type: legislation

text:
 25.1.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 23/11
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2019/110 НА КОМИСИЯТА
 от 24 януари 2019 година
 за разрешаване на разширяването на употребата на масло от семена на Allanblackia като нова храна съгласно Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2470 на Комисията
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. относно новите храни, за изменение на Регламент (ЕС) No 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) No 1852/2001 на Комисията (1), и по-специално член 12 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В Регламент (ЕС) 2015/2283 се предвижда, че само новите храни, разрешени и включени в списъка на Съюза, могат да бъдат пуснати на пазара в рамките на Съюза.
 (2)
 В съответствие с член 8 от Регламент (ЕС) 2015/2283 беше приет Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2470 на Комисията (2), с който се изготвя списък на Съюза на разрешените новите храни.
 (3)
 В съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) 2015/2283 Комисията трябва да представи проект на акт за изпълнение за разрешаване на пускането на пазара на Съюза на нова храна и за актуализиране на списъка на Съюза.
 (4)
 В съответствие с Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета (3) и с оглед на становището на Европейския орган за безопасност на храните („Органът“) (4) с Решение 2008/559/ЕО на Комисията (5) беше разрешено пускането на пазара на растително масло от семена на Allanblackia като нова храна за употреба в жълти масла за мазане и в продукти за мазане на сметанова основа.
 (5)
 На 22 септември 2014 г. дружеството Unilever NV/Unilever PLC подаде заявление до компетентния орган на Нидерландия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) No 258/97 за разширяване на употребата и увеличаване на нивата на употреба на маслото от семена на Allanblackia. В заявлението беше поискано разширяване на употребата на масло от семена на Allanblackia, за да обхваща допълнителна категория храни, а именно — смеси от растителни масла и мляко, както и увеличаване на максималните нива на употреба на масло от семена на Allanblackia за категориите храни, които вече са разрешени с Решение 2008/559/ЕО. Освен това в заявлението бе поискана промяна на спецификацията на маслото от семена на Allanblackia, по-специално опростяване на указването на малки количества наситени мастни киселини, както следва: обединяване на лауриновата, миристиновата и палмитиновата киселина в един комбиниран параметър (C12:0 – C14:0 – C16:0); неуказване на малки количества (под 1 %) палмитолеинова и арахинова киселина и указване на полиненаситени мастни киселини; неуказване на йодното число; увеличаване на максимално допустимите граници за трансмастни киселини (от ≤ 0,5 % на ≤ 1 %); увеличаване на максимално допустимите граници за пероксидното число (от ≤ 0,8 на ≤ 1,0 meq/kg); увеличаване на максимално допустимите граници за неосапуняемите вещества (от ≤ 0,1 % на ≤ 1 %). Органът няма опасения във връзка с безопасността по отношение на предложените промени на параметрите на спецификацията.
 (6)
 На 13 декември 2017 г. компетентният орган на Нидерландия изготви своя доклад за първоначална оценка. В него той стигна до заключението, че разширяването на употребата и увеличаването на максималните нива на употреба на маслото от семена на Allanblackia, както и промените в спецификацията на маслото от семена на Allanblackia отговарят на критериите за нови храни, установени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 258/97.
 (7)
 В съответствие с член 35, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/2283 всяко заявление за пускане на нова храна на пазара в рамките на Съюза, подадено до държава членка в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) No 258/97 и по което не е взето окончателно решение преди 1 януари 2018 г., се разглежда като заявление, подадено съгласно Регламент (ЕС) 2015/2283.
 (8)
 Макар заявлението за разширяване на употребата на масло от семена на Allanblackia да е подадено до държава членка в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) No 258/97, то отговаря и на изискванията съгласно Регламент (ЕС) 2015/2283.
 (9)
 В съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2015/2283 на 25 април 2018 г. Комисията се консултира с Органа и помоли за предоставяне на научно становище след извършване на оценка за маслото от семена на Allanblackia като нова храна.
 (10)
 На 27 юни 2018 г. Органът прие научното становище относно безопасността на маслото от семена на Allanblackia за разширена употреба в смеси от растителни масла и масло, в жълти масла за мазане и в продукти за мазане на сметанова основа до 30 тегловни % (6), както бе поискано от заявителя. Становището е в съответствие с изискванията по член 11 от Регламент (ЕС) 2015/2283. Смесите от растителни масла и мляко попадат в категорията храни: млечни аналози, включително сметани на немлечна основа за напитки.
 (11)
 В становището на Органа се излагат достатъчно аргументи в полза на това, че маслото от семена на Allanblackia с изменената спецификация, при предложените видове и нива на употреба изпълнява условията на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/2283.
 (12)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 1. Вписването за веществото масло от семена на Allanblackia в списъка на Съюза с разрешени нови храни, изготвен съгласно Регламент (ЕС) 2017/2470, се изменя, както е посочено в приложението към настоящия регламент.
 2. Вписването в списъка на Съюза, посочено в параграф 1, включва условията за употреба и изискванията за етикетиране, определени в приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2470 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
 Член 3
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 24 януари 2019 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 327, 11.12.2015 г., стр. 1.
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2470 на Комисията от 20 декември 2017 г. за изготвяне на списъка на Съюза на новите храни в съответствие с Регламент (ЕС) 2015/2283 на Европейския парламент и на Съвета относно новите храни (ОВ L 351, 30.12.2017 г., стр. 72).
 (3) Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 г. относно нови храни и нови хранителни съставки (ОВ L 43, 14.2.1997 г., стр. 1).
 (4) Експертна група на ЕОБХ по диетични храни, хранене и алергии, 2007 г. Safety of Allanblackia seed oil for use in yellow fat and cream based spreads (Безопасност на маслото от семена на Allanblackia за употреба в жълти масла за мазане и в продукти за мазане на сметанова основа, EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ), 2007, 580, стр. 1—10.
 (5) Решение 2008/559/ЕО на Комисията от 27 юни 2008 г. за разрешаване пускането на пазара на растително масло от семена на Аllanblackia като нова хранителна съставка съгласно Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 180, 9.7.2008 г., стр. 20).
 (6) EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ), 2018; 16(8):5362.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2470 се изменя, както следва:
 1)
 Вписването за „Масло от семена на Allanblackia“ в таблица 1 (Разрешени нови храни) се заменя със следното:
 Разрешена нова храна
 Условия, при които новата храна може да се употребява
 Допълнителни специфични изисквания за етикетиране
 Други изисквания
 „Масло от семена на
 Allanblackia
 Посочена категория храни
 Максимални нива
 Означението на новата храна при етикетиране на хранителните продукти, в които се съдържа, е“ масло от семена на Allanblackia„.“
 Жълти мазнини за мазане и продукти за мазане на сметанова основа
 30 g/100 g
 Смеси от растителни масла (*) и мляко (попадащи в категорията храни: млечни аналози, включително сметани на немлечна основа за напитки)
 30 g/100 g
 (*)
 С изключение на маслинови масла и маслинови масла от маслиново кюспе съгласно определението в част VIII на приложение VII към Регламент (ЕС) No 1308/2013.
 2)
 Вписването за „Масло от семена на Allanblackia“ в таблица 2 (Спецификации) се заменя със следното:
 Разрешена нова храна
 Спецификации
 „Масло от семена на
 Allanblackia
 Описание/определение:
 Маслото от семена на Allanblackia се получава от семената на следните видове Allanblackia: A. floribunda (синоним на A. parviflora) и A. stuhlmannii.
 Съдържание на мастните киселини (в % от общото съдържание на мастните киселини):
 Лауринова киселина — Миристинова киселина — Палмитинова киселина (C12:0 – C14:0 – C16:0): сумата на тези киселини < 4,0 %
 Стеаринова киселина (C18:0): 45—58 %
 Олеинова киселина (C18:1): 40—51 %
 Полиненаситени мастни киселини: < 2 %
 Характеристики:
 Свободни мастни киселини: максимум 0,1 % от общото съдържание на мастни киселини
 Трансмастни киселини: максимум 1,0 % от общото съдържание на мастни киселини
 Пероксидно число: максимум 1,0 meq/kg
 Неосапуняеми вещества: максимум 1,0 % (w/w) от маслото
 Осапунително число: 185 – 198 mg KOH/g“


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 30.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 237/19
 Žaloba podaná dne 3. srpna 2006 – Manté v. Rada
 (Věc F-87/06)
 (2006/C 237/34)
 Jednací jazyk: francouzština
 Účastníci řízení
 Žalobce: Thierry Manté (Woluwe Saint Pierre, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobce
 —
 zrušit rozhodnutí Orgánu Rady oprávněného ke jmenování ze dne 22. srpna 2005, kterým bylo žalobci zamítnuto přiznání příspěvku na zařízení s výzvou k navrácení částky;
 —
 uložit žalované uhradit žalobci jako náhradu jeho majetkové újmy částku odpovídající částkám příspěvku na zařízení, které budou vráceny ke dni rozsudku Soudu, zvýšenou o úrokovou sazbu platnou k tomuto dni;
 —
 uložit žalované uhradit žalobci symbolickou částku 1 euro jako náhradu jeho morální újmy;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobce, který přišel do Bruselu v roce 2004 jako dočasně přidělený národní expert k Radě, se následně stal úředníkem ve stejném orgánu. Tento orgán poté, co mu uhradil příspěvek na zařízení, rozhodl, že na něho nemá nárok a vyzval ho k navrácení částky.
 Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce tři žalobní důvody vycházející:
 —
 první, z porušení jeho práva na příspěvek na zařízení vyplývajícího z čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce přílohy VII služebního řádu;
 —
 druhý, z porušení povinnosti odůvodnění vyplývající z čl. 20 odst. 2 a z čl. 90 odst. 1 služebního řádu;
 —
 třetí, z porušení povinností uvedených v čl. 85 odst. 1 služebního řádu, co se týče vrácení příspěvku na zařízení správním orgánům.


type: wikipedia

text:
Louise Pascalis (née Louise Joséphine Hélène Cohen le à Paris et morte le à Paris ) est une illustratrice et peintre de l'air et de l'espace.
 Biographie
 Jeunesse
 Louise Joséphine Hélène Cohen est née le 6 juin 1893 à Paris de Frédéric Maurice Cohen, négociant et Berthe Katz sans profession, au 35 rue Général Foix dans le arrondissement de Paris.
 Elle s'engage pendant la Grande guerre comme infirmière bénévole spécialité électrothérapie, dès juin 1914 mais la maladie la rattrape et la force à arrêter en 1916. Tout est à reconstruire quand la guerre est terminée, Louise Pascalis apporte sa contribution à la décoration des bases de Lanvéoc et Hourtin.
 Elle vit seule avec sa mère toujours sans profession, au 10 rue de la pépinière, son père étant décédé lorsqu'elle épouse à Paris, le 14 février 1917 Georges Alexandre Lucien Pascalis, chirurgien de la faculté de médecine, médecin aide-major de classe . Les époux ont déclaré un contrat de mariage établi le 13 février 1917.
 Peintre de l'air et de l'espace
 Louis Pascalis devient peintre de l'air en 1921. Elle vit et travaille en France pour le Ministère de l'Air. Elle expose dans plusieurs galeries parisiennes mais aussi en province et à l'étranger. Ses peintures inspirées de l'aviation sont réalisées dans son atelier situé rue de Fourcroy où les touristes affluent, attirés par la nouveauté.
