uz odgovarajući radni dokument službi Komisije. U
 članku 57. stavku 2. navodi se da se uz ocjenu može priložiti
 prijedlog izmjena Uredbe.
 U svjetlu zaključaka iz izvješća o
 ocjeni, Komisija je uz to izvješće odlučila podnijeti ovaj prijedlog
 izmjena zakonodavnog akta.
 Predloženim se izmjenama, uz zadržavanje
 razine sigurnosti na vanjskim granicama i osiguravanje dobrog funkcioniranja
 schengenskog prostora, olakšavaju zakonita putovanja te pojednostavljuje pravni
 okvir u interesu država članica, npr. omogućivanjem fleksibilnijih
 pravila o konzularnoj suradnji. Zajedničkom viznom politikom treba pridonijeti
 poticanju rasta, a trebala bi biti usklađena s politikama EU-a u vezi s
 vanjskim odnosima, trgovinom, obrazovanjem, kulturom i turizmom.
 Postojeće odredbe
 Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta
 i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama
 (Zakonik o vizama).
 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA
 ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENA UTJECAJA
 Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
 Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
 obuhvaćeno je procjenom utjecaja[4]
 priloženom ovom prijedlogu.
 Procjena utjecaja
 Na temelju izvješća o ocjeni iz odjeljka
 1., utvrđena su dva osnovna problemska područja.
 (1) Ukupno trajanje i troškovi
 (izravni i neizravni) te zahtjevna priroda postupaka;
 Složenost tog problema opisana je u Procjeni
 utjecaja. Kada je riječ o regulatornim mogućnostima, izdavanje viza
 za višekratni ulazak s dugim razdobljem valjanosti uz izvjesne pojednostavljene
 postupke smatralo se jedinim rješenjem koje bi u svakom slučaju imalo
 povoljan ishod za obje strane. Tim se rješenjem
 može smanjiti administrativno opterećenje konzulata te se ono istovremeno
 smatra značajnim pojednostavljenjem za određene skupine putnika. To bi u praksi bilo jednakovrijedno
 oslobođenju od obveze posjedovanja vize u razdoblju valjanosti vize za
 višekratni ulazak, što bi za posljedicu imalo znatne uštede i učinkovitiji
 postupak za podnositelje zahtjeva za vizu (u smislu trajanja i troškova), kao i
 za konzulate (u smislu trajanja). Mogućnosti politika koje se
 predviđaju za rješenje ovog problema stoga su veoma slične. Razlikuju
 se jedino korisnici koji bi njima trebali biti obuhvaćeni te dužina
 valjanosti viza za višekratni ulazak, i to kako slijedi:
 Mogućnost s minimalnim regulatornim
 elementom: uvođenje obveznih pojednostavljenih postupaka i obvezno izdavanje
 viza za višekratni ulazak na najmanje godinu dana te nakon toga na tri godine
 za podnositelje koji putuju često (definiraju se kao podnositelji koji su
 prethodno koristili najmanje tri vize (u prethodnih 12 mjeseci prije datuma
 podnošenja zahtjeva) i koji su registrirani u viznom informacijskom sustavu
 (VIS)).
 Mogućnost sa srednjim regulatornim
 elementom: uvođenje obveznih pojednostavljenih
 postupaka i obveza izdavanja viza za višekratni ulazak na najmanje tri godine,
 a zatim na pet godina za podnositelje koji putuju često (definiraju se kao
 podnositelji koji su prethodno zakonito koristili najmanje dvije vize koje su
 registrirane u VIS-u).
 U okviru utvrđene mogućnosti s
 maksimalnim regulatornim elementom obvezni pojednostavljeni postupci i obvezno
 neodložno izdavanje viza za višekratni ulazak na pet godina proširili bi se na
 većinu podnositelja zahtjeva („podnositelji registrirani u VIS-u”) tako
 što bi se zahtijevala samo jedna zakonski korištena viza (u razdoblju od
 dvanaest mjeseci prije datuma podnošenja zahtjeva) registrirana u VIS-u.
 Iz procjene utjcaja vidljivo je da bi se tim
 mogućnostima još više uskladio postojeći pravni okvir te da bi one
 dovele do istinske zajedničke vizne politike. Potencijalni gospodarski
 učinci tih mogućnosti u državama članicama nastaju tako što
 će korisnici viza za višekratni ulazak s dugim/dužim razdobljem valjanosti
 vjerojatno češće putovati u schengenski prostor nego što bi to
 inače činili. U Procjeni utjecaja navodi se da bi primjenom mogućnosti
 s minimalnim regulatornim elementom došlo do povećanja broja putovanja u
 schengenski prostor za 500 000, u slučaju mogućnosti sa srednjim
 elementom za 2 milijuna te u slučaju mogućnosti s maksimalnim
 regulatornim elementom za 3 milijuna. Veći broj putovanja u schengenski
 prostor očigledno rezultira i većim prihodima: oko 300 milijuna EUR
 u slučaju minimalne mogućnosti (oko 7 600 radnih mjesta u
 ekvivaletnu punog radnog vremena), više od milijardu EUR (oko 30 000
 radnih mjesta u ekvivalentu punog radnog vremena) u slučaju srednje
 mogućnosti odnosno oko dvije milijarde EUR (50 000 radnih mjesta
 u ekvivalentu punog radnog vremena) u slučaju maksimalne mogućnosti.
 Iz procjene utjecaja isto je tako vidljivo da je visoki potencijalni
 gospodarski učinak maksimalne mogućnosti povezan s većim
 sigurnosnim rizikom.
 Niti jedna od tih mogućnosti ne
 uključuje znatnije dodatne troškove. Zapravo, jedna je od pokretačkih
 snaga mogućnosti politika postići uštede za države
 članice/konzulate i podnositelje zahtjeva za vizu. Primjenama tih mogućnosti
 dolazi do progresivnog smanjenja troškova podnositelja zahtjeva, uglavnom zbog
 većeg broja izdanih viza za višekratni ulazak. Sa stajališta podnositelja
 zahtjeva najučinkovitija je mogućnost s maksimalnim, a
 najneučinkovitija ona s minimalnim regulatornim elementom. Očekuje se
 da će smanjenjem broja zahtjeva za vizu u okviru sustava viza za
 višekratni ulazak doći do smanjenja prihoda koje države članice
 ostvaruju od izdavanja viza. Međutim, izdavanjem viza za višekratni ulazak
 isto se tako smanjuju i troškovi jer se obrađuje manji broj zahtjeva:
 gospodarske koristi u slučaju svih triju mogućnosti znatno nadmašuju
 procijenjene troškove.
 Premda je jasno da maksimalna mogućnost
 ima veoma visok potencijalni gospodarski učinak, ona je povezana i s
 potencijalno većim sigurnosnim rizikom. Kako bi se taj rizik ublažio,
 predlaže se postupno izdavanje viza za višekratni ulazak na duže razdoblje
 „podnositeljima koji putuju redovito i registrirani su u VIS-u” (najprije na
 tri godine, a nakon toga na osnovi zakonskog korištenja te vize, na pet
 godina). Učinci takvog pristupa bili bi između srednje i maksimalne
 mogućnosti iz Procjene utjecaja, vjerojatno bliže učincima maksimalne
 mogućnosti kada je riječ o gospodarskim učincima.
 (2) nedostatna zemljopisna
 pokrivenost u obradi viza.
 Minimalna mogućnost politike koja je
 ocjenjivana u vezi s ovim problemskim područjem sastojala bi se u
 stavljanju izvan snage članka 41. Zakonika o vizama (kolokacija,
 zajednički centri za podnošenje zahtjeva) i uvođenju općeg
 pojma/koncepta „Schengenskog viznog centra”, kojim bi se realnije i
 fleksibilnije definirali određeni oblici konzularne suradnje. U okviru
 srednje mogućnosti uz concept „Schengenskih viznih centara” uveo bi se i
 koncept „obveznog zastupanja”, prema kojem bi, ako država članica nadležna
 za obradu zahtjeva za vizu nije prisutna i nema predstavništvo (na temelju
 ugovora o zastupanju) u određenoj trećoj zemlji, bilo koja druga
 država članica prisutna u toj zemlji bila bi obvezna obrađivati
 zahtjeve za vize u njezino ime. Konačno, kao maksimalna mogućnost,
 kako bi se osigurala primjerena pokrivenost za prikupljanje/obradu zahtjeva za
 vizu, provedbenim odlukama Komisije definiralo bi se na koji bi način
 mreža za prikupljanje zahtjeva za schengenske vize u trećim zemljama
 trebala biti oblikovana u smislu ugovora o zastupanju, suradnje s vanjskim
 pružateljima usluga i udruživanja sredstava na drukčiji način.
 U procjeni utjecaja navodi se da bi maksimalna
 mogućnost mogla imati najpozitivnije učinke u smislu racionalizcije
 pokrivenosti prikupljanja/obrade zahtjeva za vizu te da bi njezina primjena
 imala znatne prednosti za podnositelje zahtjeva te dovela do učinkovitijeg
 rada konzulata. Međutim, čini se da je stupanj njezine izvedivosti
 nizak. Prema procjeni utjecaja srednja se mogućnost smatra
 najprikladnijom. U procjeni utjecaja ističe se da bi se „obveznim
 zastupanjem” osigurala konzularna pokrivenost u bilo kojoj trećoj zemlji
 gdje postoji barem jedan konzulat za obradu zahtjeva za vize. To bi moglo imati
 pozitivan učinak za oko 100 000 podnositelja koji bi zahtjeve mogli
 podnositi u svojim zemljama, umjesto da putuju u zemlje gdje je nadležna država
 članica prisutna ili ima predstavništvo.
 Gospodarski učinci svih triju
 mogućnosti politika smatraju se poprilično skromnima. Zbog same
 prirode problema cilj mogućnosti politika zapravo nije bio u prvom redu
 ostvariti gospodarski rast, nego podnositeljima zahtjeva za vizu pružiti bolju
 uslugu te državama članicama omogućiti primjeren pravni okvir za
 racionalizaciju njihovih resursa. Smatralo se da financijski učinci
 „obveznog zastupanja” nisu veliki zato što, u načelu, ako se u
 određenoj trećoj zemlji podnosi velik broj zahtjeva za vizu za jednu
 državu članicu, ta je država članica uglavnom već osigurala
 svoju konzularnu zastupljenost tako što je u toj trećoj zemlji prisutna
 ili u njoj ima predstavništvo. Osim toga, prosječnom se pristojbom za
 izdavanje vize u načelu pokrivaju troškovi obrade.
 Smatra se da bi neregulatorne mogućnosti
 politike imale veoma mali pozitivan učinak na rješavanje problema
 ili postizanje ciljeva politike, te je procijenjeno da ne bi bile
 učinkovite.
 U izvješću o procjeni navodi se niz
 drugih pitanja (uglavnom tehničke prirode), o kojima je riječ i u
 ovom prijedlogu. Ta pitanja nisu obuhvaćena Procjenom utjecaja zato što se
 smatralo da predviđene izmjene nemaju znatne i/ili mjerljive posljedice na
 proračun te socijalno i gospodarsko područje. Namjena je većine
 predloženih mjera pojasniti ili prilagoditi/dopuniti određene odredbe
 Zakonika o vizama bez izmjene njihova sadržaja.
 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 Sažetak
 U predloženim je izmjenama riječ o
 sljedećim pitanjima:
 Odredbe o obvezi posjedovanja
 zrakoplovno-tranzitne vize koju su pojedine države članice uvele za
 državljane određenih trećih zemalja revidirane su kako bi se
 osigurala transparentnost i razmjernost (članak 3.).
 Kako bi se jasno razlikovale različite
 kategorije podnositelja zahtjeva za vizu uz istovremeno uzimanje u obzir puno
 uvođenje VIS-a, dodane su definicije pojmova „podnositelji registrirani u
 VIS-u" i „podnositelji koji putuju redovito i registrirani su u VIS-u”. Ta
 se razlika odražava u svim stadijima postupka (članci 5., 10., 12., 13.,
 18. i 21.). U nastavku teksta nalazi se pregled različitih
 pojednostavljenih postupaka:
 || Podnošenje zahtjeva osobno || Uzimanje otisaka prstiju || Popratne isprave || Vrsta vize
 Prvi zahtjev – podnositelj nije registriran u VIS-u || DA || DA || Pun popis u skladu sa svim uvjetima ulaska || Jednokratan ulazak u skladu sa svrhom putovanja Međutim može se izdati viza za višekratni ulazak ako konzulat podnositelja smatra pouzdanim.
 Podnositelj registriran u VIS-u (ali ne putuje redovito) || NE || NE, osim ako otisci nisu uzeti u posljednjih 59 mjeseci || Pun popis u skladu sa svim uvjetima ulaska || Viza za jednokratni ili višekratni ulazak
 Podnositelj koji putuje redovito i registriran je u VIS-u || NE || NE || Samo dokaz o svrsi putovanja Pretpostavka (zbog prethodnog korištenja viza) ispunjenja uvjeta ulaska u pogledu migracijskog i sigurnosnog rizika i dostatnih sredstava za uzdržavanje || Prvi zahtjev: viza za višekratni ulazak na tri godine Naredni zahtjevi: viza za višekratni ulazak na pet godina
 Odredbe o „nadležnoj državi članici”
 (članak 5.) pojednostavljene su kako bi se podnositeljima omogućilo
 da lakše saznaju gdje trebaju podnijeti zahtjev te osiguralo da u načelu
 uvijek mogu podnijeti zahtjev u državi boravka. To podrazumijeva da, u
 slučaju da nadležna država članica nije prisutna i nema
 predstavništvo na određenoj lokaciji, podnositelj ima pravo podnijeti
 zahtjev u jednom od postojećih konzulata u skladu s kriterijima
 utvrđenima u članku.
 Odredbama se omogućuju određeni
 pojednostavljeni postupci za bližu rodbinu građana Unije kako bi se
 pridonijelo njihovoj mobilnosti, posebno olakšavanjem obiteljskih posjeta
 (članci 8., 13., 14. i 20.).
 Kao prvo, odredbama se uvode pojednostavljeni
 postupci u slučaju kada članovi obitelji namjeravaju doći u
 posjetu građanima Unije koji borave na području države članice
 čiji su ti građani državljani te u slučaju kada članovi
 obitelji građana Unije koji žive u trećoj zemlji žele zajedno s njima
 posjetiti državu članicu čiji su ti građani državljani. Ni jedna
 od tih dviju situacija nije obuhvaćena Direktivom 2004/38/EZ. Sporazumi o
 pojednostavljenju viznih postupaka koje je EU sklopio i proveo s nizom
 trećih zemalja pokazuju značaj olakšavanja takvih posjeta:
 izmijenjenim sporazumima o pojednostavljenju viznih postupaka s Ukrajinom i
 Moldovom, kao i nedavnim sporazumima o pojednostavljenju viznih postupaka s
 Armenijom i Azerbajdžanom, omogućuju se pojednostavljeni postupci (npr.
 oslobađanje od plaćanja pristojbi za vizu i izdavanje viza za
 višekratni ulazak s dugim razdobljem valjanosti) za građane trećih
 zemalja u svrhu posjeta bližoj rodbini koja ima državljanstvo države
 članice u kojoj boravi. Takva praksa Unije trebala bi postati
 općenitom u Zakoniku o vizama.
 Pored toga, u skladu s odredbama isti se
 pojednostavljeni postupci omogućuju u situacijama obuhvaćenima
 Direktivom 2004/38/EZ. Kako je predviđeno u članku 5. stavku 2.
 Direktive, ako građanin EU-a ostvaruje pravo na slobodno kretanje i
 boravak na njihovu području, države članice mogu od člana
 obitelji koji nije građanin EU-a tražiti vizu za ulazak. Kao što je to
 potvrdio Sud[5],
 ti članovi obitelji, osim prava na ulazak na područje države
 članice, imaju i pravo na ulaznu vizu u tu svrhu. U skladu s člankom
 5. stavkom 2. drugim podstavkom Direktive, države članice takvim osobama
 nude sve mogućnosti [6]za
 pribavljanje potrebnih viza, koje se izdaju bez naknade što je prije
 moguće i po žurnom postupku.
 Treba napomenuti da citirani članak 5.
 stavak 2. u osnovi sadržava iste odredbe kao i članak 3. stavak 2.
 Direktive 68/360/EEZ[7],
 koja je stavljena izvan snage Direktivom 2004/38/EZ. Članak 3. stavak 2.
 Direktive 68/360/EEZ donesen je u vrijeme kada Zajednica nije imala ovlasti
 donositi zakonodavne akte o vizama. Od stupanja na snagu Ugovora iz Amsterdama
 1. svibnja 1999. Zajednica ima ovlasti donositi zakonodavne akte o vizama. Te
 ovlasti, trenutačno sadržane u članku 77. UFEU-a, korištene su u
 donošenju Zakonika o vizama. Poželjno je precizirati pojednostavljenja na koja
 se odnosi Direktiva 2004/38/EZ, a to je primjereno učiniti u Zakoniku o
 vizama, gdje su utvrđena detaljna pravila o uvjetima i postupcima za
 izdavanje viza. Uzimajući u obzir činjenicu da su države članice
 slobodne omogućivati dodatne pojednostvljene postupke, predložena
 pojednostavljenja za bližu rodbinu građana Unije koji se ne koriste svojim
 pravom na slobodno kretanje i boravak unutar Unije treba kao minimalan zahtjev
 primjenjivati u situacijama koje su obuhvaćene područjem primjene
 Direktive 2004/38/EZ. Takva pojednostavljenja za sve države članice koje
 obvezuje Zakonik o vizama predstavljaju ispunjenje obveze sadržane u
 članku 5. stavku 2. drugom podstavku Direktive 2004/38/EZ.
 Odredbe o oslobađanju od plaćanja
 vizne pristojbe postale su obvezne kako bi se osigurao ravnopravan tretman
 podnositelja zahtjeva (članak 14.) Neke su kategorije kojima se
 omogućuje oslobađanje od plaćanja vizne pristojbe proširene,
 npr. maloljetnici mlađi od 18 godina, a neke dodane (bliža rodbina
 građana Unije koji ne ostvaruju svoje pravo na slobodno kretanje).
 Opći pojednostavljeni postupci:
 –
 Ukinuto je načelo da svi podnositelji moraju
 zahtjev podnijeti osobno (vidi Radni dokument službi Komisije točku
 2.1.1.1. (stavak (7)). Općenito gledano, podnositelji će morati
 osobno doći u konzulat ili kod vanjskog pružatelja usluga za uzimanje
 otisaka prstiju koji se pohranjuju u viznom informacijskom sustavu (članak
 9.).
 –
 Krajnji rok za podnošenje zahtjeva produžen je kako
 bi se putnicima omogućilo planiranje unaprijed i izbjegavanje vrhunca
 sezone putovanja; isto tako utvrđen je minimalni rok za podnošenje
 zahtjeva kako bi se državama članicama omogućila primjerena ocjena
 zahtjeva i organizacija posla (članak 8.).
 –
 Opći obrazac zahtjeva za vizu (Prilog I.)
 pojednostavljen je te je dodano upućivanje na elektroničko
 ispunjavanje obrasca zahtjeva (članak 10.).
 –
 Popis popratnih isprava u Prilogu II. više nije
 „popis koji nije konačan” te je uspostavljena razlika između
 nepoznatog podnositelja i podnositelja koji putuje redovito i registriran je u
 VIS-u, u odnosu na popratne isprave koje se moraju priložiti (članak 13.).
 U članku 13. pojačane su odredbe o pripremnim aktivnostima u vezi sa
 sastavljanjem popisa prilagođenih lokalnim okolnostima u schengenskoj
 suradnji na lokalnoj razini.
 –
 Nepoznati podnositelj zahtjeva za vizu (tj. osoba
 koja prethodno nije podnosila zahtjeve) trebao bi dokazati da ispunjuje uvjete
 za izdavanje vize.
 –
 U tom se kontekstu skreće pažnja na nedavnu
 „presudu u predmetu Koushkaki”[8]
 prema kojoj se članak 23. stavak 4., članak 32. stavak 1. i
 članak 35. stavak 6. (članak 20. stavak 4., članak 29. stavak 1.
 i članak 32. stavak 5. preinačenog Zakonika o vizama) „moraju
 tumačiti u smislu da nadležna tijela države članice nakon razmatranja
 zahtjeva za jedinstvenu vizu podnositelju ne mogu odbiti izdavanje takve vize,
 osim ako se na podnositelja odnosi jedan od razloga za odbijanje vize navedenih
 u tim odredbama. Ta tijela imaju široka diskrecijska prava u razmatranju takvog
 zahtjeva ako se to odnosi na uvjete primjene tih odredaba i ocjenu relevantnih činjenica,
 kako bi se utvrdilo može li se na podnositelja primijeniti jedan od tih razloga
 za odbijanje.”
 –
 Europski sud isto je isto tako presudio da se
 odredbe članka 32. stavka 1. (sada članak 29. stavak 1.) Zakonika o
 vizama, u vezi s člankom 21. stavkom 1. (sada članak 18. stavak 1.)
 „moraju tumačiti u smislu da je obveza nadležnih tijela države
 članice da izda jedinstvenu vizu uvjetovana time da ne postoji opravdana
 sumnja u namjeru podnositelja zahtjeva da napusti teritorij država članica
 prije isteka zatražene vize, u svjetlu opće situacije u zemlji u kojoj
 podnositelj ima boravište i njegovih osobnih karakteristika utvrđenih na
 osnovi informacija koje je dostavio.”
 –
 Treba pretpostaviti da „podnositelji koji putuju
 redovito i registrirani su u VIS-u” ispunjuju uvjete za ulazak u pogledu rizika
 nezakonitog useljenja i posjedovanja dostatnih sredstava za uzdržavanje.
 Međutim treba postojati mogućnost neprimjenjivanja te pretpostavke u
 pojedinačnim slučajevima.
 –
 U prijedlogu se predviđa mogućnost da
 nadležna tijela država članica u pojedinačnim slučajevima ne
 primjenjuju pretpostavku ispunjenja uvjeta za ulazak te se utvrđuje na
 kojim se osnovama može donijeti takva odluka (članak 18. stavak 9.).
 –
 Općenito su skraćeni rokovi za odluku o
 zahtjevu za vizu (članak 20.) u smislu skraćivanja roka za davanje
 odgovora u postupku prethodnog savjetovanja (članak 19.). Uvode se
 kratki rokovi za razmatranje zahtjeva članova obitelji građana Unije
 koji ostvaruju pravo na slobodno kretanje i bliže rodbine građana Unije
 koji ne ostvaruju pravo na slobodno kretanje.
 –
 Viza za višekratni ulazak može se izdati na
 razdoblje duže od valjanosti putne isprave (članak 11. točka (a)).
 –
 Odredbe o putnom zdravstvenom osiguranju treba
 brisati jer nikada nije utvrđena stvarna dodana vrijednost tog osiguranja
 (vidi Radni dokument službi Komisije, točku 2.1.1.2. stavak (14)).
 –
 Standardni obrazaca za obavijest o odbijanju,
 poništenju ili ukidanju vize uz navođenje razloga revidiran je kako bi
 uključio konkretan razlog odbijanja zrakoplovno-tranzitne vize te kako bi
 se osiguralo da se dotična osoba primjereno informira o žalbenom postupku.
 –
 Uvedene su odredbe koje odstupaju od općih
 odredaba o izdavanju viza na vanjskim granicama u iznimnim slučajevima:
 državama članicama će u cilju promicanja kratkotrajnih
 turističkih boravaka biti dopušteno izdavati vize na vanjskim granicama u
 okviru privremenih programa, i to nakon objavljivanja organizacijskih
 modaliteta takvih programa (članak 33.).
 –
 Dodana su fleksibilna pravila kojima se državama
 članicama omogućuje racionalizacija resursa, povećavanje
 konzularne pokrivenosti i razvoj suradnje s drugim državama članicama
 (članak 38.).
 –
 Države članice vanjskog pružatelja usluga više
 ne koriste kao posljednje sredstvo.
 –
 Države članice ne moraju zadržati
 mogućnosti „izravnog pristupa” za podnošenje zahtjeva u konzulatima na
 mjestima gdje je za prikupljanje zahtjeva ovlašten vanjski pružatelj usluga
 (brisanje prijašnjeg članka 17. stavka 5.). Međutim, članovima
 obitelji građana Unije koji ostvaruju svoje pravo na slobodno kretanje i
 bližoj rodbini građana Unije koji ne ostvaruju svoje pravo na slobodno
 kretanje te podnositeljima koji imaju dokaze o hitnosti svojeg predmeta treba
 odmah omogućiti termin.
 –
 Države članice trebale bi svake godine
 Komisiju izvješćivati o suradnji s vanjskim pružateljima usluga,
 uključujući nadzor pružatelja usluga.
 –
 Pojednostavljenje odredaba o ugovorima o zastupanju
 (stavak 39.) (vidi Radni dokument službi Komisije, točke 2.1.1.5. (stavak
 20.) i 2.1.4. (stavak 41.)
 –
 Kao što je objašnjeno u izvješću o ocjeni
 (točka 3.2.) zbog nedostatka iscrpnih statističkih podataka nije
 moguće ocijeniti provedbu određenih odredaba. Stoga je Prilog VII.
 izmijenjen kako bi se omogućilo prikupljanje svih relevantnih podataka uz
 dovoljan broj potpodjela za primjereno ocjenjivanje. Države članice sve
 odgovarajuće podatke uzimaju iz VIS-a, osim informacija o broju izdanih
 besplatnih viza, ali ti se podaci mogu lako dobiti s obzirom na to da su
 povezani s ministarstvima financija država članica.
 –
 Jačanje pravnog okvira u pogledu informiranja
 javnosti (članak 45.):
 - Komisija će pokrenuti
 zajedničku internetsku stranicu o schengenskim vizama.
 - Komisija izrađuje predložak za informacije koje se
 pružaju podnositeljima zahtjeva za vizu.
 Tehničke izmjene:
 –
 Brisanje posebne svrhe putovanja „tranzit” (u prvom
 redu članak 1. stavak 1.) s obzirom na to da se vize za kratkorajni
 boravak ne uvjetuju svrhom putovanja. Taj se pojam zadržava samo u
 upućivanjima na posebnu svrhu putovanja, npr. u Prilogu II. Zakoniku o vizama,
 u kojem se nalazi popis popratnih isprava koje se podnose u skladu sa svrhom
 putovanja.
 –
 Utvrđivanje usklađenih pravila o
 postupcima koji se primjenjuju kada se izgubi identifikacijska isprava ili
 važeća viza (članak 7.).
