type: wikipedia

text:
Rongorongo er en slags hieroglyffer, der blev opdaget i 1800-tallet på Påskeøen, og det tyder på at være et skriftsprog eller en protoskrift. Adskillige decifreringer er blevet lavet men ingen har for alvor formået at oversætte sproget fuldstændigt. Selvom der er blevet identificeret flere ting der har med kalender og genealogi at gøre, så kan ingen af hieroglyfferne rent faktisk læses. Hvis rongorongo viser sig at være et skriftsprog og en uafhængig opfindelse, så er det et af de meget få eksempler på at uafhængigt opfundne skriftsprog i menneskets historie.
 Der blev blevet fundet to dusin trægenstande med inskriptioner på rongorongo i 1800-tallet. De var alle medtagne, brændte eller på anden måde ødelagte, og de er i dag spredt på museer og i private samlinger over hele verden. Ingen af dem findes på Påskeøen. Genstandene var hovedsageligt tavler der var formet som irregulære stykker træ, nogle gange drivtømmer, men også en mangata manu-statuette og to reimiro-ornamenter. Der findes også få petroglyffer (eller helleristninger), som kan inkludere korte rongorongo-inskriptioner. Den mundtlige historie indikerer, at det kun var en lille elite, der kunne læse og skrive, og at tavlerne var hellige.
 Autentiske rongorongo-tekster blev skrevet i skiftende retninger, et system kaldet omvendt bustrofedon. På en tredje tavle er linjerne af tekst indskrevet som kannelering i træet. Hieroglyfferne er omrids af mennesker, dyr, planter, kulturelle genstande og geometriske former. Mange af menneske- og dyrefigurerne, som hieroglyfferne og har karakteristiske
 fremspring på hver side af hovedet, der muligvis repræsenterer øjne.
 De individuelle tekster er normalt kendt ved et enkelt stort bogstav og et navn, så som Tavle C, Mamari-tavlen. De forskellige navne kan bl.a. beskrive tavlen eller indikerer hvor den er opbevaret såsom "the Oar" (åren), "the Snuffbox" (snusæsken), "the Small Santiago Tablet" (den lille Santiago-tavle) og "the Santiago Staff" (Santiago-staven).
 Hieroglyffer
 Hieroglyfferne er stiliserede mennesker, dyr, planter og geometriske former, og de er ofte sammensatte enheder. Næsten alle dem, som har hoveder, er orienteret med hovedet opad, og de ses enten forfra eller i profil fra højre, i tekstens retning. Det vides ikke, hvilken betydning det har haft at sætte en hieroglyf på hovedet eller til venstre. Hovederne har ofte karakteristiske fremspring på siden, som kan være øjne (som på havskildpadde-hieroglyffen nedenfor, og endnu tydeligere på havskildpadde-petroglyffer). Fuglene er almindelige; mange minder om fregatfuglen (se billede direkte under), som blev associeret med den øverste gud Makemake. Andre hieroglyffer ligner fisk eller leddyr. Nogle få minder om petroglyffer som findes på hele øen.
 Nogle af de mere ikoniske rongorongo-hieroglyffer. Den siddende mand (nederst til venstre) er antagelig vis en sammensat enhed.
 (Billeder fra Barthel (1958). Beskrivelsen i den højre kolonne er udelukkende beskrivende.)
 Oprindelse
 Ifølge mundtlige fortællinger bragte enten Hotu Matu‘a eller Tu‘u ko Iho, de legendariske grundlæggere af Rapa Nui, 67 tavler med fra deres hjemland. De samme grundlæggere bliver også tilskrevet at have bragt indfødte planter som toromiro med sig til øen. Det er dog ikke noget hjemland, hvor der kan have eksisteret en tradition med skriftsprog i Polynesien, eller sågar i Sydamerika. Således er rongorongo sandsynligvis blevet påfundet på øen. Der har givet vis kun været en meget lille del af befolkningen der har kunnet læse og skrive rongorongo, når de fåtallige antal af tilbageværende rapanuia der kunne læse teksterne som stadig levede i 1870'erne. Således fik de personer, som besøgte Påskeøen på et tidligt tidspunkt, fortalt at det var et privilegium for de herskende familier og præsterne at kunne læse, og de blev kidnappet under peruvianske slavetogter eller døde kort efter som følge af epidemier.
 Datering af tavlerne
 Der er kun foretaget ganske lidt direkte datering. Påbegyndelse af skovrydning for at etablerede landbrugsland på Påskeøen, og derved sandsynligvis også kolonisering, er blevet dateret til omkring år 1200, hvilket indikerer det tidspunkt, hvor man opfandt rongorongo, ikke kan have været tidligere end 1200-tallet. Tavle Q (Small Saint Petersburg) er den eneste der er blevet kulstof 14-dateret, men resultaterne viste kun, at den var blevet til på et tidspunkt efter 1680. Hieroglyf 67 () antages at repræsentere en uddød Påskeøspalme, som forsvandt fra øens pollenpost omkring år 1650, hvilket indikerer at skriften selv er ældre endnu.
 Teksts A, P og V kan dateres til 1700- eller 1800-tallet idet de er skrevet på europæiske årer. Orliac (2005) argumenterede for at træet til tavle C (Mamari) blev skåret fra en stamme der har været omkring 15 m lang, og Påskeøen har længe været afskovet og har ikke haft træer i denne størrelse. Analyser af trækul indikerer at skovene forsvandt i første halvdel af 1600-tallet. Roggeveen, der opdagede Påskeøen i 1722, beskrev øen som "fattig på store træer" og i 1770 skrev González de Ahedo at "Der findes ikke et eneste træ, der kan laves om til en planke på 6" [15 cm] i bredden." Forster, der var med på Cooks ekspedition i 1774, skrev at "der var ikke eneste træ på øen, som var højere end 10 fod [3 m]."
 Alle disse metoder er således brugt på at datere træet som rongorongo er skrevet på, og altså ikke inskriptionerne selv. Thespesia populnea er ikke særlig holdbart, og det har sandsynligvis ikke kunnet overleve længe i Påskeøens klima.
 Spansk ekspedition i 1770
 I 1770 annekterede Spanien Påskeøen under González de Ahedo. Der blev afholdt en underskrivnings-ceremoni, hvor en aftale for annekteringen blev underskrevet af et udefineret antal af høvdinger "ved at skriv særlige karakterer fra deres eget skriftsprog" på aftalen.
 Adskillige forskere har foreslået, at rongorongo har været en opfindelse som er inspireret af dette besøg og underskrivelsen af aftalen med Spanien. Et indicium er, at der ikke var nogle opdagelsesrejsende der har beskrevet skriftsproget før Eugène Eyraud i 1864, og er af den opfattelse, at de mærker som høvdingerne brugte til at underskrive aftalen med Spanien ikke minder om rongorongo. Disse forskeres hypotese er, at rongorongo ikke var en kopi af det latinske alfabet eller nogen anden form for skrift, men at konceptet med skrift var blevet befordret i ved transkulturel diffiusion, der havde inspireret øboerne til at opfinde deres eget skriftsprog. Hvis dette er sandt så opstod rongorongo, blomstrede og blev glemt inden for mindre end 100 år.
 Kendte eksempler på diffusion af skrift, såsom Sequoyahs opfindelse af cherokeealfabetet efter at have set de engelsksprogede avisers magt, eller Uyaquks opfindelse af yugtunalfabetet inspireret af kristne tekster, involverede langt mere kontakt end blot underskrivelsen af en aftaler. Hieroglyfferne kan have været groft skrevne rongorongo-tegn som der kunne forventes af Rapa Nuis repræsentanter, når de skulle skrive med et helt nyt redskab med pen og papir. At rongorongo ikke blev observeret, eller i hvert fald ikke beskrevet, at tidligere opdagelsesrejsende, som tilbragte ganske lidt tid på øen, kan være et resultatet af, at det var tabu; denne type tabuer kan miste deres magt sammen med tangata rongorongo (skrift) da Rapanui-samfundet kollapsede efter europæiske slavetogter og efterfølgende epidemier, således at tavlerne var blevet mere spredte da Eyraud besøgte øen. Orliac påpeger at tavle C synes at være skrevet mindst et århundrede før det spanske besøg.
 Petroglyffer
 Påskeøen har det største udvalg af petroglyffer i Polynesien. Stort set hver eneste egnede overflade har fået inskriptioner, og dette inkluderer stenvægge i nogle huse og nogle få berømte mo‘ai-statuer og deres væltede topstykker. Der er blevet katalogiseret omkring tusind steder med over 4.000 hieroglyffer, hvor nogle er nedsænket eller i relief, og nogle er malet røde og hvide. Deres designs inkluderer en udgave af kimær fuglemands-figurer ved Orongo, der var ceremonielt centrum for tangata manu ("fuglemand") kulten; ansigter af skaberguden Makemake; havdyr som skildpadder, tun, sværfisk, hajer, hvaler, delfiner, krabber og blæksprutter (nogle af dem med menneskelignende ansigter), haner, kanoer og over 500 komari (vulvaer). Petroglyfer er ofte i forbindelse med udskårne huller ("cupules") i klippen. Der er også tegn på at traditionerne har ændret sig da, fuglemanden er blevet indhugget over simplere former, som igen er hugget ud med komari. Selvom petroglyfferne ikke kan dateres direkte, så er nogle af dem dækket over med stenbygninger, som går forud for koloniseringen, hvilket indikerer at de er relativt gamle.
 Adskillige antropomorfiske og dyreformede petroglyffer har parralleller i rongorongo. Eksempelvis er den dobbelthovedet fregatfugl (hieroglyf 680) på det væltede mo‘ai-topstykke, en figur der også optræder på et dusin tavler. McLaughlin (2004) illustrerende de mest prominente ligheder med petroglyfferne i Lee (1992). Disse er dog hovedsageligt isolerede hieroglyffer; der er kun blevet fundet få tekstlignende eller ligaturer blandt petroglyfferne. Dette har medført nogle forskere har forslået at rongorongo er en nyere opfindelse, muligvis inspireret af petroglyfferne eller de baverede individuelle petroglyffer som logogrammer (Macri 1995), men ikke gamle nok til at have været en del af petroglyf-traditionen. Den mest komplekse kandidat for petroglyffisk rongorongo er, hvad der synes at være en sekvens af hieroglyffer, hvoraf den ene er en ligatur, indhugget i vægget i en hule. Sekvensen er dog tilsyneladende ikke skrevet af én person, og hulen ligger nær huset, hvor tavle Z Poike stammer, som er en grov efterligning af rongorongo, så det er muligt at Ana o Keke-petroglyferne ikke er autentiske.
 Historie
 Opdagelse
 Lægpræsten Eugène Eyraud fra Congrégation de Picpus gik i land på Påskeøen den 2. januar 1864, 24 dage efter sin afrejse fra Valparaíso. Han skulle bo på Påskeøen i 9 måneder, hvor han skulle evangilisere beboerne. Han nedskrev en beretning om sin tid der, hvor han rapporterer fundet af flere tavler dette år:
 Han nævner ikke tavler andre steder i sin rapport, og opdagelsen forblev ubemærket. Eyraud forlod Påskeøen den 11. oktober med ekstremt dårligt helbred. Han blev ordineret præst i 1865 og vendte tilbage til Påskeøen i 1866, hvor han døde af tuberkulose i august 1868 i en alder af 48 år.
 Undergang
 I 1868 modtog en biskop fra Tahiti, Florentin-Étienne "Tepano" Jaussen, en gave fra nyligt konverterede katolikker på Påskeøen. Det var en lang snor af menneskehår, muligvis en fiskeline, der var bundet omkring en træplanke som var dækket af hieroglyflignende tegn. Han var overrasket over opdagelsen, og skrev til fader Hippolyte Roussel på Påskeøen om at indsamle alle tavlerne og at finde nogle indfødte, som kunne oversætte dem. Roussel kunne dog kun få fat i nogle få, og øboerne kunne ikke blive enige om, hvordan de skulle læses.
 Alligevel havde Eyraud set hundredvis af tavler kun 4 år senere. Hvad der var sket med de manglende tavler, kan man kun gisne om. Eyraud havde noteret hvor lille interesse beboerne havde i dem. Stéphen Chauvet beskriver at,
 Orliac havde observeret en lang mørk fordybning omkring 10 cm lang på linje 5 og 6 på tavle H, der var en rende der var lavet ved at gnide en pind hårdt mod tavlen mange gange, hvilket viste at tavle H havde været brugt til at tænde ild. Tavle S og P var blevet bygget ind i en kano, som passer med historien om en mand ved navn Niari, som byggede en kano af efterladte tavler.
 Da europæerne introducerede sygdomme og folk fra Peru hentede slaver på øen, inklusive et sidste ødelæggende plyndringstogt i 1862 og en efterfølgende koppeepidemi, havde det reduceret antallet af Rapa Nuis befolkning til under 200 personer i 1870'erne, og det er muligt, at læsefærdighederne var blevet fjernet helt fra øen, da Eyraud beskrev tavlerne i 1866.
 I 1868 kunne Jaussen kun skaffe nogle få tavler, og yderligere tre blev taget af kaptajn Gana fra den chilenske korvet O'Higgins i 1870. I 1950'erne fandt Barthel et halvt dusin medtagne tavler i huler i forbindelse med begravelser. Hieroglyfferne kunne dog ikke reddes.
 Ud af de 26 tekststykker, som har overlevet, er det kun omkring halvdelen der er i god stand, og med sikkerhed autentiske.
 Antropologiske beretninger
 Den britisk arkæolog og antropolog Katherine Routledge foretog i 1914–1915 en videnskabelig ekspedition til Rapa Nui sammen med sin mand for at katalogisere kunst, skikke og skrift på øen. Hun var i stand til at interviewe to ældre personer, Kapiera og en spedalsk ved navn Tomenika, som tilsyneladende havde viden om rongorongo. Interviewsne var ikke særlig udbytterige, da de to personer ofte modsagde hinanden. Fra dem konkluderede Katherine Routledge at rongorongo var et idiosynkratisk hukommelsesapparat, der ikke repræsenterede et egentligt sprog, og med andre ord var det et protoskritsprog, og hieroglyffernes mening blev omformuleret hver gang, således at kohau rongorongo ikke kunne læses af nogen som ikke var særligt trænet til at læse netop denne specifikke tekst. Hun mente, at teksterne selv var remser for præster og skriftkloge, der blev opbevaret i særlige huse og strengt tabu, der omhandlede øens historie og mytologi. Da senere etnografiske studier, som Métraux (1940), kom til var meget af det som Routledge havde nedskrevet i sin noter blevet glemt, og den orale historie viste en stærk indflydelse fra andre udgivne beretninger.
 Dechifrering
 Som med de fleste udechifrerede manuskripter og tekster er der mange opfindesommer tolkninger og påståede oversættelser af rongorongo. Bortset fra en del af en tavle, som har vist sig at have noget at gøre med en lunisolarkalender, så er ingen af de bevarede tekster skrevet med rongorongo blevet oversat eller forstået. Der er tre store udfordringer med dechifrering af sproget, hvis man antager at rongorongo virkelig er et skriftsprog: der findes kun et mindre antal bevarede tekster, mangel på kontekst såsom illustrationer hvor man kan fortolke dem samt den dårligt beskrevne gamle Rapanui-sprog, da det moderne Rapanui er blevet blandet meget tahitisk, og det er derfor usandsynligt, at det har noget tilfældes med sproget på tavlerne.
 Den fremherskende opfattelse af rongorongo er, at det ikke er et ægte skriftsprog, men et protoskiftsprog eller et endnu mere begrænset redskab til at huske genealogi, koreografi, navigaion, astronomi eller landbrug. Eksempelvis står der i Atlas of Languages at, "Det blev sandsynligvis brugt som hjælp til at huske eller til dekorative formål, og ikke til at beskrive øboernes Rapanui-sprogs." Hvis dette er tilfældet, er der kun meget ringe håb for, at det nogensinde kan blive dechifreret. Blandt dem, som tror det er et skriftsprog, er der debat om ronorongo er logografisk eller stavelsesbaseret, selvom det tilsyneladende ikke er konvertibelt med hverken logografi eller rene stavelser.
 Noter
 Referencer
 Litteratur
 Rjabchikov, Sergei V., 2012. The rongorongo Schools on Easter Island. Anthropos, 107(2):564-570.
 Rjabchikov, S.V., 2014. http://www.academia.edu/10123449/The_Sea_Route_from_the_Society_Islands_to_Easter_Island._Early_Mangarevan-Marquesan_Records_on_Easter_Island_New_Data The Sea Route from the Society Islands to Easter Island. Early Mangarevan-Marquesan Records on Easter Island: New Data]. Polynesia Newsletter, 4, pp. 2-12.
 Rjabchikov, S.V., 2014. http://www.academia.edu/9722769/The_Sea_Route_from_the_Marquesas_to_Mangareva_and_Then_to_Easter_Island_New_Data The Sea Route from the Marquesas to Mangareva and Then to Easter Island: New Data]. Polynesia Newsletter, 3, pp. 2-14.
 Rjabchikov, Sergei V., 2014. http://www.academia.edu/6108771/The_God_Tinirau_in_the_Polynesian_Art The God Tinirau in the Polynesian Art]. Anthropos, 109(1), pp. 161-176.
 Rjabchikov, S.V., 2012. The rongorongo Schools on Easter Island. Anthropos, 107(2), pp. 564-570.
 Eksterne henvisninger
 Steven Roger Fischer & Jacques Guy
 www.rongorongo.org
 Sergei V. Rjabchikov
 Ikke dechifrerede skriftsystemer
 Præcolumbianske kulturer
 Påskeøen