 Elle est décrite comme une jeune femme compréhensive, courageuse et tenace par le journaliste Yvanhoé Rambosson qui dresse un portrait très positif de sa rencontre avec Louise Pascalis lors de l'exposition éponyme de 1936. Avide de voler, de sensations rares et spectacles inédits, Louise Pascalis lui explique avec ferveur ce que représente pour elle, l'art de peindre entre ciel et terre : Les spectacles qu'il faut tenter de peindre, ce sont ceux où l'avion évolue entre ciel et terre, entre ciel et eau, là où plus rien ne rappelle l'humanité...
 Au cours de l'année 1930 au départ d'Orly, elle prend place à bord de l'aéronef piloté par l'aviatrice Maryse Bastié, pour croquer les paysages et des vues aériennes. La même année, elle réalise une lithographie intitulée Avant le départ (1930). En juillet 1932 à Orly, Louis Pascalis tenant ses cartons à dessins, est photographiée quittant l'avion piloté par Maryse Bastié.
 Louise Pascalis est présidente de la Section des Arts à l'aéroclub du arrondissement de Paris.Citation : Le peintre doit être le reflet de son temps. (1939 revue Pallas)
 Décès
 Louise Pascalis décède le 6 août 1975 à Paris .
 Œuvres
 Expositions avec parutions
 Louise Pascalis expose en France mais pas seulement, elle rapporte des peintures réalisées lors de ses voyages au Maroc, îles baléares, Israël.
 Tableaux et vues aériennes exposés : Notre-Dame, Paris et ses fumées, Les arênes de Nïmes, Théâtre antique de Arles, Vue aérienne de Marseille et divers paysages urbains.
 Les aéroports : Le Bourget (sans rémunération), Marignane, Antibes, Villacoublay, l'arrivée à Venise
 En France
 Elle expose le 15 mars 1925 au Salon des médecins réservé aux professionnels de la médecine. Sa lithographie est décrite comme un nu souple et vivant dans une aimable coloration. Elle expose 2 études au Salon des Indépendants en 1926.
 En 1930, elle expose à la Galerie Jeanne Castel les toiles qui illustrent Champs-Élysées, contes de Pierre Veber, une série de 10 lithographies de scènes d'enfants, fines fleurs du jardin ou de la forêt et à la Galerie Bru une série de pastels représentant des animaux Les dindons blancs, Poissons et oiseaux. C'est une artiste reconnue pour son talent à nuancer les sensibilités, reproduire les sensations dans ses œuvres
 Louise Pascalis produit en quantité des peintures, pastels, aquarelles, essais lithographiques a aussi dans ses cartons des Études d'hydravions. Ce mode de transport est qualifié de locomotion aérienne. Le Ministère de l'air lui permet de monter à bord des avions de jour comme de nuit, pour reproduire les sensations, les paysages, les avions en vols, les sauts en parachutes et présenter ses œuvres qui témoignent des progrès technologiques du début du , sa première exposition en aéro-peinture a lieu au Pavillon de Marsan.
 En janvier 1932 la Galerie Edgar Brandt titre ses toiles : des tableaux d'aéro-peinture. Tous les bénéfices liés à la vente des tableaux sont reversés à la Maison des Ailes. Lors de cette exposition, Louise Pascalis est présentée comme la première dans le domaine de la peinture à avoir compris les possibilités que l'aéronautique peut apporter dans l'Art et aussi la première à prendre l'aéronautique comme sujet. Cette version est aussitôt controversée par Enrico Prampolini, peintre futuriste qui revendique l'invention de l'aéro-peinture par l'Italie et fait parvenir une mise au point au journal comoédia sous ces termes : Nous peintres futuristes italiens rendons hommage à l'aéro-peinture, qui vient de paraître en France et que le ministre de l'air M. J-L Dusmenil, en inaugurant à la Galerie Brandt, l'exposition d'aéro-peinture de Pascalis, vient de déclarer art officiel. Mais nous futuristes italiens, nous revendiquons la priorité de l'invention en 1914... ainsi que l'aéro-poésie en 1908.
 Le terme d'aéropeinture signifiant futuriste, dynamisme, ne convient pas à Louise Pascalis qui préfère pour désigner ses toiles, l'appellation Peintures aériennes. Lors de cette exposition elle est nomméé peintre officiel du Ministère de l'Air par M. JL Dumesnil.
 Elle expose une Vue romantique de Notre-Dame, au Salon des médecins en mars 1933, présente la Croix du Sud - avion aéro-postal lors de l'exposition du Groupe Moderne situé dans les Galeries Georges Petit au 8 rue de Sèze à Paris en 1934 et la même année à la Galerie Art de la mode où elle expose plusieurs de ses œuvres (peintures et dessins). La revue L'Avion lui consacre un article à l'occasion de la sortie du film Vol de nuit une adaptation du roman de St Exupéry. En 1936 le critique d'art Louis Vauxcelles écrit la préface de son catalogue d'exposition dont le vernissage a lieu en présence de M. Marcel Deat Ministre de l'air.
 Elle expose en 1939 à la galerie Jean Pascaud à Paris ses toiles Entre ciel et terre, les Prairies, Autogires, les Parachutistes, Acrobaties aériennes et Défilé d'escadrilles.
 L'état se porte acquéreur d'une lithogravure, La fontaine des Champs-Élysées et plusieurs de ses peintures : Notre-Dame de Paris vue d'avion (peinture), Réparation d'hydravion (peinture), Versailles vue d'avion (peinture), Le porte-avions Arromanches (peinture), La base de Salon de Provence (peinture), La patrouille de France - "l'éclatement final 1971", mère et ses deux enfants (1927), un navire en pleine mer signé L. Pascalis, intitulé "porte-avion", un portrait d'une jeune femme signé de son patronyme Pascalis dont on ne distingue pas l'intitulé sur la toile.
 A l'étranger
 Au Maroc elle peint Rabat et le Marché de Marrakech, îles Baléares en 1968 et Haïffa pour la fête de l'indépendance en Israël. À cette occasion Louise Pascalis fait paraître dans la revue bimestrielle Rythmes et couleurs de février 1965 des écrits collectifs avec François Hertel et André Warnod.
 L'état français se porte acquéreur de sa peinture le Marché de Marrakech
 Autrice, illustratrice, conférencière, créatrice de mode
 Elle est l'auteur de plusieurs articles parus dans des revues et journaux : Sud-est - Les ailes - Le microscope - Citadelle - Masques et visage.
 Pierre Veber lui propose d'illustrer son recueil de contes intitulé CHAMPS-ELYSEES. L'ouvrage en tirage limité à , paraît aux éditions GRAPHIS en 1930 et comprend 10 lithographies originales de Louise Pascalis dont la couverture.
 Louise Pascalis a mémorisé lors de ses randonnées aériennes, des vues d'ensembles et les a dessinées ou reproduites sur toiles, devenant au bout de plusieurs années Chef d'école du mouvement en France. Elle a bénéficié des encouragements du Président Paul Painlevé, du Président Albert Sarrault, Louis Couhé, l'Aviatrice Maryse Bastié.
 Louise Pascalis participe à un ouvrage collectif professionnel titré Champs-Élysées Rénovation picturale par l'aviation. Ses co-auteurs sont Henriette Chandet, Pierre Veber et André Warnod. Parution le 1er janvier 1950
 Elle fait paraître en 1965 avec François Hertel et André Warnold comme co-auteurs, un numéro spécial de Rythmes et couleurs dédié à la fête de l'indépendance d'Israël.
 Afin de promouvoir la peinture aérienne qu'elle affectionne, Louise Pascalis apporte sa participation sur des conférences avec projections et offre aux auditeurs ses causeries à la radio par T.S.F. (télégraphie sans fil) pour diffuser le mouvement.
 Dans l'intimité, l'aéro-peinture se décline jusque dans son dressing. La manufacture de Beauvais possède dans la collection mobilier nationalplusieurs objets de confection réalisés à la demande de Louise Pascalis : Deux perruches représentées sur un sac à main datant de 1930, une pochette illustrée de feuillage datant de 1932, Un sac à main datant de 1932, en cours de conception illustré de fleurs des champs. Ainsi que quatre tapisseries pour mobilier : L'hydravion et Le dirigeable de 1931, L'avion et Le planeur de 1932.
 Généreuse bénévole
 Louise Pascalis est aussi décoratrice bénévole pour la base de Lanvéoc, la bibliothèque et le Foyer de la base aéro-navale d'Hourtin, base aéro-navale de Fréjus, base aérienne de Dijon, l'église Ste Marguerite du Perreux (1938), base et aéroport du Bourget (1937), la salle de conférence de l'école de l'Air de salon de Provence, la résidence des membres de la Légion d'honneur à St Raphaël.
 Elle reverse l'intégralité des honoraires reçus pour l'exécution de commandes aux oeuvres sociales des Artistes.
 Le 30 novembre 1926, Louise Pascalis organise une exposition de ses œuvres. Ses nus, portraits, paysages et fresques décoratives ont attiré les nombreux amateurs d'art moderne et critiques d'art sensibles à son talent et son initiative : le produit de la vente doit permettre leur admission en clinique privée aux artistes malades et peu fortunés
 En janvier 1932, elle expose à la Galerie Edgar Brandt et reverse les bénéfices de la vente de ses tableaux à la Maison des Ailes
 Le 25 novembre 1933 a lieu le vernissage des peintures aériennes de Louise Pascalis, organisée au bénéfice des œuvres de l'aviation française.
 Elle fait don à la villa d'enfants St Exupéry, de son dessin Vol de nuit, un portrait de St-Exupéry enfant, au club du 3è âge Claude Pompidou situé à Vannes, elle offre en 1974 Poisson volant, au club Claude Pompidou des handicapés d'Arles, elle offre en 1975 Arles et ses environs.
 Distinctions
 Louise Pascalis est décoré Chevalier de la Légion d'honneur par décret du 29 janvier 1939.Elle fait un don de 6 toiles à la Maison des membres de la Légion d'Honneur de la ville de St Raphaël.
 Elle est promue Officier de l'Ordre national du Mérite le 12 mai 1971.
 Notes et références
 Liens externes
 Louise Pascalis, sur la Base Léonore.
 Peintre française
 Peintre français du XXe siècle
 Peintre de l'Air
 Illustratrice française
 Chevalier de la Légion d'honneur
 Naissance en juin 1893
 Naissance dans le 8e arrondissement de Paris
 Décès en août 1975
 Décès dans le 17e arrondissement de Paris
 Décès à 82 ans


type: contracts

text:
 29.3.2007
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 89/15
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 146/2006
 vom 8. Dezember 2006
 zur Änderung des Anhangs II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Anhang II des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 114/2006 vom 22. September 2006 (1) geändert.
 (2)
 Die Verordnung (EG) Nr. 592/2006 der Kommission vom 12. April 2006 zur Änderung von Anhang II der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates über den ökologischen Landbau und die entsprechende Kennzeichnung der landwirtschaftlichen Erzeugnisse und Lebensmittel (2) ist in das Abkommen aufzunehmen.
 (3)
 Die Verordnung (EG) Nr. 699/2006 der Kommission vom 5. Mai 2006 zur Änderung von Anhang I der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates hinsichtlich der Bedingungen für den Zugang von Geflügel zu Auslauf im Freien (3) ist in das Abkommen aufzunehmen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 In Anhang II Kapitel XII des Abkommens werden unter Nummer 54b (Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates) folgende Gedankenstriche angefügt:
 „—
 32006 R 0592: Verordnung (EG) Nr. 592/2006 der Kommission vom 12. April 2006 (ABl. L 104 vom 13.4.2006, S. 13)
 —
 32006 R 0699: Verordnung (EG) Nr. 699/2006 der Kommission vom 5. Mai 2006 (ABl. L 121 vom 6.5.2006, S. 36).“
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnungen (EG) Nr. 592/2006 und (EG) Nr. 699/2006 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 9. Dezember 2006 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (4).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 8. Dezember 2006
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Die Vorsitzende
 Oda Helen SLETNES
 (1) ABl. L 333 vom 30.11.2006, S. 35.