 –
 Precizni rokovi za razne obavijesti država
 članica (15 dana): o ugovorima o zastupanju, uvođenju prethodnog
 savjetovanja i naknadnom informiranju.
 –
 U skladu s člankom 290. UFEU-a Komisiji se
 može delegirati ovlast izmjene određenih elemenata Uredbe koji nisu
 ključni u odnosu na popis trećih zemalja čiji državljani trebaju
 imati zrakoplovno-transportnu vizu prilikom prelaska kroz međunarodna
 tranzitna područja zračnih luka na području država članica
 (Prilog III.) te popis dozvola boravka koje njihovim nositeljima daju pravo na
 tranzit kroz zračne luke država članica bez zrakoplovno-tranzitne
 vize (Prilog IV.).
 –
 U skladu s člankom 291. UFEU-a, Komisiju treba
 ovlastiti za donošenje provedbenih akata o utvrđivanju popisa popratnih
 isprava koji se koriste na svakom pojedinom mjestu kako bi se uzele u obzir
 lokalne okolnosti, o pojedinostima u vezi s ispunjavanjem i stavljanjem
 naljepnica viza te pravilima o izdavanju viza pomorcima na vanjskim granicama.
 Stoga prijašnje Priloge VII., VIII. i IX. treba brisati.
 Pravna osnova
 Članak 77. stavak 2. točka (a)
 Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 Ovim se prijedlogom preinačuje Uredba
 (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o
 uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama), koja se temeljila na
 ekvivalentnim odredbama Ugovora o osnivanju Europske zajednice, tj. članku
 62. stavku 2. točki (a) i točki (b) podtočki ii.
 Načelo supsidijarnosti
 Člankom 77. stavkom 2. točkom (a)
 UFEU-a Uniju se ovlašćuje za razvijanje mjera koje se odnose na
 „zajedničku politiku za vize i druge dozvole za kratkotrajni boravak”.
 Trenutačni je prijedlog u okviru
 područja utvrđenog tom odredbom. Cilj je ovog prijedloga još više
 razviti i poboljšati mjere iz Zakonika o vizama koje se odnose na uvjete i
 postupke izdavanja viza za planirani boravak na području država
 članica koji ne prelazi 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Taj se
 cilj ne može u dovoljnoj mjeri ostvariti pojedinačnim djelovanjem država
 članica jer izmjene postojećeg akta Unije (Zakonik o vizama) može
 provesti jedino Unija.
 Načelo
 proporcionalnosti
 U članku 5.
 stavku 4. UEU-a navodi se da sadržaj i oblik djelovanja Unije ne prelazi ono
 štoje potrebno za ostvarivanje ciljeva Ugovorâ. Oblik tog djelovanja bira se
 tako da se omogući postizanje cilja prijedloga i što učinkovitija provedba
 djelovanja.
 Zakonik o vizama u 2009. uspostavljen je
 Uredbom kako bi se osiguralo da će se primjenjivati na isti način u
 svim državama članicama koje primjenjuju schengensku pravnu
 stečevinu. Predložena inicijativa predstavlja izmjenu postojeće uredbe
 i stoga se mora provesti u obliku uredbe. Kada je riječ o sadržaju, ova se
 inicijativa ograničava na poboljšanje postojeće uredbe i temelji na
 ciljevima politike kojima je dodan i jedan novi: gospodarski rast. Stoga je
 prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti.
 Odabir instrumenta
 Ovim se prijedlogom preinačuje Uredba
 (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o
 uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama). Stoga odabrani pravni
 instrument može biti samo uredba.
 4. POSLJEDICE
 ZA PRORAČUN
 Predloženim izmjenama ne utječe se na
 proračun EU-a.
 5. DODATNI ELEMENTI
 Posljedice raznih protokola uz Ugovore i
 sporazuma o pridruživanju sklopljenih s trećim zemljama
 Pravna osnova za ovaj prijedlog nalazi se u
 glavi V. trećeg dijela Ugovora o funkcioniranju Europske unije, te se kao
 rezultat toga primjenjuje sustav „varijabilne geometrije” predviđen u
 protokolima o stajalištu Ujedinjene Kraljevine, Irske i Danske i schengenskom
 protokolu. Prijedlog se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini. Stoga
 treba uzeti u obzir posljedice za različite protokole u vezi s Danskom,
 Irskom i Ujedinjenom Kraljevinom, Islandom i Norveškom te Švicarskom i
 Lihtenštajnom. Isto tako treba uzeti u obzir i posljedice za različite
 akte o pristupanju. U uvodnim izjavama 49. – 57. ovog prijedloga detaljno se
 prikazuje položaj svake od tih država. Sustav „varijabilne geometrije” iz ovog
 prijedloga identičan je onom koji se primjenjuje na prvotni Zakonik o
 vizama, uz dodatno upućivanje na Akt o pristupanju Hrvatske iz 2011.
 Veza s istovremenim prijedlogom Uredbe o
 uspostavi vize za privremeni boravak[9]
 Moguće izmjene ovog prijedloga tijekom
 zakonodavnog pocesa utjecat će na prijedlog Uredbe o uspostavi vize za
 privremeni boravak, tako da posebnu pažnju treba posvetiti osiguravanju nužne
 sinergije između tih dvaju prijedloga tijekom procesa pregovaranja. Ako se
 tijekom tih pregovora učini mogućim donošenje u sličnim
 vremenskim okvirima, Komisija ta dva prijedloga namjerava spojiti u jedan
 prijedlog preinake. U slučaju da se zakonodavci sporazume o
 trenutačnom prijedlogu prije nego što se učini izglednim postizanje
 sporazuma o prijedlogu Uredbe o uspostavi vize za privremeni boravak, odredbe
 iz ovog prijedloga koje se odnose na planiranu vizu za privremeni boravak
 (članak 3. stavak 7., članak 12. stavak 3., članak 18. stavak
 6.) ne bi se trebale zadržati u svrhu donošenja, ali se kasnije trebaju unijeti
 kao izmjene u Zakonik o vizama nakon što se postigne sporazum o prijedlogu u
 vezi s vizom za privremeni boravak.
 Sažet pregled
 predloženih izmjena
 Članak 1. – Izmjene Zakonika o vizama
 Članak 1.– Predmet i
 područje primjene
 –
 Horizontalne izmjene: u cijelom je tekstu izbrisan
 pojam „tranzit” kao svrha putovanja
 Članak 2. – Definicije
 –
 Dodaje se stavak 6. s upućivanjem na
 definiciju „vize za privremeni boravak” u odgovarajućoj Uredbi.
 –
 Dodaje se stavak 7., koji sadržava definiciju
 „bliže rodbine” (građana Unije).
 –
 Dodaje se stavak 8., koji sadržava definiciju
 „podnositelj registriran u VIS-u”, kako bi se u potpunosti iskoristile
 pogodnosti iz viznog informacijskog sustava.
 –
 Dodaje se stavak 9., koji sadržava definiciju
 „podnositelj koji putuje redovito i registriran je u VIS-u”, kako bi se u
 potpunosti iskoristile pogodnosti viznog informacijskog sustava te se u obzir
 uzima podnositeljevo prethodno korištenje viza.
 –
 Dodaje se stavak 12., koji sadržava definiciju
 pojma „valjan” u smislu da nije isteklo razdoblje valjanosti i kao pojam
 suprotan pojmovima lažan ili krivotvoren.
 –
 Stavak 16.: dodaje se pojam „pomorac” kako bi se
 osiguralo da svo osoblje koje radi na brodovima uživa pogodnosti
 različitih pojednostavljenih postupaka.
 Članak 3. – Državljani
 trećih zemalja kojima je potrebna zrakoplovno-tranzitna viza
 –
 Stavak 4.: odredbe o zrakoplovno-tranzitnim vizama
 koje pojedine države članice uvode za državljane određenih
 trećih zemalja revidirane su kako bi bile obuhvaćene primjerenim
 institucijskim pravnim okvirom.
 Članak 5. – Država članica
 nadležna za razmatranje i odlučivanje o zahtjevu
 –
 Stavak 1. točka (b) izmijenjena je kako bi
 sadržavala samo jedan objektivan kriterij, tj. dužinu boravka, za
 utvrđivanje države članice nadležne za razmatranje zahtjeva ako
 planirano putovanje obuhvaća više od jednog odredišta. Pored toga dodane
 su odredbe kojima se obuhvaća situacije kada putnik u kratkom razdoblju,
 tj. dva mjeseca, ide na više putovanja u različite države članice.
 –
 Mijenja se stavak 2. kako bi se riješile situacije
 kada „nadležna” država članica nije prisutna i nema predstavništvo u
 trećoj zemlji u kojoj podnositelj zahtjeva zakonito boravi. Odredbama se
 obuhvaćaju sve moguće situacije i pružaju rješenja u duhu suradnje i
 povjerenja, na kojima se schengenska suradnja temelji.
 Članak 7. – Nadležnost za
 izdavanje viza državljanima trećih zemalja koji se zakonito nalaze na
 području države članice
 –
 Stavak 1. mijenja se kao posljedica izmjena
 članka 5.
 –
 Umeću se stavci 2. i 3. kako bi se uspostavio
 usklađen pravni okvir za situacije kada državljanin treće zemlje pri
 boravku na području država članica izgubi svoju putnu izpravu ili
 kada je ta isprava ukradena.
 Članak 8. – Praktični
 načini podnošenja zahtjeva
 –
 U stavku 1. utvrđuje se opći
 najkraći i najduži rok za podnošenje zahtjeva.
 –
 Dodaje se stavak 3. u svrhu pojednostavljenja u
 određenim situacijama kada se rodbini građana Unije odmah treba
 omogućiti termin za podnošenje zahtjeva.
 –
 Stavak 4. mijenja se kako bi postao obvezujući
 („mora” umjesto „može”), što znači da se o hitnim slučajevima uvijek
 mora odmah odlučivati.
 –
 Stavak 5. izmijenjen je kako bi se razjasnila
 pravila o tome tko može podnijeti zahtjev u ime podnositelja te se upućuje
 na razliku između profesionalnih, kulturnih, sportskih i obrazovnih
 udruženja u odnosu na komercijalne posrednike.
 –
 Stavak 6. premješten je iz prijašnjeg članka
 40. stavka 4. i izmijenjen kako bi obuhvaćao samo odredbu o tome da
 podnositelji moraju osobno doći samo na jedno mjesto kako bi podnijeli
 zahtjev.
 Članak 9. – Opća pravila za
 podnošenje zahtjeva
 –
 Stavak 1. zamijenjen je novim tekstom kako bi se u
 obzir uzelo ukidanje općeg načela da svi podnositelji zahtjev moraju
 podnijeti osobno (vidi Radni dokument službi Komisije, točka 2.1.1.1.
 (stavak 7.))
 –
 Stavak 2. mijenja se kao posljedica izmjene
 članka 1.
 Članak 10. – Obrazac zahtjeva
 –
 Stavak 1. mijenja se kako bi se uputilo na
 mogućnost ispunjavanja obrasca zahtjeva elektroničkim putem.
 –
 Umeće se stavak 2. kako bi se osiguralo da
 eletronička verzija obrasca zahtjeva u potpunosti odgovara obrascu
 zahtjeva iz Priloga I.
 –
 Stavak 4. pojednostavljen je kako bi se osiguralo
 da obrazac zahtjeva bude dostupan barem na službenom jeziku države članice
 za čiju se vizu podnosi zahtjev i na jeziku zemlje domaćina.
 Članak 11. – Putna isprava
 –
 Točka (a) mijenja se uz upućivanje na
 novu odredbu u članku 21. stavku 2., vidi u nastavku teksta.
 –
 Točka (b) mijenja se kako bi se osiguralo da u
 podnositeljevoj putnoj ispravi bude dostupna dvostruka prazna stranica tako da
 se naljepnica vize i naknadni pečati za ulazak i izlazak nalaze na istom
 mjestu. Time će se olakšati granične kontrole; vidi Radni dokument
 službi Komisije, točka 2.1.1.2. (stavak 11.).
 Članak 12. – Biometrijski podaci
 –
 Stavci 2. i 4. mijenjaju se kao posljedica izmjena
 članka 9. stavka 1.
 –
 Stavak 3. mijenja se kako bi se uzeo u obzir
 prijedlog o „vizi za privremeni boravak”.
 Članak 13. – Popratne isprave
 –
 Umeće se stavak 2. kako bi se uzeli u obzir
 pojednostavljeni postupci koji se omogućuju podnositeljima koji putuju
 redovito i registrirani su u VIS-u, što znači da podnositelji iz te
 kategorije trebaju samo pružiti dokaz o svrsi putovanja.
 –
 Umeće se stavak 3. kako bi se omogućili
 ili pojasnili pojednostavljeni postpci za rodbinu građana Unije u
 određenim situacijama.
 –
 Stavak 4. mijenja se kako bi se utvrdilo da je
 usklađeni popis popratnih dokumenata u Prilogu II. konačan.
 –
 Umeće se stavak 6. kako bi se osiguralo da
 podnositelji zahtjeva mogu priložiti faksimile ili prijepise originalnih
 popratnih isprava. Podnositelji zahtjeva nakon toga trebaju priložiti
 originalne isprave, osim u posebnim slučajevima, kada se originalne
 isprave mogu tražiti zbog sumnje u vjerodostojnost isprava.
 –
 U stavku 7. točki (a) dodano je
 upućivanje na „privatni” smještaj.
 –
 Dodan je stavak 10. kako bi se uzele u obzir
 odredbe o provedbenim mjerama.
 Članak 14. – Vizna pristojba
 –
 Stavkom 3. točkom (a) proširuje se
 oslobađanje od plaćanja viznih pristojbi kako bi se obuhvatili
 maloljetnici do osamnaest godina životne dobi (prethodno do šest godina životne
 dobi), čime prestaje potreba za smanjenjem viznih pristojbi za dobnu
 skupinu od šest do dvanaest godina i neobaveznim oslobađanjem od
 plaćanja pristojbi u istoj dobnoj skupini.
 –
 Stavak 3. točka (c) mijenja se kako bi se
 jasno navela kategorija obuhvaćenih osoba.
 –
 U skladu sa stavkom 3. točkom (d)
 oslobađanje od plaćanja viznih pristojbi za nositelje diplomatskih i
 službenih putovnica postaje obavezno.
 –
 U skladu sa stavkom 3. točkom (e)
 oslobađanje od plaćanja viznih pristojbi za osobe životne dobi od 25
 godina i mlađe koje sudjeluju na seminarima, konferencijama, sportskim,
 kulturnim ili obrazovnim događanjima koje organiziraju neprofitne
 organizacije postaje obavezno, čime prestaje potreba za neobaveznim
 oslobađanjem od pristojbi za tu dobnu skupinu i obaveznim
 oslobađanjem od plaćanja pristojbi za predstavnike životne dobi od 25
 godina i mlađe koji sudjeluju na seminarima, konferencijama, sportskim,
 kulturnim ili obrazovnim događanjima koje organiziraju neprofitne
 organizacije.
 –
 Umeću se točke (f) i (g) kako bi se
 omogućilo oslobađanje od plaćanja viznih pristojbi za rodbinu
 građana Unije u određenim situacijama te pjasnili uvjeti tog oslobađanja.
 Vidi također Radni dokument
 službi Komisije, točka 2.1.1.3. (stavak 15.).
 Članak 15. – Pristojbe za usluge
 –
 U stavku 1. briše se upućivanje na „dodatnu”
 pristojbu.
 –
 Stavak 3. mijenja se kao posljedica izmjena
 članka 14.
 Članak
 18. – Provjera uvjeta za ulazak i procjena rizika
 –
 Umeće se stavak 2. kako bi se uzelo u obzir
 umetanje članka 2. stavka 9. i članka 13. stavka 1. točke (e).
 –
 Umeće se stavak 3. kako bi se pojasnilo da su
 nadležna tijela države članice dužna opravdati neprimjenjivanje pretpostavke
 ispunjenja uvjeta za ulazak u pojedinim slučajevima te isto tako pojasnili
 mogući razlozi za donošenje takve odluke.
 –
 Stavak 6. mijenja se kako bi se uzeo u obzir
 prijedlog o vizama za privremeni boravak te se briše izraz "koje izdaje
 druga država članica" jer može dovesti do zabune.
 –
 Stavak 10. mijenja se kako bi se državama
 članicama omogućilo korištenje suvremenih sredstava komuniciranja za
 razgovor s podnositeljem zahtjeva umjesto da se od njega traži da osobno
 dođe u konzulat.
 Članak 19. – Prethodno
 savjetovanje
 –
 Stavak 2. mijenja se te se njime sada određuje
 da države članice na zahtjev za savjetovanje odgovaraju u roku od pet
 kalendarskih dana, umjesto sedam.
 –
 U stavku 3. određuje se da države članice
 zahtjeve za prethodno savjetovanje objavljuju najkasnije 15 kalendarskih dana
 prije uvođenja mjere, kako bi se osiguralo pravovremeno informiranje
 podnositelja zahtjeva te državama članicama omogućilo da se pripreme
 na tehničkoj razini.
 –
 Stavak 5. briše se jer je zastario.
 Članak 20. – Odlučivanje o zahtjevu
 –
 U stavku 1. određuje se da se rok donošenja
 odluke skraćuje na najviše 10 kalendarskih dana. To je posljedica izmjene
 članka 19. stavka 2. i nalaza ocjene provedbe Zakonika o vizama, vidi
 Radni dokument službi Komisije, točku 2.1.1.6. (stavak 22.).
 –
 Stavak 2. mijenja se kako bi se skratio najduži rok
 za donošenje odluke na 20 dana te se briše njegova zadnja rečenica kao
 posljedica ukidanja odredbe kojom se zastupanoj državi članici
 omogućuje da od države zastupateljice zahtijeva da traži njezino mišljenje
 o predmetima u kojima ju zastupa.
 –
 Umeće se stavak 3. kako bi se omogućila
 pojednostavljenja za bližu rodbinu građana Unije u određenim
 situacijama te pojasnili uvjeti tog pojednostavljivanja.
 –
 Prijašnji stavak 3. briše se jer ne bi trebalo
 dopustiti da razmatranje o vizama za kratki boravak traje 60 kalendarskih dana.
 –
 Stavak 4. točka (d) briše se kao posljedica
 ukidanja odredbe kojom se zastupanoj državi članici dopušta davanje
 mišljenja; time se ukida obveza da država zastupateljica određene predmete
 prenese na odlučivanje zastupanoj državi članici
 Članak 21. – Izdavanje
 jedinstvene vize
 –
 Stavkom 2. zamjenjuje se bivši članak 24.
 stavak 1. podstavci 4. i 5.
 –
 Stavak 2. prvi podstavak mijenja se kako bi se
 uklonio pojam „vize za dva ulaska”, koji se čini suvišnim, te se
 upućuje na mogućnost izdavanja viza za višekratni ulazak na rok duži
 od razdoblja valjanosti putne isprave.
 –
 Dodaju se stavci 3. i 4. kako bi uzele u obzir
 izmjene članka 2. stavka 10. te uveli objektivni kriteriji za
 omogućivanje konkretnih pojednostavljenja.
 –
 Stavak 5. mijenja se kako bi se obuhvatili ostali
 slučajevi podnositelja kojima se može izdati viza za višekratni ulazak.
 Članak 24. – Ispunjavanje naljepnice vize
 –
 Umeće se stavak 2. kako bi se uzeo u obzir
 članak 51. stavak 2.
 –
 Stavak 3. mijenja se kako bi se ojačale
 odredbe o napomenama država članica na naljepnicama viza, vidi Radni
 dokument službi Komisije, točku 2.1.1.6. (stavak 27.).
 –
 Stavak 5. mijenja se kako bi se osiguralo da se
 samo vize za jednokratni ulazak mogu izdavati uz ručno ispunjavanje.
 Članak 25. – Poništenje ispunjene
 naljepnice vize
 –
 Stavak 2. mijenja se kako bi se uzela u obzir
 potreba stvaranja primjerene pravne osnove za najbolju praksu koja se
 preporučuje u Priručniku za Zakonik o vizama.
 Članak 26. – Unošenje naljepnice vize
 –
 Umeće se stavak 2. kako bi se uzele u obzir
 odredbe iz članka 51. stavka 2.
 Članak 28. – Informiranje
 središnjih tijela drugih država članica
 –
 Stavak 2. mijenja se kako bi se osiguralo
 pravovremeno informiranje drugih država članica, vidi napomene uz
 članak 19.
 Članak 29. – Odbijanje vize
 –
 Stavak 1. točka (a) podtočka vii. briše
 se kao posljedica ukidanja obveza o putnom zdravstvenom osiguranju.
 –
 Stavak 3. zamjenjuje se kako bi se navela potreba
 da države članice pružaju detaljne informacije o žalbenim postupcima.
 –
 Stavak 4. briše se kao posljedica brisanja odredbi
 kojima se zahtijeva da se određeni predmeti sa države zastupateljice
 prenesu na zastupanu državu članicu.
 Članak 31. – Poništenje i
 ukidanje
 –
 Stavak 4. mijenja se kako bi se uzele u obzir
 izmjene članka 13.
 Članak 32. – Vize čije je
 izdavanje iznimno zatraženo na vanjskoj granici
 –
 Mijenja se naslov kao posljedica unošenja
 članka 33.
 –
 Stavak 2. briše se kao posljedica ukidanja obveza o
 putnom zdravstvenom osiguranju.
 Članak 33. – Vize čije je
 izdavanje zatraženo za vanjskoj granici u okviru privremenih programa
 –
 Te su odredbe unesene kako bi se državama
 članicama omogućilo promicanje kratkotrajnih turističkih
 boravaka. One bi trebale biti ovlaštene za izdavanje viza na vanjskim granicama
 ne samo za svaki slučaj posebno, ovisno o pojedinačnoj situaciji
 državljana trećih zemalja, nego i na osnovi privremenih programa. U tom se
 članku utvrđuju pravila o prijavljivanju i objavi organizacijskih
 modaliteta privremenih programa i određuje da valjanost vize treba
 ograničiti na područje države članice koja ju izdaje.
 –
 U stavku 6. preciziraju se zahtjevi
 obavješćivanja za dotičnu državu članicu.
 Članak 34. – Vize koje se na vanjskoj granici izdaju pomorcima
 –
 Umeće se stavak 4. kako bi se uzele u obzir
 odredbe iz članka 51. stavka 2.
 Članak 38 – Konzularna
 organizacija i suradnja
 –
 U stavkuk 1. druga je rečenica zastarjela.
 –
 Stavak 2. točka (b) preformulirana je kao
 posljedica stavljanja izvan snage prijašnjeg članka 41. te nakon što se
 ukida klasificiranje vanjskih usluga kao „posljednjeg sredstva”.
 –
 Stavak 4. zamjenjuje se člankom 8. stavkom 6.
 Članak 39. – Ugovori o zastupanju
 –
 Stavak 1. odgovara prijašnjem čanku 8. stavku
 1.
 –
 U stavku 2. opisuje se prikupljanje i prijenos
 spisa i podataka među državama članicama u situacijama kada jedna
 država članica zastupa drugu isključivo radi prikupljanja zahtjeva i
 biometrijskih podataka.
 –
 Stavak 3. mijenja se kako bi se uzelo u obzir
 brisanje mogućnosti da zastupana država članica zahtijeva da bude
 uključena u predmete o kojima je riječ u postupku zastupanja.
 –
 Stavci 4. i 5. odgovaraju prijašnjem članku 8.
 stavku 5. odnosno 6.
 –
 U stavku 6. utvrđuje se najkraći rok u
 kojem zastupana država članica mora Komisiju obavijestiti o sklapanju ili
 raskidanju ugovora o zastupanju.
 –
 U stavku 7. predviđa se da država
 zastupateljica istovremeno obavješćuje države članice i nadležnu
 delegaciju Europske unije o sklapanju ili raskidanju ugovora o zastupanju.
 –
 Stavak 8. odgovara prijašnjem čanku 8. stavku
 9.
 Članak 40. – Obraćanje počasnim
 konzulima
 –
 U stavku 1. briše se riječ „također”.
 Članak 41. – Suradnja s vanjskim
 pružateljima usluga
 –
 Briše se prijašnji stavak 3. jer takvo
 usklađivanje u praksi nije moguće zato što države članice
 prethodno izrađuju nacrt općih ugovora s vanjskim pružateljima
 usluga.
 –
 Stavak 5. točka (e) mijenja se kao posljedica
 izmjena članka 9.
 –
 Stavak 12. mijenja se kako bi se od država
 članica zahtijevalo da svake godine izvješćuju o svojem nadzoru
 vanjskih pružatelja usluga i suradnji s njima, kako je predviđeno u
 Prilogu IX.
 Članak 42. – Šifriranje i siguran
 prijenos podataka
 –
 Stavci 1., 2. i 4. mijenjaju se kako bi se uzelo u
 obzir stavljanje izvan snage prijašnjeg članka 8.
 Članak
 43. – Suradnja država članica s komercijalnim posrednicima
 –
 Stavak 1. mijenja se kao posljedica brisanja
 prijašnjeg članka 2. stavka 11. (tj. definicija komercijalnog posrednika).
 –
 Stavak 5. drugi podstvak mijenja se kako bi se
 osiguralo informiranje javnosti o akreditiranim trgovačkim posrednicima.
 Članak 45. – Informacije koje se pružaju
 javnosti
 –
 Stavak 1. točka (c) mijenja se kako bi se
 uzelo u obzir stavljanje izvan snage prijašnjeg članka 41.
 –
 Prijašnji stavak 1. točka (e) briše se kako bi
 se uzelo u obzir stavljanje izvan snage prijašnjeg članka 20.
 –
 Umeće se stavak 3., kojim se predviđa da
 Komisija uspostavlja usklađen predložak za informacije koje se pružaju u
 skladu s člankom 45. stavkom 1.
 –
 Umeće se stavak 4., kojim se predviđa da
 Komisija pokreće internetsku stranicu o schengenskim vizama, na kojem se
 nalaze sve relevantne informacije u vezi s podnošenjem zahtjeva za vizu.
 Članak 46. – Schengenska
 suradnjana lokalnoj razini
 –
 U stavku 1. mijenjaju se prva rečenica i
 točka (a) tako da se predviđa da se u okviru shcengenske suradnje na
 lokalnoj razini izrađuju usklađeni popisi popratnih isprava.
 –
 Stavak 1. točka (b) i zadnji podstavak
 mijenjaju se kao posljedica izmjena članka 14.
 –
 Stavak 2. mijenja se kao posljedica umetanja
 članka 45. stavka 3.