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.2.2012
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 32/4
 Απόφαση του Δικαστηρίου (δεύτερο τμήμα) της 8ης Δεκεμβρίου 2011 — KME Germany AG, πρώην KM Europa Metal AG, KME France SAS, πρώην Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, πρώην Europa Metalli SpA κατά Ευρωπαϊκής Επιτροπής
 (Υπόθεση C-272/09 P) (1)
 (Αίτηση αναιρέσεως - Ανταγωνισμός - Συμπράξεις - Αγορά των χαλκοσωλήνων υδραυλικών εγκαταστάσεων - Πρόστιμα - Συνεκτιμώμενα στοιχεία, όπως το μέγεθος της αγοράς, η διάρκεια της παραβάσεως και η συνεργασία - Αποτελεσματική ένδικη προσφυγή)
 2012/C 32/06
 Γλώσσα διαδικασίας: η αγγλική
 Διάδικοι
 Αναιρεσείουσες: KME Germany AG, πρώην KM Europa Metal AG, KME France SAS, πρώην Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, πρώην Europa Metalli SpA (εκπρόσωποι: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, δικηγόρος, G. Rizza, avvocato, T. Graf, advokat, M. Piergiovanni, avvocato)
 Αντίδικος κατ’ αναίρεση: Ευρωπαϊκή Επιτροπή (εκπρόσωποι: E. Gippini Fournier και J. Bourke, C. Thomas, solicitor)
 Αντικείμενο
 Αίτηση αναιρέσεως ασκηθείσα κατά της αποφάσεως του Πρωτοδικείου (όγδοο τμήμα) της 6ης Μαΐου 2009, T-127/04, KME Germany κ.λπ. κατά Επιτροπής, με την οποία το Πρωτοδικείο απέρριψε προσφυγή περί μειώσεως του ύψους των προστίμων που επιβλήθηκαν στις αναιρεσείουσες με την απόφαση 2004/421/ΕΚ της Επιτροπής, της 16ης Δεκεμβρίου 2003, σχετικά με διαδικασία εφαρμογής του άρθρου 81 ΕΚ και του άρθρου 53 της Συμφωνίας για τον ΕΟΧ (υπόθεση COMP/E-1/38.240 — Σωλήνες για βιομηχανική χρήση) (ΕΕ 2003, L 125, σ. 50) — Καθορισμός τιμών και κατανομή των αγορών — Συγκεκριμένος αντίκτυπος στην αγορά — Κατευθυντήριες γραμμές για τον υπολογισμό των προστίμων
 Διατακτικό
 Το Δικαστήριο αποφασίζει:
 1)
 Απορρίπτει την αίτηση αναιρέσεως.
 2)
 Καταδικάζει τις KME Germany AG, KME France SAS και KME Italy SpA στα δικαστικά έξοδα.
 (1) ΕΕ C 220 της 12.09.2009