 (2) ABl. L 104 vom 13.4.2006, S. 13.
 (3) ABl. L 121 vom 6.5.2006, S. 36.
 (4) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
 7.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 222/36
 Caingean arna tabhairt an 21 Aibreán 2022 – Procter & Gamble v EUIPO (Safeguard)
 (Cás T-210/22)
 (2022/C 222/63)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Ohio, Stáit Aontaithe Mheiriceá) (ionadaí: M. Körner, Dlíodóir)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO)
 Sonraí na n-imeachtaí os comhair EUIPO
 Trádmharc atá faoi cheist: Iarratas ar mharc fíortha de chuid an Aontais Eorpaigh ina bhfuil an ghné focail Safeguard – Iarratas ar chlárú Uimh. 18 457 075
 Cinneadh atá faoi chonspóid: Cinneadh ón gCúigiú Bord Achomhairc de EUIPO an 21 Feabhra 2022 i gcás R 1753/2021-5
 An t-ordú atá á lorg
 Iarrann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 an cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní;
 —
 a ordú do EUIPO na costais a íoc.
 Saincheist dlí arna maíomh
 —
 Sárú ar Airteagal 7(1)(b) agus (c) mar aon le hAirteagal 7(2) de Rialachán (AE) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle.


text:
Mária (po hebrejsky Miriam, po aramejsky מרים – Marjám; po starogrécky Μαριαμ – Mariam, Μαρια – Maria; po arabsky مريم – Marjam), v latinskom katolicizme Panna Mária alebo Madona, vo východných cirkvách presvätá Bohorodička (Mária), manželka tesára Jozefa z Nazaretu, je matkou Ježiša Krista, druhej božskej osoby a syna Boha Otca.
 Historickosť
 Otázka historickosti Márie je úzko spätá s historickosťou Ježiša Krista a dôveryhodnosťou základných textov kresťanskej viery ako historického prameňa. Historici, ktorí prijímajú text evanjelií a ďalších novozákonných spisov, považujú postavu Márie za Ježišovu matku. Máriu tak označujú tri zo štyroch evanjelií a Skutky apoštolov. V iných dobových prameňoch (okrem novozákonných apokryfov) sa postava Márie nevyskytuje. Podľa dostupných prameňov je pravdepodobné, že sa stala matkou vo veľmi mladom veku. Samotný Nový zákon neposkytuje príliš veľa ďalších informácií, ktoré by sa týkali jej života, novozákonné apokryfy však ponúkajú ešte niekoľko ďalších momentov. Jakubovo protoevanjelium z 2. storočia opisuje Máriino detstvo. Odtiaľ sa tiež dozvedáme o jej rodičoch, Joachimovi a Anne.
 Mária v Novom zákone
 Podľa spisov Nového zákona židovka Mária bývala v Nazarete so svojimi rodičmi, keď sa zasnúbila s Jozefom. Obidvaja pochádzali z rodokmeňa židovského kráľa Dávida. Krátko nato sa jej zjavil archanjel Gabriel a pozdravil ju slovami, ktoré sa stali základom modlitby používanej dodnes medzi vyznávačmi mariánskeho kultu: „Zdravas, milosti plná, Pán s tebou.“ (Lukáš 1, 28). (Slovo Pán v evanjeliách sa zväčša interpretuje ako Boh). Anjel jej potom oznámil, že sa stane matkou prisľúbeného Mesiáša, napriek tomu, že bola panna. Mária sa podrobila Božej vôli slovami: „Hľa, služobnica Pána, nech sa mi stane podľa tvojho slova.“ (Lukáš 1, 38) Následne sa Mária vydala na ďalekú cestu, navštíviť svoju tehotnú príbuznú Alžbetu, ktorá žila so svojim manželom Zachariášom. Hneď ako vošla do ich domu a pozdravila Alžbetu, tá jej vzdala úctu ako matke svojho Pána a Mária jej odpovedala chválospevom na Pána známym ako Magnifikat. (Lukáš 1, 46 – 55) Po troch mesiacoch sa Mária vrátila domov do Nazaretu. Jej snúbencovi Jozefovi sa zjavil vo sne anjel, ktorý mu oznámil, že „...to, čo je v nej splodené, je zo Svätého Ducha.“ (Mat1,20). Jozef si ju preto vzal k sebe, napriek tomu, že bola tehotná.
 Práve v tom čase vydal rímsky cisár Augustus príkaz vykonať súpis ľudí na celom svete, čím myslel svet ovládaný Rímom. Každý sa musel dať zapísať v meste, odkiaľ pochádzal jeho rod. Preto aj Jozef s tehotnou Máriou odišli dať sa zapísať do mesta Betlehem. V hostinci nenašli ubytovanie, pretože mesto bolo preplnené a tak boli nútení uchýliť sa do maštale. Tam aj Mária porodila svojho syna Ježiša. (Lukáš 2, 1 – 7).
 Onedlho po jeho narodení musela spolu s ním a Jozefom utiecť do Egypta, pretože Jozefovi vo sne anjel oznámil, že kráľ Herodes Veľký sa bude usilovať Ježiša usmrtiť. V Egypte zostali až do Herodesovej smrti a potom sa vrátili do Nazaretu.(Matúš 2, 13 – 23).
 Mária sa v evanjeliách sporadicky objavuje pri Ježišovi aj pri jeho verejnej činnosti. Ona iniciovala prvý zázrak, ktorý Ježiš urobil na svadbe v meste Kána, keď premenil vodu na víno (Ján 2, 1 – 11). Spolu s ostatnými učeníkmi plakala pod krížom, na ktorom bol ukrižovaný jej syn Ježiš. (Ján 19, 25 – 27). Ale takisto je možné negatívne voči nej interpretovať Ježišove slová „Kto je moja matka a kto sú moji bratia?“, keď sa ho spolu s príbuznými pokúšali vyrušiť pri kázaní (Matúš 12, 48 a Marek 3, 33) Posledná zmienka o Márii v biblii pochádza z opisu očakávania prisľúbeného Ducha Svätého uprostred apoštolov, Ježišových učeníkov a Jeho bratov, keď sa spoločne modlili po Ježišovom nanebovstúpení (Sk 1,14). Máriinu smrť ani jej nanebovzatie Nový zákon nezaznamenáva.
 Dogmy týkajúce sa Márie
 Výnimočnosť Panny Márie bola teológmi, pápežmi a svätými zdôrazňovaná už od čias raného kresťanstva. Podľa svätého Bernarda z Clairvaux (10901153): „Mária je bránou do neba, pretože nikto nemôže vstúpiť do svätého kráľovstva bez toho, aby tam neprešiel skrze ňu.“
 Svätý Bonaventura (12211274) zase napísal: „Ako mesiac, ktorý stojí medzi slnkom a zemou odovzdáva zemi to, čo dostal od slnka, tak Mária leje na nás, ktorí sme na zemi, nebeskú milosť, ktorú dostala od slnka Božej spravodlivosti.“
 Matka Božia (Bohorodička)
 V Novom zákone sa tento titul nevyskytuje. V cirkvi sa začína používať od 3. storočia. Už sv. Gregor Naziánsky († 390) v ňom vidí skúšobný kameň kresťanskej viery: „Kto neprijme svätú Máriu za Božiu rodičku, je odlúčený od Boha”. V roku 428 proti pojmu Bohorodička (po grécky Θεοτόκος – Theotokos) vystúpil Nestorius, patriarcha Konštantínopola. Nešlo pritom vlastne o Máriu, ale o Krista. Nestórius a jeho stúpenci tvrdili, že Máriu nemožno nazývať Božou Matkou, lebo je len matkou ľudskej prirodzenosti Ježiša, čiže nie je Bohorodička (Theotokos), ale Kristorodička (Χριστοτόκος – Christotokos). Boh nemôže byť zrodený. Nestóriovo učenie viedlo k tvrdeniu, že Ježiš mal dve úplne odlišné prirodzenosti: božskú a ľudskú, ktoré zostávali vedľa seba a zachovávali si svoje vlastnosti. Sv. Cyril Alexandrijský, patriarcha Alexandrie, protestoval proti takémuto chápaniu Ježiša, lebo popieralo jednotu Boha a človeka v osobe Krista. Učil, že Mária neporodila takého istého človeka ako iní ľudia, ale Syna Božieho, ktorý sa stal človekom: „Máme ju nazývať Bohorodičkou? Nepochybne, lebo počala a porodila Boha-Slovo, ktoré sa stalo človekom. Tento titul uznávali všetci pravoverní Otcovia Východu i Západu.“ Na 3. všeobecnom koncile v Efeze v roku 431 sa mali zaoberať týmto sporom. Koncil sa začal predčasne. Za neprítomnosti konštantínopolského patriarchu Nestória, jeho stúpencov a ďalších 43 antiochijských biskupov spolu s patriarchom Jánom, bol Nestórius odsúdený a koncil dal za pravdu sv. Cyrilovi a vyhlásil, že v Kristovi sa „uskutočnilo zjednotenie dvoch podstát (...). Pre toto zjednotenie bez omylu veríme, že svätá Panna je matkou Boha“, čo prinieslo prvé veľké rozdelenie cirkvi. Stúpenci Nestoria neskôr založili Nestoriánsku cirkev. Protestanti uznávajú Máriu za matku Božiu aj počatie Ježiša Krista z Ducha Svätého.
 Panna Mária je často označovaná ako Bohorodička (Theotokos) aj v chválospevoch východnej pravoslávnej cirkvi. Podľa ich viery Mária nie je matkou božstva, ale cez ľudské splodenie je skutočnou matkou syna, ktorý je Bohom. Nie je matkou človeka, ktorý sa spojil s Bohom, ale človeka, ktorý je od prvej chvíle svojho počatia naozaj Bohom. Božie materstvo je najvyššia Máriina milosť, z ktorej plynú všetky jej ostatné výsady. Slávnosť Panny Márie Bohorodičky sa v rímskokatolíckej cirkvi slávi 1. januára. Pomenovanie Bohorodička je viac používané na kresťanskom Východe (u gréckokatolíkov a pravoslávnych), zatiaľ čo na kresťanskom Západe (u rímskokatolíkov) sú rozšírenejšie pomenovania Panna Mária a Matka Božia.
 Dogmu o Márii ako Bohorodičke prijímajú aj tradičné protestantské cirkvi (Anglikánska a Luteránska cirkev).
 Panenstvo Panny Márie
 Katolícka a pravoslávna cirkev učí, že Mária bola pannou pred narodením, pri pôrode a zostala ňou aj po narodení Ježiša. Podľa tohto učenia bol Ježiš počatý v lone svojej matky Márie zázračným spôsobom, bez pričinenia ľudského otca. Podľa anjelových slov: „Duch Svätý zostúpi na teba a moc Najvyššieho ťa zatieni“ (Lk 1,35). Stopy tejto dogmy možno objaviť už v Apoštolskom aj Nicejsko-carihradskom vyznaní viery (krédo z latinského credo): „Skrze Ducha Svätého prijal telo z Márie Panny a stal sa človekom.“. Na 2. carihradskom koncile už zaznel výraz „vždy Panna“ v rámci potvrdenia jej Božieho materstva. Islam tiež zotrváva na tejto pozícii. Tento fakt je výslovne uvedený v Koráne (3:47).