 –
 Stavak 3. točka (a) mijenja se tako da se
 predviđa tromjesečno prikupljanje statističkih podataka o vizama
 na lokalnoj razini te se dodaje upućivanje na vizu za privremeni boravak.
 –
 Stavak 3. točka (b) mijenja se kao posljedica
 preformuliranja prve rečenice..
 –
 Stavak 7. mijenja se tako da se predviđa da
 Komisija na osnovi različitih izvješća koje se sastavljaju u okviru
 schengenske suradnje na lokalnoj razini sastavlja godišnje izvješće koje
 se podnosi Europskom parlamentu i Vijeću.
 Članci 48. – 49. Delegiranje
 –
 Ti se članci unose kako bi se u obzir uzele
 odredbe članka 290. UFEU-a o delegiranim aktima.
 Članak 50. – Upute za
 praktičnu primjenu Zakonika o vizama
 –
 Članak se izmjenjuje kako bi se uzele u obzir
 odredbe iz članka 51. stavka 2.
 Članak 51. – Odborski postupak
 –
 Taj se članak mijenja kako bi se uzele u obzir
 odredbe kojima se uređuje ostvarivanje provedbenih ovlasti Komisije u
 skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011.
 Članak 52. – Obavješćivanje
 –
 Stavak 1. točka (g) mijenja se kao posljedica
 izmjena članka 38.
 –
 Stavak 2. mijenja se kao posljedica umetanja
 članka 45. stavka 4..
 Članak
 54. – Nadzor i ocjenjivanje
 –
 Riječ je o standardnim odredbama o nadzoru i
 ocjenjivanju pravnih instrumenata.
 Članak
 55. – Stupanje na snagu
 –
 Riječ je o standardnoj klauzuli o stupanju na
 snagu i izravnoj primjenjivosti. Primjena Uredbe odgađa se za šest mjeseci
 nakon stupanja na snagu, osim članka 51. stavka 2., koji se primjenjuje
 tri mjeseca nakon stupanja na snagu, kako bi se omogućilo donošenje
 provedbenih akata predviđenih u člancima 24., 26., 32. i 50.
 Prilozi
 –
 Zamjenjuje se Prilog I.
 –
 Prilog V.:
 -
 briše se prijašnja točka 7. o putnom zdravstvenom osiguranju;
 -
 dodaje se nova točka 10., kojom se obuhvaćaju slučajevi kada se
 odbija zrakoplovno-tranzitna viza.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 2014/0094 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 O o uspostavi Zakonika
 Zajednice Ö o Zakoniku
 Unije Õ o vizama (Zakonik o
 vizama)
 (preinaka)
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
 EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice Ö o
 funkcioniranju Europske unije (UFEU) Õ , a posebno njegov
 članak 62. Ö 77. Õ stavak 2. točku
 (a), i točku (b) podtočku
 (ii)
 uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
 akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskog
 gospodarskog i socijalnog odbora[10],
 u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 ò novo
 (1) Uredba
 (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[11] nekoliko je puta bitno izmijenjena. Budući da
 se trebaju unijeti nove izmjene, Uredbu je u interesu jasnoće potrebno
 preinačiti.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 1. (prilagođeno)
 (1) U skladu s
 člankom 61. Ugovora, stvaranje područja na kojem se osobe mogu
 slobodno kretati potrebno je pridružiti mjerama o kontroli vanjskih granica,
 azilu i imigraciji.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 2. (prilagođeno)
 (2) U skladu s
 člankom 62. stavkom 2. Ugovora, mjerama o prelasku vanjskih granica država
 članica utvrđuju se pravila o vizama za planirani boravak koji nije
 duži od tri mjeseca, uključujući postupke i uvjete za izdavanje viza
 od strane država članica.
 ònovo
 (2) Politika
 Unije u području viza kojom se dopušta boravak do 90 dana u bilo kojem
 razdoblju od 180 dana temeljna je komponenta stvaranja zajedničkog
 prostora bez unutarnjih granica Zajednička pravila o uvjetima i postupcima
 izdavanja viza trebala bi se rukovoditi načelima solidarnosti i uzajamnog
 povjerenja među državama članicama.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 3. (prilagođeno)
 (3) U pogledu vizne politike, uspostava ‚zajedničkog korpusa’ propisa,
 posebno konsolidacijom i razvojem pravne stečevine (mjerodavne odredbe
 Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. Ö Cilj je Uredbe br. 810/2009,
 među ostalim, Õ i
 Zajedničkih konzularnih uputa , jedna je od temeljnih sastavnica ‚daljnjieg razvoj zajedničke vizne politike kao dijela kompleksnog sustava čiji je cilj olakšavanje Ö u cilju olakšavanja Õ
 zakonitog putovanja i suzbijanje nezakonite Ö suzbijanja nezakonite Õ imigracije daljnjim
 usklađivanjem
 nacionalnih zakonodavstava
 i uređivanjem praksi
 i lokalnim konzularnim misijama’,
 kako je definirano u Haškom programu: jačanje slobode, sigurnosti i pravde
 u Europskoj uniji.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 8. (prilagođeno)
 (4) Ako su ispunjeni
 Ö Njome bi se isto tako
 trebalo osigurati da se pod određenim Õ uvjeti, uvjetima trebalo bi izdati Ö izdaju Õ vize za višekratni ulazak radi
 smanjivanja administrativnog opterećenja konzulata država članica i
 olakšavanja nesmetanog putovanja putnicima koji putuju često ili redovito.
 Podnositelji zahtjeva koji su konzulatu poznati po svojem integritetu i
 pouzdanosti trebali bi u što je moguće većoj mjeri koristiti
 pojednostavljeni postupak.
 ò novo
 (5) Uredbom
 (EZ) br. 810/2009 pojašnjen je i pojednostavljen pravni okvir te su u velikoj
 mjeri osuvremenjeni i standardizirani postupci izdavanja viza. Međutim,
 određene odredbe koje su bile namijenjene za olakšavanje postupaka u
 pojedinačnim slučajevima na osnovi subjektivnih kriterija ne
 primjenju se dovoljno.
 (6) Mudra
 vizna politka trebala bi uključivati nastavak sigurnosnih mjera na
 vanjskim granicama uz istovremeno osiguravanje učinkovitog funkcioniranja
 schengenskog prostora i olakšavanje zakonitog putovanja. Zajedničkom
 viznom politikom trebalo bi se pridonijeti poticanju rasta, a trebala bi biti
 usklađena s politikama Unije, primjerice u vezi s vanjskim odnosima,
 trgovinom, obrazovanjem, kulturom i turizmom.
 (7) Kako
 bi se povećala mobilnost i olakšali obiteljski posjeti državljana
 trećih zemalja u posjeti članovima bliže rodbine koji su građani
 Unije i koji borave na području države članice čiji su ti
 građani Unije državljani te za bližu rodbinu građana Unije koji
 borave u trećoj zemlji koji zajedno s njima žele posjetiti državu
 članicu čiji je taj građanin Unije državljanin, ovom bi se
 Uredbom trebali omogućiti određeni pojednostavljeni postupci.
 (8) Ista
 bi se pojednostavljenja, kao minimalan zahtjen, trebala omogućiti
 članovima obitelji u situacijama na koje se odnosi Direktiva 2004/38/[12], u skladu s člankom 5. stavkom 2. te Direktive.
 (9) Treba
 razlikovati osobe koje prvi puta podnose zahtjev od podnositelja koji su
 prethodno već dobili vize te su registrirani uviznom informacijskom
 sustavu (VIS), kako bi se pojednostavio postupak za registrirane putnike uz
 istovremeno uzimanje u obzir rizika nezakonitog useljavanja te sigurnosnih
 rizika u vezi s nekim putnicima. Takvo bi se razlikovanje trebalo odražavati u
 svim fazama postupka.
 (10) Treba
 pretpostaviti da podnositelji zahtjeva koji su registrirani u VIS-u i koji su
 dobili i zakonito koristili dvije vize unutar 12 mjeseci prije podnošenja
 zahtjeva ispunjuju uvjete u pogledu rizika nezakonitog useljenja i posjedovanja
 dostatnih sredstava za uzdržavanje. Međutim, treba postojati
 mogućnost neprimjenjivanja te pretpostavke kada nadležna tijela ustanove da
 se u pojedinačnim slučajevima ne ispunjuje jedan ili više uvjeta.
 (11) Procjena
 o tome je li se izdana viza zakonito koristila treba se temeljiti na elementima
 poput poštovanja roka dopuštenog boravka, teritorijalne valjanosti vize te
 pravila o pristupu tržištu rada i vršenju gospodarskih aktivnosti.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 5. (prilagođeno)
 ðnovo
 (12) Potrebno je postaviti pravila
 o prelasku preko međunarodnih područja zračnih luka s ciljem
 suzbijanja nezakonite imigracije. Ö S tim ciljem Õ Državljani
 trećih zemalja treba uspostaviti zajednički popis trećih zemalja ð čiji bi građaniï morali
 imati zrakoplovno-tranzitne
 ðvizeï . Ipak, u hitnim
 slučajevima masovnog
 ð kada država članica doživi nagli
 povećan ï dolazak
 nezakonitih imigranata,
 države članice Ö mora Õ joj biti bi trebale dozvoliti Ö omogućeno
 privremeno uvođenje zrakoplovno-tranzitnih Õ viza primjenu takvih zahtjeva Ö za Õ državljane Ö određene Õ treće na državljane trećih zemalja Ö zemlje Õ koji se ne
 nalaze na zajedničkoj listi. Pojedinačne
 odluke država članica trebale bi se preispitivati svake godine. ð Treba utvrditi uvjete i postupke takvog
 uvođenja, kako vi se osiguralo da primjena te mjere bude vremenski
 ograničena te da u skladu s načelom proporcionalnosti ne prelazi ono
 što je potrebno za ostvarivanje cilja. Područje primjene obveze
 posjedovanja zrakoplovno-tranzitne vize treba ograničiti na rješavanje
 posebnih situacija koje su razlog uvođenja te mjere. ï
 ò novo
 (13) Obveza
 posjedovanja zrakoplovno-tranzitne vize ne bi se trebala primjenjivati na
 nositelje viza i boravišnih dozvola koje izdaju određene zemlje.
 (14) Treba
 razjasniti koja je država članica nadležna za razmatranje zahtjeva za
 vizu, posebno kada se planira boravak u više država članica.
 (15) Podnositeljima
 bi trebalo omogućiti podnošenje zahtjeva u zemlji boravka čak i kada
 nadležna država članica nije prisutna i nema predstavništvo u toj zemlji.
 (16) Treba
 osigurati usklađeno postupanje s nositeljima viza čije su putne
 isprave izgubljene ili ukradene tijekom boravka na području država
 članica.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 9. (prilagođeno)
 (17) Zbog unosa biometrijskih
 podataka u vizni informacijski sustav (VIS), koji je uspostavljen Uredbom (EZ)
 br. 767/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o viznom informacijskom
 sustavu (VIS) i razmjeni podataka među državama članicama o vizama za
 kratkotrajni boravak (Uredba o VIS-u) [13], osobno pojavljivanje podnositelja zahtjeva – barem prilikom prvog
 unosa – trebao bi biti temeljni uvjet za zahtjev za vizu.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 10.
 (18) S ciljem olakšavanja postupka
 podnošenja zahtjeva za vizu prilikom kasnijih podnošenja zahtjeva, trebalo bi
 biti moguće kopirati otiske prstiju od prvog unosa u VIS unutar razdoblja
 od 59 mjeseci. Protekom tog vremena, otisci prstiju ponovno se uzimaju.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 11.
 (19) Svaki dokument, podatak ili
 biometrijski identifikator koji država članica zaprimi tijekom postupka
 podnošenja zahtjeva za vizu, smatra se konzularnim dokumentom prema Bečkoj
 konvenciji o konzularnim odnosima od 24. travnja 1963. i s njime se postupa na
 takav način.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 12.
 (20) Direktiva 95/46/EZ Europskog
 parlamenta i Vijeća od
 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o
 slobodnom prijenosu takvih podataka primjenjuje se
 na države članice u pogledu obrade osobnih podataka u skladu s ovom
 Uredbom[14].
 ò novo
 (21) Treba
 utvrditi rokove za različite faze postupka, posebno kako bi se putnicima
 omogućilo planiranje unaprijed i izbjegavanje vrhunca sezone u
 konzulatima.
 (22) Konzulati
 država članica trebali bi naplaćivati iste vizne pristojbe za obradu
 zahtjeva za vizu. Kategorije osoba koje se oslobađaju od plaćanja
 viznih pristojbi trebaju biti jedinstvene i jasno definirane. Državama
 članicama treba dopustiti oslobađanje od plaćanja viznih
 pristojbi u pojedinačnim slučajevima
 (23) Od
 podnositelja zahtjeva ne bi se trebalo tražiti da podnesu dokumente o putnom
 zdravstvenom osiguranju kada podnose zahtjev za vizu za kratkotrajni boravak
 jer to predstavlja nerazmjerno opterećenje za podnositelje zahtjeva i ne
 postoje dokazi da nositelji viza za kratkotrajni boravak predstavljaju
 veći rizik u smislu javnih zdravstvenih troškova u državama članicama
 od građana trećih zemalja kojima nije potrebna viza.
 (24) Profesionalna,
 kulturna i sportska udruženja te akreditirani komercijalni posrednici trebali
 bi moći podnositi zahtjeve u ime podnositelja zahtjeva za vizu.
 (25) Odredbe
 u kojima je riječ, među ostalim, o „dodatnom razdoblju”, ispunjavanju
 naljepnice vize i poništenju ispunjene naljepnice vize treba pojasniti.
 (26) Vize
 za višekratni ulazak s dugim razdobljem valjanosti treba izdavati u skladu s
 objektivno utvrđenim kriterijima. Rok valjanosti vize za višekratni ulazak
 može biti duži od valjanosti putne isprave u koju se unosi.
 (27) U
 obrascu zahtjeva treba uzeti u obzir puno uvođenje VIS-a. Države
 članice bi, koliko je to moguće, trebale omogućiti da se obrasci
 zahtjeva za vizu ispunjavaju i podnose elektronički te bi trebale
 prihvaćati faksimile ili prijepise popratnih dokumenata. Originalne bi
 dokumente trebalo zahtijevati samo u posebnim slučajevima.
 (28) Standardni
 obrazaca za obavijest o razlozima odbijanja, poništenju ili ukidanju vize
 trebao bi uključivati konkretan razlog odbijanja zrakoplovno-tranzitne
 vize te kako bi se osiguralo da se dotična osoba primjereno informira o
 žalbenom postupku.
 (29) Pravila
 o razmjeni informacija među nadležnim tijelima država članica u
 pogledu izdavanja viza pomorcima na vanjskim granicama i obrazac koji se u tu
 svrhu popunjava trebaju biti što je moguće jednostavniji i jasniji.
 (30) Izdavanje
 viza na vanjskim granicama u načelu bi trebalo biti iznimka. Međutim,
 kako bi se državama članicama omogućilo promicanje kratkotrajnih
 turističkih boravaka, treba im biti dopušteno izdavati vize na vanjskim
 granicama u okviru privremenih programa, a nakon objavljivanja organizacijskih
 modaliteta takvih programa. Takvi bi programi trebali biti privremenog
 karaktera a valjanost viza koje se u njihovu okviru izdaju treba
 ograničiti na područje države članice koja ih izdaje.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 6. (prilagođeno)
 ð novo
 (31) Uvjeti primitka podnositelja
 zahtjeva trebali bi poštovati ljudsko dostojanstvo. Obrada zahtjeva za vize
 treba se obavljati profesionalno i uljudno i te razmjerno
 ð ne bi trebala prelaziti ono što je potrebno
 za ï za Ö postizanje Õ postavljenih ciljeva.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 7. (prilagođeno)
 ð novo
 (32) Države članice su dužne
 osigurati da kvaliteta usluge koja se nudi javnosti bude na visokoj razini,
 poštujući dobru upravnu praksu. Trebale bi dodijeliti odgovarajući
 broj osposobljenih članova osoblja, kao i dostatna sredstva za što je
 moguće veće olakšavanje postupka podnošenja zahtjeva za vizu. Države
 članice su dužne osigurati da se načelo „sve na jednom mjestu” Ö podnositelj
 zahtjeva Õ za vizu Ö pojavi samo na
 jednom mjestu u svrhu podnošenja zahtjeva Õ ðTime se ne bi trebala dovoditi u pitanje
 mogućnost vođenja razgovora s podnositeljem ï
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 13. (prilagođeno)
 ð novo
 (33) Radi olakšavanja postupka, Ö Uredbom (EZ) br. 810/2009.
 predviđa se Õ potrebno je
 predvidjeti nekoliko oblika suradnje kao što su ograničeno zastupanje,
 pridruženi/zajednički smještaj (kolokacija), zajednička mjesta za
 podnošenje zahtjeva, upućivanje na počasne konzule i suradnja s
 vanjskim pružateljima usluga, uzimajući u obzir zahtjeve o zaštiti
 podataka iz Direktive 95/46/EZ. Ö između
 država članica, s jedne strane omugućujući državama
 članicama da udružuju resurse te, s druge strane, poboljšavajući
 konzularnu pokrivenost u korist podnositelja zahtjeva Õ . Države
 članice bi trebale u skladu s uvjetima iz ove Uredbe, utvrditi vrste
 organizacijske strukture koju će koristiti u svim trećim zemljama. ðTreba utvrditi fleksibilna pravila kako bi se
 državama članicama omogućilo optimizirati razmjenu resursa i
 povećati konzularnu pokrivenost. Suradnja među državama
 članicama („Schengenski vizni centri”) može se provoditi u bilo kojem
 obliku prilagođenom lokalnim prilikama u cilju povećanja zemljopisne
 konzularne pokrivenosti, uz smanjenje troškova država članica,
 povećanja vidljivosti Europske unije i poboljšanja usluga koje se nude
 podnositeljima zahtjeva za vizu. ï
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 4. (prilagođeno)
 ð novo
 (34) Države članice bi trebale
 biti prisutne ili imati predstavništvo za potrebe viza u svim trećim
 zemljama na čije se državljane odnose zahtjevi za vize. ðDržave članice trebale bi težiti
 većoj konzularnoj pokrivenosti. ï Države
 članice koje nemaju vlastite konzulate u predmetnim trećim zemljama
 ili određenim dijelovima trećih zemalja trebale bi Ö stoga Õ nastojati
 zaključiti ugovore o zastupanju s ciljem izbjegavanja nerazmjernih napora
 podnositelja zahtjeva za vize da dođu do konzulata.
 ò novo
 (35) Ugovore
 o zastupanju trebalo bi pojednostaviti te bi trebalo izbjegavati prepreke
 takvim ugovorima među državama članicama, a država zastupateljica
 trebala bi biti odgovorna za provedbu cjelokoupnog postupka u vezi sa
 zahtjevima za vizu, bez sudjelovanja zastupane države članice.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 14.
 (36) Potrebno je predvidjeti
 situacije u kojima države članice odlučuju surađivati s vanjskim
 pružateljima usluga za prikupljanje zahtjeva. Takve se odluke
 mogu donijeti ako se pod određenim okolnostima ili iz određenih
 razloga vezanih uz lokalnu situaciju, suradnja s drugim državama u obliku
 zastupanja, ograničenog zastupanja, kolokacije ili zajedničkog centra
 za podnošenje zahtjeva pokaže neodgovarajućom za određenu državu
 članicu. Takvi bi dogovori trebali biti
 sklapani u skladu s temeljnim načelima za izdavanje viza te u skladu sa
 zahtjevima o zaštiti podataka iz Direktive 95/46/EZ. Nadalje, kod
 utvrđivanja i provođenja tih dogovora treba uzeti u obzir potrebu
 sprječavanja trgovanja vizama.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 15.
 Ako država članica odluči surađivati s vanjskim
 pružateljem usluga, trebala bi svim podnositeljima zahtjeva omogućiti da
 podnose zahtjeve izravno u njezinim diplomatskim misijama i konzularnim
 uredima.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 16. (prilagođeno)
 ð novo
 (37) Država članica bi trebala
 surađivati s vanjskim pružateljem usluga na temelju pravnog instrumenta
 koji sadrži odredbe o njegovim točnim nadležnostima, o izravnom i potpunom
 pristupu Ö države članice Õ njegovim prostorijama Ö vanjskog
 pružatelja usluga Õ , informacijama za
 podnositelje zahtjeva, povjerljivosti i okolnostima, uvjetima i postupcima za
 prekid ili prestanak suradnje. ðDržave članice trebale bi svake godine
 Komisiju izvješćivati o suradnji s vanjskim pružateljima usluga,
 uključujući nadzor pružatelja usluga. ï
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 17.
 Ova Uredba, omogućavajući državama članicama suradnju s
 vanjskim pružateljima usluga prilikom prikupljanja zahtjeva kod
 utvrđivanja načela ‚sve na jednom mjestu’ u pogledu podnošenja
 zahtjeva, odstupa od općeg pravila da se podnositelj zahtjeva mora osobno
 pojaviti u diplomatskoj misiji ili konzularnom uredu. To ne dovodi u pitanje
 mogućnost pozivanja podnositelja zahtjeva na osobni razgovor.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 19.
 ð novo
 (38) Statistički su podaci
 važno sredstvo nadzora migracijskih kretanja i mogu poslužiti kao
 učinkovit upravljački alat. Stoga, takvi podaci se trebaju redovito
 prikupljati u jedinstvenom obrascu. ðU cilju skupljanja komparativnih
 statističkih podataka za omogućivanje ocjene provedbe ove Uredbe na
 osnovi dokaza, potrebno je prikupljati detaljne podatke o vizama. ï
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 23. (prilagođeno)
 ð novo
 (39) ÖJavnosti bi trebalo
 pružiti sve relevantne informacije o podnošenju zahtjeva za vizu te bi trebalo
 poboljšati prepoznatljivost i jedinstvenu percepciju zajedničke vizne
 politike. S tim ciljem Õ treba uspostaviti
 zajedničku internestku stranicu o schengenskim vizama kako bi se poboljšala prepoznatljivost i
 jedinstvena percepcija zajedničke vizne politike ð te izraditi zajednički predložak
 za informacije koje države članice pružaju javnosti ï. Takva će stranica poslužiti kao sredstvo kojim će se javnosti
 osiguravati sve važne informacije u vezi sa zahtjevom za vizu.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 18. (prilagođeno)
 (40) Schengenska suradnja na
 lokalnoj razini bitna je za usklađenu primjenu zajedničke vizne
 politike i za ispravnu procjenu migracijskih i/ili sigurnosnih rizika. Zbog
 različitosti lokalnih okolnosti, praktična primjena određenih Ö posebnih Õ zakonskih odredaba trebala bi
 biti ocjenjena između diplomatskih misija i konzularnih ureda država
 članica na pojedinačnim lokacijama radi osiguranja usklađene
 primjene zakonskih odredaba o sprječavanju trgovanja vizama i nejednakom
 postupanju s podnositeljima zahtjeva za vizu.
 ò novo
 (41) Ako
 na određenom mjestu ne postoji usklađen popis popratnih isprava,
 države članice mogu definirati konkretne popratne isprave koje
 podnositelji prijava za vize podnose kako bi dokazali ispunjivanje uvjeta za
 ulazak koji se traže u skladu s ovom Uredbom. Ako takav usklađeni popis
 popratnih isprava postoji, u cilju pojednostavljenja postupka za podnositelje
 zahtjeva za vizu Državama članicama treba dopustiti iznimke u odnosu na
 taj popis kada se na njihovu području organiziraju velike međunarodne
 manifestacije. Takve manifestacije moraju biti velikih razmjera i od posebnog
 značaja s obzirom na njihov učinak u području turizma i/ili
 kulture, primjerice, međunarodne ili svjetske izložbe te sportska
 natjecanja.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 27.
 (42) Kada država članica
 ugošćuje olimpijske igre i paraolimpijske igre, trebao bi se primjenjivati
 posebni režim koji bi olakšavao izdavanje viza za članove olimpijske
 obitelji.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 20.
 Mjere koje su potrebne za provedbu ove Uredbe trebalo bi donijeti u
 skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju
 postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji .
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 21.
 Osobito, Komisija bi trebala biti ovlaštena donositi izmjene priloga
 ovoj Uredbi. S obzirom da su te mjere općeg opsega i da su namijenjene
 izmjenama elemenata Uredbe koji nisu ključni, inter alia, dopunjavanjem
 tim novim elementima koji nisu ključni, one moraju biti donesene u skladu
 s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 5.a Odluke 1999/468/EZ.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 22.
 S ciljem osiguranja usklađene primjene ove Uredbe na operativnoj
 razini, trebalo bi sastaviti upute o praksi i postupcima koje primjenjuju
 države članice prilikom obrade zahtjeva za vizu.
 ò novo
 (43) Kako
 bi se omogućila prilagodba izmijenjenim okolnostima u odnosu na popis
 trećih zemalja čiji državljani trebaju imati zrakoplovno-transportnu
 vizu prilikom prelaska kroz međunarodna tranzitna područja
 zračnih luka na području država članica te popis dozvola boravka
 koje njihovim nositeljima daju pravo na tranzit kroz zračne luke država
 članica bez zrakoplovno-tranzitne vize, u skladu s člankom 290.
 UFEU-a, Komisiji treba delegirati ovlast donošenja akata . Od posebnog je
 značaja da se Komisija na primjeren način savjetuje tijekom
 pripremnog rada, između ostalog i na razini sručnjaka.
 (44) Kako
 bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedebu ove Uredbe, u odnosu na
 utvrđivanje radnih uputa o praksi i postupcima koji se moraju poštovati
 pri obradi zahtjeva za vizu, popise popratnih dokumenata koji se primjenjuju u
 svakom području nadležnosti, obavezne podatke u naljepnicama vize, pravila
 o unošenju naljepnice vize te pravila o izdavanju viza pomorcima na granicama,
 Komisiji treba dodijeliti provedbene ovlasti. Te se ovlasti trebaju izvršavati
 u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[15]. Za donošenje takvih provedbenih akata treba
 primenjivati postupak ispitivanja.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 26. (prilagođeno)
 (45) Bilateralni sporazumi
 sklopljeni između Zajednice Ö Unije Õ i trećih zemalja čiji
 je cilj olakšavanje obrade zahtjeva za vize mogu odstupati od ove Uredbe.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 30.