type: contracts

text:
 31.10.2013
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 291/39
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 80/2013
 z dne 3. maja 2013
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) in Priloge XX (Okolje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba Sveta (EGS) št. 1836/93 (1), ki je vključena v Sporazum EGP, je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 761/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (2), ki je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (3), ki je vključena v Sporazum EGP, zato bi bilo treba sklic na Uredbo (EGS) št. 1836/93 črtati iz Sporazuma EGP.
 (2)
 Uredba Komisije (ES) št. 196/2006 (4), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (3)
 Ker je bila Direktiva Sveta 75/716/EGS (5) razveljavljena z Direktivo Sveta 93/12/EGS (6) in sta obe vključeni v Sporazum EGP, bi bilo treba sklic na Direktivo 75/716/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (4)
 Direktiva Sveta 78/319/EGS (7), ki je vključena v Sporazum EGP, je bila razveljavljena z Direktivo Sveta 91/689/EGS (8), ki je bila razveljavljena z Direktivo 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9), ki je vključena v Sporazum EGP, zato bi bilo treba sklic na Direktivo 78/319/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (5)
 Ker je bila Direktiva Sveta 80/778/EGS (10) razveljavljena z Direktivo Sveta 98/83/ES (11) in sta obe vključeni v Sporazum EGP, bi bilo treba sklic na Direktivo 80/778/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (6)
 Direktiva Sveta 84/631/EGS (12), ki je vključena v Sporazum EGP, je bila razveljavljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 259/93 (13), ki je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (14), ki je vključena v Sporazum EGP, zato bi bilo treba sklic na Direktivo 84/631/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (7)
 Ker je bila Direktiva Sveta 85/210/EGS (15) razveljavljena z Direktivo 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta (16) in sta obe vključeni v Sporazum EGP, bi bilo treba sklic na Direktivo 85/210/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (8)
 Ker je bila Direktiva Sveta 85/339/EGS (17) razveljavljena z Direktivo 94/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta (18) in sta obe vključeni v Sporazum EGP, bi bilo treba sklic na Direktivo 85/339/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (9)
 Direktiva Sveta 92/72/EGS (19), ki je vključena v Sporazum EGP, je bila razveljavljena z Direktivo 2002/3/ES Evropskega parlamenta in Sveta (20), ki je bila razveljavljena z Direktivo 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta (21), ki je vključena v Sporazum EGP, zato bi bilo treba sklic na Direktivo 92/72/EGS črtati iz Sporazuma EGP.
 (10)
 Odločba Komisije 91/448/EGS (22), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (11)
 Odločba Sveta 91/596/EGS (23), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (12)
 Odločba Komisije 92/146/EGS (24), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (13)
 Odločba Komisije 94/10/ES (25), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (14)
 Odločba Komisije 96/302/ES (26), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (15)
 Odločba Komisije 96/511/ES (27), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (16)
 Odločba Komisije 1999/177/ES (28), ki je vključena v Sporazum EGP, je prenehala veljati 9. februarja 2009, zato bi bilo treba sklic nanjo v Sporazumu EGP črtati.
 (17)
 Odločba Komisije 1999/314/ES (29), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (18)
 Odločba Komisije 2000/45/ES (30), ki je vključena v Sporazum EGP, je prenehala veljati 30. novembra 2008, zato bi bilo treba sklic nanjo v Sporazumu EGP črtati.
 (19)
 Odločba Komisije 2000/479/ES (31), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (20)
 Odločba Komisije 2001/689/ES (32), ki je vključena v Sporazum EGP, je prenehala veljati 28. februarja 2009, zato bi bilo treba sklic nanjo v Sporazumu EGP črtati.
 (21)
 Odločba Komisije 2002/529/ES (33), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (22)
 Odločba Komisije 2002/605/ES (34), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (23)
 Odločba Komisije 2003/121/ES (35), ki je vključena v Sporazum EGP, je prenehala veljati 31. marca 2008, zato bi bilo treba sklic nanjo v Sporazumu EGP črtati.
 (24)
 Odločba Komisije 2004/669/ES (36), ki je vključena v Sporazum EGP, je prenehala veljati 31. maja 2008, zato bi bilo treba sklic nanjo v Sporazumu EGP črtati.
 (25)
 Odločba Komisije 2005/174/ES (37), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (26)
 Odločba Komisije 2006/402/ES (38), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (27)
 Odločba Komisije 2006/534/ES (39), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (28)
 Odločba Komisije 2007/205/ES (40), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (29)
 Odločba Komisije 2007/531/ES (41), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (30)
 Odločba Komisije 2010/693/EU (42), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (31)
 Priporočilo Komisije 2001/680/ES (43), ki je vključeno v Sporazum EGP, je zastarelo in bi ga bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (32)
 Priporočilo Komisije 2003/532/ES (44), ki je vključeno v Sporazum EGP, je zastarelo in bi ga bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (33)
 Resolucija Sveta z dne 15. julija 1980 o čezmejnem onesnaževanju zraka z žveplovim dioksidom in suspendiranimi delci (45), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (34)
 Resolucija Sveta (89/C 273/01) (46), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (35)
 Resolucija Sveta (90/C 122/02) (47), ki je vključena v Sporazum EGP, je zastarela in bi jo bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (36)
 Sporočilo Komisije (SEC(89) 934 final), ki je vključeno v Sporazum EGP, je zastarelo in bi ga bilo zato treba razveljaviti v okviru Sporazuma EGP.
 (37)
 Prilogi II in XX k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Besedilo točke 1 (Direktiva Sveta 75/716/EGS), točke 3 (Direktiva Sveta 85/210/EGS), točke 4 (Direktiva Sveta 85/339/EGS), točke 7c (Odločba Komisije 1999/177/ES), točke 9a (Odločba Komisije 2007/205/ES) in točke 9aa (Odločba Komisije 2010/693/EU) v poglavju XVII Priloge II k Sporazumu EGP se črta.
 Člen 2
 Besedilo točke 1d (Odločba Komisije 96/511/ES), točke 1e (Uredba Sveta (EGS) št. 1836/93), točke 1eac (Uredba Komisije (ES) št. 196/2006), točke 1fa (Odločba Komisije 2000/479/ES), točke 2aa (Odločba Komisije 94/10/ES), točke 2af (Odločba Komisije 2006/402/ES), točke 2b (Odločba Komisije 2000/45/ES), točke 2c (Odločba Komisije 2001/689/ES), točke 2l (Odločba Komisije 2003/121/ES), točke 2n (Odločba Komisije 2004/669/ES), točke 7 (Direktiva Sveta 80/778/EGS), točke 21a (Direktiva Sveta 92/72/EGS), točke 21abb (Odločba Komisije 2002/529/ES), točke 21abc (Odločba Komisije 2006/534/ES), točke 21abd (Odločba Komisije 2007/531/ES), točke 23aa (Odločba Komisije 2002/605/ES), točke 23c (Odločba Komisije 1999/314/ES), točke 24a (Odločba Komisije 91/448/EGS), točke 24c (Odločba Komisije 2005/174/ES), točke 25a (Odločba Sveta 91/596/EGS), točke 25b (Odločba Komisije 92/146/EGS), točke 29 (Direktiva Sveta 78/319/EGS), točke 31 (Direktiva Sveta 84/631/EGS), točke 32ab (Odločba Komisije 96/302/ES), točke 35 (Resolucija Sveta z dne 15. julija 1980), točke 36 (Resolucija Sveta (89/C 273/01)), točke 37 (Resolucija Sveta (90/C 122/02)), točke 38 (Sporočilo Komisije (SEC(89) 934 final)), točke 40 (Priporočilo Komisije 2001/680/ES) in točke 42 (Priporočilo Komisije 2003/532/ES) v Prilogi XX k Sporazumu EGP se črta.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 4. maja 2013 pod pogojem, da so bila predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (48).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 3. maja 2013
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Gianluca GRIPPA
 (1) UL L 168, 10.7.1993, str. 1.
 (2) UL L 114, 24.4.2001, str. 1.
 (3) UL L 342, 22.12.2009, str. 1.
 (4) UL L 32, 4.2.2006, str. 4.
 (5) UL L 307, 27.11.1975, str. 22.
 (6) UL L 74, 27.3.1993, str. 81.
 (7) UL L 84, 31.3.1978, str. 43.
 (8) UL L 377, 31.12.1991, str. 20.
 (9) UL L 312, 22.11.2008, str. 3.
 (10) UL L 229, 30.8.1980, str. 11.
 (11) UL L 330, 5.12.1998, str. 32.
 (12) UL L 326, 13.12.1984, str. 31.
 (13) UL L 30, 6.2.1993, str. 1.
 (14) UL L 190, 12.7.2006, str. 1.
 (15) UL L 96, 3.4.1985, str. 25.
 (16) UL L 350, 28.12.1998, str. 58.
 (17) UL L 176, 6.7.1985, str. 18.
 (18) UL L 365, 31.12.1994, str. 10.
 (19) UL L 297, 13.10.1992, str. 1.
 (20) UL L 67, 9.3.2002, str. 14.
 (21) UL L 152, 11.6.2008, str. 1.
 (22) UL L 239, 28.8.1991, str. 23.
 (23) UL L 322, 23.11.1991, str. 1.
 (24) UL L 60, 5.3.1992, str. 19.
 (25) UL L 7, 11.1.1994, str. 17.
 (26) UL L 116, 11.5.1996, str. 26.
 (27) UL L 213, 22.8.1996, str. 16.
 (28) UL L 56, 4.3.1999, str. 47.
 (29) UL L 120, 8.5.1999, str. 43.
 (30) UL L 16, 21.1.2000, str. 74.
 (31) UL L 192, 28.7.2000, str. 36.
 (32) UL L 242, 12.9.2001, str. 23.
 (33) UL L 172, 2.7.2002, str. 57.
 (34) UL L 195, 24.7.2002, str. 74.
 (35) UL L 47, 21.2.2003, str. 56.
 (36) UL L 306, 2.10.2004, str. 16.
 (37) UL L 59, 5.3.2005, str. 20.
 (38) UL L 162, 14.6.2006, str. 78.
 (39) UL L 213, 3.8.2006, str. 4.
 (40) UL L 91, 31.3.2007, str. 48.
 (41) UL L 195, 27.7.2007, str. 47.
 (42) UL L 301, 18.11.2010, str. 4.
 (43) UL L 247, 17.9.2001, str. 1.
 (44) UL L 184, 23.7.2003, str. 19.
 (45) UL C 222, 30.8.1980, str. 1.
 (46) UL C 273, 26.10.1989, str. 1.
 (47) UL C 122, 18.5.1990, str. 2.
 (48) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 25.9.2017
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 318/12
 30. mail 2017 esitatud hagi – The GB Foods versus EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)
 (Kohtuasi T-336/17)
 (2017/C 318/17)
 Hagiavalduse keel: hispaania
 Pooled
 Hageja: The GB Foods (L’Hospitalet de Llobregat, Hispaania) (esindajad: advokaadid M. Buganza González ja E. Torner Lasalle)
 Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
 Teine menetluspool apellatsioonikojas: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Hispaania)
 Andmed EUIPO menetluse kohta
 Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja
 Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „YATEKOMO“ – ELi kaubamärk nr 11 703 568
 Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus
 Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 13. märtsi 2017. aasta otsus asjas R 1506/2016-5
 Nõuded
 Hageja palub Üldkohtul:
 —
 tunnistada vastuvõetavaks käesolev hagi EUIPO apellatsioonikoja 13. märtsi 2017. aasta otsuse (asi R 1506/2016-5) peale ning rahuldada hagi ja tühistada EUIPO apellatsioonikoja otsus, taastades ja tuvastades kaubamärgi nr 11 703 568 „YATEKOMO“ kehtivuse kõikide klassidesse 29 ja 30 kuuluvate kaupade suhtes, mille jaoks kaubamärki algselt taotleti;
 —
 tuvastada, et kaubamärk „YATEKOMO“ on üldtuntud;
 —
 kohustada EUIPOt edastama Üldkohtule kõik hageja esitatud dokumendid, mis kuuluvad EUIPOs toimunud kaubamärgi „YATEKOMO“ kehtetuks tunnistamise menetluse toimikusse, selleks et kõiki kõnealuses menetluses esitatud dokumente oleks võimalik analüüsida;
 —
 mõista kohtukulud Üldkohtu kodukorra artikli 134 alusel välja EUIPO-lt.
 Väited
 —
 Kaubamärk „YATEKOMO“ ei riku määruse nr 207/2009 artiklit 8. ELi sõnamärk ei ole vastuolus varasema Hispaania kombineeritud kaubamärgiga „ya te comeré el vacío que te llena“.
 —
 Kaubamärgi nr 11 703 568 „YATEKOMO“ omandatud üldtuntus.