 Súčasná protestantská cirkev však nemá takéto učenie a tvrdí, že Mária bola pannou až pokiaľ sa nenarodil Ježiš, ale neskôr panenstvo stratila a mala ďalšie deti s Jozefom, odvolávajúc sa na zmienky o Ježišových bratoch v Novom Zákone. (Mt 12,46 – 47; Mt 13,54 – 56; Mk 3,31; Mk 6,3; Luk 8,20; Jn 7,3 – 5; Sk 1,4; Gal 1,19).
 Obhajcovia učenia o celoživotnom panenstve Panny Márie, vrátane Kalvína, upozorňujú na skutočnosť, že aramejský jazyk, ktorým hovoril Ježiš a jeho učeníci, nepozná slovo bratranec a namiesto toho používa slovo brat. Na dôvažok, tento jazyk nepozná ani výraz nevlastný brat (ten istý otec, iná matka). Tradícia, že tento text bol pôvodne napísaný aramejsky, nevylučuje možnosť, že ho autor neskôr publikoval grécky a že toto grécke vydanie zatlačilo aramejský originál 1>. V klasickej gréčtine zachovaného textu sú výrazy brat, nevlastný brat a bratranec rozlíšiteľné.
 No toto tvrdenie je len teória, zatiaľ nepotvrdená. Iní odborníci na túto tému hovoria, že evanjeliá boli písané v gréčtinea to z toho dôvodu, že svet, ktorý sa mal dozvedieť o Ježišovi, hovoril grécky (Alexander Macedónsky – zomrel v roku 323 pred Kr. – on pomohol rozšíreniu gréčtiny ako univerzálneho jazyka po známom svete).
 A ak naozaj boli evanjeliá písané v gréčtine, tak je slovo brat a bratranec v tomto jazyku ani nie zďaleka tak podobné ako naše – naopak – sú to úplne odlišné slová.
 Argument, ktorý používajú protestanti k tomu, aby dokázali, že Mária žila s Jozefom klasickým manželským životom (a mala s ním aj deti) sú nielen zmienky o Ježišových bratoch, ale aj text z Matúšovho evanjelia 1,2425. Tam sa píše: Ale nepoznal ju, kým neporodila syna; a dal mu meno Ježiš. Nebol to teda pre Jozefa definitívny zákaz manželského života so svojou manželkou, ale len časové obmedzenie. Zmienku o tom, že by Jozef s Máriou nežil manželským životom, v kanonických evanjeliách nenájdeme a evanjeliá apokryfné nie sú z pohľadu cirkví hodnoverné zdroje.
 Nanebovzatie Panny Márie
 Táto dogma je špecifická pre katolícku cirkev. Vyhlásil ju 1. novembra 1950 pápež Pius XII. v apoštolskej konštitúcii Munificentissimus Deus. Ako tzv. neomylné pápežove vyhlásenie sa toto tvrdenie po vyhlásení dogmy stalo súčasťou katolíckej viery. Zároveň to bola posledná doteraz vyhlásená pápežská dogma. Táto dogma nič nehovorí o tom, či Panna Mária zomrela a bola hneď vzkriesená, alebo bola vzatá do nebeskej slávy bez porušenia smrti. Chápe sa ako príklad vzkriesenia ľudského tela po smrti, tvrdenia, ktoré tvorí základ kresťanskej viery a nachádza sa v kréde. Prikázaný sviatok Nanebovzatia Panny Márie ustanovil v Ríme pápež Sergius I. a oslavuje sa 15. augusta.
 Tento sviatok oslavujú aj gréckokatolíci a pravoslávni, tiež 15. augusta, ale pod názvom Zosnutie presvätej Bohorodičky (Uspenie). Predchádza mu 14-dňový Uspenský pôst – zdržanie sa mäsa a mliečnych výrobkov. Je to tretí alebo štvrtý najdlhší pôst v byzantskom liturgickom roku po Veľkom pôste, Filipovke a niekedy aj po Petro-pavlovskom (Apoštolskom) pôste. Napriek veľkému významu tohto sviatku v pravoslávnom liturgickom kalendári toto učenie nie je považované za dogmu ako v katolíckej cirkvi, pretože táto dogma bola vyhlásená rímskokatolíckym pápežom, ktorého autoritu východná pravoslávna cirkev neuznáva.
 Nepoškvrnené počatie Panny Márie
 Táto dogma je tiež špecifická pre katolícku cirkev. Vyhlásil ju 8. decembra 1854 pápež Pius IX. v encyklike Ineffabilis Deus. Ukončil ňou dlhotrvajúce diskusie v katolíckej cirkvi, či Mária bola naplnená Božou milosťou už v okamihu jej počatia v matkinom lone a ako jediný človek sa narodila bez dedičného hriechu. Uvedená dogma tvrdí: „Učenie, že najblahoslavenejšia Panna Mária bola od prvého okamihu svojho počatia ojedinelou výsadou milosti všemohúceho Boha so zreteľom k zásluhám Ježiša Krista, Spasiteľa ľudského pokolenia, uchránená od poškvrny dedičného hriechu, je od Boha zjavené, a preto mu všetci veriaci musia pevne a stále veriť.” Podľa katolíckej viery bola Mária uchránená i od následkov dedičného hriechu, ako je náklonnosť k hriechu a neviazaná žiadostivosť. Nebola však uchránená od vonkajších dôsledkov hriechu, ako je bolesť a utrpenie, ktoré niesla spolu so svojím Synom. V Lurdoch sa 11. februára 1858, zjavila chudobnej dvanásťročnej dievčine Bernadete Soubirousovej žena, ktorá sa predstavila slovami: „Ja som Nepoškvrnené počatie“.
 Slávnosť Nepoškvrneného počatia Panny Márie sa slávi 8. decembra.
 Uctievanie Panny Márie
 Kým protestantské kresťanské cirkvi vidia Máriu skôr ako pasívnu postavu, rímskokatolíci a východné cirkvi vyzdvihujú jej aktívnu účasť na Božom pláne a obracajú sa na ňu ako na príhovorkyňu a ochrankyňu, ktorá sa môže prihovárať u svojho syna Ježiša Krista za ľudí. V týchto kresťanských cirkvách je aj úcta Panny Márie najviac rozšírená. Panne Márii je zasvätených veľa chrámov a takmer v každom chráme a v každej domácnosti veriaceho katolíka alebo príslušníka východnej cirkvi je jej ikona, obraz alebo socha. V každom gréckokatolíckom aj pravoslávnom chráme musí byť ikona presvätej Bohorodičky, ktorá je umiestnená v hlavnom rade ikonostasu na druhom najčestnejšom mieste.
 Počas roka je Panne Márii zasvätených viacero sviatkov, takisto existuje viacero modlitieb, ktorými sa veriaci na ňu obracajú. Najznámejšou z nich je krátka modlitba Zdravas Mária (Raduj sa, Bohorodička), ktorej text sčasti pochádza z oslovenia, ktorým pozdravil Máriu anjel Gabriel pri zvestovaní. V rímskokatolíckej cirkvi je obľúbený ruženec, modlitba, v ktorej sa spája séria viacerých samostatných modlitieb. Sú štyri druhy ruženca, ktoré sa modlia pri rôznych príležitostiach: radostný, bolestný, slávnostný a svetlom prežiarený. Takzvaný desiatok obsahuje modlitbu Otče náš, 10-krát sa opakuje modlitba Zdravas Mária a končí sa modlitbou Sláva Otcu. Desiatok sa opakuje 5-krát, pričom sa medituje nad tajomstvami života Márie a Ježiša Krista. V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi je obľúbený napríklad Akatist k presv. Bohorodičke a paraklis. V sýrskej tradícii sú to rôzne hymnické skladby na česť presv. Bohorodičky.
 Panna Mária má aj mnoho titulov, ktoré vyznačujú jej zvláštne postavenie medzi svätými – Madona, Svätá Mária, Požehnaná Panna Mária, po anglicky Our Lady, po francúzsky Notre Dame, po španielsky Nuestra Seňora. Východní kresťania ju nazývajú Bohorodička, po grécky Θεοτόκος (Theotokos), aj Presvätá / Prečistá / Nepoškvrnená Panna, Vládkyňa. Rímskokatolíci používajú aj tituly Matka cirkvi, Kráľovná všetkých svätých, Matka Božia, Kráľovná anjelov, Kráľovná nebies a mnoho ďalších titulov uvedených v modlitbe Litánie k požehnanej Panne Márii.
 Katolícka aj pravoslávna cirkev jasne odlišuje medzi uctievaním Panny Márie a uctievaním a bohoslužbou, ktorá prináleží iba Bohu. Zdôrazňujú, že Mária nemá božskú prirodzenosť, má iba moc pomôcť ľuďom na základe jej prosieb u Boha. Aj prípadné zázraky, ktoré sa môžu prejaviť vplyvom Máriiných príhovorov sú napokon výsledkom božej lásky a všemohúcnosti. Pojem uctievanie (po anglicky worship) sa používa niektorými teológmi na vyjadrenie oboch foriem uctievania – uctievania Márie aj uctievania Boha. Rímskokatolícka cirkev rozlišuje tri formy vzdávania úcty: tzv. „latria”, patriaca iba Bohu a obyčajne prekladaná ako zbožňovanie, klaňanie sa, uctievanie (po anglicky adoration), tzv. „hyperdulia”, patriaca iba Panne Márii a prekladaná ako uctievanie (po anglicky veneration), potom „protodulia”, ktorá prináleží svätému Jozefovi a napokon tzv. „dulia” prináležiaca ostatným svätým, taktiež prekladaná ako uctievanie (po anglicky veneration). Pravoslávna cirkev rozlišuje medzi uctievaním v zmysle uctievania Boha (worship) a uctievaním svätých (po anglicky veneration), ale neakceptuje akési zvláštne uctievanie prináležiace iba Bohorodičke – Theotokos.
 Niektorí protestanti v počiatočnom období protestantizmu tak isto uctievali Pannu Máriu. Martin Luther povedal, že Mária je „najvznešenejšia žena“, že „ju nikdy nemôžeme dostatočne uctievať“, že „uctievanie Márie je vyryté v hĺbke ľudského srdca“ a že „by sme mali želať aby ju každý poznal a rešpektoval“. Ján Kalvín povedal: „Nemôžem poprieť, že Boh tým, že vybral a neodvratne určil Máriu za matku jeho syna, obdaril ju najvyššou poctou.“ Ulrich Zwingli povedal: „Vážim si nesmierne Matku Boha“ a ďalej: „Čím viac úcty a lásky ku Kristovi rastie medzi ľuďmi, tým viac by mala rásť aj úcta k Márii.“ S výnimkou anglikánskej cirkvi, však moderní protestanti vo všeobecnosti nasledujú tých reformátorov, ktorí odmietli uctievanie Márie a svätých. Zdôrazňujú pritom, že ak sa príliš veľa pozornosti venuje Márii, je nebezpečenstvo odvrátenia pozornosti od uctievania Boha ako takého. V jednom z ich vyznaní stojí: „Hranica, kde sa legitímna úcta k Márii a jej blahoslaveniu, ktoré je patričné a primerané (Lk 1:48), mení v modlárstvo, je modlitba k nej.“ 2Každopádne aj protestanti majú Máriu v hlbokej úcte a niektoré protestantské cirkvi svätia aj Mariánskej sviatky. Napríklad Evanjelická cirkev a. v. na Slovensku má vo svojej agende sviatok Zvestovanie narodenia Krista Pána Panne Márii (25. 3.). Vo väčšine zborov sa však tieto sviatky neslávia.