 (46) Uvjeti koji uređuju
 ulazak na državno područje država članica ili izdavanje viza ne
 utječu na pravila koja trenutačno uređuju priznavanje valjanosti
 putnih isprava.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 28. (prilagođeno)
 ð novo
 (47) S obzirom da je ð se ï cilj ove Uredbe, posebno utvrđivanje postupaka i ð zajedničkih ï uvjeta Ö i
 postupaka Õ za izdavanje tranzitnih viza
 ili viza namijenjenih za boravak na teritoriju
 država članica koji nije duži od tri mjeseca
 Ö 90 dana Õ u svakom šestomjesečnom
 razdoblju Ö od 180 dana Õ , ne može se dostatno postići od strane država članica, ali se
 stoga može bolje postići Ö samo Õ na razini Zajednice Ö Unije Õ , Zajednica Ö Unija Õ može donijeti mjere u skladu s
 načelom supsidijarnosti, kako je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) . U
 skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u tom članku,
 ova Uredba ne prelazi što je potrebno u postizanju tog cilja.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 29. (prilagođeno)
 ð novo
 (48) Ova Uredba poštuje temeljna
 prava i načela posebno priznata u Konvenciji Vijeća Europe o zaštiti ljudskih prava i temeljnih
 sloboda i u Povelji Europske unije o temeljnim
 pravima. ð Ovom se Uredbom posebno nastoji
 osigurati puno poštovanje privatnog i obiteljskog života iz članka 7.,
 zaštita osobnih podataka iz članka 8. i prava djeteta iz članka 24.
 Povelje o temeljnim pravima Europske unijeï .
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 31. (prilagođeno)
 ðnovo
 (49) U skladu s člancima 1. i
 2. Protokola Ö br. 22 Õ o stajalištu Danske
 koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice Ö funkcioniranju
 Europske unije Õ , Danska ne
 sudjeluje u donošenju ove Uredbe i nije njome vezana, niti se na nju
 primjenjuje. S obzirom na to da se ova Uredba temelji na schengenskoj pravnoj
 stečevini prema odredbama
 dijela trećeg glave IV. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, Danska u skladu s člankom 4. tog Protokola mora odlučiti u
 roku od šest mjeseci od donošenja ove Uredbe ð nakon što Vijeće odluči
 o ovoj Uredbi ï hoće li je prenijeti u svoje nacionalno pravo.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 32. (prilagođeno)
 (50) U pogledu Islanda i Norveške,
 ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u
 smislu Sporazuma zaključenog između Vijeća Europske unije i
 Republike Islanda i Kraljevine Norveške u vezi s pridruživanjem tih dviju
 država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine[16] iz članka 1. točke B Odluke Vijeća 1999/437/EZ[17] o određenim
 aranžmanima za primjenu tog Sporazuma.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 33. (prilagođeno)
 Sporazum bi trebao
 omogućiti predstavnicima Islanda i Norveške da se priključe radu
 odbora koji pomažu Komisiji u izvršavanju njenih ovlasti prema ovoj Uredbi.
 Takav je sporazum predviđen u Razmjeni pisama između Vijeća
 Europske unije i Islanda i Norveške o odborima koji pomažu Europskoj komisiji u
 izvršavanju njenih izvršnih ovlasti , koje su priložene navedenom
 Sporazumu. Komisija je dostavila Vijeću nacrt preporuka s ciljem pregovaranja
 o tom sporazumu.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 34. (prilagođeno)
 (51) U pogledu Švicarske ova Uredba
 predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu
 Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske
 Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i
 razvoju schengenske pravne stečevine iz članka 1. točke B Odluke
 Vijeća 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ[18] o zaključivanju tog
 Sporazuma.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 35. (prilagođeno)
 ð novo
 (52) U pogledu Lihtenštajna, ova
 Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu
 Protokola potpisnog između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske
 Konfederacije i Kneževine Lihtenštajn o pristupanju Kneževine Lihtenštajn
 Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske
 Konfederacije i o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i
 razvoju schengenske pravne stečevine koja ulazi u područje iz članka
 1. točke B Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/261/EZ 2011/350/EU[19]o potpisivanju ð sklapanju ï tog Protokola.
 ê 154/2012 uvodna
 izjava 11.
 (53) Što se tiče Cipra, ova
 Uredba predstavlja akt koji se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini
 ili je s njom na koji drugi način povezan u smislu članka 3. stavka 12. Akta o
 pristupanju iz 2003.
 ê 154/2012 uvodna
 izjava 12.
 (54) Što se tiče Bugarske i
 Rumunjske ova Uredba predstavlja akt, koji se temelji na schengenskoj pravnoj
 stečevini ili je s njom na koji drugi način povezan u smislu
 članka 4. stavka 12. Akta o
 pristupanju iz 2005.
 ò novo
 (55) Što
 se tiče Hrvatske, ova Uredba predstavlja akt koji se temelji na
 schengenskoj pravnoj stečevini ili je s njom na koji drugi način
 povezan u smislu članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2011.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 36. (prilagođeno)
 (56) Ova Uredba predstavlja razvoj
 odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne
 sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene
 Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim
 odredbama schengenske pravne stečevine[20].
 Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njenom donošenju, nije njome vezana,
 niti se na nju primjenjuje.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 37. (prilagođeno)
 (57) Ova Uredba predstavlja razvoj
 odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Irska ne sudjeluje, u skladu
 s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od
 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih
 odredbi schengenske pravne stečevine [21].
 Irska stoga ne sudjeluje u njenom donošenju, nije njome vezana, niti se na nju
 primjenjuje.
 ê 810/2009 uvodna
 izjava 38. (prilagođeno)
 Ova Uredba, uz iznimku
 članka 3., predstavlja odredbe koje nadograđuju schengensku pravnu
 stečevinu ili su na drugi način s njome povezane u smislu članka
 3. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2003. i u smislu članka 4. stavka 2.
 Akta o pristupanju iz 2005.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 GLAVA I.
 OPĆE ODREDBE
 Članak 1.
 Cilj Ö Predmet Õ i područje
 primjene
 ê 610/2013
 članak 6.1 (prilagođeno)
 1. Ova Uredba utvrđuje postupke i uvjete Öuvjete i
 postupke Õ za izdavanje viza za tranzit kroz
 ili za planirani boravak na državnom području
 država članica koji ne prelazi 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180
 dana.
 ê 810/2009 (prilagođeno)
 2. Odredbe ove Uredbe primjenjuju se na
 državljane trećih zemalja koji moraju imati vizu prilikom prelaska
 vanjskih granica država članica sukladno Uredbi Vijeća (EZ)
 br. 539/2001 od 15. ožujka
 2001. u kojoj se navode treće zemlje čiji državljani moraju imati
 vizu prilikom prelaska vanjskih granica te čiji državljani su izuzeti od
 te obveze [22],
 ne dovodeći u pitanje:
 (a) prava slobodnog kretanja koja
 imaju državljani trećih zemalja koji su članovi obitelji građana
 Unije;
 (b) slična prava koja imaju
 državljani trećih zemalja i članovi njihovih obitelji koji prema
 sporazumima između Unije i njenih država članica, s jedne strane i
 tih trećih zemalja s druge strane, uživaju prava slobodnog kretanja koja
 su jednaka onima koja imaju građani Unije i članovi njihovih
 obitelji.
 3. U ovoj se Uredbi također navode
 treće zemlje za čije se državljane traži da imaju
 zrakoplovno-tranzitnu vizu odstupajući od načela slobodnog tranzita
 koje je utvrđeno u Prilogu 9 Konvenciji iz Chicaga o međunarodnom
 civilnom zrakoplovstvu, te se utvrđuju postupci i uvjeti Ö uvjeti i
 postupci Õ za izdavanje viza u
 svrhu tranzita preko tranzitnih područja zračnih luka država
 članica.
 Članak 2.
 Definicije
 U smislu ove Uredbe primjenjuju se
 sljedeće definicije:
 1. ‚državljanin treće zemlje’
 znači svaka osoba koja nije građanin Unije u smislu članka 17 Ö 20. Õ stavka 1. Ugovora Ö UFEU-a Õ ;
 2. ‚viza’ znači odobrenje koje
 je izdala država članica radi:
 ê 610/2013
 članak 6.2. (prilagođeno)
 (a) tranzit kroz ili planiranog boravka na državnom području država članica u
 trajanju koje ne prelazi 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana; Ö ili Õ
 ę 810/2009
 (b) tranzita preko međunarodnih
 tranzitnih područja zračnih luka država članica;
 3. ‚ jedinstvena viza’ znači
 viza koja vrijedi za čitavo područje država članica;
 4. ‚viza s ograničenom
 prostornom valjanošću’ znači viza koja vrijedi za područje jedne
 ili više država članica, ali ne za sve države članice;
 5. ‚zrakoplovno-tranzitna viza’
 znači viza koja vrijedi za tranzit preko međunarodnih tranzitnih
 područja jedne ili više zračnih luka država članica;
 ò novo
 6. ‚viza
 za privremeni boravak’ znači viza kako je definirana u članku 3.
 stavku 2. [Uredbe br. .../...];
 7.
 ‚bliža rodbina’ znači supružnik, djeca, roditelji, nositelji roditeljskog
 prava, djedovi, bake i unuci;
 8.‚podnositelj
 registriran u VIS-u’ znači podnositelj zahtjeva čiji su podaci
 registrirani u viznom informacijskom sustavu;
 9.‚podnositelj
 koji putuje redovito i registriran je u VIS-u’ znači podnositelj koji je
 registriran u viznom informacijskom sustavu i koji je dobio dvije vize u
 razdoblju od 12 mjeseci prije podnošenja zahtjeva;
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 6.10. ‚naljepnica vize’ znači jedinstveni obrazac za vize kako je
 utvrđen Uredbom Vijeća (EZ) br. 1683/95 od 29. svibnja 1995. o
 utvrđivanju jedinstvenog viznog obrasca [23];
 711.
 ‚priznata putna isprava’ znači putna isprava koju je jedna ili
 više država članica priznala u svrhu ð prelaska vanjskih granica i ï unošenja viza ð , u skladu s Odlukom br. 1105/2011/EU
 Europskog parlamenta i Vijeća[24] ï ;
 ò novo
 12.‚valjana
 putna isprava’ znači putna isprava koja nije lažna ili krivotvorena i
 čije razdoblje valjanosti kako ga definira tijelo koje je putnu ispravu
 izdalo nije isteklo;
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 8.13. ‚poseban
 list za unošenje vize’ znači jedinstveni oblik obrasca za unošenje vize
 koji države članice izdaju nositeljima putnih isprava što ih država
 članica koja sastavlja obrazac ne priznaje, kako je utvrđeno Uredbom
 Vijeća (EZ) br. 333/2002 od 18. veljače 2002. o jedinstvenom obliku obrazaca za unošenje
 vize koju države članice izdaju nositeljima putnih isprava koje država
 članica koja sastavlja obrazac ne priznaje[25] ;
 914. ‚konzulat’ znači diplomatska
 misija ili konzularni ured države članice ovlašteni za izdavanje viza pod
 vodstvom karijernog konzularnog službenika, kako je definirano u Bečkoj
 konvenciji o konzularnim odnosima od 24. travnja 1963.;
 1015.‚zahtjev’
 znači zahtjev za izdavanje vize;
 11.
 ‚komercijalni posrednik’ znači privatna upravna agencija, prijevozno
 poduzeće ili putna agencija (organizator putovanja ili prodavatelj na
 malo).
 ò novo
 16.
 ‚pomorac’ znači svaka osoba koja je zaposlena, uzeta u službu ili koja
 radi u bilo kojem svojstvu na brodu na koji se primjenjuje Konvencija o radu
 pomoraca iz 2006.
 ę 810/2009
 GLAVA II.
 ZRAKOPLOVNO-TRANZITNA VIZA
 Članak 3.
 Državljani trećih zemalja kojima
 je potrebna zrakoplovno-tranzitna viza
 1. Državljani trećih zemalja navedeni u
 Prilogu IV. III. moraju imati zrakoplovno-tranzitnu vizu prilikom prelaska preko
 međunarodnih tranzitnih područja zračnih luka na području
 država članica.
 ò novo
 2. Komisija je
 ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 48. u vezi s
 izmjenama popisa trećih zemalja utvrđenog u Prilogu III.
 Kada se to u
 slučaju pojave rizika zahtijeva zbog hitnosti, postupak predviđen u
 članku 49. primjenjuje se na delegirane akte donesene u skladu s ovim
 stavkom.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 3. U
 hitnim slučajevima masovnog ÖKada dođe do
 naglog povećanog Õ priliva nezakonitih
 migranata, pojedine države članice mogu tražiti da državljani trećih zemalja,
 osim onih iz stavka 1. imaju zrakoplovno-tranzitnu vizu prilikom prelaska preko
 međunarodnih tranzitnih područja zračnih luka na njihovu
 području. Države članice obavješćuju Komisiju o
 takvim odlukama prije njihova stupanja na snagu i o ukidanju takvog zahtjeva za
 zrakoplovno-tranzitnom vizom. ðTrajanje takvih mjera ne smije prelaziti 12
 mjeseci. Opseg i trajanje obveze posjedovanja zrakoplovno-tranzitne vize ne
 smije prelaziti ono što je nužno kao odgovor na nagli povećan priliv
 nezakonitih imigranata. ï
 ò novo
 4. Kada država
 članica u skladu sa stavkom 3. planira uvesti zrakoplovno-tranzitne vize,
 o tome mora što je prije moguće obavijestiti Komisiju te dostavlja
 sljedeće informacije:
 (a)
 razlog za planirano
 uvođenje zrakoplovno-tranzitnih viza, uz dokaz o naglom povećanom
 prilivu nezakonitih imigranata;
 (b)
 opseg i trajanje
 planiranog uvođenja zrakoplovno-tranzitnih viza.
 5. Nakon obavijesti
 koju dotična država članica dostavi u skladu sa stavkom 4., Komisija
 može izdati mišljenje.
 6. Država
 članica obvezu posjedovanja zrakoplovno-tranzitne vize može produžiti samo
 jedanput ako bi ukidanje vize dovelo do znatnog priliva nezakonitih migranata.
 Na takva se produženja primjenjuje stavak 3.
 7. Komisija jedanput
 godišnje Europski parlament i Vijeće informira o primjeni ovog
 članka.
 ê 810/2009
 3. U okviru Odbora iz članka 52. stavka 1., te se obavijesti
 razmatraju svake godine u svrhu uvrštavanja određenih trećih zemlja u
 popis iz Priloga IV.
 4. Ako treća zemlja nije uvrštena u popis iz Priloga IV.,
 određena država članica može zadržati, uz uvjet ispunjenja zahtjeva
 iz stavka 2., ili ukinuti zahtjev za zrakoplovno-tranzitnom vizom.
 ę 810/2009
 ð novo
 58.
 Sljedeće kategorije osoba oslobađaju se od obveze da imaju
 zrakoplovno-tranzitnu vizu iz stavaka 1. i 3.:
 (a) nositelji valjanih jedinstvenih
 viza, ð viza za privremeni boravak, ï nacionalnih
 viza za dugotrajni boravak ili dozvola za boravak koje su izdale države
 članice;
 ê 154/2012
 članak 1. (prilagođeno)
 ð novo
 „(b) državljani trećih zemalja
 koji imaju važeću boravišnu dozvolu koju je izdala država članica
 koja ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe ili država članica koja još u
 cijelosti ne primjenjuje odredbe schengenske pravne stečevine ili državljani
 trećih zemalja koji imaju važeću boravišnu dozvolu navedenu u Prilogu
 V IV.
 koju je izdala Andora, Kanada, Japan, San Marino ili Sjedinjene Američke
 Države koje nositelju jamče bezuvjetan ponovni prihvat ð , ili imaju boravišnu dozvolu za
 karipsko područje Kraljevine Nizozemske, (Aruba, Curaçao, Sint Maarten,
 Bonaire, Sint Eustatius i Saba) ï;
 (c) državljani trećih zemalja
 koji imaju važeću vizu za državu članicu koja ne sudjeluje u
 donošenju ove Uredbe, Ö ili Õ za državu
 članicu koja još u cijelosti ne primjenjuje odredbe schengenske pravne
 stečevine, ð ili za zemlju koja je stranka Sporazuma
 o Europskm gospodarskom prostoru, ï ili
 za Kanadu, Japan ili Sjedinjene Američke Države, ð ili nositelji viza za karipsko
 područje Kraljevine Nizozemske (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint
 Eustatius i Saba), ï kad putuju u zemlju koja je izdala vizu ili koju drugu treću
 zemlju ili kad se nakon uporabe vize vraćaju iz zemlje koja je izdala
 vizu;
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 (d) članovi obitelji
 državljana Unije iz članka 1.
 stavka 2. točke (a)ð 3. Direktive 2004/38/EZ ï
 (e) nositelji diplomatskih ð , službenih ili posebnih ï putovnica;
 (f) članovi zrakoplovne posade
 koji su državljani ugovorne stranke Čikaške konvencije o međunarodnom
 civilnom zrakoplovstvu.
 ò novo
 9. Komisija
 je u skladu s člankom 48. ovlaštena donositi delegirane akte o izmjenama
 popisa valjanih dozvola boravka koje njihovim nositeljima daju pravo na tranzit
 kroz zračne luke država članica bez zrakoplovno-tranzitne vize,
 utvrđenog u Prilogu IV.
 ê 810/2009 (prilagođeno)
 ð novo
 GLAVA III.
 POSTUPCI I UVJETI Ö I POSTUPCI Õ ZA
 IZDAVANJE VIZA
 POGLAVLJE I.
 Tijela koja sudjeluju u postupcima
 vezanima uz zahtjeve
 Članak 4.
 Tijela nadležna za sudjelovanje u
 postupcima vezanim uz zahtjeve
 1. Zahtjeve razmatraju i o njima odlučuju
 konzulati.
 2. Iznimno od stavka 1., zahtjeve mogu
 razmatrati i o njima odlučivati na vanjskim granicama država članica
 tijela nadležna za provjere osoba u skladu s člancima 35.32. ð , 33. ïi 36.34.
 3. U ne-europskim prekomorskim područjima
 država članica zahtjeve razmatraju i o njima odlučuju tijela koja
 odredi konkretna država članica.
 4. Država članica može zahtijevati
 sudjelovanje i drugih tijela, osim onih iz stavka 1. i 2., u razmatranju i
 odlučivanju o zahtjevima.
 5. Država članica može zahtijevati da se
 druga država članica s njom savjetuje i da je informira u skladu s
 člancima 22.19. i 31.28.
 Članak 5.
 Država članica nadležna za
 razmatranje i odlučivanje o zahtjevu
 1. Država članica nadležna za razmatranje
 i odlučivanje o zahtjevu za jedinstvenu vizu je:
 (a) država članica čije
 je područje jedino odredište posjeta(â);
 (b) ako posjet uključuju više
 od jednog odredišta,
 ð ili ako se planira više odvojenih posjeta
 u razdoblju od dva mjeseca, ï država članica čije je državno područje glavno
 odredište posjeta u smislu duljine ili svrhe boravka
 ð , izraženo u danima ï; ili
 (c) ako se ne može utvrditi glavno
 odredište, država članica čiju vanjsku granicu podnositelj zahtjeva
 namjerava prijeći kako bi ušao na područje država članica.
 42. Države
 članice surađuju u sprječavanju situacija kada zahtjev ne može
 biti razmatran i o njemu odlučeno stoga što Ö Ako Õ država članica
 koja je nadležna u skladu sa stavkomcima 1. do 3. ð , točkom (a) ili (b), ï nije prisutna i nema predstavništvo u trećoj zemlji gdje
 podnositelj predaje zahtjev u skladu sa člankom 6., ð podnositelj ima pravo podnijeti
 zahtjev: ï
 ò novo
 a) u konzulatu jedne od
 država članica koje su odredište planiranog posjeta,
 b) u konzulatu države
 članice prvog ulaska, ako nije primjenjiva točka a),
 c) u svim drugim
 slučajevima, u konzulatu svake države članice koja je prisutna u
 dotičnoj zemlji.
 ę 810/2009
 3. Država članica nadležna za razmatranje
 i odlučivanje o zahtjevu za zrakoplovno-tranzitnu vizu je:
 (a) u slučaju samo jednoga
 zrakoplovnog tranzita, država članica na čijem je državnom
 području tranzitna zračna luka; ili
 (b) u slučaju dvaju ili više
 zrakoplovnih tranzita, država članica na čijem je državom
 području zrakoplovna luka prvog tranzita.
 Članak 6.
 Konzularna područna nadležnost
 1. Zahtjev razmatra i o njemu odlučuje
 samo konzulat nadležne države članice na čijem konzularnom
 području podnositelj zahtjeva zakonito boravi.
 2. Konzulat nadležne države članice
 razmatra i odlučuje o zahtjevu što ga je podnio državljanin treće
 zemlje koji se zakonito nalazi, ali nema boravište na njegovu konzularnom
 području, ako je podnositelj dao opravdanje za podnošenje zahtjeva u tom
 konzulatu.
 Članak 7.
 Nadležnost za izdavanje viza
 državljanima trećih zemalja koji se zakonito nalaze na području
 države članice
 1. Državljani trećih zemalja koji se zakonito nalaze na državnom
 području države članice i koji moraju imati vizu za ulazak na državno
 područje jedne ili područje više drugih država članica, dužni su
 podnijeti zahtjev za vizu u konzulatu države članice koja je nadležna
 prema članku 5. stavku
 1. ili 2.
 ò novo
 2. Državljani
 trećih zemalja koji su izgubili svoju putnu ispravu ili kojima je ta
 isprava ukradena tijekom boravka na području države članice mogu tu
 državu napustiti bez vize ili drugog odobrenja na temelju valjane putne isprave
 na osnovi koje imaju pravo prijeći granicu, a koju izda konzulat države
 članice čiji su oni državljani.
 3. Kada državljanin
 treće zemlje iz stavka 2. namjerava nastaviti putovanje u schengenskom
 prostoru, tijela države članice u kojoj on prijavi gubitak ili krađu
 svoje putne isprave izdaje vizu s identičnim razdobljem valjanosti i
 dopuštenom dužinom boravka prvobitne vize, na temelju podataka zabilježenih u
 VIS-u.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 POGLAVLJE II.
 Zahtjev
 Članak 9.8.
 Praktične upute za podnošenje
 zahtjeva
 1. Zahtjevi se podnose ð mogu podnijeti ï najviše tri mjeseca ð šest mjeseci ï prije ð i najviše 15 kalendarskih dana
 prije ïpočetka planiranog posjeta. Nositelji vize za višekratni ulazak mogu
 podnijeti zahtjev prije isteka vize čiji je rok valjanosti najmanje šest
 mjeseci.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 2. Od
 podnositelja se može Ö Konzulati od
 podnositelja mogu Õ zahtijevati da
 zakažu termin za podnošenje zahtjeva. U pravilu, termin se zakazuje u roku dva
 tjedna od datuma kada je zatražen.
 ò novo
 3. Konzulat mora
 dopustiti podnošenje zahtjeva bez prethodno zakazanog termina ili uz
 omogućivanje termina odmah članovima bliske rodbine građana
 Unije koji:
 (a) namjeravaju posjetiti članove bliže rodbine
 koji su građani Unije i koji borave u državi članici čiji su
 državljani.
 (b)
 zajedno sa članovima bliže rodbine koji su građani Unije i koji
 borave u trećoj zemlji namjeravaju putovati u državu članicu
 čiji su ti građani Unije državljani.
 4. Konzulat mora
 dopustiti podnošenje zahtjeva bez prethodno zakazanog termina ili uz
 omogućivanje termina odmah članovima obitelji građana Unije kako
 je navedeno u članku 3. Direktive 2004/38/EZ.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 5. U opravdanim slučajevima hitnosti, konzulat može ð mora ï dopustiti podnošenje zahtjeva podnositeljima bez zakazivanja termina
 ili se on omogućuje odmah.
 6. ð Ne dovodeći u pitanje članak
 12., ï zahtjeve mogu podnijeti: u konzulatu
 (a) podnositelji ili
 (b) akreditirani komercijalni Ö posrednici iz
 članka 43. Õ posrednici, kako je predviđeno člankom
 45. stavkom 1., ne dovodeći u pitanje članak 13. ili u skladu s
 člancima 42. ili 43
 Ö(c) profesionalno,
 kulturno, sportsko ili obrazovno udruženje ili institucija. Õ
 Ö 7. Od
 podnositelja se ne smije tražiti da se osobno pojavi na više od jednog mjesta u
 svrhu podnošenja zahtjeva Õ
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 Članak 10.9.
 Opća pravila za podnošenje
 zahtjeva
 1. Ne
 dovodeći u pitanje odredbe članaka 13., 42., 43. i 45. pPpodnositelji
 when lodging an application ð se osobno pojavljuju za uzimanje
 otisaka pristiju, u skladu s čankom 12. stavcima 2. i 3. ï .
 ò novo
 2. Od podnositelja
 registriranih u VIS-u ne
 smije se tražiti da se osobno pojave pri podnošenju zahtjeva ako su njihovi
 otisci prstiju uneseni u VIS manje od 59 mjeseci prije podnošenja.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 2. Konzulati mogu odstupiti od zahtjeva iz stavka 1., ako im je
 podnositelj poznat po poštenju i pouzdanosti.
 3. Prilikom podnošenja zahtjeva, podnositelj
 treba:
 (a) predočiti obrazac zahtjeva
 u skladu s člankom 11.10.;
 (b) predočiti putnu ispravu u
 skladu s člankom 12.11.;
 (c) predočiti
 fotografiju u skladu sa standardima utvrđenim Uredbom (EZ)
 br. 1683/95 ili, gdje je VIS operativan, sukladno članku 48. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ , u skladu sa
 standardima iz članka 13.12.ove Uredbe;
 (d) ako je primjenjivo, dopustiti
 uzimanje njegovih otisaka prstiju u skladu s člankom 13.12.,
 (e) platiti viznu pristojbu u
 skladu s člankom 16.14.;
 (f) dostaviti popratne isprave u
 skladu s člankom 14.13. i prilogom II.;.
 (g) ako je
 primjenjivo, podnijeti dokaz o posjedovanju odgovarajućeg i valjanog
 putnog zdravstvenog osiguranja u skladu s člankom 15. Članak 11.
 Obrazac zahtjeva
 Članak 11.10.
 Obrazac zahtjeva
 1. Svaki je podnositelj dužan priložiti potpun Ö ručno i
 elektronički ispunjen Õ i potpisan obrazac
 zahtjeva, kako je navedeno u Prilogu I. Osobe navedene u putnoj ispravi
 podnositelja prilažu posebni obrazac zahtjeva. Maloljetne osobe prilažu obrazac
 zahtjeva koji je potpisala osoba koja trajno ili privremeno ima roditeljsko
 pravo ili zakonsko skrbništvo.