text:
 22.11.2018
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 297/54
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 43/2017 HATÁROZATA
 (2017. február 3.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításáról [2018/1777]
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A 2009/300/EK, a 2011/263/EU, a 2011/264/EU, a 2011/382/EU, a 2011/383/EU, a 2012/720/EU és a 2012/721/EU határozatnak az egyes termékekre vonatkozó uniós ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok érvényességének meghosszabbítása céljából történő módosításáról szóló, 2016. november 14-i (EU) 2016/2003 bizottsági határozatot (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Az EGT-megállapodás XX. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás XX. mellékletében a 2e. pont (2011/264/EU bizottsági határozat), a 2h. pont (2011/263/EU bizottsági határozat), a 2j. pont (2009/300/EK bizottsági határozat), a 2r. pont (2011/382/EU bizottsági határozat), a 2t. pont (2011/383/EU bizottsági határozat), a 2zg. pont (2012/720/EU bizottsági határozat) és a 2zh. pont (2012/721/EU bizottsági határozat) a következő franciabekezdéssel egészül ki:
 „—
 32016 D 2003: a Bizottság 2016. november 14-i (EU) 2016/2003 határozata (HL L 308., 2016.11.16., 59. o.)”.
 2. cikk
 Az (EU) 2016/2003 határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2017. február 4-én lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (*1).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2017. február 3-án.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Claude MAERTEN
 (1) HL L 308., 2016.11.16., 59. o.
 (*1) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


text:
Меричлѐри е град в Южна България и се намира в община Димитровград, област Хасково. Градът се намира в близост до Чирпан и до границата между област Хасково и област Стара Загора.
 История
 Град Меричлери съществува като селище от 1373 година. За името и основаването му има много легенди и археологически факти. Една от легендите говори, че княгиня Мери от английски произход се излекувала с минералната вода и оставила името си от благодарност на селището. Друга твърди, че тук имало много „мери“ (пасища) и оттам идва името на селището. Името му може да се свърже и с близката река Марица, наричана от турците „Мерич“. Днес най-утвърдено е тълкуванието от арабско-турски: „Мер“ означава „горчиво“, „ич“ в
 превод е „пия“, а „лери“ е турско понятие за минало причастие. Всичко това е вследствие на горчивия вкус на минералната и другите питейни води в района. Оттук можем да заключим, че името на селището Меричлери означава „горчива вода“.
 За произхода и основаването на бившето село Меричлери в летописната книга на ОУ „Димитър Н. Матевски“ от 1899 година четем следното: Селото е основано, когато турците превземат родопските крепости Цепина и Раховица през 1373 година. „Действително оттам бягат от турските зверства три рода Генчоолар, Радиолар и Моллите и се установяват в близост до минералния извор „Соленци“. Открити от турски ловци са заловени и направени ратаи в чифлика на Али Осман. Местността е наречена „Гяурово“. Разрешено им е да си направят колиби срещу чифлика и така се поставят основите на малкото селце, наречено „Мерич гяур“. Освен това име селяните получили от околните селища името „рупаланци“ на името откъдето идвали. Друго доказателство са говорът и облеклото им. След 170 години съвместен живот, през 1543 година, се убива синът на Али Осман, падайки от коня до една могила, която носи неговото име „Османова чука“. Това дава повод на всички турци да напуснат чифлика и се преселят в околните села и градове. В този период броят къщите „тип-колиба“ нараства от 30 на 50.
 Преселвали от района и страната предимно овчари. И сега много от имената на родовете носят имената Овчарови, Загорови, Мекови. Привлечени от качествата на солите от минералната вода, помагащи за оплождането на овцете и увеличавали млеконадоя. Освен многото „мери“ за паша привличали ги и мекият климат, както и защитата от ветровете. По статистически данни през 1877 година Меричлери е имало над 1300 жители и било едно от най-големите села с чисто българско население.
 В Меричлери е основана и втората протестантска църква в България. По-късно е създадена и конгрешанска църква, част от Съюза на евангелските съборни църкви.
 Население
 Численост на населението
 Преброявания на населението
 Численост на населението според преброяванията през годините:
 Етнически състав
 Преброяване на населението през 2011 г.
 Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
 Протести 2010
 През декември 2010 година става публично известно, че водата в селището е замърсена с арсен и това е известно на РИОКОЗ – Димитровград от май същата година. На 19 декември жители на градчето излизат на протест, който е подкрепен от ПК „Екогласност“ и инициативен комитет „За защита на Меричлери“.
 Културни и природни забележителности
 Градски етнографски музей – представя обичаите и занаятите през Възраждането.
 Разкрити са останки от римски некропол край града.
 През 2010 година е създаден земен релеф (Land art) „Числови редици“ от художника Дан Тенев.
 Други
 Открити са барелефи до минералния извор на св. Павел и апостол Крас, датиращи от 1350 година. Тук е имало и параклис, унищожен от турците през 1353 г. Те се намират в близост до римския мост от ІІ век. В града има етнографски музей с богата колекция и експонати от историческото минало и настояще на Меричлери. В близост до града има минерален извор. Водата от този извор е трета в света и втора в Европа по съдържание на минерали и химични елементи. Друга забележителност в района е минералният басейн „Соленци“, пълен с лековита вода. Името му е запазено от едно време, именно по този начин се е наричала тогава водата, тъй като освен че е с температура 45 °C, тя е и солена.
 Бележки
 Източници
 Г. Кацаров. „За Меричлери“. – В: Известия на Бълг. архех. институт (1924);
 Летописна книга ОУ „Д.Н.Матевски“ (1899);
 Г. Янев, „Меричлери в историята и в мен“ (2009).
 Външни препратки
 Официален сайт на града
 Балнеологични курорти в България