 Sviatky Panny Márie
 Rímskokatolícka cirkev uctieva Pannu Máriu týmito sviatkami:
 Bohorodička Panna Máriaslávnosť, prikázaný sviatok (1. január)
 Guadalupská Panna Máriaľubovoľná spomienka (12. december)
 Meno Panny Márieľubovoľná spomienka (12. september)
 Nanebovzatie Panny Márieslávnosť, prikázaný sviatok (15. august)
 Narodenie Panny Máriesviatok (8. september)
 Návšteva Panny Máriesviatok (31. máj/2. júl (SR))
 Nepoškvrnené Počatie Panny Márieslávnosť, prikázaný sviatok (8. december)
 Obetovanie Panny Máriespomienka (21. november)
 Panna Mária Fatimskáľubovoľná spomienka (13. máj)
 Panna Mária Karmelská (Škapuliarska)ľubovoľná spomienka (16. júl)
 Panna Mária Kráľovnáspomienka (22. august)
 Panna Mária Lurdskáspomienka (11. február)
 Panna Mária, Pomocnica kresťanovľubovoľná spomienka (SDB) (24. máj)
 Ružencová Panna Máriaspomienka (7. október)
 Sedembolestná Panna Mária, Patrónka Slovenskaslávnosť, neprikázaný sviatok (15. september)
 Výročie posviacky hlavnej mariánskej baziliky v Ríme – Santa Maria Maggioreľubovoľná spomienka (5. august)
 Vzťah pápeža Jána Pavla II. k Panne Márii
 Veľkým ctiteľom Panny Márie bol aj pápež Ján Pavol II., ktorý si na jej počesť do svojho pápežského erbu umiestnil písmeno M a za svoje heslo si zvolil slová Totus tuus (Celý tvoj). Tieto dve slová vyjadrujú úplnú odovzdanosť Ježišovi prostredníctvom Márie: „Tuus totus ego sum, et omnia mea tua sunt“, čo vo voľnom preklade znamená: „Ja som celý tvoj, a všetko, čo mám, ti patrí, (môj drahý Ježišu, prostredníctvom Márie, tvojej svätej Matky).“
 Zaujímavou zhodou okolností je skutočnosť, že pokus o atentát na pápeža Jána Pavla II., ktorý spáchal Mehmet Ali Ağca na námestí sv. Petra vo Vatikáne, sa uskutočnil 13. mája 1981, presne na výročie prvého zjavenia Panny Márie v portugalskej Fatime. Išlo vtedy o jeho kritické chvíle a pápež bojoval v nemocnici o život. Ján Pavol II. nepovažoval dátum spáchania atentátu za náhodu. Bol presvedčený, že pred smrťou ho ochránila Panna Mária. Doslova povedal: „(Jej) materinská ruka riadila dráhu guľky.” Ako symbol poďakovania dal umiestniť guľku, ktorá ho zasiahla, do koruny sošky fatimskej Panny Márie a po vyzdravení putoval do Fatimy z vďaky za záchranu života.
 Ján Pavol II. počas svojich častých zahraničných ciest mnohokrát navštívil aj ďalšie miesta mariánskych zjavení v Knock v Írsku, Guadalupe v Mexiku a Lurdy vo Francúzsku, ale aj mariánske svätyne na Slovensku v Šaštíne a Levoči.
 Pápež Ján Pavol II. zverejnil v roku 2000 aj tzv. tretie fatimské tajomstvo – jedno z troch tajomstiev, ktoré údajne Panna Mária pri svojom zjavení vo Fatime v roku 1917 zverila trom deťom, ktorým sa zjavila. Toto tretie tajomstvo Vatikán až do tej chvíle utajoval a medzi ľuďmi kolovali dohady, že je to tak preto, lebo toto tajomstvo hovorí o akejsi svetovej katastrofe. Text tajomstva zverejnený v roku 2000 opisuje obraz muža oblečeného v bielom rúchu, ktorý stúpa rozboreným mestom plným ležiacich ľudských tiel na kopec ku krížu. Hneď po dosiahnutí kríža je zasiahnutý vojakmi a okamžite umiera. Pápež Ján Pavol II. veril, že toto tajomstvo predpovedalo atentát spáchaný na neho Ali Agcom.
 Svoj vzťah k Panne Márii prejavil Ján Pavol II. aj tým, že v roku 2002 vyhlásil Rok svätého ruženca od októbra 2002 do októbra 2003 a uverejnil apoštolský list o tejto modlitbe Rosarium Virginis Mariae. Život Cirkvi a ľudstva v ňom vložil do rúk Panny Márie slovami: „Jej zverujem aj moju budúcnosť. Všetko vkladám do jej rúk, aby to v svojej materinskej láske prinášala pred svojho Syna.“
 V apoštolskom liste o modlitbe svätého ruženca Ján Pavol II. okrem iného píše, že sa ho máme modliť nábožne a nie mechanicky, teda ako meditáciu tajomstiev života a pôsobenia Krista.
 K pätnástim tradičným tajomstvám ruženca o živote Ježiša Krista Svätý Otec pridal ďalších päť tajomstiev o verejnom pôsobení Krista, takzvaný „svetlom prežiarený ruženec“. Tieto tajomstvá obsahujú verejné pôsobenie Ježiša od jeho krstu v Jordáne po slávnostný vjazd do Jeruzalema – teda po začiatok jeho utrpenia.
 O úcte Jána Pavla II. k Panne Márii svedčí aj fakt, že na jednoduchej rakve z cyprusového dreva v ktorej je pochovaný, sú iba dve ozdoby – kríž a písmeno M.
 Panna Mária a Islam
 Islam vidí v Márii matku proroka Ježiša. Zhoduje sa s kresťanstvom na tom, že Mária porodila Ježiša ako panna. Korán hovorí o Márii ako o Marjam na viacerých miestach napr. 3:35 – 47 a 19:16 – 34, ale uvádza oveľa menej detailov ako Nový Zákon.
 Hovorí, že Marjam bola zasvätená službe Bohu matkou, ešte kým bola v jej lone. Korán pravdepodobne stotožňuje Máriu s Máriou, sestrou Árona a teda aj Mojžiša keď hovorí: "Mária, sestra Áronova, matka Ježišova". Vykladači Koránu to vysvetľujú tak, že tu ide o nejakého iného Árona ktorý sa v Koráne viac nespomína. Podobne ako v Novom Zákone je v Koráne uvádzaná aj pasáž o anjelovom zvestovaní, že porodí ako panna syna, okolnosti a spôsob sú však odlišné.
 Zjavenia Panny Márie
 V histórii kresťanstva sa stalo viackrát, že sa Panna Mária údajne zjavila niektorým vybraným osobám. Niektoré z týchto tzv. súkromných zjavení oficiálne uznala katolícka cirkev. V procese skúmania dôveryhodnosti týchto zjavení je však veľmi opatrná, vždy podrobne skúma ich obsah a trvá pomerne dlho, kým ich v prípade, že uzná ich autenticitu, vyhlási za pravé. Viera v tieto súkromné zjavenia však ani po oficiálnom uznaní nie je pre veriacich záväzná.
 V týchto zjaveniach väčšinou Panna Mária vyzýva ľudí k pokániu a obráteniu, k skutočnému žitiu Evanjelia. Čiže neprináša nejaké „novinky“, ale pripomína stálu aktuálnosť posolstva Božieho Slova. Súkromné zjavenia niekedy odporúčajú rozličné formy zbožnosti a uctievania, ktoré sú pre dané obdobie potrebné – či je to úcta k Božskému Srdcu, Nepoškvrnenému Srdcu Panny Márie alebo modlitba sv. ruženca. Vlastne potvrdzujú často už „zabehnuté“ zvyklosti praktizovaných súkromných pobožností v niektorých častiach sveta. K námetom pre zlepšenie duchovného života, ktoré vyplývajú zo súkromných zjavení, sa katolícka cirkev stavia podobne ako k námetom zo života niektorých svätých.
 Medzi najznámejšie miesta zjavení Panny Márie, ktoré boli oficiálne schválené katolíckou cirkvou, patria (zoradené abecedne):
 Fatima (Portugalsko) – 1917
 Guadalupe (Mexiko) – 1531
 Knock (Írsko) – 1879
 La Vang (Vietnam) – 1798
 Lurdy (Francúzsko) – 1858
 Medžugorie (Bosna a Hercegovina) – 1981
 Walsingham (Anglicko) – 1061.
 Medzi najznámejšie miesta údajných zjavení doteraz oficiálne neschválených katolíckou cirkvou patria:
 Garabandal (Španielsko) – (1961 až 1965)
 Zeitun (Egypt) – (1968 až 1971)
 Hrušiv (Ukrajina) – 1987
 Turzovka (Slovensko) – 1958
 Litmanová (Slovensko) – (1990 až 1995)
 Dechtice (Slovensko) – od 1995
 Panna Mária a Slovensko
 Úcta k Panne Márii je veľmi rozšírená aj na Slovensku. Chrámy zasvätené Božej Matke vznikali na území Slovenska najmä po roku 1250, teda po odchode Tatárov. Najstarším mariánskym pútnickým miestom na Slovensku je pravdepodobne Levoča, kde korene mariánskeho kultu siahajú až do 12. storočia. Roku 1247 bola postavená prvá kaplnka na Olivetskej hore. Najpravdepodobnejšie bola postavená ako prejav vďaky Božej Matke za záchranu mnohých životov pred vpádom Tatárov, ktorí pustošili naše územie a konkrétne i Levoču. Ďalším známymi mariánskymi pútnickými miestami sú Staré Hory pri Banskej Bystrici a Marianka pri Bratislave.
 V roku 1253 pápež Alexander IV. uznal rehoľu servitov, ktorí sa venovali úcte Sedembolestnej Panny Márie. Jej uctievanie sa neskôr rozšírilo aj na naše územie. Postupne bolo na Slovensku zasvätených Sedembolestnej Panne Márii vyše 45 kostolov a kaplniek. V druhej polovici 16. storočia sa s jej uctievaním začalo aj v Šaštíne. Uctievanie Panny Márie v Šaštíne má svoj pôvod v legende, ktorá hovorí o zázračnom obrátení Imricha Czobora, zástupcu uhorského palatína a vlastníka šaštínskej pevnosti. Podľa legendy bol Imrich Czobor prchkej povahy a pripravil svojej manželke Angelike Bakičovej nejednu trpkú chvíľu. Po jej modlitbe k Sedembolestnej Panne Márii jej manžel náhle zmenil správanie. Ako poďakovanie dala jeho manželka postaviť kaplnku, do ktorej umiestnila sošku Matky Božej z hruškového dreva. Dňa 18. októbra 1732 ostrihomský arcibiskup Imrich Esterházi potvrdil listinou verejné uctievanie šaštínskej sochy Sedembolestnej Panny Márie.