 ò novo
 2. Sadržaj
 elektroničke verzije obrasca zahtjeva, ako se primjenjuje, utvrđen je
 u Prilogu I.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 23. Konzulati
 su dužni pobrinuti se da obrazac zahtjeva bude svagdje pristupačan i lako
 dostupan podnositeljima zahtjeva, i besplatan.
 34. Obrazac
 treba ð , kao minimalan zahtjev, ï biti dostupan na sljedećim jezicima:
 (a) službenom jeziku/jezicima
 države članice za koju se viza traži; Ö te Õ
 (b) službenom jeziku/jezicima
 zemlje domaćina;.
 (c) službenom
 jeziku/jezicima zemlje domaćina i službenom jeziku/jezicima države
 članice za koju se viza traži; ili
 (d) u slučaju zastupanja, službenom jeziku/jezicima
 države članice zastupateljice.
 Uz jezik/jezike iz točke (a), obrazac
 može biti dostupan na Ö bilo
 kojem Õ drugom službenom
 jeziku institucija Europske unije.
 45. Ako
 obrazac zahtjeva nije dostupan na službenom jeziku/jezicima zemlje
 domaćina, potrebno je učiniti ga dostupnim podnositeljima
 prevođenjem na taj/te jezik/jezike.
 56. Prijevod
 obrasca zahtjeva na službeni jezik/jezike zemlje domaćina obavlja se u
 skladu sa schengenskom suradnjom na lokalnoj razini iz članka 48.46.
 67. Konzulat
 obavješćuje podnositelje zahtjeva o jeziku/jezicima koji se mogu koristiti
 prilikom ispunjavanja obrasca zahtjeva.
 Članak 12.11
 Putna isprava
 Podnositelj zahtjeva mora predočiti
 valjanu putnu ispravu koja ispunjava sljedeće uvjete:
 (a) Ö ne dovodeći u pitanje
 članak 21. stavak 2., Õ mora biti valjana najmanje tri
 mjeseca nakon planiranog datuma odlaska s područja država članica,
 ili u slučaju nekoliko posjeta, nakon posljednjeg planiranog datuma
 odlaska s područja država članica. Međutim, u opravdanim
 slučajevima hitnosti, od ovog se zahtjeva može odstupiti;
 (b) mora sadržavati najmanje dvije ð jednu ï prazneu ð dvostruku ï straniceu ð , a ako jedna putna isprava važi za
 više osoba, mora sadržavati po jednu praznu dvostruku stranicu za svakog
 podnositelja ï ;
 (c) mora biti izdana u prethodnih
 10 godina.
 Članak 13.12.
 Biometrijski podaci
 1. Države članice uzimaju biometrijske
 podatke podnositelja koji sadržavaju njegovu fotografiju i otiske njegovih 10
 prstiju u skladu sa zaštitnim mjerama utvrđenima u Konvenciji Vijeća
 Europe o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda, Povelji Europske unije o
 temeljnim pravima i Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravima djeteta.
 2. Kod podnošenja prvog zahtjeva, podnositelj se treba osobno pojaviti. Tada se uzimaju se sljedeći biometrjski podaci:
 –
 fotografija, skenirana ili snimljena u vrijeme
 podnošenja zahtjeva; i
 –
 otisci njegovih 10 prstiju uzeti s ravno položenih
 prstiju i digitalno pohranjeni.
 3. Kada su otisci prstiju podnositelja
 zahtjeva kao dio prethodnog zahtjeva ð za vizu za kratkotrajni ili privremeni
 boravak ï prvi put uneseni u VIS manje od 59 mjeseci prije datuma novog
 zahtjeva, oni se kopiraju u sljedeći zahtjev.
 Međutim, kada postoji opravdana sumnja u
 vezi s identitetom podnositelja, konzulat uzima otiske prstiju u razdoblju iz
 prvog stavka.
 Nadalje, ako se u vrijeme podnošenja zahtjeva
 ne može odmah potvrditi da su otisci prstiju uzeti u razdoblju iz prvog stavka,
 podnositelj zahtjeva može zahtijevati njihovo uzimanje.
 4. U skladu s člankom 9. stavkom 5.
 Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ , fotografija
 priložena svakom zahtjevu unosi se u VIS. Podnositelj zahtjeva se u tu svrhu ne mora
 osobno pojaviti.
 Tehnički zahtjevi za fotografiju moraju
 ispunjavati međunarodne standarde koji su utvrđeni u Dokumentu 9303,
 dio 1, šesto izdanje Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo
 (ICAO).
 5. Otisci prstiju uzimaju se u skladu sa
 standardima ICAO-a i Odlukom Komisije 2006/648/EZ[26]
 6. Biometrjske podatke uzima stručno i
 valjano ovlašteno osoblje nadležnih tijela u skladu s člankom 4. stavcima
 1., 2. i 3. Pod nadzorom konzulata biometrijske podatke također mogu
 uzimati stručno i valjano ovlašteno osoblje počasnog konzula prema
 članku 42. 40. ili vanjski pružatelji usluga prema članku 4341.
 Konkretna/e država članica/države članice treba/trebaju, ako postoji
 sumnja, predvidjeti mogućnost da se u konzulatu provjere otisci prstiju
 koje su uzeli vanjski pružatelji usluga.
 7. Sljedeći podnositelji izuzeti su od
 zahtjeva davanja otisaka prstiju:
 (a) djeca mlađa od 12 godina;
 (b) osobe kod kojih je uzimanje
 otisaka prstiju fizički nemoguće. Ako je moguće uzimanje manje
 od 10 otisaka prstiju, uzima se najveći mogući broj otisaka prstiju.
 Međutim, ako je nemogućnost privremena, podnositelj je dužan dati
 otiske prstiju kod sljedećeg zahtjeva. Nadležna tijela u skladu s
 člankom 4. stavkom 1., 2. i 3. ovlaštena su zatražiti dodatno objašnjenje
 o razlozima privremene nemogućnosti. Države članice osiguravaju da
 postoje odgovarajući postupci kojima se jamči dostojanstvo podnositelja
 u slučaju poteškoća kod uzimanja;
 (c) čelnici države i vlade i
 članovi nacionalne vlade u pratnji supružnika, članovi njihovih
 službenih izaslanstava koje su vlade država članica ili međunarodne
 organizacije pozvale u službeni posjet;
 (d) vladari i drugi visoki
 članovi kraljevske obitelji, kada ih vlade država članica ili
 međunarodne organizacije pozovu u službeni posjet.
 8. U slučajevima iz stavka 7., unos ‚nije
 primjenjivo’ unosi se u VIS u skladu s člankom 8. stavkom 5. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 Članak 1413.
 Popratne isprave
 1. Prilikom podnošenja zahtjeva za jedinstvenu
 vizu, podnositelj zahtjeva je dužan priložiti:
 (a) isprave kojima se dokazuje
 svrha putovanja;
 (b) isprave u vezi sa smještajem,
 ili dokaz o dostatnim sredstvima za pokrivanje troškova smještaja;
 (c) isprave kojima se dokazuje da
 podnositelj ima dostatna sredstva za uzdržavanje tijekom namjeravanog boravka i
 za povratak u svoju zemlju podrijetla ili boravišta, ili za prelazak u
 treću zemlju u kojoj je siguran da će biti prihvaćen, ili da je
 u mogućnosti zakonito pribaviti takva sredstva u skladu s člankom 5.
 stavkom 1. točkom (c) i stavkom 3. Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća[27] Õ ;
 (d) informacije na temelju kojih se
 može provjeriti namjera podnositelja da napusti područje država
 članica prije isteka zatražene vize.
 ònovo
 2. Točke (b), (c) i (d) stavka 1. ne primjenjuju
 se na podnositelje zahtjeva koji su putnici koji putuju redovito i registrirani
 su u okviru VIS-a te koji su zakonski iskoristili dvije prethodno dobivene
 vize.
 3. Bliska rodbina
 građana Unije iz članka 8. stavka 3. predočuju samo dokument
 kojim se dokazuje obiteljska veza s građaninom Unije te da ga posjećuju
 ili putuju s njime.
 Bliska rodbina
 građana Unije iz članka 3. Direktive 2004/38/EZ predočuju samo
 dokumentaciju kojom se dokazuje da prate građanina Unije ili mu se
 pridružuju i kojom se dokazuje obiteljska veza s građaninom Unije, kako je
 navedeno u članku 2. stavku 2. ili ostale okolnosti iz članka 3.
 stavka 2. Direktive.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 34. Ö Popis Õ popratnih isprava koji nije
 konačan, a koje konzulat može Ö se mogu
 zatražiti Õ od podnositelja kao
 bi provjerio ispunjavanje uvjeta iz stavaka 1. i 2. naveden je u Prilogu II.
 65. Konzulati
 mogu ukinuti jedan ili više uvjeta za izdavanje jednog ili više dokumenata iz
 stavka 1. od točke (a)
 do točke (d) ako im je podnositelj poznat po
 poštenju i pouzdanosti, posebno po zakonitom korištenju prethodnih viza, i ako
 nema sumnje da će ispunjavati uvjete iz članka 5. stavka 1. Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ Zakonika o schengenskim granicama u trenutku prelaska vanjskih granica država članica.
 ònovo
 6. Konzulat
 počinje obradu zahtjeva za vizu na temelju faksimila ili kopija popratnih
 isprava. Podnositelji zahtjeva koji nisu registrirani u VIS-u predočuju
 original. Konzulat može tražiti originale dokumenata od podnositelja zahtjeva
 koji su registrirani u VIS-u ili su redovni putnici registrirani u VIS-u samo
 ako postoji sumnja o vjerodostojnosti određenog dokumenta.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 47. Države
 članice mogu zatražiti od podnositelja da podnese dokaz o plaćanju
 troškova i/ili privatnom smještaju ispunjavanjem obrasca koji sastavlja svaka
 država članica. Taj obrazac posebno navodi:
 (a) je li njegova svrha dokaz o
 plaćanju troškova i/ili Ö privatnom Õ smještaju;
 (b) je li domaćin Ö sponzor/osoba
 koja poziva Õ pojedinac,
 trgovačko društvo ili organizacija;
 (c) osobne podatke domaćina Ö spoznora/osobe
 koja poziva Õ i njegove podatke za
 kontakt;
 (d) ime pozvanog/pozvanih
 podnositelja(-â) zahtjeva;
 (e) adresu smještaja;
 (f) trajanje i svrhu boravka;
 (g) eventualne obiteljske veze sa domaćinom Ö sponzorom/osobom
 koja poziva Õ .
 (h) podatke koji se traže sukladno
 članku 37. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 767/2008;
 Osim
 službenog/službenih jezika države članice, obrazac mora biti sastavljen na
 barem još jednom drugom službenom jeziku institucija Europske Unije. Obrazac
 mora sadržavati informacije za osobu koja ga potpisuje u skladu s člankom
 37. stavkom 1. Uredbe o VIS-u. Uzorak obrasca dostavlja se Komisiji.
 28. Prilikom
 podnošenja zahtjeva za zrakoplovno-tranzitnu vizu, podnositelj je dužan
 priložiti:
 (a) isprave o nastavku putovanja u
 konačno odredište nakon planiranog zrakoplovnog tranzita;
 (b) informacije na osnovi kojih se
 može provjeriti namjera podnositelja da ne uđe na područje država
 članica.
 59. U sklopu
 schengenske suradnje potreba
 dopunjavanja i usklađivanja popisi popratnih
 isprava procjenjuje Ö pripremaju
 se Õ za svako konzularno
 područje kako bi se uzele o obzir lokalne okolnosti.
 ònovo
 10. Ne dovodeći
 u pitanje stavak 1. države članice mogu dopustiti iznimke u pogledu popisa
 popratnih isprava iz stavaka 4. i 9. u slučaju kada podositelj zahtjeva
 posjećuje velike međunarodne manifestacije organizirane na svojem
 državnom području koje se smatraju osobito važnima radi njihova
 učinka u području turizma i/ili kulture.
 11. Komisija
 provedbenim aktima donosi popis popratnih isprava koji će se
 upotrebljavati u svakom konzularnom području kako bi se u obzir uzele
 lokalne okolnosti. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
 ispitivanja iz članka 51. točke (2).
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 Članak 15.
 Putno zdravstveno osiguranje
 1. Podnositelji zahtjeva za jedinstvenu vizu za jedan ili dva ulazaka
 dokazuju da imaju odgovarajuće i valjano putno zdravstveno osiguranje koje
 pokriva troškove koji mogu nastati u vezi s: vraćanjem u domovinu iz
 zdravstvenih razloga, hitnom medicinskom pomoći i/ili hitnim
 bolničkim liječenjem ili smrti tijekom njihova boravka na
 području država članica.
 2. Podnositelji zahtjeva za jedinstvenu vizu za više od dva ulaska
 (višestruki ulaz) dokazuju da imaju odgovarajuće i valjano putno
 zdravstveno osiguranje koje pokriva vrijeme prvog planiranog posjeta.
 Nadalje, ti podnositelji zahtjeva potpisuju izjavu sadržanu u obrascu
 zahtjeva u kojoj izjavljuju da su svjesni potrebe postojanja putnog
 zdravstvenog osiguranja za kasnije boravke.
 3. Osiguranje mora biti valjano na cijelom području država
 članica i obuhvaćati čitavo vrijeme planiranog boravka i
 tranzita. Najmanja svota je 30 000 eura.
 Ako je izdana viza s ograničenom područnom valjanošću
 koja vrijedi za područje više od jedne države članice, svota
 osiguranja mora rijediti najmanje za te države članice.
 4. Podnositelji zahtjeva, u pravilu, sklapaju osiguranje u zemljama
 svog stalnog boravišta. Kada to nije moguće, oni nastoje dobiti osiguranje
 u nekoj drugoj zemlji.
 Kada neka druga osoba sklapa osiguranje u ime podnositelja zahtjeva,
 vrijede uvjeti iz stavka 3.
 5. Prilikom procjene je li svota osiguranja odgovarajuća,
 konzulati utvrđuju bi li zahtjevi prema osiguravajućem društvu mogli
 biti naknađeni u državi članici.
 6. Smatra se da je zahtjev za osiguranjem ispunjen kada se utvrdi da je
 moguće pretpostaviti odgovarajuću razinu osiguranja s obzirom na
 poslovnu situaciju podnositelja zahtjeva. Izuzeće od obveze podnošenja
 dokaza putnog zdravstvenog osiguranja može se odnositi na posebne profesionalne
 skupine, kao što su pomorci, koji već imaju putno zdravstveno osiguranje
 zbog svoje profesionalne djelatnosti.
 7. Nositelji diplomatskih putovnica izuzeti su od obveze da imaju putno
 zdravstveno osiguranje.
 Članak 1614.
 Vizna pristojba
 1. Podnositelji plaćaju viznu pristojbu
 od 60 eura.
 2. Djeca od šeste do dvanaeste godine plaćaju viznu pristojbu od
 35 eura.
 32. Vizna se
 pristojba redovito prilagođava, kako bi se uzeli u obzir upravni troškovi.
 43. Vizna se pristojba ne naplaćuje za
 podnositelje koji pripadaju Sljedeće
 kategorije Ö ne plaćaju
 viznu pristojbu Õ :
 (a) djeca mlađa od 6 godina ð maloljetnici mlađi od osamnaest
 godina ï ;
 (b) školska djeca, studenti,
 studenti na poslijediplomskim studijima te prateći nastavnici koji
 poduzimaju boravke u svrhu studija ili stručne izobrazbe;
 (c) istraživači iz trećih
 zemalja, ð kako je određeno Direktivom
 Vijeća 2005/71/EZ[28], ï koji putuju u svrhu provođenja znanstvenog istraživanja kako je utvrđeno u Preporuci
 2005/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. rujna 2005. za olakšavanje
 izdavanja jedinstvenih kratkotrajnih viza koje države članice izdaju za
 istraživače iz trećih zemalja koji putuju unutar Zajednice u svrhu
 provedbe znanstvenog istraživanja ð ili sudjeluju u znanstvenom seminaru
 ili konferenciji ï ;
 ònovo
 (d) nositelji diplomatskih i službenih putovnica;
 ê810/2009 (prilagođeno)
 (de) predstavnici neprofitnih organizacija Ö sudionici Õ stari 25 godina
 ili mlađi koji sudjeluju na seminarima, konferencijama, sportskim, kulturnim ili obrazovnim
 događanjima koja organiziraju neprofitne organizacije.;
 ònovo
 (f) bliža rodbina građana Unije iz članka 8. stavka 3.
 (g) članovi obitelji građana Unije iz
 članka 3. Direktive 2004/38/EZ u skladu s člankom 5. stavkom 2. te
 Direktive.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 5. Od obveze plaćanja vizne pristojbe mogu se osloboditi:
 (a) djeca između šest i 12 godina starosti;
 (b) nositelji diplomatskih i službenih putovnica;
 (c) sudionici seminara, konferencija, sportskih,
 kulturnih ili obrazovnih događanja stari 25 godina ili mlađi;
 U sklopu schengenske suradnje na lokalnoj razini, države članice
 nastoje uskladiti primjenu tih izuzeća.
 64. Ö Države
 članice mogu Õ Uu
 pojedinačnim slučajevima Ö ne naplatiti
 ili umanjiti Õ svotu vizne
 pristojbe koja se naplaćuje,
 može se ne naplatiti ili umanjiti, ako to Ö se time Õ pridonosi promidžbi
 kulturnih ili sportskih interesa ili interesa u području vanjske politike,
 razvojne politike ili drugim područjima važnog javnog interesa ili iz
 humanitarnih razloga.
 75. Vizna se
 pristojba naplaćuje u eurima, u nacionalnoj valuti treće zemlje ili u
 valuti koja se uobičajeno koristi u trećoj zemlji u kojoj je podnesen
 zahtjev, te se ne vraća osim u slučajevima iz članka 1816. stavka
 2. i članka 1917. stavka
 3.
 Kada je svota naplaćena u valuti koja
 nije euro, svota vizne pristojbe naplaćena u toj valuti utvrđuje se i
 redovito prilagođava na temelju referentnog deviznog tečaja za euro
 koji određuje Europska središnja banka. Naplaćena se svota može
 zaokružiti na više, a konzulati osiguravaju u okviru schengenske suradnje na
 lokalnoj razini da zaračunavaju jednake pristojbe.
 86.
 Podnositelju se izdaje potvrda o uplaćenoj viznoj pristojbi.
 Članak 1715.
 Pristojba za uslugu
 1. Vanjski pružatelj usluga iz članka 4341. može
 naplaćivati dodatnu pristojbu za uslugu. Pristojba za uslugu razmjerna je troškovima koje
 ima vanjski pružatelj usluga u obavljanju jednog ili više zadataka iz
 članka 4341. stavka
 6.
 2. Pristojba za uslugu utvrđuje se u
 pravnom instrumentu iz članka 4341. stavka 2.
 3. U sklopu schengenske suradnje na lokalnoj razini države članice
 osiguravaju da pristojba za uslugu naplaćena podnositelju valjano odražava
 uslugu koju nudi vanjski pružatelj usluga te da je prilagođena lokalnim
 okolnostima. Isto tako, one će nastojati uskladiti pristojbu za uslugu
 koja se primjenjuje.
 43. Pristojba
 za uslugu ne smije prelaziti polovicu vizne pristojbe iz članka 1614. stavka
 1., bez obzira na moguća smanjenja ili izuzeća od naplate vizne
 pristojbe, kako je utvrđeno u članku 1614. stavku 2., 4., 5. i 6. ð 3. i 4. ï .
 5. Konkretna država članica/države članice zadržava
 mogućnost za sve podnositelje da zahtjev podnose izravno u njenim/njihovim
 konzulatima.
 POGLAVLJE III.
 Razmatranje zahtjeva i odlučivanje
 o njima
 Članak 1816.
 Provjera konzularne nadležnosti
 1. Nakon podnošenja zahtjeva, konzulat
 provjerava je li nadležan za njegovo razmatranje i odlučivanje o njemu, u
 skladu s odredbama članaka 5. i 6.
 2. U slučaju da konzulat nije nadležan,
 on bez odgode vraća obrazac zahtjeva i sve isprave što ih je podnositelj
 zahtjeva dostavio, vraća viznu pristojbu te navodi koji je konzulat
 nadležan.
 Članak 1917.
 Dopuštenost
 1. Nadležni konzulat provjerava:
 (a) je li zahtjev podnesen u roku iz članka 98. stavka
 1.;
 (b) sadržava li zahtjev isprave iz članka 109. stavka 3.
 točke (a) do (c),
 (c) jesu li uzeti biometrijski
 podaci podnositelja, te
 (d) je li naplaćena vizna pristojba.
 2. Kada nadležni konzulat utvrdi da su ispunjeni
 uvjeti iz stavka 1., zahtjev je dopušten i konzulat:
 (a) slijedi postupak iz članka 8. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ , te
 (b) dalje razmatra zahtjev.
 Podatke u VIS unosi samo valjano ovlašteni
 konzularni službenik u skladu s člankom 6. stavkom 1., člankom 7.,
 člankom 9. stavkom 5. i člankom 9. stavkom 6. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 3. Kada nadležni konzulat utvrdi da nisu
 ispunjeni uvjeti iz stavka 1., zahtjev nije dopušten, a konzulat bez odgode Ö bez
 odgode Õ :
 (a) vraća obrazac zahtjeva i sve isprave koje je podnositelj
 priložio,
 (b) uništava uzete biometrijske podatke,
 (c) vraća viznu pristojbu, te
 (d) ne razmatra zahtjev.
 4. Iznimno, zahtjev koji ne ispunjava uvjete
 iz stavka 1. može se smatrati dopuštenim iz humanitarnih razloga ili razloga
 nacionalnog interesa.
 Članak 20.
 Pečat kojim se potvrđuje dopuštenost
 zahtjeva
 1. Ako je zahtjev dopušten, nadležni konzulat unosi pečat u putnu
 ispravu podnositelja zahtjeva. Pečat odgovara modelu iz Priloga III. i
 unosi se u skladu s odredbama tog Priloga.
 2. Pečat se ne unosi u diplomatske, službene i posebne putovnice.
 3. Odredbe ovog članka primjenjuju se na konzulate država
 članica do datuma potpune primjene VIS-a u svim područjima, u skladu
 s člankom 48. Uredbe o VIS-u.
 Članak 2118.
 Provjera uvjeta za ulazak i procjena
 rizika
 1. Prilikom razmatranja zahtjeva za
 jedinstvenu vizu, utvrđuje se ispunjava li podnositelj uvjete za ulazak iz
 članka 5. stavka 1. točke (a), (c), (d) i (e) Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ , a osobito će
 se procjenjivati predstavlja li podnositelj opasnost od nezakonite Ö nezakonite Õ migracije ili
 opasnost za sigurnost država članica, te namjerava li podnositelj
 napustiti područje država članica prije isteka vize koju je zatražio.
 ònovo
 2. Prilikom
 razmatranja zahtjeva za jedinstvenu vizu koji je uputio podnositelj koji putuje
 redovito te je registriran u VIS-u i koji je zakonito koristio dvije prethodno
 dobivene vize pretpostavlja se da podnositelj ispunjuje uvjete za ulazak u
 pogledu rizika nepravilne migracije, opasnosti za sigurnost država članica
 i dostatnih sredstava za uzdržavanje.
 3. Pretpostavka iz
 stavka 2. ne primjenjuje se kada konzulat ima opravdane sumnje u pogledu
 ispunjavanja ovih triju uvjeta za ulazak na temelju podataka pohranjenih u
 VIS-u, primjerice odluka o poništenju prethodne vize ili ulaznih i izlaznih
 pečata u putovnici. U takvim slučajevima konzulat može obaviti
 razgovor i zatražiti dodatne dokumente.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 24. Za svaki
 će se zahtjev konzultirati VIS u skladu s člankom 8. stavkom 2. i
 člankom 15. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ . Države
 članice osiguravaju da se u cijelosti koriste sva mjerila za pretraživanje
 sukladno članku 15. Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ , kako bi se
 izbjegla pogrešna odbijanja i identifikacije.
 35. Ö Ne
 dovodeći u pitanje stavak 2. Õ Pprilikom
 utvrđivanja ispunjava li podnositelj zahtjeva uvjete za ulazak, konzulat
 provjerava:
 (a) da priložena putna isprava nije
 lažna niti krivotvorena;
 (b) podnositeljevo opravdanje za
 svrhu i uvjete planiranog boravka, i da ima dostatna sredstva za uzdržavanje,
 kako za trajanje planiranog boravka, tako i za povratak u njegovu zemlju
 porijekla ili boravišta, ili za tranzit u treću zemlju za koju je siguran
 da će ga prihvatiti ili da je u položaju zakonito pribaviti takva
 sredstva;
 (c) je li podnositelj osoba za koju
 je izdano upozorenje u Schengenskom informacijskom sustavu (SIS) u svrhu
 odbijanja ulaska;
 (d) da se podnositelj ne smatra
 prijetnjom za javni red, unutarnju sigurnost ili javno zdravlje, kako je
 utvrđeno člankom 2. stavkom 19. Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ , osobito kada nije
 izdano upozorenje u nacionalnoj bazi podataka države članice u svrhu
 odbijanja ulaska na istoj osnovi;.
 (e) ako je
 primjenjivo, da podnositelj zahtjeva ima odgovarajuće i valjano putno
 zdravstveno osiguranje.
 46. Ako je
 primjenjivo, konzulat provjerava duljinu prethodnih i planiranih boravaka, kako
 bi provjerio da podnositelj zahtjeva ne prijeđe najdulje trajanje
 odobrenog boravka na području država članica, neovisno o mogućim
 boravcima odobrenima u okviru ð vize za privremeni boravak, ï nacionalne dugotrajne vize ili dozvole boravka koju je izdala
 druga država članica.
 57. Sredstva
 za uzdržavanje za planirani boravak procjenjuju se u skladu s trajanjem i
 svrhom boravka, u odnosu na prosječne cijene smještaja i prehrane u
 konkretnoj državi članici/državama članicama pomnožene brojem dana
 boravka, na temelju referentnih svota koje su utvrdile države članice u
 skladu s člankom 34. stavkom 1. točkom (c) Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ. Dokaz o
 plaćanju troškova i/ili privatnom smještaju može također
 predstavljati dokaz o dostatnim sredstvima za uzdržavanje.