text:
En vest er en beklædningsgenstand, som bæres på overkroppen. En vest er uden ærmer og har ofte en form for lukning på fronten. Veste af forskellige materialer og tykkelser benyttes til en række forskellige formål:
 Formel beklædning (typisk sammen med jakkesæt)
 Sikkerhedsveste
 Hobbyveste
 Historie
 Vesten er en af de få typer beklædningsgenstande, som historikere kan datere præcist. Karl 2. af England introducerede den som en del af den korrekte beklædning efter Restaurationen i England i 1660. Den blev modeleret over tøj, som besøgende fra Abbas 1. af Persiens hof bar, da de besøgte England. På dette tidspunkt var vesten lang og havde skørter.
 I de efterfølgende århundrede blev vesten båre i mange udgaver. I 1600- og 1700-tallet var et ofte spraglede farver, før man i 1800-tallet gik over til en mere begrænset farvepalet. Efter 1810 blev vestene korter og mindre overdådige.
 Den engelsk kong Edward 7. siges at være opretshavsmanden bag traditionen med at efterlade den nederste knap i vest uknappet, som følge af et voksende livmål.
 I begyndelsen af 1900-tallet var vesten en fast bestanddel i jakkesættet, som var det normale dagligdagstøj for de fleste mænd. Vesten tjente som et ekstra lag isolering, men i takt med centralvarme og generel bedre isolering af bygninger forsvandt vesten langsomt.
 Ved VM i fodbold 2018 bar den engelske landstræner, Gareth Southgate, vest, hvilket fik denne øget beklædningsgenstandens popularitet kraftigt. Marks & Spencer, der var den officielle leverandør af jakkesæt til landsholdet, rapportede om at øget salg på 35 % af veste efter Englands første fem kampe i turneringen.
 Formel beklædning
 Vesten er en fast bestanddel af mandens mest fomelle klædedragt i den vestlige tøjmode: kjole og hvidt. I starten af 1900-tallet kunne vesten være sort, hvis butterflyen også var det. I dag er vesten til denne dragt altid hvid og gerne vævet i piqué-stof. Vesten kan også bæres til smoking, og er da typisk sort.
 En vest kan benyttes som en del af et tredelt jakkesæt. Oprindeligt var den en fast del af ethvert jakkesæt, men med tiden er den blevet en sjældenhed. I dag benyttes primært todelt jakkesæt bestående af matchende jakke og bukser. Til gengæld ses veste til tider uden matchende jakke og bukser i moderne beklædning.
 Foran på en vest vil ofte to eller fire lommer, hvori tilbehør kan opbevares. Blandt typiske tilbehør er lommeur og monokel/binokel. Dette tilbehør fastgøres om muligt til et af vestens knaphuller ved hjælp af en kæde. Kæden hænger løst fra knaphullet over til lommen og vil være så lang, at genstanden kan holdes i hånden og dermed benyttes, mens den er fastgjort til vesten. Er der flere genstande, skal de fastgøres til samme knaphul.
 Sikkerhedsveste
 Der benyttes flere forskellige typer sikkerhedsveste i professionel sammenhæng:
 Redningsveste
 Refleksveste
 Skudsikre veste
 Hobbyveste
 Nogle veste er specielt beregnet til bestemte typer hobbyer:
 Fiskevest
 Jagtvest
 Referencer
 Eksterne henvisninger
 En vest - sådan kan du bruge den på bloggen Den velklædte mand
 Veste


text:
23.1.1999 FR Journal officiel des CommunauteÂs europeÂennes C 20/29
 Radiation de l'affaire C-296/97 (1) Radiation de l'affaire C-377/97 (1)
 (1999/C 20/48) (1999/C 20/51)
 Par ordonnance du 7 octobre 1998, le preÂsident de la
 Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ Par ordonnance du 9 octobre 1998, le preÂsident de la
 la radiation de l'affaire C-296/97 (demande de deÂcision Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ
 preÂjudicielle de l'Oberverwaltungsgericht für das Land la radiation de l'affaire C-377/97: Commission des Com-
 Nordrhein-Westfalen): Ulrich Gloger contre Bergamt munauteÂs europeÂennes contre ReÂpublique helleÂnique.
 Kamen, partie intervenante: Vertreter des öffentlichen
 Interesses beim Oberverwaltungsgericht für das Land
 (1) JO C 7 du 10.1.1998.
 Nordrhein-Westfalen.
 (1) JO C 318 du 18.10.1997.
 Radiation des affaires jointes C-239/96 et C-240/96 (1)
 (1999/C 20/52)
 Radiation de l'affaire C-369/97 (1)
 (1999/C 20/49)
 Par ordonnance du 14 octobre 1998, le preÂsident de la
 Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ
 Par ordonnance du 8 octobre 1998, le preÂsident de la
 la radiation des affaires jointes C-239/96 et C-240/96:
 Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ
 Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d'Irlande du Nord,
 la radiation de l'affaire C-369/97 (demande de deÂcision
 soutenu par ReÂpublique feÂdeÂrale d'Allemagne, par
 preÂjudicielle de l'Oberster Gerichtshof): Schutzverband
 Royaume de Danemark et par Conseil de l'Union euro-
 gegen unlauteren Wettbewerb contre F. W. Woolworth Co
 peÂenne contre Commission des CommunauteÂs europeÂ-
 Gesellschaft mbH.
 ennes, soutenue par Parlement europeÂen.
 (1) JO C 370 du 6.12.1997.
 (1) JO C 269 du 14.9.1996.
 Radiation de l'affaire C-382/97 (1)
 (1999/C 20/50) Radiation de l'affaire C-370/97 (1)
 (1999/C 20/53)
 Par ordonnance du 8 octobre 1998, le preÂsident de la
 Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ
 la radiation de l'affaire C-382/97 (demande de deÂcision Par ordonnance du 20 octobre 1998, le preÂsident de la
 preÂjudicielle du Verwaltungsgerichtshof): Gerhard Köbler Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a ordonneÂ
 contre Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und la radiation de l'affaire C-370/97 (demande de deÂcision
 Kunst. preÂjudicielle de l'Oberster Gerichtshof): Poloco SA contre
 Jürgen Denz.
 (1) JO C 7 du 10.1.1998.
 (1) JO C 387 du 20.12.1997.


type: legislation

text:
 9.2.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 34/32
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/222
 z 8. februára 2017,
 ktorým sa ustanovujú paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
 so zreteľom na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (2), a najmä na jeho článok 136 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 Vykonávacím nariadením (EÚ) č. 543/2011 sa v súlade s výsledkami Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní ustanovujú kritériá, na základe ktorých Komisia stanovuje paušálne hodnoty na dovoz z tretích krajín, pokiaľ ide o výrobky a obdobia uvedené v časti A prílohy XVI k uvedenému nariadeniu.
 (2)
 Paušálne dovozné hodnoty sa vypočítajú každý pracovný deň v súlade s článkom 136 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011, pričom sa zohľadnia premenlivé každodenné údaje. Toto nariadenie by preto malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Paušálne dovozné hodnoty uvedené v článku 136 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011 sú stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 8. februára 2017
 Za Komisiu
 v mene predsedu
 Jerzy PLEWA
 generálny riaditeľ
 Generálne riaditeľstvo pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
 (1) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671.
 (2) Ú. v. EÚ L 157, 15.6.2011, s. 1.
 PRÍLOHA
 Paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 (EUR/100 kg)
 Číselný znak KN
 Kód tretej krajiny (1)
 Paušálna dovozná hodnota
 0702 00 00
 MA
 125,5
 TN
 311,6
 TR
 141,3
 ZZ
 192,8
 0707 00 05
 MA
 79,2
 TR
 182,1
 ZZ
 130,7
 0709 91 00
 EG
 181,2
 ZZ
 181,2
 0709 93 10
 MA
 93,3
 TR
 215,3
 ZZ
 154,3
 0805 10 22 , 0805 10 24 , 0805 10 28
 EG
 40,2
 IL
 80,7
 MA
 45,8
 TN
 53,0
 TR
 77,7
 ZZ
 59,5
 0805 21 10 , 0805 21 90 , 0805 29 00
 EG
 101,6
 IL
 134,2
 MA
 89,2
 TR
 88,2
 ZZ
 103,3
 0805 22 00
 IL
 109,8
 MA
 98,9
 ZZ
 104,4
 0805 50 10
 EG
 68,7
 TR
 83,6
 ZZ
 76,2
 0808 10 80
 CN
 139,4
 US
 205,0
 ZZ
 172,2
 0808 30 90
 CL
 181,7
 CN
 80,7
 ZA
 107,9
 ZZ
 123,4
 (1) Nomenklatúra krajín stanovená nariadením Komisie (EÚ) č. 1106/2012 z 27. novembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami, pokiaľ ide o aktualizáciu nomenklatúry krajín a území (Ú. v. EÚ L 328, 28.11.2012, s. 7). Kód „ZZ“ znamená „iného pôvodu“.