 Dve najväčšie a najvýznamnejšie pútnické miesta Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku - Klokočov a Ľutina (bazilika minor), sú mariánskymi pútnickými miestami - obidve sú zasvätené Zosnutiu presvätej Bohorodičky a každoročne sa v nich v období tohto sviatku konajú veľké odpustové slávnosti. V Klokočove sa nachádza aj zázračná klokočovská ikona Bohorodičky známa tým, že v roku 1670 slzila, keď bola zneuctená kalvínskymi vojakmi, ktorí vtrhli do dediny, zničili ikonostas a podpálili cerkev. Ďalšia významná divotvorná ikona je Krásnobrodská ikona Bohorodičky, ktorá sa nachádza v Monastieri Zostúpenia Svätého Ducha v Krásnom Brode.
 22. mája 1927 pápež Pius XI. vyhlásil dekrétom Slávna u slovenského národa stojí svätyňa (Celebre apud Slovacham gentem) Sedembolestnú Pannu Máriu za patrónku Slovenska. V roku 1964 pápež Pavol VI. povýšil chrám v Šaštíne na baziliku menšiu (Basilica Minor) a určil mu tak miesto vedľa bazilík v Lurdoch, Fatime alebo Čenstochovej. Sedembolestná Panna Mária sa dočkala všeobecnej úcty a šaštínska národná púť, ktorá sa koná každý rok 15. septembra, získala ešte väčší význam.
 Tradícia mariánskych pútí na Slovensku prežila aj dobu politickej a náboženskej neslobody v rokoch 1948 až 1989. Napriek snahám o ateizáciu spoločnosti sa každoročne na púťach stretávali stovky veriacich. V osemdesiatych rokoch dokonca ich počet narástol a dali sa už rátať na tisícky, ba dokonca na desiatky tisíc. Značne vzrástol aj počet mladých ľudí, ktorí púte navštevovali. Išlo pritom o značnú osobnú odvahu, pretože všetky púte boli veľmi starostlivo monitorované Štátnou bezpečnosťou. Najväčšia púť sa však uskutočnila až po zmene politického zriadenia. 3. júla 1995 sa spoločne s pápežom Jánom Pavlom II. modlilo k Panne Márii na Mariánskej hore v Levoči vyše 650 000 pútnikov.
 Panna Mária v umeleckých dielach
 Postava Márie inšpirovala umelcov už od raných kresťanských čias a po Kristovi sa stala najčastejšie zobrazovanou biblickou postavou. Aj v súčasnosti máloktorý katolícky alebo pravoslávny chrám môže byť bez jej ikony, obrazu alebo sochy. Mária takisto inšpirovala mnohých hudobných skladateľov a filmárov.
 Na Východe sa Mária zobrazuje skoro vždy s dieťaťom Ježišom na rukách. Motív Márie s mŕtvym Ježišovým telom v lone je častým motívom v západnom umení (tzv. Pieta). Socha Panny Márie často završuje tzv. mariánske stĺpy, stavané najčastejšie na znamenie vďaky za ukončenie moru.
 Panna Mária vo výtvarnom umení
 Francisco de Zurbarán: Nepoškvrnené počatie – (The Immaculate Conception), 1660, olej na plátne, Írska národná galéria, Dublin, Írsko
 Andrej Rubľov: Vladimírska Bohorodička – (The Virgin of Vladimir), po 1410, tempera na dreve
 Giotto: Narodenie Márie – (The Birth of Mary), 13041306, freska, Capella degli Scrovegni, Padova, Taliansko
 Cima da Conegliano: Obetovanie Panny Márie v chráme – (Presentation of the Virgin Mary at the Temple), 1500, olej na dreve, Drážďanská galéria, Drážďany, Nemecko
 Georges de La Tour: Výchova Panny Márie – (Education of the Virgin), 1640, olej na plátne, The Frick Collection, New York, USA
 Raffael: Svadba Panny Márie – (Marriage of the Virgin), 1504, olej na dreve, Pinacoteca di Brera, Miláno, Taliansko
 Jan van Eyck: Zvestovanie Panne Márii – (The Annunciation), 1440, olej na dreve, Thyssen-Bornemisza Collection, Lugano-Castagnola, Švajčiarsko
 Leonardo da Vinci: Zvestovanie Panne Márii – (The Annunciation), 14721475, olej a tempera na dreve, Galleria degli Uffizi, Florencia, Taliansko
 Lorenzo Lotto: Narodenie Ježiša – (The Nativity), 1523, olej na dreve, Národná galéria umenia, Washington, DC, USA
 Rembrandt: Klaňanie pastierov – (Adoration of the Shepherd), 1646, olej na plátne, Národná galéria, Londýn, Spojené kráľovstvo
 Hieronymus Bosch: Klaňanie troch kráľov – (Epiphany), 14801490, olej na paneli, Múzeum umenia, Philadelphia, USA
 Rembrandt: Obetovanie Ježiša v chráme – (The Presentation of Jesus in the Temple), 1631, olej na paneli, Mauritshuis, Haag, Holandsko
 Pietro Perugino: Ukrižovanie s Pannou Máriou, sv.Jánom, sv.Jerome a Máriou Magdalénou – (The Crucifixion with the Virgin, St. John, St. Jerome and St. Mary Magdalene), 1485, olej na plátne, Národná galleria umenia, Washington D.C., USA
 Albrecht Dürer: Oplakávanie Krista – (Lamentation for Christ) – 15001503, olej na paneli, Alte Pinakothek, Mníchov, Nemecko
 Michelangelo: Pieta, 1499, mramor, chrám sv.Petra, Vatikán
 Michelangelo: Madona s dieťaťom, katedrála „Onze-Lieve-Vrouwkerk“, Bruggy, Belgicko
 Duccio di Buoninsegna: Zoslanie Ducha Svätého – (The Descent of the Holy Spirit), 13081311, tempera na dreve, múzeum dell'Opera del Duomo, Siena, Taliansko
 Caravaggio: Smrť Panny Márie – (Death of the Virgin), 16011603, olej na plátne, Louvre, Paríž, Francúzsko
 Peter Paul Rubens: Nanebovzatie Panny Márie – (The Assumption of the Virgin), 1626, olej na dreve, Národná galéria umenia, Washington D.C., USA
 Tizian: Nanebovzatie Panny Márie – (Assumption of the Virgin), 15161518, olej na dreve, Santa Maria Gloriosa dei Frari, Benátky, Taliansko
 Alessandro Botticelli: Korunovácia Panny Márie... – (Coronation of the Virgin with the Saints John the Evangelist, Augustine, Jerome and Eligius), 14901492, tempera na panely, Galleria degli Uffizi, Florencia, Taliansko
 Panna Mária vo filme
 2004 Umučenie Krista – (The Passion of the Christ), hrá Maia Morgenstern
 2003 Evenjelium podľa Jána – (The Gospel of John, CAN/UK) hrá Diana Berriman
 1988 Posledné pokušenie Krista – (The Last Temptation of Christ), hrá Verna Bloom)
 1977 Ježiš Nazaretský – (Jesus of Nazareth), hrá Olivia Hussey
 1961 Kráľ kráľov – (King of Kings), hrá Siobhan McKenna
 1943 Pieseň o Bernadette – (The Song of Bernadette), hrá Linda Darnell
 Panna Mária a hudobné diela
 1992 Evanjelium o Márii, maďarská rocková opera
 Maria Panna, folková pieseň, Jaromír Nohavica
 Referencie
 Pozri aj
 Mariológia
 Literatúra
 O Novém zákoně, Merill C. Tenney, Praha 1976
 Můj vztah ke katolické církvi. Dan Drápal, Zborový dopis, Praha 1995
 Iné projekty
 Zdroj
 Kresťanstvo
 Izraelskí katolícki svätci
 Izraelskí pravoslávni svätci
 Kresťanská teológia
 Dogmatika


text:
 15.3.2018
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 73/6
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 137/2016
 (2016. gada 8. jūlijs),
 ar ko groza EEZ līguma I pielikumu (Veterinārijas un fitosanitārijas jautājumi) un II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertificēšana) [2018/359]
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas 2015. gada 3. decembra Regula (ES) 2016/1, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 II un III pielikumu attiecībā uz bifenazāta, boskalīda, ciazofamīda, ciromazīna, dazometa, ditiokarbamātu, fluazifopa-P, mepanipirīma, metrafenona, piklorāma, propamokarba, piridabēna, piriofenona, sulfoksaflora, tebukonazola, tebufēnpirada un tirāma maksimālajiem atlieku līmeņiem konkrētos produktos vai uz tiem (1).
 (2)
 Šis lēmums attiecas uz tiesību aktiem par dzīvnieku barību un pārtiku. Tiesību akti par dzīvnieku barību un pārtiku neattiecas uz Lihtenšteinu, kamēr uz to attiecina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, kā tas noteikts EEZ līguma I pielikuma nozaru pielāgojumos un II pielikuma XII nodaļas ievadā. Tādēļ šis lēmums nav piemērojams Lihtenšteinai.
 (3)
 Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma I un II pielikums,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 EEZ līguma I pielikuma II nodaļas 40. punktam (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005) pievieno šādu ievilkumu:
 “—
 32016 R 0001: Komisijas 2015. gada 3. decembra Regulu (ES) 2016/1 (OV L 2, 5.1.2016., 1. lpp.).”
 2. pants
 EEZ līguma II pielikuma XII nodaļas 54.zzy punktam (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005) pievieno šādu ievilkumu:
 “—
 32016 R 0001: Komisijas 2015. gada 3. decembra Regulu (ES) 2016/1 (OV L 2, 5.1.2016., 1. lpp.).”
 3. pants
 Regulas (ES) 2016/1 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 4. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2016. gada 9. jūlijā, ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (*1).
 5. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2016. gada 8. jūlijā
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētāja
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) OV L 2, 5.1.2016., 1. lpp.
 (*1) Konstitucionālās prasības nav norādītas.