 68. Prilikom
 razmatranja zahtjeva za zrakoplovno-tranzitnu vizu, konzulat provjerava
 osobito:
 (a) da priložena putna isprava nije
 lažna niti krivotvorena;
 (b) mjesta odlaska i odredišta
 dotičnog državljanina treće zemlje i usklađenost
 predviđenog plana putovanja sa zrakoplovnim tranzitom;
 (c) dokaz o nastavku putovanja
 prema konačnom odredištu.
 79.
 Razmatranje zahtjeva zasniva se ponajprije na vjerodostojnosti i pouzdanosti
 priloženih isprava te na istinitosti i pouzdanosti izjava podnositelja
 zahtjeva.
 810. Tijekom
 razmatranja zahtjeva konzulati mogu u opravdanim slučajevima pozvati
 podnositelja na ð obaviti ï razgovor i zatražiti dodatne isprave.
 911.
 Prethodno odbijanje zahtjeva za vizu ne dovodi automatski do odbijanja novog
 zahtjeva. Novi se zahtjev procjenjuje na temelju svih dostupnih informacija.
 Članak 2219.
 Prethodna konzultacija sa središnjim
 tijelima drugih država članica
 1. Država članica može zatražiti da se
 središnja tijela drugih država članica savjetuju s njezinim središnjim
 tijelima tijekom razmatranja zahtjeva koje su podnijeli državljani
 određenih trećih zemalja ili određene kategorije takvih
 državljana. Takva savjetovanja ne primjenjuju se na zahtjeve za
 zrakoplovno-tranzitne vize.
 2. Središnja tijela koja se savjetuju u svakom
 slučaju daju odgovor u roku od sedam ð pet ï kalendarskih dana nakon što je s njima zatraženo savjetovanje.
 Izostanak odgovora u tom roku znači da ona nemaju razloga usprotiviti se
 izdavanju vize.
 3. Države članice obavješćuju
 Komisiju o uvođenju ili ukidanju zahtjeva za prethodno savjetovanje ð najmanje 15 kalendarskih dana ï prije početka njegove primjene. Ti se podaci dostavljaju
 također u sklopu lokalne schengenske suradnje na određenom
 području nadležnosti.
 4. Komisija informira države članice o
 takvim obavijestima.
 5. Od datuma zamijene Schengenske savjetodavne mreže, kako je navedeno
 u članku 46. Uredbe o VIS-u, prethodno se savjetovanje provode u skladu s
 člankom 16. stavkom 2. ove Uredbe.
 Članak 2320.
 Odlučivanje o zahtjevu
 1. O zahtjevima se odlučuje unutar 15 ð 10 ï kalendarskih dana od datuma podnošenja zahtjeva koji je dopušten u
 skladu s člankom 1917.
 2. To se razdoblje može produljiti na najviše
 20 kalendarskih dana u pojedinačnim slučajevima, posebno kada je
 potrebno zahtjev dodatno razmotriti ili u slučajevima zastupanja kada su
 konzultirana tijela zastupane države članice.
 3. Iznimno, kada je potrebna dodatna dokumentacija u pojedinačnim
 slučajevima, razdoblje se može produljiti do najviše 60 dana.
 ònovo
 3. O zahtjevima
 bliže rodbine građana Unije iz članka 8. stavka 3. i članova
 obitelji građana Unije iz članka 3. stavka 1. Direktive 2004/38/EZ
 odlučuje se unutar 5 kalendarskih dana od datuma podnošenja zahtjeva. To
 se razdoblje može produljiti na najviše 10 kalendarskih dana u
 pojedinačnim slučajevima, posebno kada je potrebno zahtjev dodatno
 razmotriti.
 ònovo
 4. Rokovi iz stavka
 3. valjani su samo za članove obitelji građana Unije iz članka
 3. Direktive 2004/38/EZ u skladu s člankom 5. stavkom 2. te Direktive.
 ê 810/2009
 5. Osim ako je zahtjev povučen, donosi se
 odluka o:
 (a) izdavanju jedinstvene vize u
 skladu s člankom 2421.;
 (b) izdavanju vize s
 ograničenom područnom valjanošću u skladu s člankom 2522.;
 ònovo
 (c)
 izdavanju zrakoplovno-tranzitne vize u skladu s člankom 23. ili
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 (c) odbijanju
 izdavanja vize u skladu s člankom 3229.;. ili
 (d) prekidu
 razmatranja zahtjeva i njegovu prosljeđivanju nadležnim tijelima zastupane
 države članice u skladu s člankom 8. stavkom 2.
 Činjenica da fizički nije
 moguće uzeti otiske prstiju u skladu s člankom 1312. stavkom
 7. točkom (b), ne utječe na izdavanje ili odbijanje vize.
 POGLAVLJE IV.
 Izdavanje vize
 Članak 2421.
 Izdavanje jedinstvene vize
 1. Rok valjanosti vize i duljina odobrenog
 boravka zasnivaju se na razmatranju provedenom u skladu s člankom 2118.
 2. Viza se može izdati za jedan, dva ili više ulazaka. Rok valjanosti ð viza za višekratni ulazak ï ne može biti dulji od pet godina. ð Rok valjanosti viza za višekratni
 ulazak može biti dulji od roka valjanosti putovnice u koju je viza
 unesena. ï
 U slučaju tranzita, duljina odobrenog boravka odgovara vremenu
 potrebnom za tranzit.
 Ne dovodeći u pitanje članak 1211.
 točku (a), rok valjanosti vize ð za jednokratni ulazak ï ključuje dodatno dodatno razdoblje od 15 dana. Države članice mogu odlučiti
 da ne odobravaju takvo dodatno razdoblje zbog javnog reda ili međunarodnih
 odnosa neke od država članica.
 ò novo
 3. Putnicima koji
 putuju redovito i registrirani su u VIS-u te koji su se zakonito koristili
 dvjema prethodno dobivenim vizama izdaje se viza za višekratni ulazak
 važeća najmanje tri godine.
 4. Podnositeljima
 zahtjeva iz stavka 3. koji su zakonito koristili vizu za višekratni ulazak
 važeću tri godine izdaje se viza za višekratni ulazak važeća pet
 godina pod uvjetom da je zahtjev predan najkasnije u roku od godine dana od
 datuma isteka vize za višekratni ulazak važeće tri godine.
 ê 810/2009 (prilagođeno)
 ð novo
 2.
 Ne dovodeći u pitanje članak 12. točku (a),Vizea za višekratne ulaske ð valjana do 5 godina može ï se izdati izdaju se s rokom valjanosti šest mjeseci i pet
 godina, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
 (a) Ö podnositelju Õ Ö koji Õ dokaže potrebu ili
 opravda namjeru čestog i/ili redovitog putovanja, osobito iz
 poslovnih ili obiteljskih razloga, kao što su poslovni ljudi, državni
 službenici koji imaju službene veze s državama članicama i institucijama
 EU-a, predstavnici organizacija civilnog društva koji putuju zbog strukovne
 izobrazbe, seminara, konferencija, članovi obitelji građana Unije,
 članovi obitelji državljana trećih zemalja koje zakonito borave u
 državama članicama i pomorci;
 (b) ð pod uvjetom da ï je podnositelj dokazao svoje poštenje i pouzdanost, osobito po
 zakonitom korištenju prethodnih viza ili viza s ograničenom područnom
 valjanošću, svojom financijskom situacijom u zemlji podrijetla ili svojom
 stvarnom namjerom da napusti područje država članica prije isteka
 vize Ö koju je Õ zatražio.
 36. Podaci iz
 članka 10. stavka 1. Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ unose se u VIS,
 nakon donošenja odluke o izdavanju takve vize.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 2522.
 Izdavanje vize s ograničenom
 područnom valjanošću
 1. Viza s ograničenom područnom
 valjanošću izdaje se iznimno u sljedećim slučajevima:
 (a) ako konkretna država
 članica smatra da je potrebno iz humanitarnih razloga, razloga nacionalnog
 interesa ili međunarodnih obveza,
 (i) odstupiti od načela da uvjeti
 za ulazak iz članka 5. stavka 1. točke (a), (c), (d) i (e) Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br. 562/2006 Õ moraju biti
 ispunjeni;
 (ii) izdati jedinstvenu vizu usprkos
 prigovoru države članice s kojom je obavljena konzultacija u skladu s
 člankom 22 19., ili
 (iii) izdati vizu zbog hitnosti, iako
 nije obavljena prethodna konzultacija u skladu s člankom 22 19.;
 ili
 ê 610/2013
 članak 6.3
 (b) ako je, zbog razloga koje
 konzulat smatra opravdanim, izdana nova viza za boravak tijekom istog razdoblja
 od 180 dana podnositelju koji je tijekom tih 180 dana već koristio
 jedinstvenu vizu ili vizu s ograničenom teritorijalnom valjanošću
 kojima je odobren boravak od 90 dana.
 ê810/2009
 (prilagođeno)
 2. Viza s ograničenom područnom
 valjanošću vrijedi za državno područje države članice koja ju je
 izdala. Iznimno može vrijediti za područje više od jedne države
 članice, sukladno pristanku svake takve države članice.
 3. Ako podnositelj zahtjeva ima putnu ispravu
 koju ne priznaju jedna ili više, ali ne sve države članice, izdaje se viza
 koja vrijedi za područje država članica koje priznaju tu putnu
 ispravu. Ako država članica koja izdaje vizu ne priznaje putnu ispravu
 podnositelja zahtjeva, izdana viza vrijedi samo za tu državu članicu.
 4. Kada je viza s ograničenom
 područnom valjanošću izdana u slučajevima iz stavka 1.
 točke (a), središnja tijela države članice koja izdaje vizu bez
 odgode prosljeđuju potrebne informacije središnjim tijelima drugih država
 članica, prema postupku iz članka 16. stavka 3. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 5. Podaci iz članka 10. stavka 1. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ unose se u VIS,
 nakon donošenja odluke o izdavanju takve vize.
 Članak 2623.
 Izdavanje zrakoplovno-tranzitne vize
 1. Zrakoplovno-tranzitna viza vrijedi za
 tranzit preko međunarodnih tranzitnih područja zračnih luka koje
 se nalaze na području država članica.
 2. Ne dovodeći u pitanje članak 1211.
 točku (a), rok valjanosti vize uključuje dodatno dodatno
 razdoblje od 15 dana.
 Države članice mogu odlučiti da ne
 odobravaju takvo dodatno razdoblje zbog javnog reda ili međunarodnih
 odnosa neke od država članica.
 3. Ne dovodeći u pitanje članak 1211.
 točku (a), višekratne zrakoplovno-tranzitne vize mogu se izdati s rokom
 valjanosti od najdulje šest mjeseci.
 4. Prilikom odlučivanja o izdavanju
 višekratnih zrakoplovno-tranzitnih viza važna su sljedeća mjerila:
 (a) potreba podnositelja da
 često i/ili redovito prelazi; i
 (b) poštenje i pouzdanost
 podnositelja, posebno zakonito korištenje prethodnih jedinstvenih viza, viza s
 ograničenom područnom valjanosti ili zrakoplovno-tranzitnih viza,
 njegova financijska situacija u zemlji podrijetla ili njegova stvarna namjera
 da nastavi svoje putovanje.
 5. Ako podnositelj zahtjeva treba imati
 zrakoplovno-tranzitnu vizu u skladu s odredbama članka 3. stavka 2.,
 zrakoplovno-tranzitna viza vrijedi samo za tranzit između
 međunarodnih tranzitnih područja zračnih luka smještenih na
 državnom području dotične države članice/području
 dotičnih država članica.
 6. Podaci iz članka 10. stavka 1. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ unose se u VIS, nakon
 donošenja odluke o izdavanju takve vize.
 ê810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 2724.
 Ispunjavanje naljepnice vize
 1. Nakon ispunjavanja naljepnice vize, unose se obvezni podaci iz Priloga VII., te ispunjavaju se strojno čitljivi dijelovi, kako je utvrđeno u
 Dokumentu ICAO 9303, dio 2.
 ònovo
 2. Komisija
 provedbenim aktima donosi podatke za ispunjavanje naljepnice vize. Ti se
 provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 51.
 stavka 2.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 23. Države članice mogu dodati nacionalne podatke u rubriku
 ‚napomene’ na naljepnici vize, pri čemu se ne smiju ponavljati obvezni podaci iz Priloga VII ð uspostavljeni u skladu s postupkom iz
 stavka 2. ni navoditi posebna svrha putovanja ï .
 34. Svi unosi na naljepnicu vize se tiskaju, te se ne smiju unositi
 ručne ispravke u otisnutu naljepnicu vize.
 45. Naljepnicea vize ð za jednokratni ulazak ï može se popunjavati ručno samo u slučaju tehničkih
 problema zbog više sile. Ručno ispunjena naljepnica vize ne smije se
 mijenjati.
 56. Kada se naljepnica vize ispunjava ručno u skladu sa stavkom 4.
 ovog članka, taj se podatak unosi u VIS u skladu s člankom 10.
 stavkom 1. točkom (k) Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 Članak 2825.
 Poništenje ispunjene naljepnice vize
 1. Ako je otkrivena pogreška na naljepnici
 vize koja još nije unesena u putnu ispravu, naljepnica vize se poništava.
 2. Ako je otkrivena pogreška nakon što je
 naljepnica vize unesena u putnu ispravu, naljepnica vize se poništava tako da
 se naljepnica vize prekriži trajnom tintom, ð optički promjenjiv znak se
 uništava ï a nova se naljepnica vize unosi na drugu stranicu.
 3. Ako je otkrivena pogreška nakon što je
 određeni podatak unesen u VIS u skladu s člankom 10. stavkom 1.
 Uredbe o VIS-u Ö (EC) No
 767/2008 Õ , pogreška se
 ispravlja u skladu s člankom 24. stavkom 1. te Uredbe.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 2926.
 Unošenje naljepnice vize
 1. Tiskana naljepnica vize koja sadrži podatke
 iz članaka 27 24. i Priloga VII. unosi se u putnu ispravu u skladu s odredbama iz Priloga VIII.
 ònovo
 2. Komisija
 provedbenim aktima donosi podatke za unošenje naljepnice vize. Ti se provedbeni
 akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 51. stavka 2.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 3. Kada država članica koja izdaje vizu
 ne priznaje podnositeljevu putnu ispravu, koristi se posebni list za unošenje
 vize.
 4. Kada je naljepnica vize unesena na posebni
 list za unošenje vize, ti se podaci unose u VIS u skladu s člankom 10.
 stavkom 1. točkom (j) Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 5. Pojedinačne vize izdane za osobe koje
 su upisane u putnu ispravu podnositelja zahtjeva, unose se u tu putnu ispravu.
 6. Kada putnu ispravu u koju su upisane te
 osobe ne priznaje država članica koja izdaje vizu, pojedinačna
 naljepnica se unosi na posebni list za unošenje vize.
 Članak 3027.
 Prava na temelju izdane vize
 Samo posjedovanje jedinstvene vize ili vize s
 ograničenom područnom valjanošću ne daje automatski pravo na
 ulazak.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 Članak 3128.
 Informacije Ö Informiranje Õ središnjih
 tijela drugih država članica
 1. Država članica može zatražiti da
 njezina središnja tijela budu obaviještena o vizama koje su izdali konzulati
 drugih država članica državljanima određenih trećih zemalja ili
 određenim kategorijama takvih državljana, osim u slučaju zrakoplovno-tranzitne
 vize.
 2. Države članice obavješćuju
 Komisiju o uvođenju ili ukidanju zahtjeva za takve informacije ð najmanje 15 kalendarskih dana ï prije početka njegove primjene. Ti se podaci dostavljaju
 također u sklopu lokalne schengenske suradnje na određenom
 području nadležnosti.
 3. Komisija informira države članice o
 takvim obavijestima.
 4. Od datuma iz članka 46. Uredbe o VIS-u, podaci se
 prosljeđuju u skladu s člankom 16. stavkom 3. te Uredbe.
 Članak 3229.
 Odbijanje vize
 1. Ne dovodeći u pitanje članak 2522. stavak
 1., viza se odbija:
 (a) ako podnositelj zahtjeva:
 i. podnosi putnu ispravu koja je lažna
 ili krivotvorena;
 ii. ne opravdava svrhu i uvjete
 planiranog boravka;
 iii. ne daje dokaz o dostatnim
 sredstvima za uzdržavanje, kako za trajanje planiranog boravka tako i za
 povratak u zemlju podrijetla ili boravišta ili za tranzit u treću zemlju u
 koju je siguran da će biti prihvaćen ili nije u mogućnosti
 zakonito pribaviti ta sredstva;
 ê 610/2013
 članak 6.4
 iv. je već boravio tri mjeseca
 tijekom zadnjih šest mjeseci na području država članica na osnovi
 jedinstvene vize ili vize s ograničenom područnom valjanošću;
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 v. je osoba za koju je izdano upozorenje
 u SIS-u u svrhu odbijanja ulaska;
 vi. predstavlja prijetnju za javni red,
 unutarnju sigurnost ili javno zdravlje, kako je utvrđeno u članku 2.
 stavku 19. Zakonika o schengenskim
 granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ ili
 međunarodnim odnosima neke države članice, posebno kada je upozorenje
 izdano u nacionalnoj bazi podataka država članica radi odbijanja ulaska iz
 istih razloga; ili
 vii. ne daje dokaz o posjedovanju
 odgovarajućeg i valjanog putnog zdravstvenog osiguranja, ako je
 primjenjivo;
 ili
 (b) ako postoji opravdana sumnja o
 vjerodostojnosti popratnih isprava koje je dostavio podnositelj ili o
 istinitosti njihova sadržaja, vjerodostojnosti izjava podnositelja ili njegovoj
 namjeri da napusti područje država članica prije isteka zatražene
 vize.
 2. O odluci o odbijanju i razlozima na kojima
 je zasnovana podnositelja se obavješćuje korištenjem standardnog obrasca
 iz Priloga VI V.
 3. Podnositelji kojima je viza odbijena imaju
 pravo žalbe. Žalbe se ulažu Ö pokreću Õ protiv države
 članice koja je donijela konačnu odluku o zahtjevu, a u skladu s
 nacionalnim pravom te države članice. Države članice dostavljaju
 podnositelju ð detaljne ï informacije o postupanju u slučaju žalbe, kako je navedeno u
 Prilogu VI V.
 4. U slučajevima iz članka 8. stavka 2. konzulat države
 članice koja zastupa obavješćuje podnositelja o odluci koju je
 donijela zastupana država članica.
 54.
 Informacije o odbijenoj vizi unose se u VIS sukladno članku 12. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 POGLAVLJE V.
 Preinaka izdane vize
 Članak 3330.
 Produljenje
 1. Rok valjanosti i/ili trajanje boravka
 izdane vize produljuje se ako nadležno tijelo države članice smatra da je
 podnositelj dostavio dokaz o višoj sili ili humanitarnim razlozima koji ga
 sprječavaju da napusti područje država članica prije isteka roka
 valjanosti ili trajanja boravka odobrenog vizom. Takvo se produljenje ne
 naplaćuje.
 2. Rok valjanosti i/ili trajanje boravka
 izdane vize može se produljiti ako nositelj vize podnese dokaz o ozbiljnim
 osobnim razlozima koji opravdavaju produljenje roka valjanosti ili trajanja
 boravka. Za takvo se produljenje naplaćuje pristojba od 30 eura.
 3. Ako tijelo koje produljuje vizu ne
 odluči drukčije, područna valjanost produljene vize ostaje
 jednaka onoj iz prve vize.
 4. Za produljenje vize nadležno je tijelo one
 države članice na čijem se državnom području nalazi državljanin
 treće zemlje u vrijeme podnošenja zahtjeva za produljenje.
 5. Države članice obavješćuju
 Komisiju o tijelima nadležnima za produljenje viza.
 6. Vize se produljuju u obliku naljepnice
 vize.
 7. Informacije o produljenoj vizi unose se u
 VIS sukladno članku 14. Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 Članak 3431.
 Poništenje i ukidanje
 1. Viza se poništava kada je očigledno da
 nisu bili ispunjeni uvjeti za njezino izdavanje u vrijeme kad je izdana,
 posebno ako postoje ozbiljni razlozi za sumnju da je bila prijevarno dobivena.
 U pravilu vizu poništavaju nadležna tijela država članica koja su je
 izdala. Vizu mogu poništiti tijela druge države članice, u kojem
 slučaju se tijela države članice koja su izdala vizu obavješćuju
 o tom poništenju.
 2. Viza se ukida kada postane očigledno
 da više nisu ispunjeni uvjeti za njezino izdavanje. U pravilu vizu ukidaju
 nadležna tijela države članica koja su je izdala. Vizu mogu ukinuti tijela
 druge države članice, u kojem slučaju se tijela države članice
 koja su izdala vizu obavješćuju o tom ukidanju.3. Viza se može ukinuti na
 zahtjev nositelja vize. Nadležna tijela država članica koja su izdala vizu
 obavješćuju se o tom ukidanju.
 4. Propust nositelja vize da na granici
 predoči jednu ili više popratnih isprava iz članka 1413. stavka
 4., ne dovodi automatski do poništenja ili ukidanja vize.
 5. Ako je viza poništena ili ukinuta, na nju
 se otiskuje pečat ‚PONIŠTENO’ ili ‚UKINUTO’, a optički promjenjivi
 element naljepnice vize, sigurnosni element ‚s učinkom skrivenog prikaza’
 kao i pojam ‚viza’ precrtavaju se i tako poništavaju.
 6. Podnositelja se obavješćuje o odluci o
 poništenju ili ukidanju vize te razlozima na kojima se odluka temelji
 korištenjem standardnog obrasca iz Priloga VI V.
 7. Nositelj vize koja je poništena ili ukinuta
 ima pravo žalbe, osim ako je viza ukinuta na njegov zahtjeva u skladu sa
 stavkom 3. Žalbe se ulažu protiv države članice koja je donijela odluku o
 poništenju ili ukidanju, a u skladu s nacionalnim pravom te države
 članice. Države članice dostavljaju podnositelju informacije o
 postupanju u slučaju žalbe, kako je navedeno u Prilogu VI V.
 8. Informacije o poništenoj i ukinutoj vizi
 unose se u VIS sukladno članku 13. Uredbe o VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ .
 POGLAVLJE VI.
 Vize izdane na vanjskim granicama
 Članak 3532.
 Vize čije je izdavanje Ö iznimno Õ zatraženo na
 vanjskoj granici
 1. U iznimnim slučajevima, vize se mogu
 izdavati na graničnim prijelazima, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
 (a) podnositelj ispunjava uvjete iz
 članka 5. stavka 1. točaka (a), (c), (d) i (e) Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ ;
 (b) podnositelj nije bio u
 mogućnosti prije zatražiti vizu te prilaže, ako je potrebno, popratne
 isprave kojima se dokazuju nepredviđeni i neodložni razlozi za ulazak;
 (c) podnositeljev je povratak u
 njegovu zemlju podrijetla ili boravišta ili tranzit preko država koje nisu
 države članice, a koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu
 stečevinu, ocijenjen sigurnim.
 2. Ako se zahtjev za
 vizu podnosi na vanjskoj granici, može se odstupiti od zahtjeva da podnositelj
 ima putno zdravstveno osiguranje, kada takvo putno zdravstveno osiguranje nije
 moguće pribaviti na tom graničnom prijelazu, ili iz humanitarnih
 razloga.
 32. Viza
 izdana na vanjskoj granici je jedinstvena viza koja nositelju daje pravo na
 boravak od najdulje 15 dana, ovisno o svrsi i uvjetima planiranog boravka. U
 slučaju tranzita, duljina odobrenog boravka odgovara vremenu potrebnom za
 tranzit.
 43. Ako nisu
 ispunjeni uvjeti iz članka 15. stavka 1. točke (a), (c), (d) i (e) Zakonika o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ , tijela nadležna za
 izdavanje vize na granici mogu izdati vizu s ograničenom područnom
 valjanošću, u skladu s člankom 2522. stavkom
 1. ove Uredbe, samo za državno područje države članice koja izdaje
 vizu.
 54. Viza se
 na vanjskoj granici u pravilu ne izdaje državljaninu treće zemlje koji
 ulazi u kategoriju osoba za koju je potrebna prethodna konzultacija u skladu s
 člankom 22 19.
 Međutim, u iznimnim slučajevima,
 takvim se osobama može izdati viza s ograničenom područnom
 valjanošću za državno područje države članice koja izdaje vizu,
 u skladu s člankom 2522. stavkom
 1. točkom (a).
 65. Uz
 razloge za odbijanje vize iz članka 3229. stavka
 1., viza se na graničnome prijelazu odbija ako nisu ispunjeni uvjeti iz
 stavka 1. točke (b) ovog članka.
 76.
 Primjenjuju se odredbe o obrazloženju i obavješćivanju odbijanja te o
 pravu na žalbu iz članka 3229. stavka 3. i Priloga VI V.
 ònovo
 Članak 33.
 Vize čije je izdavanje zatraženo za vanjskoj
 granici u okviru privremenih programa
 1.
 Radi promicanja kratkotrajnih turističkih boravaka država članica
 može donijeti odluku o izdavanju viza na vanjskoj granici osobama koje ispunjuju
 uvjete iz članka 32. stavka 1. točke (a) i (c).
 2.
 Trajanje takvog programa ograničeno je na 5 mjeseci u svakoj kalednarskoj
 godini, a kategorije korisnika potrebno je jasno definirati.
 3.
 Iznimno od članka 22. stavka 1. viza izdana u okviru takvog programa
 valjana je samo na području države članice koja je izdala vizu te
 nositelju daje pravo na boravak od najdulje 15 kalendarskih dana, ovisno o
 svrsi i uvjetima planiranog boravka.
 4.
 U slučajevima kada je viza odbijena na vanjskoj granici, država
 članica ne može dotičnom nositelju vize nametnuti obveze iz
 članka 26. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma.
 5.
 Države članice obavješćuju Europski parlament, Vijeće i Komisiju
 o predviđenim programima najkasnije tri mjeseca prije početka njihove
 provedbe. U obavijesti su definirane kategorije korisnika, geografsko
 područje primjene, organizaciji modaliteti programa i mjere
 predviđene radi osiguravanja provjere uvjeta za izdavanje vize.
 Komisija
 ovu obavijest objavljuje u Službenom listu Europske unije.
 6.
 Tri mjeseca nakon završetka programa dotična država članica podnosi
 detaljno provedbeno izvješće Komisiji. U izvješću su obuhvaćeni
 podaci o broju izdanih i odbijenih viza (uključujući državljanstvo
 dotičnih osoba), trajanju boravka, stopi povratka (uključujući
 državljanstvo osoba koje se ne vraćaju).
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 3634.