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D1008(10)
 ETA:n sekakomitean päätös N:o 10/98, tehty 6 päivänä maaliskuuta 1998, ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta
 Virallinen lehti nro L 272 , 08/10/1998 s. 0014 - 0015
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 10/98,tehty 6 päivänä maaliskuuta 1998,ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta ETA:n SEKAKOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä `sopimus`, ja erityisesti sen 98 artiklan,sekä katsoo, ettäsopimuksen liite II on muutettu ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 92/97 (1), javaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 88/379/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen neljännen kerran ja lapsiturvallisilla sulkimilla varustettavien vaarallisten valmisteiden pakkauksista annetun direktiivin 91/442/ETY muuttamisesta 11 päivänä lokakuuta 1996 annettu komission direktiivi 96/65/EY (2) on otettava osaksi sopimusta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artikla1. Lisätään sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 10 kohtaan (neuvoston direktiivi 88/379/ETY) luetelmakohta seuraavasti:"- 396 L 0065: komission direktiivi 96/65/EY, annettu 11 päivänä lokakuuta 1996 (EYVL L 265, 18.10.1996, s. 15)."2. Lisätään sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12 b kohtaan (komission direktiivi 91/442/ETY) luetelmakohta seuraavasti:", sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:- 396 L 0065: komission direktiivi 96/65/EY, annettu 11 päivänä lokakuuta 1996 (EYVL L 265, 18.10.1996, s. 15)."2 artiklaDirektiivin 96/65/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka on liitetty tämän päätöksen kielitoisintoihin, ovat todistusvoimaisia.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan 7 päivänä maaliskuuta 1998, jos sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.Tehty Brysselissä 6 päivänä maaliskuuta 1998.ETA:n sekakomitean puolestaF. BARBASOPuheenjohtaja(1) EYVL L 193, 9.7.1998, s. 48.(2) EYVL L 265, 18.10.1996, s. 15.


type: other

text:
99/2019 Sb. Zákon o přístupnosti internetových stránek a mobilních aplikací a o změně zákona č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů
 znění účinné od 9. dubna 2019
 (1) Tento zákon zapracovává příslušný předpis Evropské unie 1) a upravuje přístupnost internetových stránek a mobilních aplikací spravovaných povinnými subjekty a působnost Ministerstva vnitra (dále jen "ministerstvo").
 +) 9. 4. 2019
 ČÁST PRVNÍ - Přístupnost internetových stránek a mobilních aplikací1-13 § 1 - Předmět úpravy1 § 2 - Vymezení některých pojmů2 § 3 - Povinný subjekt3 § 4 - Zajištění přístupnosti internetových stránek a mobilních aplikací4 § 5 - Zajištění přístupnosti internetových stránek5 § 6 - Zajištění přístupnosti mobilních aplikací6 § 7 - Nepřiměřená zátěž7 § 8 - Prohlášení o přístupnosti8 § 9 - Podnět k nápravě9 § 10 - Působnost ministerstva10 § 11 - Kontrola dodržování povinností povinných subjektů11 § 12 - Zpráva o výsledku sledování přístupnosti12 § 13 - Přechodná ustanovení13 ČÁST DRUHÁ - Změna zákona o informačních systémech veřejné správy14 § 1414 ČÁST TŘETÍ - Zrušovací ustanovení15 § 1515 ČÁST ČTVRTÁ - Účinnost16 § 1616


text:
 Carriera
 Giocatore
 Durante gli anni settanta giocò per il Saint-Étienne, raggiungendo con i Verts la finale di Coppa dei Campioni nel 1976, ma perdendola contro il per 1-0. Inoltre militò nel .
 Allenatore
 Santini nella sua carriera ha allenato Tolosa, Lilla, Saint-Étienne, , Olympique Lyonnais, Nazionale francese e .
 Nell'estate 2002 sostituì Roger Lemerre sulla panchina dei Blues, qualificandosi per l'Europeo 2004. I transalpini, campioni in carica, furono battuti dalla Grecia nei quarti di finale; dopo il torneo, Santini fu rimpiazzato da Raymond Domenech.
 Noto al Tottenham Hotspur per il suo stile difensivo, in Inghilterra Santini cominciò molto bene, con una serie di vittorie per 1-0; il Tottenham stava però peggiorando quando lui annunciò le dimissioni dopo 13 gare con gli Spurs. Ufficialmente Santini lasciò l'Inghilterra a causa di problemi personali, spesso fu citata una malattia della moglie, comunque si è detto più volte che una serie di dissensi con il direttore sportivo Frank Arnesen fu il motivo della partenza.
 Tra il 2005 ed il 2006 Santini ha allenato l' in Ligue 1, dove è subentrato allo storico allenatore Guy Roux (rimasto sulla panchina della squadra per quasi 44 anni), venendo esonerato dopo aver fallito la qualificazione alle coppe europee.
 Statistiche
 Nazionale nel dettaglio
 Panchine da commissario tecnico della nazionale francese
 Palmarès
 Giocatore
 Saint-Étienne: 1969
 Saint-Étienne: 1969-1970, 1973-1974, 1974-1975, 1975-1976, 1980-1981
 Saint-Étienne: 1969-1970, 1973-1974, 1974-1975, 1976-1977
 Allenatore
 Lione: 2000-2001
 Lione: 2001-2002
 Francia: 2003
 Note
 Altri progetti
 Collegamenti esterni
 Commissari tecnici vincitori della Confederations Cup


text:
Peter K. Unger (nascido 1942) é um filósofo e professor da New York University.
 Publicações selecionadas
 Livros
 Ignorance: A Case for Scepticism (Oxford University Press, 1975 and 2002) ISBN 0198244177
 Philosophical Relativity (Blackwell and Minnesota, 1984; Oxford, 2002) ISBN 019515553X
 Identity, Consciousness and Value (Oxford, 1990) ISBN 0-19-507917-5
 Living High and Letting Die: Our Illusion of Innocence (Oxford, 1996) ISBN 0-19-510859-0
 All the Power in the World] (Oxford, 2006) ISBN 0-19-515561-0
 Philosophical Papers, Volume 1 (Oxford, 2006) ISBN 0-19-515552-1
 Philosophical Papers, Volume 2 (Oxford, 2006) ISBN 0-19-530158-7
 Artigos
 "I do not Exist", in Perception and Identity, G. F. MacDonald (ed.), London: Macmillan, 1979.
 "The Problem of the Many", Midwest Studies in Philosophy, vol. 5 (1980), pp. 411‐467.
 "Free Will and Scientificalism", Philosophy and Phenomenological Research, vol. 65 (2002).
 "The Survival of the Sentient", Philosophical Perspectives, vol. 14 (2000).
 Epistemologistas
 Filósofos dos Estados Unidos
 Filósofos da mente
 Metafísicos
 Filósofos analíticos
 Filósofos do século XXI