text:
 12.7.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 187/3
 MEGÁLLAPODÁS
 az Európai Unió és a Svájci Államszövetség között, a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB tanácsi határozat, a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló 2008/616/IB tanácsi határozat és melléklete, valamint a laboratóriumi tevékenységet végző igazságügyi szakértők akkreditálásáról szóló 2009/905/IB tanácsi kerethatározat egyes rendelkezéseinek alkalmazásáról
 AZ EURÓPAI UNIÓ,
 egyrészről, valamint
 a SVÁJCI ÁLLAMKÖZÖSSÉG,
 másrészről,
 a továbbiakban együttesen: a Szerződő Felek,
 AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy az egyéni szabadság védelmét szolgáló szabályok sérelme nélkül javítsák az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség közötti rendőrségi és igazságügyi együttműködést,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a Szerződő Felek között jelenleg fennálló kapcsolatok, különösen az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez történő csatlakozásáról szóló megállapodás (1) szoros együttműködést tettek lehetővé a bűnözés elleni küzdelem területén,
 RÁMUTATVA ARRA, hogy a Szerződő Felek közös érdeke annak biztosítása, hogy az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között a rendőrségi együttműködés gyors és hatékony módon valósuljon meg, amely összeegyeztethető nemzeti jogrendszerük alapelveivel, és amely összhangban van az 1950. november 4-én Rómában aláírt, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított egyéni jogokkal és elvekkel,
 TUDATÁBAN ANNAK, hogy az információknak és bűnüldözési operatív információknak az Európai Unió tagállamai bűnüldöző hatóságai közötti cseréjének egyszerűsítéséről szóló, 2006. december 18-i 2006/960/IB tanácsi kerethatározat (2) már tartalmaz olyan szabályokat, amelyek lehetővé teszik az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség bűnüldöző hatóságai számára, hogy a nyomozások vagy bűnüldözési operatív műveletek végrehajtása céljából hatékonyan és gyorsan kicseréljék a meglévő információkat és bűnüldözési operatív információkat,
 TUDATÁBAN ANNAK, hogy a nemzetközi együttműködés a bűnüldözés területén történő élénkítése szempontjából alapvető fontosságú, hogy gyorsan és hatékonyan kerülhessen sor pontos információk kicserélésére,
 TUDATÁBAN ANNAK, hogy a cél olyan eljárások bevezetése, amelyek révén elősegíthető a gyors, hatékony és költségkímélő adatcsere-eszközök alkalmazása és az adatok közös felhasználása keretében ezen eljárásokban érvényesülnie kell az elszámoltathatóságnak, valamint azoknak megfelelő garanciákat kell tartalmaznia az adatok pontosságára és biztonságára vonatkozóan a továbbítás és tárolás során, továbbá tartalmazniuk kell az adatcsere rögzítésére és az átadott információk felhasználási korlátozásaira vonatkozó eljárásokat,
 KIFEJTVE, hogy a fentiek értelmében ez a megállapodás a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i 2008/615/IB tanácsi határozat (3), a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/616/IB tanácsi határozat (4) és melléklete, valamint a laboratóriumi tevékenységet végző igazságügyi szakértők akkreditálásáról szóló, 2009. november 30-i 2009/905/IB tanácsi kerethatározat (5) fő rendelkezésein alapuló rendelkezéseket tartalmaz, amelyek az információk cseréjének megkönnyítését szolgálják, és lehetővé teszik, hogy az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség hozzáférést biztosítsanak egymás számára automatizált DNS-elemzési állományaikhoz, automatizált daktiloszkópiai azonosítási rendszereikhez és gépjármű-nyilvántartási adataikhoz,
 RÁMUTATVA ARRA, hogy a nemzeti DNS-elemzési állományokból és automatizált daktiloszkópiai azonosítási rendszerekből származó adatok esetében a „találat/nincs találat” rendszernek lehetővé kell tennie a keresést végző állam számára, hogy – második lépésként – az adott dokumentációhoz kapcsolódó személyes adatokat kérjen az azt kezelő államtól, és szükség esetén a kölcsönös segítségnyújtási eljárások – többek között a 2006/960/IB tanácsi kerethatározat alapján elfogadott eljárások – révén további információkat kérjen,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy az említett rendelkezések jelentősen felgyorsítanák a jelenlegi eljárásokat azáltal, hogy az Európai Unió tagállamai és a Svájci Államszövetség számára láthatóvá válik, hogy van-e olyan másik állam, amely rendelkezik a számára szükséges információkkal, és ha van, melyik az,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a határokon átnyúló adatösszehasonlítás új dimenziót nyit majd a bűnözéssel szembeni küzdelemben és az adatok összehasonlítása révén szerzett információk új nyomozási megközelítéseket fognak megnyitni, és így kulcsfontosságú szerepet játszanak majd az állami bűnüldöző szervek és igazságügyi hatóságok segítésében,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a szabályok az államok nemzeti adatbázisainak hálózatba kapcsolásán alapulnak,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy bizonyos feltételek mellett lehetővé kell tenni az államok számára a személyes és nem személyes adatok átadását a határon átnyúló dimenzióval rendelkező nagyszabású eseményekkel kapcsolatos, a bűncselekmények megelőzése, valamint a közrend és a közbiztonság fenntartása céljából való információcsere javítása érdekében,
 TUDATÁBAN ANNAK, hogy az információcsere javítása mellett szükség van a rendőri szervek közötti szorosabb együttműködés egyéb formáinak szabályozására is, különösen közös biztonsági műveletek (pl. közös járőrszolgálatok) révén,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a „találat/nincs találat” rendszer struktúrát ad az anonim profilok összehasonlításához, amelynek esetében a további személyes adatok cseréjére csak találatot követően kerül sor, és amely adatok átadására és átvételére a nemzeti jog az irányadó, a jogsegélyre vonatkozó szabályokat is beleértve és ez a megoldás megfelelő adatvédelmi rendszert biztosít, leszögezve, hogy a személyes adatok más államnak való átadása megfelelő szintű adatvédelmet igényel a fogadó állam részéről,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a Svájci Államszövetségnek kell viselnie az e megállapodás alkalmazásával kapcsolatosan a saját hatóságainál felmerült költségeket,
 TUDATÁBAN ANNAK, hogy a laboratóriumi tevékenységet végző igazságügyi szakértők akkreditálása fontos lépés az igazságügyi információk biztonságosabb és hatékonyabb cseréje felé, a Svájci Államszövetségnek be kell tartania a 2009/905/IB tanácsi kerethatározat egyes rendelkezéseit,
 ÚGY ÍTÉLVE MEG, hogy a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6) megfelelő a Svájci Államszövetség nemzeti jogának megfelelően meghatározott személyesadat-védelmi szintnek kell vonatkoznia terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés megelőzése, felderítése vagy nyomozása céljából a Svájci Államszövetség hatóságai által e megállapodás alapján végzett személyesadat-kezelésre,
 ANNAK ALAPJÁN, hogy az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség között kölcsönös bizalom áll fenn jogrendszerük felépítése és működése iránt,
 FIGYELEMMEL ARRA, hogy a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a daktiloszkópiai adatok és DNS-profilok svájci információs rendszereinek keretében folytatott együttműködési megállapodás (7) alapján mindkét ország ugyanazt az adatbázist és információcsere rendszereket használja a DNS-profilok és daktiloszkópiai adatok tekintetében,
 FELISMERVE, hogy a két- és többoldalú egyezmények rendelkezései továbbra is alkalmazandók az e megállapodás által nem érintett valamennyi kérdés tekintetében,
 ÚGY HATÁROZTAK, HOGY MEGKÖTIK EZT A MEGÁLLAPODÁST:
 1. cikk
 Tárgy és cél
 1. E megállapodásnak megfelelően a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB tanácsi határozat 1–24. cikke, 25. cikkének (1) bekezdése, 26–32. cikke és 34. cikke alkalmazandó a Svájci Államszövetség és az egyes tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban.
 2. E megállapodásnak megfelelően a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló 2008/616/IB határozat 1–19. cikke és 21. cikke és melléklete – kivéve annak 4. fejezete 1. pontját – alkalmazandó a Svájci Államszövetség és az egyes tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban.
 3. A 2008/615/IB és a 2008/616/IB tanácsi határozatokkal összhangban a tagállamok által tett nyilatkozatok alkalmazandók a tagállamoknak a Svájci Államszövetséggel fennálló kétoldalú kapcsolataiban is.
 4. E megállapodásnak megfelelően, a laboratóriumi tevékenységet végző igazságügyi szakértők akkreditálásáról szóló 2009/905/IB tanácsi kerethatározat 1–5. cikke és 6. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó a Svájci Államszövegség és az egyes tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban.
 2. cikk
 Fogalommeghatározások
 E megállapodás alkalmazásában:
 1. „Szerződő Felek”: az Európai Unió és a Svájci Államszövetség.
 2. „tagállam”: az Európai Unió valamely tagállama.
 3. „állam”: valamely tagállam vagy a Svájci Államszövetség.
 3. cikk
 Egységes alkalmazás és értelmezés
 1. A Szerződő Felek az 1. cikkben említett rendelkezéseknek a lehető legegységesebb alkalmazása és értelmezése érdekében folyamatosan figyelik az Európai Unió Bírósága és a Svájci Államszövetség illetékes bíróságai említett rendelkezésekkel kapcsolatos ítélkezési gyakorlatának fejlődési irányát is. E célból egy olyan eljárást hoznak létre, amely biztosítja az ilyen ítélkezési gyakorlat rendszeres kölcsönös továbbítását.
 2. A Svájci Államszövetség jogosult beadványokat vagy írásbeli észrevételeket benyújtani az Európai Unió Bíróságához olyan esetekben, amelyekben egy tagállam bírósága előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel fordult hozzá az 1. cikkben említett bármely rendelkezés értelmezésével kapcsolatban.
 4. cikk
 Vitarendezés
 A Svájci Államszövetség és valamely tagállam között e megállapodás vagy az 1. cikkben említett bármely rendelkezés értelmezésével vagy alkalmazásával, valamint módosításaival kapcsolatosan felmerülő jogvitát a felek az Európai Unió tagállamai, valamint a Svájci Államszövetség kormányképviselőinek ülésén történő megbeszélésre terjeszthetik fel annak gyors rendezése céljából.
 5. cikk
 Módosítások
 1. Amennyiben szükségessé válik az 1. cikkben említett rendelkezések módosítása, az Európai Unió a lehető leghamarabb értesíti a Svájci Államszövetséget a módosításról, és begyűjti annak esetleges észrevételeit.
 2. Az Európai Unió az 1. cikkben említett rendelkezések bármely módosításáról annak elfogadását követően haladéktalanul értesíti a Svájci Államszövetséget.
 A Svájci Államszövetség önállóan dönt arról, hogy elfogadja-e a módosítások tartalmát, illetve hogy azokat átülteti-e a belső jogrendjébe. Erről a döntéséről az első albekezdésben említett értesítéstől számított három hónapon belül tájékoztatja az Európai Uniót.
 3. Amennyiben a módosítás tartalma a Svájci Államszövetség számára csak az alkotmányos követelmények teljesítését követően válhat kötelezővé, a Svájci Államszövetség az értesítéssel egyidejűleg tájékoztatja erről az Európai Uniót. A Svájci Államszövetség haladéktalanul írásban tájékoztatja az Európai Uniót valamennyi alkotmányos követelmény teljesítéséről. Amennyiben nem kötelező népszavazást tartani, az értesítést a népszavazásra megállapított határidő elteltét követően haladéktalanul meg kell tenni. Amennyiben kötelező népszavazást tartani, a Svájci Államszövetségnek az Európai Unió általi értesítéstől számított legfeljebb két év áll rendelkezésére, amely időszakon belül meg kell tennie az értesítését. A módosítás a Svájci Államszövetség számára megállapított hatálybalépésének időpontjától az alkotmányos követelmények teljesítéséről szóló értesítésig Svájci Államszövetség – amennyiben lehetséges – ideiglenesen alkalmazza az ilyen jogi aktus vagy rendelkezés tartalmát.
 4. Ha a Svájci Államszövetség nem fogadja el a módosítás tartalmát, e megállapodást fel kell függeszteni. A Szerződő Felek megbeszélést tartanak a megállapodás megfelelő működésének folytatására vonatkozó minden lehetőség megvizsgálása céljából, ideértve a jogszabályok egyenértékűsége elismerésének lehetőségét is. A felfüggesztés megszűnik, amennyiben a Svájci Államszövetség értesítést küld módosítás tartalmának elfogadásáról vagy a Szerződő Felek megállapodnak abban, hogy ismét alkalmazni fogják ezt a megállapodást.
 5. Amennyiben a megállapodás felfüggesztésére előírt hat hónapos időszak lejár, és a Szerződő Felek nem állapodnak meg annak újbóli alkalmazásában, e megállapodás megszűnik.
 6. E cikk (4) és (5) bekezdése nem alkalmazandó a 2008/615/IB tanácsi határozat 3., 4. és 5. fejezetének vagy a 2008/616/IB tanácsi határozat 17. cikkének azon módosításaira, amelyeket illetően a Svájci Államszövetség jelezte az Európai Uniónak, hogy nem fogadja el azokat, és e döntését meg is indokolta. Ilyen esetekben és e megállapodás 10. cikkének sérelme nélkül, a vonatkozó rendelkezések módosítást megelőző változatukban foglalt tartalma továbbra is alkalmazandó a Svájci Államszövetség és az egyes tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban.