 Vize koje se na vanjskoj granici
 izdaju pomorcima u tranzitu
 1. Pomorcu kojem je potrebna viza pri prelasku
 vanjskih granica država članica može se na granici izdati viza u svrhu tranzita ako:
 (a) ispunjava uvjete iz članka
 3532. stavka
 1.; i
 (b) prelazi dotičnu granicu da
 bi se ukrcao, ponovno ukrcao ili iskrcao s broda na kojem će raditi ili na
 kojem je radio kao pomorac.
 2. Prije izdavanja vize pomorcu na granici u tranzitu, nadležna
 nacionalna tijela dužna su poštovati
 pravila iz Priloga IX., dijela 1. te osigurati
 razmjenu potrebnih informacija o tom pomorcu korištenjem valjano popunjenog obrasca za pomorce u tranzitu, kako je
 navedeno u Prilogu IX., dijelu 2.
 ònovo
 3. Komisija
 provedbenim aktima donosi radne upute za izdavanje viza pomorcima na granici.
 Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka
 51. stavka 2.
 ê 810/2009
 34. Ovaj se članak
 primjenjuje ne dovodeći u pitanje članak 3532. stavke 32., 43. i 54.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 POGLAVLJE IV.
 UPRAVLJANJE I ORGANIZACIJA
 Članak 3735.
 Organizacija odjela za vize
 1. Države članice nadležne su za organizaciju
 odjela za vize u svojim konzulatima.
 Radi sprečavanja slabljenja razine
 kontrole i zaštite osoblja od izloženosti pritisku na lokalnoj razini, ako je
 potrebno, uspostavlja se sustav rotacije osoblja koje radi izravno s
 podnositeljima. Posebna se pozornost posvećuje jasnim strukturama rada i
 jasnom dodjeljivanju/raspodjeli odgovornosti u vezi s donošenjem konačnih
 odluka o zahtjevima. Pristup konzultiranju VIS-a, SIS-a i drugih povjerljivih
 podataka dopušta se samo ograničenom broju valjano ovlaštenog osoblja.
 Poduzimaju se odgovarajuće mjere s ciljem sprječavanja neovlaštenog
 pristupa tim bazama podataka.
 2. Pohranjivanje i postupanje s naljepnicama
 viza predmet je odgovarajućih sigurnosnih mjera radi sprječavanja
 prijevara ili gubitka. Svaki konzulat vodi evidenciju svojih naljepnica viza i
 evidentira kako je svaka naljepnica vize iskorištena.
 3. Konzulati država članica vode arhiv
 zahtjeva. Svaki pojedinačni predmet sadrži obrazac zahtjeva, preslike
 relevantnih popratnih isprava, bilješku o obavljenim provjerama te serijski
 broj izdane vize kako bi osoblje prema potrebi moglo rekonstruirati podlogu za
 odluku o zahtjevu.
 Pojedinačni predmet zahtjeva čuva se
 najmanje dvije godine od datuma odluke o zahtjevu iz članka 2320. stavka
 1.
 Članak 3836.
 Sredstva za razmatranje zahtjeva i
 nadzor konzulata
 1. Države članice zapošljavaju dostatan
 broj odgovarajućeg osoblja radi obavljanja poslova vezanih uz razmatranje
 zahtjeva tako da se javnosti osigura primjerena i usklađena kvaliteta
 usluge.
 2. Prostorije trebaju zadovoljavati
 odgovarajuće funkcionalne zahtjeve i omogućavati provedbu potrebnih
 sigurnosnih mjera.
 3. Središnja tijela država članica
 osiguravaju odgovarajuću stručnu izobrazbu kako izaslanog, tako i
 lokalnog osoblja te su odgovorna da im dostavljaju potpune, točne i
 najnovije informacije o mjerodavnom pravu Zajednice Ö Unije Õ i nacionalnom
 zakonodavstvu.
 4. Središnja tijela država članica
 osiguravaju česti i odgovarajući nadzor provedbe razmatranja zahtjeva
 te poduzimaju korektivne mjere kada utvrde odstupanja od odredaba ove Uredbe.
 Članak 3937.
 Ponašanje osoblja
 1. Konzulati država članica osiguravaju
 da podnositelji zahtjeva budu ljubazno primljeni.
 2. Konzularno je osoblje u obavljanju svojih
 dužnosti obvezno u potpunosti poštovati ljudsko dostojanstvo. Svaka poduzeta
 mjera mora biti razmjerna ciljevima koji se njome žele postići.
 3. U obavljanju svojih poslova konzularno
 osoblje ne smije diskriminirati osobe na temelju spola, rasnog ili
 etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, invalidnosti, dobi ili seksualne
 orijentacije.
 Članak 4038.
 Oblici Ö Konzularna
 organizacija i Õ suradnjea
 1. Svaka je država članica nadležna za
 organizaciju postupaka u vezi sa zahtjevima. U pravilu
 zahtjevi se podnose u konzulatu države članice.
 2. Države članice dužne su:
 (a) opremiti konzulate i tijela
 nadležna za izdavanje viza na granicama odgovarajućom opremom za uzimanje
 biometrijskih podataka, kao i urede počasnih konzula, uvijek kada ih
 koriste radi uzimanja biometrijskih podataka u skladu s člankom 4240.; i/ili
 (b) surađivati s
 jednom ili više država članica u sklopu lokalne schengenske suradnje ili
 drugim odgovarajućim kontaktima, u obliku ograničenog zastupanja,
 pridruženog smještaja (kolokacije) ili zajedničkim centrima za podnošenje
 zahtjeva u skladu s člankom 41. ð na temelju ugovora o zastupanju ili
 bilo kojeg drugog oblika konzularne suradnje ï .
 3. U posebnim okolnostima ili iz razloga koji se odnose na lokalno
 stanje, kao kada:
 (a) zbog velikog broja podnositelja nije moguće
 organizirati da se pravodobno i u primjerenim uvjetima zaprimaju zahtjevi i
 podaci;
 (b) nije moguće osigurati dobru područnu
 pokrivenost određene treće zemlje na neki drugi način;
 te kada se pokaže da oblici suradnje iz stavka 2. točke (b) nisu
 prihvatljivi za određenu državu članicu,
 3. Ö Država
 članica Õ može, kao posljednje
 sredstvo, Ö i Õ surađivati sa
 vanjskim pružateljem usluga u skladu s člankom 4341.
 4. Ne dovodeći u pitanje pravo da se podnositelja pozove na
 razgovor, kako je utvrđeno člankom 21. stavkom 8., odabir oblika
 organizacije ne smije dovesti do toga da se od podnositelja traži da se osobno
 pojavi na više mjesta kako bi podnio zahtjev.
 54. Države članice obavješćuju Komisiju kako namjeravaju
 organizirati postupke u vezi sa zahtjevima ð o svojoj konzularnoj organizaciji i
 suradnji ï na svakoj konzularnoj lokaciji.
 ònovo
 65. U slučaju prestanka suradnje s drugim državama članicama,
 države članice osiguravaju neprekinuto obavljanje potpune usluge.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 Članak 839.
 Ugovori o zastupanju
 1. Država članica može izraziti spremnost
 da zastupa drugu državu članicu koja je nadležna u skladu s člankom
 5. u svrhu razmatranja zahtjeva i izdavanja viza u ime te druge države
 članice. Država članica također može u ograničenom opsegu
 zastupati drugu državu članicu samo Ö isključivo Õ za prikupljanje
 zahtjeva i uzimanje biometrijskih podataka.
 2. Konzulat države članice zastupateljice, ako razmatra odbijanje
 vize, dostavlja zahtjev nadležnim tijelima zastupane države članice radi
 donošenja konačne odluke o zahtjevu u roku iz članka 23. stavka 1.,
 2. ili 3.
 32. ð Kada je zastupanje ograničeno na
 prikupljanje zahtjeva, ï Pprikupljanje i prosljeđivanje predmeta i podataka zastupanoj
 državi članici provodi se u skladu s mjerodavnim pravilima o sigurnosti i
 zaštiti podataka.
 3. Bilateralni
 ugovori sklopljeni između države članice zastupateljice i zastupane
 države članice sadrže
 sljedeće Ö . Tim se ugovorom Õ :
 (a) točno navodi trajanje takvog Ö zastupanja Õ , ako je privremeno,
 te Ö postupci Õ za njegovo
 okončanje;
 (b) mogu, posebno kada zastupana
 država članica ima konzulat u konkretnoj trećoj zemlji, predvidjeti
 odredbe o prostorijama, osoblju i plaćanjima zastupane države članice;.
 (c) može se
 urediti da država članica zastupateljica mora zahtjeve određenih
 kategorija državljana trećih zemalja proslijediti središnjim tijelima
 zastupane države članice na prethodno konzultiranje, kako je navedeno u
 članku 22.;
 (d) iznimno od stavka 2., može se ovlastiti konzulat
 treće zemlje da sklapa ugovore o zastupanju s državama članicama koje
 imaju konzulate u toj zemlji.
 54. Države
 članice koje nemaju svoj konzulat u trećoj zemlji, trebaju pokušati
 sklopiti ugovore o zastupanju s državama članicama koje imaju konzulate u
 toj zemlji.
 65. Radi
 osiguranja da loša prometna infrastruktura ili velike udaljenosti u posebnim
 regijama ili zemljopisnim područjima ne prouzroče nepotrebne napore
 podnositeljima zahtjeva da dođu do konzulata, države članice koje
 nemaju svoje konzulate u toj regiji ili području nastojat će
 zaključiti ugovore o zastupanju s državama članicama koje imaju
 konzulate u toj regiji ili području.
 76. Zastupana
 država članica obavješćuje Komisiju o ugovoru o zastupanju ili
 prestanku takvog Ö tih Õ ugovora, ð najmanje dva mjeseca ï prije njegova stupanja na snagu ili okončanja.
 87. Istodobno, Kkonzulat
 države članice zastupateljice obavješćuje Ö , istovremeno s
 obaviješću iz stavka 6., Õ konzulate
 drugih država članica i delegaciju Komisije Ö Europske
 unije Õ na konkretnom
 konzularnom području o ugovorima o zastupanju ili okončanju takvih
 ugovora prije njihova stupanja na
 snagu ili okončanja.
 98. Ako
 konzulat države članice zastupateljice odluči surađivati s
 vanjskim pružateljima usluga u skladu s člankom 4341. ili s
 akreditiranim posrednicima iz članka 4543., takva suradnja
 će uključivati zahtjeve na koje se odnose ugovori o zastupanju.
 Središnja tijela zastupane države članice moraju se unaprijed
 obavještavati o uvjetima takve suradnje.
 Članak 41.
 Suradnja između država članica
 1. Ako je izabrana ‚kolokacija’ osoblje konzulata jedne ili više država
 članica obavlja postupke u vezi sa zahtjevima (uključujući
 uzimanje biometrijskih podataka) koji su njima upućeni pri konzulatu druge
 države članice te koristi opremu te države članice. Države
 članice dogovaraju trajanje i uvjete za prestanak pridruženog smještaja
 (kolokacije) kao i udio vizne pristojbe koji će dobiti država članica
 čiji se konzulat koristio.
 2. Ako su uspostavljeni ‚zajednički centri za podnošenje zahtjeva’
 osoblje konzulata dviju ili više država članica je okupljeno u jednoj
 zgradi kako bi podnositelji mogli podnijeti zahtjeve (uključujući
 biometrijske podatke). Podnositelji se upućuju na državu članicu
 nadležnu za razmatranje i odlučivanje o zahtjevu. Države članice
 dogovaraju trajanje i uvjete za prestanak takve suradnje kao i podjelu troškova
 između uključenih država članica. Jedna država članica je
 odgovorna za ugovore vezane uz logistiku i diplomatske odnose s državom
 domaćinom.
 3. U slučaju prestanka suradnje s drugim državama članicama,
 države članice osiguravaju neprekinuto obavljanje potpune usluge.
 Članak 4240.
 Obraćanje počasnim konzulima
 1. Počasni konzuli također mogu biti
 ovlašteni obavljati neke ili sve poslove iz članka 43.41. stavka 6.5.
 Poduzimaju se odgovarajuće mjere radi osiguranja sigurnosti i zaštite
 podataka.
 2. Ako počasni konzul nije državni
 službenik države članice, obavljanje tih poslova mora udovoljavati
 uvjetima iz Priloga X.VI., osim
 odredbi iz točke D podtočke (c) tog Priloga.
 3. Ako je počasni konzul državni
 službenik države članice, ta država članica osigurava da se primjenjuju
 uvjeti usporedivi s onima koji bi se primjenjivali da te poslove obavlja njezin
 konzulat.
 Članak 4341.
 Suradnja s vanjskim pružateljima
 usluga
 1. Države članice nastoje surađivati
 s vanjskim pružateljima usluga zajedno s jednom ili više država članica ne
 dovodeći u pitanje pravila o javnoj nabavi i tržišnom natjecanju.
 2. Suradnja s vanjskim pružateljima usluga
 zasniva se na pravnom instrumentu koji mora udovoljavati uvjetima iz Priloga X VI.
 3. Države članice u sklopu lokalne schengenske suradnje razmjenjuju
 informacije o izboru vanjskih pružatelja usluga te o trajanju i uvjetima svojih
 pravnih instrumenata koji se na to odnose.
 43.
 Isključivo konzulati obavljaju razmatranje zahtjeva, razgovore (ako su
 potrebni), odluke o zahtjevima te tiskanje i unošenje naljepnice vize.
 54. Vanjski
 pružatelji usluga nemaju pristup VIS-u ni pod kojim uvjetima. Pristup VIS-u
 pridržan je isključivo za valjano ovlašteno osoblje konzulata.
 65. Vanjskom
 pružatelju usluga može se povjeriti obavljanje jednog ili više od sljedećih
 poslova:
 (a) dostavljanje općih
 informacija o zahtjevima za vizu i obrascima zahtjeva;
 (b) informiranje podnositelja o
 potrebnim popratnim ispravama na osnovi kontrolnog popisa;
 (c) prikupljanje podataka i
 zahtjeva (uključujući uzimanje biometrijskih podataka) i
 prosljeđivanje zahtjeva konzulatu;
 (d) naplata vizne pristojbe;
 (e) vođenje rasporeda termina
 za osobno
 pojavljivanje ð podnositelja, ako je primjenjivo, ï u konzulatu ili kod vanjskog pružatelja usluga;
 (f) prikupljanje putnih isprava,
 uključujući obavijesti o odbijanju, ako je primjenjivo, od konzulata
 te njihovo vraćanje podnositelju.
 76. Pri
 izboru vanjskog pružatelja usluga određena država članica/države
 članice provjeravaju solventnost i pouzdanost tvrtke, uključujući
 potrebne dozvole, unos u registar društava, statute tvrtke, bankovne ugovore te
 osiguravaju da nema sukoba interesa.
 87.
 Određena država članica/države članice osigurava/ju da izabrani
 vanjski pružatelj usluga ispunjava utvrđene odredbe i uvjete koji se na
 njega odnose, a sadržani su u pravnom instrumentu iz stavka 2.
 98.
 Određena država članica/države članice ostaje odgovorna za
 udovoljavanje pravilima o zaštiti podataka za obradu podataka te je nadzirana u
 skladu s člankom 28. Direktive 95/46/EZ.
 Suradnja s vanjskim pružateljem usluga ne
 ograničava niti isključuje odgovornost koja proizlazi iz nacionalnog
 prava određene države članice/država članica za kršenje obveza u
 pogledu osobnih podataka podnositelja ili obavljanja jednog ili više poslova iz
 stavka 65. Ta
 odredba ne dovodi u pitanje bilo koju mjeru koja se može poduzeti izravno
 protiv vanjskog pružatelja usluga prema nacionalnom pravu određene
 treće zemlje.
 109.
 Određena država članica/države članice osigurava stručnu
 izobrazbu vanjskog pružatelja usluga, koja odgovara znanju potrebnom za
 pružanje odgovarajućih usluga i dostatnih informacija podnositeljima.
 1110.
 Određena država članica/države članice pažljivo nadzire/u
 provedbu pravnog instrumenta iz stavka 2., uključujući:
 (a) opće informacije o
 postupku izdavanja viza/viznom režimu i obrascima zahtjeva koje vanjski
 pružatelj usluga daje podnositeljima;
 (b) sve tehničke i
 organizacijske sigurnosne mjere potrebne za zaštitu osobnih podataka od
 slučajnog i nezakonitog uništavanja ili slučajnog gubitka, promjena,
 neovlaštenog otkrivanja ili pristupa, posebno ako suradnja uključuje
 prosljeđivanje predmeta i podataka konzulatu određene države
 članice/država članica, i sve druge oblike nezakonite obrade osobnih
 podataka;
 (c) uzimanje i prijenos
 biometrijskih podataka;
 (d) mjere poduzete kao bi se
 osiguralo poštovanje odredbi o zaštiti podataka.
 U tom cilju konzulat/konzulati države
 članice/država članica redovno provodi/provode nasumične
 kontrole prostorija vanjskog pružatelja usluga.
 1211. U slučaju
 prestanka suradnje s vanjskim pružateljem usluga, države članice su dužne
 osigurati neprekinuto obavljanje potpune usluge.
 1312. Države
 članice dostavljaju Komisiji primjerak pravnog instrumenta iz stavka 2. ð Do 1. siječnja svake godine države
 članice izvješćuju Komisiju o svojoj suradnji s vanjskim pružateljima
 usluga i nadzoru nad njima (kako je navedeno u Prilogu VI. točki C) na
 globalnoj razini. ï
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 Članak 4442.
 Šifriranje i siguran prijenos podataka
 1. U slučaju ugovora o
 zastupanju ð suradnje među ï državama članicama i suradnje države
 članice s vanjskim pružateljem usluga i
 obraćanja počasnim konzulima, zastupana država članica/države
 članice ili određena država
 članica/države članice osiguravaju da su podaci u potpunosti
 šifrirani, bilo da se prenose elektronički ili fizički na
 elektroničkom mediju za pohranu podataka od tijela države
 članice koja zastupa tijelima zastupane države članice/država
 članica ili od vanjskog pružatelja usluga ili počasnog konzula
 tijelima određene države članice/država članica.
 2. U trećim zemljama koje zabranjuju
 šifriranje podataka koji se elektronički prenose od tijela države
 članice koja zastupa do tijela zastupane države članice/država
 članica ili od vanjskog pružatelja usluga ili počasnog konzula
 tijelima određene države članice/država članica, zastupana
 država članica/države članice ili
 određena država članica/države članice ne smiju dopustiti državi
 članici koja zastupa ili vanjskom pružatelju usluga ili počasnom
 konzulu elektronički prijenos podataka.
 U tom slučaju zastupana država
 članica/države članice ili određena
 država članica/države članice osiguravaju da elektronički podaci
 budu fizički preneseni u obliku koji je u cijelosti šifriran i pohranjen
 na elektroničkom mediju od tijela države članice koja zastupa tijelima
 zastupane države članice/država članica ili od vanjskog pružatelja
 usluga ili počasnog konzula tijelima određene države članice/država
 članica posredstvom konzularnog službenika
 države članice ili, kada bi takav prijenos zahtijevao nerazmjerne ili
 neopravdane mjere, na drugi siguran i osiguran način, primjerice
 posredstvom priznatih izvođača s iskustvom u prijenosu osjetljivih
 isprava i podataka u toj trećoj zemlji.
 3. U svim slučajevima razina sigurnosti
 koja je potrebna za prijenos treba se prilagoditi osjetljivoj prirodi podataka.
 4. Države članice ili Zajednica Ö Unija Õ nastoji postići
 sporazum s određenim trećim zemljama s ciljem ukidanja zabrane
 elektroničkog prijenosa šifriranih podataka od tijela države
 članice koja zastupa tijelima zastupane države članice/država
 članica ili od vanjskog pružatelja usluga ili počasnog konzula
 tijelima određene države članice/država članica.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 4543.
 Suradnja država članica s
 komercijalnim posrednicima
 1. Države članice mogu Ö prihvatiti da zahtjev podnose privatna
 upravna agencija, prijevozno poduzeće ili putna agencija, primjerice
 organizator putovanja ili prodavatelj na malo (komercijalni posrednici) Õ u pogledu podnošenja zahtjeva, osim kod uzimanja biometrijskih podataka.
 2. Takva Ssuradnja Ö s komercijalnim
 posrednicima Õ zasniva se na
 odobravanju akreditacije nadležnih tijela država članica. Akreditacija se,
 osobito, zasniva na provjeri sljedećih aspekata:
 (a) sadašnji status komercijalnog
 posrednika: sadašnja licencija, trgovački registar, ugovori s bankama;
 (b) postojanje ugovora s
 komercijalnim partnerima u državama članicama, koji nude smještaj i druge
 usluge putnih paket aranžmana;
 (c) ugovori s prijevoznim
 agencijama koji moraju uključivati putovanje u inozemstvo kao i
 jamčiti točno određeni povratak,
 3. Akreditirani komercijalni posrednici moraju
 se redovno nadzirati nasumičnim provjerama koje uključuju osobne ili
 telefonske razgovore s podnositeljima, provjerama putovanja i smještaja, provjerama da je pruženo putno zdravstveno
 osiguranje odgovarajuće i da uključuje pojedinačne putnike te uvijek kad se smatra potrebnim, provjerama isprava koje se odnose
 na povratak skupine.
 4. U sklopu lokalne schengenske suradnje
 razmjenjuju se informacije o djelovanju akreditiranih komercijalnih posrednika
 u pogledu zamijećenih nepravilnosti, odbijanja zahtjeva koje su podnijeli
 komercijalni posrednici te o ustanovljenim oblicima prijevare s putnim
 ispravama i ne provođenjem planiranih putovanja.
 5. U sklopu lokalne schengenske suradnje
 razmjenjuju se popisi komercijalnih posrednika kojima je pojedini konzulat
 izdao akreditaciju i onih kojima je povučena akreditacija zajedno s
 razlozima takvog povlačenja.
 Svaki konzulat mora osigurati da obavješćuje javnost bude obaviještena o
 popisu akreditiranih komercijalnih posrednika s kojima surađuje.
 Članak 4644.
 Prikupljanje statističkih
 podataka
 Države članice prikupljaju godišnje
 statističke podatke o vizama u skladu s tablicom iz Prilogom XII VII. Ti se
 statistički podaci dostavljaju do 1. ožujka za prethodnu kalendarsku
 godinu.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 4745.
 Informacije Ö koje
 se pružaju Õ javnosti
 1. Središnja tijela i konzulati država
 članica pružaju široj javnosti sve važne informacije u vezi sa zahtjevom
 za vizu, a posebno:
 (a) kriterije, uvjete i postupke za
 podnošenja zahtjeva za vizu;
 (b) načine zakazivanja
 sastanka, ako je primjenjivo;
 (c) gdje se zahtjev može podnijeti (nadležni konzulat, zajednički centar za
 podnošenje zahtjeva ili vanjski pružatelj usluga);
 (d) akreditirane komercijalne
 posrednike;
 (e)
 činjenicu da pečat iz članka 20. nema pravne posljedice;
 (fe) rokove za
 razmatranje zahtjeva iz članka 2320. stavaka 1., 2. i 3.;
 (gf)
 treće zemlje čiji državljani ili određene kategorije državljana
 podliježu prethodnoj konzultaciji ili obavijesti;
 (hg) da
 negativne odluke o zahtjevu moraju biti dostavljene podnositelju, da te odluke
 moraju navoditi razloge na kojima se zasnivaju te da podnositelji čiji su
 zahtjevi odbijeni imaju pravo žalbe, uz informacije o postupanju u slučaju
 žalbe, uključujući nadležno tijelo, kao i rok za ulaganje žalbe;
 (ih) da samo
 posjedovanje vize ne daje automatski pravo ulaska te da nositelji vize moraju
 predočiti dokaz da ispunjavaju uvjete za ulazak na vanjskoj granici, kako
 je predviđeno člankom 5. Zakonika
 o schengenskim granicama Ö Uredbe (EZ) br.
 562/2006 Õ .
 2. Država članica koja zastupa i
 zastupana država članica obavješćuju širu javnost o ugovorima o
 zastupanju, kako je navedeno u članku 8 39., prije
 njihova stupanja na snagu.
 ònovo
 3. Komisija
 izrađuje standardne predloške za obavješćivanje radi provedbe
 odredaba iz stavka 1.
 4. Komisija
 uspostavlja internetsku stranicu za schengenske vize koja sadržava sve bitne
 informacije o podnošenju zahtjeva za vizu.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ð novo
 POGLAVLJE V.
 LOKALNA SCHENGENSKA SURADNJA
 Članak 4846.
 Lokalna schengenska suradnja
 između konzulata država članica
 1. S ciljem osiguranja usklađene primjene
 zajedničke vizne politike uzimajući u obzir, ako je potrebno, lokalne
 okolnosti, konzulati država članica i Komisija surađuju svaki u
 okviru svoje nadležnosti i procjenjuju potrebu izrade posebno Ö radi Õ :
 (a) Ö pripreme Õ usklađenog
 popisa popratnih isprava koje podnositelji trebaju dostaviti, uzimajući u
 obzir članak 14 13. i Prilog II.;
 (b) Ö osiguravanja Õ zajedničkog kriterije za
 razmatranje zahtjeva vezanih uz oslobađanja od plaćanja vizne
 pristojbe u skladu s člankom 16. stavkom 5. i pitanjima vezanim uz prijevoda obrasca zahtjeva u skladu s člankom 11 10. stavkom 5 6.;
 (c) Ö izrade Õ konačnog popisa
 putnih isprava koje izdaje zemlja domaćin, koji se redovito ažurira Ö i njegova
 ažuriranja Õ .
 Ako ocjena u sklopu lokalne schengenske suradnje u pogledu jedne ili
 više točaka od (a) do (c) potvrđuje potrebu za usklađenim
 pristupom na lokalnoj razini, usvajaju se mjere u pogledu takvog pristupa
 sukladno postupku iz članka 52. stavka 2.
 2. U sklopu lokalne schengenske suradnje
 utvrđuje se zajednički informativni letak ð na temelju standardnog predložka za
 obavješćivanje koji je izradila Komisija sukladno članku 45. stavku
 3. ï o jedinstvenim vizama i vizama s ograničenom područnom
 valjanošću te zrakoplovno-tranzitnim vizama, naime, pravima koja proizlaze
 iz vize i uvjetima za podnošenje zahtjeva, uključujući, ako je
 primjenjivo, popis popratnih isprava, kako je navedeno u stavku 1. točki
 (a).