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0119(03)
 Beschluß Nr. 3/97 des Assoziationsrates zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Bulgarien andererseits vom 23. Dezember 1997 über die Ausfuhr bestimmter EGKS- Stahlerzeugnisse aus Bulgarien in die Gemeinschaft im Zeitraum 1. Januar bis 31. Dezember 1998 (Erneuerung des Systems der doppelten Kontrolle)
 Amtsblatt Nr. L 013 vom 19/01/1998 S. 0085 - 0098
 BESCHLUSS Nr. 3/97 DES ASSOZIATIONSRATES zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Bulgarien andererseits vom 23. Dezember 1997 über die Ausfuhr bestimmter EGKS-Stahlerzeugnisse aus Bulgarien in die Gemeinschaft im Zeitraum 1. Januar bis 31. Dezember 1998 (Erneuerung des Systems der doppelten Kontrolle) (98/75/EG)DER ASSOZIATIONSRAT -in Erwägung nachstehender Gründe:Die Kontaktgruppe nach Artikel 11 des Protokolls Nr. 2 des am 1. Februar 1995 in Kraft getretenen Europa-Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Republik Bulgarien andererseits tagte am 5. Juni 1997 und kam überein, dem gemäß Artikel 105 des Abkommens eingesetzten Assoziationsrat zu empfehlen, das 1997 mit dem Beschluß Nr. 1/96 des Assoziationsrates eingeführte System der doppelten Kontrolle für die Zeit vom 1. Januar bis 31. Dezember 1998 zu verlängern.Der Assoziationsrat ist nach Vorlage aller einschlägigen Informationen übereingekommen, dieser Empfehlung nachzukommen -BESCHLIESST:Artikel 1(1) In der Zeit vom 1. Januar bis 31. Dezember 1998 ist für die Einfuhr der in Anhang I aufgeführten Waren mit Ursprung in Bulgarien in die Gemeinschaft die Vorlage eines von den Behörden der Gemeinschaft ausgestellten Überwachungsdokuments erforderlich, das dem Muster in Anhang II entspricht.(2) Die Einreihung der unter diesen Beschluß fallenden Waren erfolgt auf der Grundlage der zolltariflichen und statistischen Nomenklatur der Gemeinschaft (im folgenden als "Kombinierte Nomenklatur" oder abgekürzt "KN" bezeichnet). Der Ursprung der unter diesen Beschluß fallenden Waren wird gemäß den in der Gemeinschaft geltenden Regeln festgelegt.(3) In der Zeit vom 1. Januar bis 31. Dezember 1998 ist für die Einfuhr der in Anhang I aufgeführten Eisen- und Stahlerzeugnisse mit Ursprung in Bulgarien in die Gemeinschaft außerdem die Ausstellung eines Ausfuhrdokuments durch die zuständigen bulgarischen Behörden erforderlich. Der Einführer hat das Original des Ausfuhrdokuments bis spätestens 31. März des Jahres vorzulegen, das auf das Jahr folgt, in dem die unter das Dokument fallenden Waren versandt wurden. Als Versanddatum gilt das Datum, an dem die Ware in das Beförderungsmittel zur Ausfuhr verladen wird.(4) Das Ausfuhrdokument entspricht dem Muster in Anhang III. Es gilt für die Ausfuhren in das gesamte Zollgebiet der Gemeinschaft.(5) Die Republik Bulgarien notifiziert der Kommission der Europäischen Gemeinschaften die Namen und Anschriften der zuständigen bulgarischen Regierungsbehörden, die zur Ausstellung und Prüfung der Ausfuhrdokumente befugt sind, und übermittelt ihr Muster der von diesen verwendeten Stempelabdrücke und Unterschriften. Die Republik Bulgarien notifiziert der Kommission alle diesbezüglichen Änderungen.(6) Einige technische Vorschriften für die Durchführung des Systems der doppelten Kontrolle sind in Anhang IV festgelegt.Artikel 2(1) Die Republik Bulgarien verpflichtet sich, der Gemeinschaft genaue statistische Angaben zu den von den bulgarischen Behörden gemäß Artikel 1 ausgestellten Ausfuhrdokumenten zu machen. Diese Angaben werden der Gemeinschaft spätestens am Ende des Monats übermittelt, der auf den Monat folgt, auf den sich die Statistiken beziehen.(2) Die Gemeinschaft verpflichtet sich, den bulgarischen Behörden genaue statistische Angaben zu den von den Mitgliedstaaten ausgestellten Überwachungsdokumenten für die von den bulgarischen Behörden gemäß Artikel 1 ausgestellten Ausfuhrdokumente zu machen. Diese Angaben werden den bulgarischen Behörden spätestens am Ende des Monats übermittelt, der auf den Monat folgt, auf den sich die Statistiken beziehen.Artikel 3Auf Antrag einer der Vertragsparteien werden bei Bedarf Konsultationen über alle Fragen im Zusammenhang mit der Durchführung dieses Beschlusses abgehalten. Diese Konsultationen finden unverzüglich statt. Alle Konsultationen gemäß diesem Artikel werden von beiden Vertragsparteien im Geist der Zusammenarbeit und mit dem Wunsch geführt, die Meinungsverschiedenheiten zwischen ihnen auszuräumen.Artikel 4Alle Mitteilungen gemäß diesem Artikel sind zu richten- für die Gemeinschaft: an die Kommission der Europäischen Gemeinschaften (GD I/D/2 und GD III/C/1);- für die Republik Bulgarien: an die Mission der Republik Bulgarien bei den Europäischen Gemeinschaften und das Ministerium für Handel und Tourismus der Republik Bulgarien.Artikel 5Dieser Beschluß ist für die Gemeinschaft und die Republik Bulgarien, welche die erforderlichen Maßnahmen zu seiner Durchführung treffen, gleichermaßen verbindlich.Artikel 6Dieser Beschluß tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.Er gilt ab 1. Januar 1998.Geschehen zu Brüssel am 23. Dezember 1997.Für den AssoziationsratDer PräsidentJ. POOSANHANG I BULGARIEN Liste der Waren, die der doppelten Kontrolle unterliegen (1998) 7206 10 007206 90 007208 10 007208 25 007208 26 007208 27 007208 36 007208 37 107208 37 907208 38 107208 38 907208 39 107208 39 907208 40 107208 40 907208 51 107208 51 307208 51 507208 51 917208 51 997208 52 107208 52 917208 52 997208 53 107208 53 907208 54 107208 54 907208 90 107209 15 007209 16 107209 16 907209 17 107209 17 907209 18 107209 18 917209 18 997209 25 007209 26 107209 26 907209 27 107209 27 907209 28 107209 28 907209 90 107210 11 107210 12 117210 12 197210 20 107210 30 107210 41 107210 49 107210 50 107210 61 107210 69 107210 70 317210 70 397210 90 317210 90 337210 90 387211 13 007211 14 107211 14 907211 19 207211 19 907211 23 107211 23 517211 29 207211 90 117212 10 107212 10 917212 20 117212 30 117212 40 107212 40 917212 50 317212 50 517212 60 117212 60 917213 10 007213 20 007213 91 107213 91 207213 91 417213 91 497213 91 707213 91 907213 99 107213 99 907214 20 007214 30 007214 91 107214 91 907214 99 107214 99 317214 99 397214 99 507214 99 617214 99 697214 99 807214 99 907215 90 107216 10 007216 21 007216 22 007216 31 117216 31 197216 31 917216 31 997216 32 117216 32 197216 32 917216 32 997216 33 107216 33 907216 40 107216 40 907216 50 107216 50 917216 50 997216 99 107225 11 007225 19 107225 19 907225 20 207225 30 007225 40 207225 40 507225 40 807225 50 007225 91 107225 92 107225 99 107226 11 107226 19 107226 19 307226 20 207226 91 107226 91 907226 92 107226 93 207226 94 207226 99 207227 10 007227 20 007227 90 107227 90 507227 90 957228 10 107228 10 307228 20 117228 20 197228 20 307228 30 207228 30 417228 30 497228 30 617228 30 697228 30 707228 30 897228 60 107228 70 107228 70 317228 80 107228 80 90ANHANG II >ANFANG EINES SCHAUBILD>EUROPÄISCHE GEMEINSCHAFT ÜBERWACHUNGSDOKUMENT 1. Inhaber (Name, vollständige Anschrift, Land und Mehrwertsteuernummer) 2. Ausstellungsnummer 3. Voraussichtlicher Einfuhrort und voraussichtliches Einfuhrdatum 4. Erteilende zuständige Behörde (Name, Anschrift, Telefonnummer) 5. Anmelder/Vertreter (gegebenenfalls) (Name, vollständige Anschrift) 6. Ursprungsland (mit Geonomenklatur-Nummer) 7. Herkunftsland (mit Geonomenklatur-Nummer) 8. Letzter Tag der Gültigkeit 9. Warenbezeichnung 10. KN-Code der Waren und Kategorie 11. Menge in kg (Reingewicht) oder in weiteren Maßeinheiten 12. cif-Preis frei Gemeinschaftsgrenze in ECU 13. Zusätzliche Angaben 14. Sichtvermerk der zuständigen Behörde Datum: . Unterschrift: . Stempel 1 1 Original für den Antragsteller 15. ABSCHREIBUNG In Teil 1 der Spalte 17 ist die verfügbare, in Teil 2 die abgeschriebene Menge zu vermerken. 16. Nettomenge (Rohmasse oder andere Maßeinheit mit Angabe der Einheit) 17. In Zahlen 18. In Buchstaben nur für die abgeschriebene Menge 19. Zollpapier (Art und Nr.) oder Teillizenz (Nr.) und Tag der Abschreibung 20. Bezeichnung, Mitgliedstaat, Dienststempel und Unterschrift der abschreibenden Behörde 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 Etwaiges Zusatzblatt hier fest verbinden.>ENDE EINES SCHAUBILD>>ANFANG EINES SCHAUBILD>EUROPÄISCHE GEMEINSCHAFT ÜBERWACHUNGSDOKUMENT 1. Inhaber (Name, vollständige Anschrift, Land und Mehrwertsteuernummer) 2. Ausstellungsnummer 3. Voraussichtlicher Einfuhrort und voraussichtliches Einfuhrdatum 4. Erteilende zuständige Behörde (Name, Anschrift, Telefonnummer) 5. Anmelder/Vertreter (gegebenenfalls) (Name, vollständige Anschrift) 6. Ursprungsland (mit Geonomenklatur-Nummer) 7. Herkunftsland (mit Geonomenklatur-Nummer) 8. Letzter Tag der Gültigkeit 9. Warenbezeichnung 10. KN-Code der Waren und Kategorie 11. Menge in kg (Reingewicht) oder in weiteren Maßeinheiten 12. cif-Preis frei Gemeinschaftsgrenze in ECU 13. Zusätzliche Angaben 14. Sichtvermerk der zuständigen Behörde Datum: . Unterschrift: . Stempel 2 2 Exemplar für die zuständige Behörde 15. ABSCHREIBUNG In Teil 1 der Spalte 17 ist die verfügbare, in Teil 2 die abgeschriebene Menge zu vermerken. 16. Nettomenge (Rohmasse oder andere Maßeinheit mit Angabe der Einheit) 17. In Zahlen 18. In Buchstaben nur für die abgeschriebene Menge 19. Zollpapier (Art und Nr.) oder Teillizenz (Nr.) und Tag der Abschreibung 20. Bezeichnung, Mitgliedstaat, Dienststempel und Unterschrift der abschreibenden Behörde 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 1 2 Etwaiges Zusatzblatt hier fest verbinden.>ENDE EINES SCHAUBILD>ANHANG III >ANFANG EINES SCHAUBILD>(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. 1 Exporter (name, full address, country) ORIGINAL 2 No 3 Year 4 Product group 5 Consignee (name, full address, country) EXPORT DOCUMENT (ECSC steel products) 6 Country of origin 7 Country of destination 8 Place and date of shipment - Means of transport 9 Supplementary details 10 Description of goods - Manufacturer 11 CN code 12 Quantity (1) 13 FOB value (2) 14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY 15 Competent authority (name, full address, country) At . , on . (Signature) (Stamp)>ENDE EINES SCHAUBILD>AUSFUHRDOKUMENT (unter den EGKS-Vertrag fallende Eisen- und Stahlerzeugnisse) >ANFANG EINES SCHAUBILD>1. Ausführer (Name, vollständige Anschrift, Land)2. Nr.3. Jahr4. Erzeugnisgruppe5. Empfänger (Name, vollständige Anschrift, Land)6. Ursprungsland7. Bestimmungsland8. Ort und Datum des Versands - Beförderungsmittel9. Zusätzliche Angaben10. Warenbeschreibung und Hersteller11. KN-Code12. Menge (1)13. fob-Wert (2)14. BESTÄTIGUNG DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDE15. Zuständige Behörde (Name, vollständige Anschrift, Land)Ort und Datum:..(Unterschrift)(Dienststempel)(1) Angabe des Eigengewichts (kg) bzw. der Menge in der angegebenen Maßeinheit, sofern es sich nicht um das Eigengewicht handelt.(2) In der Währung des Kaufvertrags.>ENDE EINES SCHAUBILD>>VERWEIS AUF EIN SCHAUBILD>>ANFANG EINES SCHAUBILD>(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. 1 Exporter (name, full address, country) COPY 2 No 3 Year 4 Product group 5 Consignee (name, full address, country) EXPORT DOCUMENT (ECSC steel products) 6 Country of origin 7 Country of destination 8 Place and date of shipment - Means of transport 9 Supplementary details 10 Description of goods - Manufacturer 11 CN code 12 Quantity (1) 13 FOB value (2) 14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY 15 Competent authority (name, full address, country) At . , on . (Signature) (Stamp)>ENDE EINES SCHAUBILD>ANHANG IV REPUBLIK BULGARIEN Technischer Anhang zu dem System der doppelten Kontrolle 1. Die Vordrucke der Ausfuhrdokumente haben das Format 210 mm × 297 mm. Für die Vordrucke ist weißes, holzfreies, geleimtes Schreibpapier mit einem Quadratmetergewicht von mindestens 25 g zu verwenden. Sie werden in englischer Sprache gedruckt. Wenn sie handschriftlich ausgefuellt werden, haben die Eintragungen mit Tinte und in Blockschrift zu erfolgen. Diesen Vordrucken können weitere Kopien beigefügt werden, die als solche ordnungsgemäß zu kennzeichnen sind. Im Falle mehrerer Kopien gilt nur das Deckblatt als Original. Dieses Deckblatt ist eindeutig als Original und die übrigen Kopien sind als Kopien zu kennzeichnen. Nur das Original wird von den zuständigen Behörden der Gemeinschaft für die Kontrolle der Ausfuhr in die Gemeinschaft gemäß den Bestimmungen des Systems der doppelten Kontrolle als gültig anerkannt.2. Jeder Vordruck trägt eine standardisierte Seriennummer, die aufgedruckt sein kann und die seine Identifizierung ermöglicht. Diese Nummer setzt sich wie folgt zusammen:- zwei Buchstaben zur Bezeichnung des Ausfuhrlandes nach folgendem Code: BG;- zwei Buchstaben zur Bezeichnung des Mitgliedstaats, in dem die Zollabfertigung erfolgt, nach folgendem Code:>PLATZ FÜR EINE TABELLE>- eine einstellige Zahl zur Bezeichnung des Jahres, die der letzten Ziffer des betreffenden Jahres entspricht, Beispiel: 8 für 1998;- eine zweistellige Zahl von 01 bis 99 zur Bezeichnung der ausstellenden Behörde in dem Ausfuhrland;- eine fünfstellige Zahl, durchlaufend von 00001 bis 99999, die dem betreffenden Mitgliedstaat zugeteilt wird, in dem die Zollabfertigung erfolgt.3. Die Ausfuhrdokumente gelten sechs Monate ab dem Zeitpunkt ihrer Ausstellung. Die Waren sind in dem Kalenderjahr zu versenden, das in Feld 3 des Ausfuhrdokuments angegeben ist.4. Jedes Ausfuhrdokument kann für eine oder mehrere Sendungen der fraglichen Waren verwendet werden. Da jedoch der Einführer das Original des Ausfuhrdokuments vorlegen muß, wenn er ein Überwachungsdokument beantragt, sollten die Ausfuhrdokumente soweit möglich für einzelne Handelsgeschäfte ausgestellt werden und nicht für Rahmenverträge.5. Die Republik Bulgarien braucht den Preis auf dem Ausfuhrdokument nicht anzugeben, wenn Geschäftsgeheimnisse geschützt werden müssen. In diesen Fällen sollte in Feld 9 des Ausfuhrdokuments der Grund dafür angegeben werden, warum der Preis nicht aufgeführt ist, mit dem Hinweis, daß er den zuständigen Behörden der Gemeinschaft auf Anfrage mitgeteilt werden kann.6. Die Ausfuhrdokumente können nach dem Versand der Waren, auf die sie sich beziehen, ausgestellt werden. In diesen Fällen müssen sie den Vermerk "nachträglich ausgestellt" tragen.7. Bei Diebstahl, Verlust oder Zerstörung eines Ausfuhrdokuments kann der Ausführer bei der zuständigen Regierungsbehörde, die das Dokument ausgestellt hat, ein Duplikat anhand der in seinem Besitz befindlichen Ausfuhrdokumente beantragen. Das Duplikat des Ausfuhrdokuments trägt den Vermerk "Duplikat". Das Duplikat trägt das Datum des Originals des Ausfuhrdokuments.8. Die zuständigen Behörden der Gemeinschaft sind unverzüglich über die Rücknahme oder Änderung bereits ausgestellter Ausfuhrdokumente und gegebenenfalls über die Grundlage für ein solches Vorgehen zu unterrichten.9. Die Republik Bulgarien beabsichtigt, in Feld 10 des Ausfuhrdokuments eine Beschreibung der Klassifikation der Waren (z. B. 1. oder 2. Wahl oder andere minderwertige Waren) vorzusehen.