 6. cikk
 Felülvizsgálat
 A Szerződő Felek megállapodnak, hogy e megállapodást annak hatálybalépését követően legkésőbb öt éven belül együttesen felülvizsgálják. A felülvizsgálat különösen a megállapodás gyakorlati végrehajtását, értelmezését és fejlesztését célozza, és olyan kérdésekre is kiterjed, mint az Európai Unió fejlődésének e megállapodás tárgyával kapcsolatos következményei.
 7. cikk
 Más jogi aktusokhoz való viszony
 1. A Svájci Államszövetség továbbra is alkalmazhat a határon átnyúló együttműködésre vonatkozóan a tagállamokkal kötött, e megállapodás megkötésének időpontjában érvényben lévő két- vagy többoldalú megállapodásokat vagy egyezményeket, amennyiben e megállapodások vagy egyezmények nem összeegyeztethetetlenek e megállapodás célkitűzéseivel. A Svájci Államszövetség értesíti az Európai Uniót az érvényben maradó megállapodásokról és egyezményekről.
 2. A Svájci Államszövetség e megállapodás hatálybalépését követően köthet vagy hatályba léptethet a tagállamokkal határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó, egyéb két- vagy többoldalú megállapodásokat vagy egyezményeket, amennyiben ezek e megállapodás céljainak kiterjesztéséről vagy kibővítéséről rendelkeznek. A Svájci Államszövetség ezekről az új megállapodásokról vagy egyezményekről az aláírásuktól, vagy amennyiben a megállapodások vagy egyezmények aláírására e megállapodás hatálybalépése előtt került sor, a hatálybalépésüktől számított három hónapon belül értesíti az Európai Uniót.
 3. Az (1) és (2) bekezdésben említett megállapodások és megegyezések nem befolyásolhatják az e megállapodásokban vagy megegyezésekben nem részes tagállamokkal fennálló kapcsolatokat.
 4. E megállapodás nem érinti a jogsegélyre, illetve a bírósági határozatok kölcsönös elismerésére vonatkozóan fennálló megállapodásokat.
 8. cikk
 Értesítések, nyilatkozatok és hatálybalépés
 1. A Szerződő Felek kölcsönösen értesítik egymást az annak kifejezéséhez szükséges eljárások teljesítéséről, hogy e megállapodást magukra nézve kötelezőnek ismerik el.
 2. Az Európai Unió e megállapodást magára nézve kötelezőnek ismerheti el abban az esetben is, ha a 2008/615/IB tanácsi határozat alapján szolgáltatott vagy szolgáltatandó személyes adatok kezelésére vonatkozó határozatokat még hozták meg nem minden tagállam tekintetében.
 3. Az 5. cikk (1) és (2) bekezdése e megállapodás aláírásának időpontjától kezdődően ideiglenesen alkalmazandó.
 4. Az 5. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében megállapított, az 1. cikkben említett rendelkezések e megállapodás aláírását követő, de a hatálybalépést megelőző módosításaira vonatkozó három hónapos időtartam e megállapodás hatálybalépésének napján kezdődik.
 5. A Svájci Államszövetség az (1) bekezdés szerinti értesítése megtételének időpontjában, vagy amennyiben úgy rendelkeztek, bármely későbbi időpontban megteszi az e megállapodás által előírt nyilatkozatokat.
 6. Ez a megállapodás az (1) bekezdés szerinti utolsó értesítés megtételének időpontját követő harmadik hónap első napján lép hatályba.
 7. A tagállamok és a Svájci Államszövetség részéről személyes adatok e megállapodás értelmében történő szolgáltatására csak azt követően kerülhet sor, hogy az adattovábbításban érintett államok nemzeti jogukban hatályba léptették a 2008/615/IB tanácsi határozat 6. fejezetének rendelkezéseit.
 Annak ellenőrzésére, hogy ez a Svájci Államszövetség esetében így történik, értékelő látogatást és kísérleti adatcserét kell végezni a Svájci Államszövetség által elfogadott feltételeknek és szabályoknak megfelelően, amelyek hasonlóak a 2008/616/IB határozat mellékletének 4. fejezete szerint a tagállamok tekintetében végrehajtott értékelő látogatásokhoz és kísérleti adatcserékhez.
 Egy átfogó értékelő jelentés alapján és a tagállamok közötti automatizált adatcsere elindításához szükséges lépésekkel azonos lépéseket követően, a Tanács határoz arról vagy azokról az időpontokról, amelytől kezdődően a tagállamok e megállapodás szerint személyes adatokat szolgáltathatnak a Svájci Államszövetség számára.
 8. A Svájci Államszövetségnek végre kell hajtania és alkalmaznia kell az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseit. A Svájci Államszövetség közli az Európai Bizottsággal azon főbb rendelkezések szövegét, amelyeket az említett irányelv által szabályozott területen fogadott el.
 9. A Svájci Államszövetségnek végre kell hajtania és alkalmaznia kell a 2009/905/IB tanácsi kerethatározat 1-24. cikkét, 25. cikkének (1) bekezdését, 26-32. cikkét és 34. cikkét. A Svájci Államszövetség közli az Európai Bizottsággal azon főbb rendelkezések szövegét, amelyeket az említett tanácsi kerethatározat által szabályozott területen fogadott el.
 10. A Svájci Államszövetség illetékes hatóságai nem alkalmazhatják a 2008/615/IB tanácsi határozat 2. fejezetének rendelkezéseit addig, ameddig a Svájci Államszövetség végre nem hajtja és nem alkalmazza az e cikk (8) és (9) bekezdésében említett intézkedéseket.
 9. cikk
 Új tagállamok csatlakozása az Európai Unióhoz
 Új tagállamoknak az Európai Unióhoz való csatlakozása e megállapodás alapján jogokat és kötelezettségeket keletkeztet ezen új tagállamok, valamint a Svájci Államszövetség között.
 10. cikk
 Megszüntetés
 1. Ezt a megállapodást a Szerződő Felek bármikor felmondhatják a felmondásról szóló értesítés másik Szerződő Félnél történő letétbe helyezése útján.
 2. E megállapodás (1) bekezdésnek megfelelő felmondása a felmondásról szóló értesítés letétbe helyezésétől számított hat hónap múlva lép hatályba.
 Ez a megállapodás két eredeti példányban készült angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák, valamint szlovén nyelven, a szövegek mindegyike egyaránt hiteles.
 Съставено в Брюксел на двадесет и седми юни две хиляди и деветнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintisiete de junio de dos mil diecinueve.
 V Bruselu dne dvacátého sedmého června dva tisíce devatenáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den syvogtyvende juni to tusind og nitten.
 Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten Juni zweitausendneunzehn.
 Kahe tuhande üheksateistkümnenda aasta juunikuu kahekümne seitsmendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι εφτά Ιουνίου δύο χιλιάδες δεκαεννέα.
 Done at Brussels on the twenty seventh day of June in the year two thousand and nineteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt sept juin deux mille dix-neuf.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset sedmog lipnja godine dvije tisuće devetnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì ventisette giugno duemiladiciannove.
 Briselē, divi tūkstoši deviņpadsmitā gada divdesmit septītajā jūnijā.
 Priimta du tūkstančiai devynioliktų metų birželio dvidešimt septintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkilencedik év június havának huszonhetedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-sebgħa u għoxrin jum ta’ Ġunju fis-sena elfejn u dsatax.
 Gedaan te Brussel, zevenentwintig juni tweeduizend negentien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego czerwca roku dwa tysiące dziewiętnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e sete de junho de dois mil e dezanove.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și șapte iunie două mii nouăsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho siedmeho júna dvetisícdevätnásť.
 V Bruslju, dne sedemindvajsetega junija leta dva tisoč devetnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattayhdeksäntoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugosjunde juni år tjugohundranitton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Конфедерация Швейцария
 Por la Confederación Suiza
 Za Švýcarskou konfederaci
 For Det Schweiziske Forbund
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Šveitsi Konföderatsiooni nimel
 Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
 For the Swiss Confederation
 Pour la Confédération suisse
 Za Švicarsku Konfederaciju
 Per la Confederazione Svizzera
 Šveices Konfederācijas vārdā –
 Šveicarijos Konfederacijos vardu
 A Svájci Államszövetség részéről
 Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
 Voor de Zwitserse Bondsstaat
 W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
 Pela Confederação Suíça
 Pentru Confederația Elvețiană
 Za Švajčiarsku konfederáciu
 Za Švicarsko konfederacijo
 Sveitsin valaliiton puolesta
 För Schweiziska edsförbundet
 (1) HL L 53., 2008.2.27., 52. o.
 (2) HL L 386., 2006.12.29., 89. o.
 (3) HL L 210., 2008.8.6., 1. o.
 (4) HL L 210., 2008.8.6., 12. o.
 (5) HL L 322., 2009.12.9., 14. o.
 (6) HL L 119., 2016.5.4., 89. o.
 (7) Svájci szövetségi jogszabályok hivatalos gyűjteménye AS/RO 2006 2031; Svájci szövetségi jogszabályok rendszerezett gyűjteménye SR/RS 0.360.514.1.
 A Szerződő Felek nyilatkozata a megállapodás aláírása alkalmával
 Az Európai Unió és a Svájci Államszövetség, a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB tanácsi határozat, a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról szóló 2008/616/IB tanácsi határozat és melléklete, valamint a laboratóriumi tevékenységet végző igazságügyi szakértők akkreditálásáról szóló 2009/905/IB tanácsi kerethatározat egyes rendelkezéseinek alkalmazásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) Szerződő Felei, kijelentik, hogy:
 A DNS-profilok, a daktiloszkópiai adatok és a gépjármű-nyilvántartási adatok e megállapodás alapján történő cseréjének végrehajtása megköveteli, hogy a Svájci Államszövetség minden egyes tagállammal kétoldalú kapcsolatokat hozzon létre az említett adatkategóriák mindegyike tekintetében.
 Ezt elősegítendő, az összes rendelkezésre álló dokumentumot, vonatkozó szoftvert és a hasznos elérhetőségek jegyzékét megküldik a Svájci Államszövetség részére.
 A Svájci Államszövetségnek lehetősége nyílik majd arra, hogy – a tapasztalatok megosztása, valamint gyakorlati és technikai támogatás megszerzése érdekében – informális partnerségeket alakítson ki azokkal a tagállamokkal, amelyek ilyen adatcserét már végrehajtottak. E partnerségek kialakítása az érintett államok közvetlen megállapodásának tárgyát képezi.
 A svájci szakértők tájékozódás, kérdések tisztázása vagy egyéb segítségkérés céljából bármikor felvehetik a kapcsolatot a Tanács elnökségével, az Európai Bizottsággal vagy e területek vezető szakértőivel. Hasonlóképpen a Bizottság olyan javaslatok vagy közlemények készítésekor, amelynek során felveszi a kapcsolatot a tagállamok képviselőivel, a Svájci Államszövetség képviselőivel is felveheti a kapcsolatot.
 A svájci szakértők részt vehetnek olyan üléseken, amelyek keretében a tagállamok szakértői a Tanácsban azokat a technikai kérdéseket vitatják meg, amelyek közvetlenül relevánsak a fent említett tanácsi határozatok megfelelő alkalmazása tekintetében.