 3. U
 sklopu Države članice u sklopu lokalne
 schengenske suradnje razmjenjuju se ð razmjenjuju sljedeće ï informacije:
 (a) mjesečni ð tromjesečne ï statističke podatke o jedinstvenim vizama, vizama s
 ograničenom područnom valjanošću, te zrakoplovno-tranzitnim vizama ð te vizama za privremeni boravak ï ð koje su zatražene, izdane ï Ö i Õ Ö odbijene Õ kao i o broju odbijenih viza;
 (b) Ö razmjena informacije Õ u pogledu
 procjene migracijskog i/ili sigurnosnog rizika, informacije Ö posebno Õ o:
 i. socioekonomskoj strukturi zemlje
 domaćina;
 ii. izvorima informacija na lokalnoj
 razini, uključujući one o socijalnoj sigurnosti, zdravstvenom
 osiguranju, poreznim evidencijama, i prijavama ulazaka-izlazaka;
 iii. korištenju lažnih ili krivotvorenih
 dokumenata;
 iv. rutama nezakonitih Ö nezakonitih Õ migracija;
 v. odbijanjima;
 (c) informacije o suradnji s
 prijevoznim agencijama;.
 (d) informacije
 o osiguravajućim društvima koja nude odgovarajuće putno zdravstveno
 osiguranje, uključujući provjeravanje vrste pokrića i
 mogući udio vlastitog sudjelovanja.
 4. Sastanci lokalne schengenske suradnje radi
 rješavanja isključivo operativnih pitanja u vezi s provedbom
 zajedničke vizne politike redovito se organiziraju između država
 članica i Komisije. Te sastanke saziva Komisija na konzularnom
 području, osim ako je drukčije dogovoreno na zahtjev Komisije.
 Mogu se organizirati sastanci s jednom temom,
 kao i osnovati podskupine za razmatranje posebnih pitanja u okviru lokalne
 schengenske suradnje.
 65.
 Predstavnici konzulata država članica koje ne primjenjuju pravnu
 stečevinu Unije koja se odnosi na vize, ili trećih zemalja, mogu biti
 ad hoc pozvani na sastanke radi razmjene informacija o pitanjima koja se
 tiču viza.
 56.
 Skraćena izvješća sa sastanaka lokalne schengenske suradnje
 izrađuju se sustavno i lokalno distribuiraju. Komisija može povjeriti
 izradu izvješća državi članici. Konzulati svake države članice
 prosljeđuju izvješća svojim središnjim tijelima.
 7. ð Godišnje izvješće izrađuje se
 unutar svakog konzularnog područja svake godine do 31. prosinca. ï Na temelju ovih izvješća Komisija izrađuje godišnje
 izvješće unutar svakog konzularnog područja ð o situaciji u lokalnoj schengenskoj
 suradnji ï koje se proslijeđuje Europskom parlamentu i Vijeću.
 POGLAVLJE VI.
 ZAVRŠNE ODREDBE
 Članak 4947.
 Odredbe o olimpijskim i
 paraolimpijskim igrama
 Države članice koje su domaćini
 olimpijskih i paraolimpijskih igara primjenjuju posebne postupke i uvjete koji
 olakšavaju izdavanje viza iz Priloga XI VII.
 Članak 50.
 Izmjene priloga
 Mjere za izmjene odredaba ove Uredbe koje nisu ključne, kojima se
 mijenjaju prilozi I., II., III., IV., V., VI., VII. i XII. donose se u skladu s
 regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 52. stavka 3.
 ònovo
 Članak 48.
 Delegiranje
 1. Ovlast donošenja
 delegiranih akata Komisiji se dodijeljuje u skladu s uvjetima iz ovog
 članka.
 2. Ovlast donošenja
 delegiranih akata iz članka 3. stavaka 2. i 9. Komisiji se dodijeljuje na
 neodređeno vrijeme.
 3. Delegiranje
 ovlasti iz članka 3. stavaka 2. i 9. Europski parlament i Vijeće mogu
 ukinuti u bilo kojem trenutku. Odlukom o ukidanju okončava se
 delegiranje ovlasti navedene u toj odluci. Ta odluka stupa na snagu dan nakon
 njezine objave u Službenom listu Europske unije ili s kasnijim datumom
 navedenim u odluci. Odluka ne utječe na valjanost delegiranih akata koji
 su već na snazi.
 4. Čim donese
 delegirani akt Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i
 Vijeće.
 5. Delegirani akt
 donesen sukladno članku 3. stavku 2. i 9. na snagu stupa samo ako Europski
 parlament ili Vijeće ne ulože nikakav prigovor u razdoblju od dva mjeseca
 nakon što o njemu budu obaviješteni ili ako prije isteka tog razdoblja Europski
 parlament i Vijeće obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovor. To
 se razdoblje produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili
 Vijeća.
 Članak 49.
 Hitni postupak
 1. Delegirani akti
 doneseni sukladno ovom članku stupaju na snagu bez odlaganja te se
 primjenjuju sve dok se ne izraze eventualni prigovori u skladu s člankom
 2. U priopćenju Europskom parlamentu i Vijeću o delegiranom aktu
 navode se razlozi za korištenje hitnog postupka.
 2. Europski
 parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u skladu s
 postupkom iz članka 48. stavka 5. U takvim slučajevima nakon
 priopćenja odluke Europskog parlamenta ili Vijeća o ulaganju
 prigovora Komisija bez odlaganja opoziva akt.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 Članak 51 50.
 Upute za praktičnu primjenu Zakonika o vizama Ö Uredbe Õ
 Radne upute o praktičnoj primjeni odredaba ove Uredbe
 izrađuju se u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.
 ò novo
 Komisija provedbenim
 aktima donosi radne upute o praktičnoj primjeni odredaba ove Uredbe izrađuju se
 u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
 ispitivanja iz članka 51. stavka 2.
 ê 810/2009
 (prilagođeno)
 ðnovo
 Članak 52 51.
 Odborski postupak
 1. Komisiji pomaže odbor (Odbor za vize). ðNavedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU)
 br. 182/2011. ï
 2. Prilikom pozivanja na ovaj stavak,
 primjenjuje se ð članak 5. Uredbe (EU) br.
 182/2011 ï članci 5. i 6. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe
 članka 8. te Odluke, te uz uvjet da provedbene mjere usvojene u skladu s
 tim postupkom ne mijenjanju ključne odredbe ove Uredbe.
 Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.
 3. 3. Prilikom pozivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a
 stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir
 odredbe članka 8. te Odluke.
 Članak 53 52.
 Obavješćivanje
 1. Države članice obavješćuju
 Komisiju o:
 (a) ugovorima o zastupanju iz
 članka 839.;
 (b) trećim zemljama za
 čije državljane pojedine države članice zahtijevaju
 zrakoplovno-tranzitnu vizu prilikom prolaska kroz međunarodne tranzitne
 prostore zračnih luka koje se nalaze na njihovu području, kako je
 navedeno u članku 3.;
 (c) nacionalnom obrascu za
 dokazivanje plaćanja troškova i/ili privatnom smještaju iz članka 14 13. stavka 4 7., ako je
 primjenjivo;
 (d) popisu trećih zemalja za
 koje se traži prethodna konzultacija iz članka 2219. stavka
 1.;
 (e) popisu trećih zemalja za
 koje se traže informacije iz članka 3128. stavka
 1.;
 (f) dodatnim nacionalnim unosima u
 rubriku ‚napomene’ u naljepnici vize, kako je navedeno u članku 2724. stavku
 3.;
 (g) tijelima nadležnima za
 produljenje vize, kako je navedeno u članku 3330. stavku
 5.;
 (h) oblicima izabrane Ö izboru Õ ð konzularne organizacije i ï suradnji, kako je navedeno u članku 40 38.;
 (i) statističkim podacima
 prikupljenima u skladu s člankom 46 44. i Prilogom XII VIII.
 2. Komisija čini dostupnim podatke
 objavljene u skladu sa stavkom 1. državama članicama i javnosti na ð internetskim stranicama za schengenske
 vize iz članka 45. stavka 4. ï elektroničke objave koje se stalno ažuriraju.
 Članak 54.
 Izmjene Uredbe
 (EZ) br. 767/2008
 Uredba (EZ)
 br. 767/2008 ovime se mijenja kako slijedi:
 1. Članak 4. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
 (a) točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(a) „jedinstvena viza” kako je definirana člankom 2. stavkom 3. Uredbe
 (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o
 uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) ();
 (b) točka (b) briše se;
 (c) točka (c) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(c) „zrakoplovno-tranzitna viza” kako je definirana u članku 2.
 stavku 5. Uredbe EZ-a br. 810/2009;’;
 (d) točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(d) „viza s ograničenom prostornom valjanošću” kako je
 definirana u članku 2. stavku 4. Uredbe EZ-a br. 810/2009;’;
 (e) točka (e) briše se;
 2. u članku 8. stavku 1. riječi ‚Po primitku zahtjeva’
 zamjenjuju se sljedećim:
 ‚ Ako je zahtjev dopušten sukladno članku 19. Uredbe EZ-a
 br. 810/2009’;
 3. Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
 (a) naslov se zamjenjuje sljedećim:
 ‚Podaci koji se
 unose o zahtjevu’
 (b) stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
 i. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(a) prezime (obiteljsko ime), djevojačko prezime (prethodno
 prezime/prezimena, ime/imena (datum rođenja, mjesto rođenja, zemlja
 rođenja, spol;’;
 ii. točka (e) briše se;
 iii. točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(g) država članica/države članice odredišta i trajanje
 planiranog boravka ili tranzita;’;
 iv. točka (h) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(h) glavna svrha/svrhe putovanja;’;
 v. točka (i). zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(i) planirani datum dolaska u Schengenski prostor i planirani datum
 odlaska iz Schengenskog prostora;’;
 vi. točka (j) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(j) država članica prvog ulaska;’;
 vii. točka (k) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(k) kućna adresa podnositelja;’;
 viii. u točki (l) riječ ‚škola’ zamjenjuje se riječima:
 ‚obrazovna ustanova’;
 ix. u točki (m) riječi ‚otac i majka’ zamjenjuju se
 riječima ‚roditeljska skrb ili zakonski skrbnik’;
 4. sljedeće se točke dodaju u članak 10. stavak 1.:
 ‚(k) ako je primjenjivo, informacije iz kojih je vidljivo da je
 naljepnica vize ručno popunjena.’;
 5. u članku 11., uvodni se stavak zamjenjuje sljedećim:
 ‚Ako vizno tijelo države članice koja zastupa obustavi razmatranje
 zahtjeva, ono dodaje sljedeće podatke u predmet zahtjeva:’;
 6. Članak 12. zamjenjuje se sljedećim:
 (a) u stavku 1. točki (a) zamjenjuje se sljedeće:
 ‚(a) informacije o statusu iz kojih je vidljivo da je viza odbijena te
 je li je to tijelo odbilo u ime druge države članice;’;
 (b) stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
 ‘2. U predmetu zahtjeva također mora biti vidljiv/vidljivi
 razlog/razlozi odbijanja vize, što može biti jedno ili više od sljedećeg:
 (a) podnositelj zahtjeva:
 i. podnosi putnu ispravu koja je lažna ili krivotvorena;
 ii. ne opravdava svrhu i uvjete planiranog boravka;
 iii. ne daje dokaz o dostatnim sredstvima za uzdržavanje, kako za
 trajanje planiranog boravka tako i za povratak u zemlju podrijetla ili
 boravišta ili za tranzit u treću zemlju u koju je siguran da će biti
 prihvaćen ili nije u mogućnosti zakonito pribaviti ta sredstva;
 iv. već je tri mjeseca boravio tijekom zadnjih šest mjeseci na
 području država članica na temelju jedinstvene vize ili vize s
 ograničenom područnom valjanošću;
 v. je osoba za koju je izdano upozorenje u SIS-u u svrhu odbijanja
 ulaska;
 vi. predstavlja prijetnju javnom poretku, unutarnjoj sigurnosti ili
 javnom zdravlju, kako je utvrđeno člankom 2. stavkom 19. Zakonika o
 schengenskim granicama ili međunarodnim odnosima neke od država
 članica, posebno ako je izdano upozorenje u nacionalnoj bazi podataka
 država članica u svrhu odbijanja ulaska iz istih razloga;
 vii. ne daje dokaz o posjedovanju odgovarajućeg i valjanog putnog
 zdravstvenog osiguranja, ako je primjenjivo;
 (b) informacije dostavljene u vezi s opravdanjem svrhe i uvjeta planiranog
 boravka nisu pouzdane;
 (c) ne može se utvrditi namjera podnositelja da napusti područje
 država članica prije isteka vize;
 (d) nije podnesen dostatan dokaz da podnositelj nije bio u
 mogućnosti podnijeti zahtjev za vizu unaprijed koji bi opravdao podnošenje
 zahtjeva za vizu na granici.’;
 7. Članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
 ‚Članak 13.
 Podaci koji se
 dodaju za poništenu ili ukinutu vizu
 1. Ako je donesena odluka o poništavanju ili ukidanju vize, vizno
 tijelo koje je donijelo odluku dodaje sljedeće podatke u predmet zahtjeva:
 (a) informacije o statusu iz kojih je vidljivo da je viza poništena ili
 ukinuta;
 (b) tijelo koje je poništilo ili ukinulo vizu, uključujući
 mjesto gdje se nalazi;
 (c) mjesto i datum odluke.
 2. Predmet zahtjeva treba također sadržavati razlog/e poništenja
 ili ukidanja, koji su:
 (a) jedan ili više razloga iz članka 12. stavka 2.;
 (b) zahtjev nositelja vize za ukidanje vize.’;
 8. Članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
 (a) stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
 i. uvodni stavak zamjenjuje se sljedećim:
 ‘1. Ako je donesena odluka o produljenju roka valjanosti i/ili trajanja
 boravka izdane vize, vizno tijelo koje je produljilo vizu dodaje sljedeće
 podatke u predmet zahtjeva:’;
 ii. točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(d) broj naljepnice vize produljene vize;’;
 iii. točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(g) područje na koje nositelj vize ima pravo putovati, ako se
 područna valjanost produljene vize razlikuje od one u prvoj vizi;’; (c)
 stavak 2. točka (c) brišu se;
 9. u članku 15. stavku 1. riječi ‚produljiti ili skratiti
 valjanost vize’ zamjenjuju se riječima ‚ili produljiti vizu’;
 10. Članak 17. zamjenjuje se sljedećim:
 (a) točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
 ‘4. država članica prvog ulaska;’;
 (b) točka 6. zamjenjuje se sljedećim:
 ‘6. vrsta izdane vize;’;
 (c) točka 11. zamjenjuje se sljedećim:
 ‘11. glavna svrha/svrhe putovanja;’;
 11. u članku 18. stavku 4. točki (c), članku 19. stavku
 2. točki (c), članku 20. stavku 2. točki (d), članku 22.
 stavku 2. točki (d) riječi ‚ili skraćena’ brišu se;
 12. u članku 23. stavku 1. točki (d) riječ
 ‚skraćena’ briše se.
 Članak 55.
 Izmjene Uredbe
 (EZ) br. 562/2006
 Prilog V., dio A Uredbe
 (EZ) br. 562/2006 mijenja se kako slijedi:
 (a) točka 1 podtočka (c) zamjenjuje se sljedećim:
 ‚(c) poništiti ili ukinuti vizu, ako je potrebno, u skladu s uvjetima
 iz članka 34. Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
 od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama)[29]
 ();
 (b) točka 2 briše se;
 Članak 5653.
 Stavljanje izvan snage
 1. Članci 9. do 17.
 Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. Ö Uredba (EZ) br.
 810/2009 Õ stavlja se izvan
 snage Ö i zamjenjuje
 ovom Uredbom šest mjeseci nakon stupanja na snagu Õ .
 2. Sljedeće se
 stavlja izvan snage:
 (a) Odluka Schengenskog izvršnog odbora od 28. travnja 1999. o
 konačnoj verziji Zajedničkog priručnika i Zajedničkih
 konzularnih uputa (SCH/Com-ex (99) 13 (Zajedničke konzularne upute,
 uključujući priloge);
 (b) Odluke Schengenskog izvršnog odbora od 14. prosinca 1993. o
 produljenju jedinstvene vize (SCH/Com-ex (93) 21) i zajedničkim
 načelima za poništavanje, ukidanje i skraćivanje duljine valjanosti
 jedinstvene vize (SCH/Com-ex (93) 24), Odluka Schengenskog izvršnog odbora od
 22. prosinca 1994. o razmjeni statističkih podataka o izdavanju
 jedinstvenih viza (SCH/Com-ex (94) 25), Odluka Schengenskog izvršnog odbora od
 21. travnja 1998. o razmjeni statističkih podataka o izdanim vizama (SCH/Com-ex
 (98) 12) te Odluka Schengenskog izvršnog odbora od 16. prosinca 1998. o
 uvođenju usklađenog obrasca za dokazivanje poziva, sponzorstva i
 smještaja (SCH/Com-ex (98) 57);
 (c) Zajednička akcija 96/197/JHA od 4. ožujka 1996. o reguliranju
 tranzita u zračnim lukama[30] ;
 (d) Uredba Vijeća (EZ) br. 789/2001 od 24. travnja 2001. o
 zadržavanju provedbenih ovlasti Vijeća u pogledu određenih detaljnih
 odredbi i praktičnih postupaka za ispitivanje zahtjeva za izdavanje viza[31] ;
 (e) Uredba Vijeća (EZ) br. 1091/2001 od 28. svibnja 2001. o
 slobodi kretanja s dugotrajnom vizom[32] ;
 (f) Uredba Vijeća (EZ) br. 415/2003 od 27. veljače 2003.
 o izdavanju viza na granici, uključujući izdavanje takvih viza
 pomorcima u tranzitu[33] ;
 (g) Članak 2. Uredbe (EZ) br. 390/2009 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 23. travnja 2009. o izmjeni Zajedničkih konzularnih uputa o
 vizama za diplomatske misije i konzularne urede u pogledu uvođenja
 biometrijskih podataka, uključujući odredbe o organizaciji primanja i
 obrade zahtjeva za izdavanje vize[34] .
 3. Pozivanja na ukinute
 propise Ö Uredbu Õ stavljenu izvan
 snage predstavljaju upućivanje na ovu Uredbu i Ö čitaju
 se Õ u skladu s
 korelacijskom tablicom iz Priloga XIII.
 Članak 5754.
 Nadzor i ocjenjivanje
 1. Dvije ð Tri ï godine nakon početka primjenjivanja odredaba ove Uredbe ð datuma utvrđenog u članku 55.
 stavku 2. ï, Komisija izrađuje izvješće o ocjeni njezine primjene ð ove Uredbe ï . Ta sveukupna ocjena uključuje razmatranje rezultata postignutih
 ciljeva i provedbe odredaba ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje
 izvješća iz stavka 3.
 2. Komisija prosljeđuje ocjenu iz stavka
 1. Europskom parlamentu i Vijeću. Na temelju ocjene Komisija dostavlja,
 ako je potrebno, odgovarajuće prijedloge radi izmjena ove Uredbe.
 3. Komisija podnosi tri godine nakon
 početka primjene VIS-a i nakon toga svake četiri godine,
 izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni članaka 13 12., 17 15., 38, 40. do 44 42. ove
 Uredbe, uključujući primjenu uzimanja i korištenja biometrijskih
 podataka, održivost izabranih standarda ICAO-a, usklađenost s pravilima o
 zaštiti podataka, iskustvo s vanjskim pružateljima usluga uz poseban osvrt na
 uzimanje biometrijskih podataka, o primjeni pravila o 59 mjeseci za kopiranje
 otisaka prstiju i organizaciji postupaka vezanih uz zahtjeve. Izvješće
 također sadrži, na temelju članka 17. stavka 12., 13. i 14. i
 članka 50. stavka 4. Uredbe o
 VIS-u Ö (EZ) br.
 767/2008 Õ , slučajeve
 kada nije moguće uzeti otiske prstiju ili kada ih zbog pravnih razloga
 nije bilo potrebno uzeti, u usporedbi s brojem slučajeva kada su uzeti
 otisci prstiju. Izvješće sadrži informacije o slučajevima kada je
 osobi kojoj objektivno nije bilo moguće uzeti otiske prstiju viza
 odbijena. Ako je potrebno, izvješću se prilažu odgovarajući
 prijedlozi za izmjene ove Uredbe.
 4. Prvo izvješće iz stavka 3.
 također sadrži osvrt na pitanje dostatne pouzdanosti za identifikaciju i
 provjeru svrhe uzimanja otisaka prstiju djeci mlađoj od 12 godina, posebno
 s obzirom na činjenicu da se otisci prstiju mijenjanju s godinama, a na
 temelju rezultata studije provedene pod nadležnošću Komisije.
 Članak 5855.
 Stupanje na snagu
 1. Ova Uredba stupa na snagu 20. prvog dana od dana Ö nakon Õ objave u Službenom
 listu Europske unije.
 2. Primjenjuje se od 5. travnja Ö [6 mjeseci
 nakon stupanja na snagu] Õ .
 3. Ö Članak 51.
 primjenjuje se od [3 mjeseca nakon stupanja na snagu] Õ .
 3. Članak 52. i
 članak 53. stavak 1. točka (a) do (h) i stavak 2. primjenjuju se od
 5. listopada 2009.
 4. U pogledu Schengenske
 savjetodavne mreže (tehničke specifikacije) članak 56. stavak 2.
 točka (d) primjenjuje se od datuma iz članka 46. Uredbe o VIS-u.
 5. Članak 32.
 stavak 2. i 3., članak 34. stavak 6. i 7. te članak 35. stavak 7.
 primjenjuju se od 5. travnja 2011.
 Ova je Uredba u cijelosti
 obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice Ö Ugovorima Õ .
 Sastavljeno u
 [...],
 Za Europski parlament Za Vijeće
 Predsjednik Predsjednik
 [1] COM(2012) 649 završna verzija
 [2] COM(2014) 165.
 [3] SWD (2014) 101 .
 [4] SWD (2014) 67 i SWD 68.
 [5] Vidi, među ostalim, presudu Suda od 31.
 siječnja 2006. u predmetu C-503/03 Komisija protiv Španjolske
 [6] Pojam pružanja mogućnosti protumačio je Sud u
 odnosu na ulazak i boravak članova obitelji iz članka 3. stavka 2.
 Direktive kao nametanje obveze državama članicama da omoguće
 određene pogodnosti u odnosu na zahtjeve za ulazak i boravak ostalih
 državljana trećih zemalja u vezi sa zahtjevima koje podnesu osobe koje su
 u rodbinskoj vezi s državljaninom Unije ili su o njemu posebno ovisne; presuda
 od 5. rujna 2012. u predmetu C-83/11, Rahman.
 [7] Direktiva Vijeća od 15. listopada 1968. o ukidanju
 ograničenja kretanja i boravišta unutar Zajednice za radnike država
 članica i njihove obitelji (68/360/EEZ ) SL L 257, 19.10.1968., str.13.
 [8] Presuda od 19. prosinca 2013. u predmetu C-84/12
 Koushkaki, još neobjavljena u zbirci sudske prakse.
 [9] COM(2014) 163 završna verzija
 [10] SL [...].
 [11] Uredba (EZ) br. 810/2009
 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika
 Zajednice o vizama (SL L 243, 15.9.2009., str. 1.
 [12] Direktiva 2004/38/EZ Europskog
 parlamenta i Vijeća o pravu građana Unije i članova njihovih
 obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice,
 kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage Direktive
 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ,
 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., stranica 77.).
 [13] Uredba
 (EZ) br. 767/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o
 viznom informacijskom sustavu (VIS) i razmjeni podataka među državama
 članicama o vizama za kratkotrajni boavak (Uredba o VIS-u) (SL L 218, 13.8.2008., str. 60.).
 [14] Direktiva
 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti
 pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih
 podataka (SL L 281, 23.11.1995.,str. 31.)
 [15] Uredba (EU) br. 182/2011
 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju
 pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država
 članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55 28.2.2011.
 str. 13).
 [16] SL L 176, 10.07.1999., str. 36.
 [17] Odluka Vijeća od 17. svibnja 1999. o određenim
 aranžmanima za primjenu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske
 unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju
 država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L
 176, 10.7.1999., str. 31.) (SL L 176, 10.7.1999., str. 3.).
 [18] Odluka
 Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske
 zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske
 Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i
 razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53,
 27.2.2008., str. 1).
 [19] SL L
 83, 26.3.2008., str. 3. Odluka Vijeća od 7. ožujka 2011. o
 sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske
 Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna
 Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o
 pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske
 pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i
 kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).
 [20] Odluka
 Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000.o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine
 Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama
 schengenske pravne stečevine (SL L 131,
 1.6.2000., str. 43.).
 [21] Odluka
 Vijeća 2002/192/EC od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za
 sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).
 [22] Uredba
 Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja
 čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja
 čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL
 L 81, 21.3.2001., str. 1.).
 [23] Uredba
 Vijeća (EZ) br 1683/95 od 29 svibnja 1995. o utvrđivanju jedinstvenog
 obrasca za vize (SL L 164, 14.7.1995., str. 1.).
 [24] Odluka br. 1105/2011/EU
 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o popisu putnih
 isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se
 može upisati viza, te o uspostavi mehanizma za uspostavu tog popisa (SL L 287,
 4.11.2011., str. 9.).
 [25] Uredba
 Vijeća (EZ) br. 333/2002 od 18. veljače 2002. o jedinstvenom obliku
 obrazaca za unošenje vize koju države članice izdaju nositeljima putnih
 isprava koje država članica koja sastavlja obrazac ne priznaje (SL L 53, 23.2.2002., str. 4).
 [26] Odluka Komisije 2006/648/EZ od 22. rujna 2006. o
 utvrđivanju tehničkih specifikacija o standardima za biometrička
 obilježja u vezi s razvojem viznog informacijskog sustava, SL L 267,
 27.9.2006., str. 41.
 [27] Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se
 uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama)
 (SL L 105, 13.4.2006., str. 1.).
 [28] Direktiva Vijeća 2005/71/EZ
 od 12. listopada 2005. o posebno postupku za ulazak državljana trećih
 zemalja u svrhu znanstvenog istraživanja (SL L 289, 3.11.2005., str.
 15.).
 [29] SL L 243,
 15.9.2009., str. 1.
 [30] SL L 63,
 13.3.1996., str. 8.
 [31] SL L 116,
 26.4.2001., str. 2.
 [32] SL L 150,
 6.6.2001., str. 4.
 [33] SL L 64,
 7.3.2003., str. 1.
 [34] SL L 131,
 28.5.2009., str. 1.