text:
 COMISSÃO EUROPEIA
 Bruxelas, 27.5.2016
 COM(2016) 303 final
 2016/0156(NLE)
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 relativa à celebração do Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos
 EXPOSIÇÃO DE MOTIVOS
 1.CONTEXTO DA PROPOSTA
 •Fundamentação e objetivos da proposta
 Na sequência dos acórdãos do Tribunal de Justiça nos chamados processos «Céu Aberto», o Conselho autorizou a Comissão, em 5 de junho de 2003, a encetar negociações com países terceiros sobre a substituição de certas disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos em vigor por um acordo a nível da União («autorização horizontal»). Estes acordos têm por objetivo conceder a todas as transportadoras aéreas da UE acesso não discriminatório a rotas entre a União Europeia e países terceiros e, assim, tornar os acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre Estados-Membros e países terceiros conformes com o direito da União.
 •Coerência com as disposições em vigor no mesmo domínio de intervenção
 As disposições do Acordo substituem ou complementam as disposições vigentes dos dez acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre os Estados-Membros e a República das Filipinas.
 •Coerência com outras políticas da União
 Ao tornar os acordos bilaterais de serviços aéreos em vigor conformes com o direito da União, o Acordo dará resposta a um objetivo fundamental da política externa da União no setor da aviação.
 2.BASE JURÍDICA, SUBSIDIARIEDADE E PROPORCIONALIDADE
 •Base jurídica
 Artigo 100.o, n.o 2, e artigo 218.o, n.o 6, alínea a), do TFUE.
 •Subsidiariedade (no caso de competência não exclusiva)
 A proposta baseia-se inteiramente na «autorização horizontal» conferida pelo Conselho, tendo em conta as questões cobertas pelo direito da União e pelos acordos bilaterais de serviços aéreos.
 •Proporcionalidade
 O Acordo altera ou complementa as disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos apenas na medida do necessário para assegurar a conformidade com o direito da União.
 •Escolha do instrumento
 O Acordo entre a União e a República das Filipinas é o instrumento mais eficaz para tornar todos os atuais acordos bilaterais de serviços aéreos entre os Estados-Membros e a República das Filipinas conformes com o direito da União.
 3.RESULTADOS DAS AVALIAÇÕES EX POST, DAS CONSULTAS DAS PARTES INTERESSADAS E DAS AVALIAÇÕES DE IMPACTO
 •Avaliações ex post/balanços de qualidade da legislação existente
 Não aplicável.
 •Consulta das partes interessadas
 Em conformidade com o disposto no artigo 218.o, n.o 4, do TFUE, a Comissão conduziu as negociações em consulta com um comité especial. O setor foi igualmente consultado durante as negociações. As observações formuladas no âmbito deste processo foram tomadas em consideração. Os Estados-Membros em causa verificaram a exatidão das remissões para os acordos bilaterais de serviços aéreos. O setor salientou a importância de uma base jurídica sólida para as suas operações comerciais.
 •Obtenção e utilização de competências especializadas
 Não aplicável.
 •Avaliação de impacto
 Não aplicável.
 •Adequação e simplificação da legislação
 A proposta prevê uma simplificação da legislação. As disposições pertinentes dos acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre os Estados-Membros e a República das Filipinas serão substituídas ou complementadas pelas disposições de um único acordo.
 •Direitos fundamentais
 Não aplicável.
 4.INCIDÊNCIA ORÇAMENTAL
 A presente proposta não tem incidência no orçamento da União.
 5.OUTROS ELEMENTOS
 •Planos de execução e mecanismos de acompanhamento, de avaliação e de informação
 Enquanto se aguarda a sua entrada em vigor, o acordo deve ser aplicado a título provisório a partir do primeiro dia do mês seguinte à data em que as Partes se notificarem reciprocamente da conclusão das formalidades necessárias para o efeito.
 Documentos explicativos (para as diretivas)
 Não aplicável.
 Explicação pormenorizada das disposições específicas da proposta
 As relações internacionais entre Estados-Membros e países terceiros no setor da aviação têm sido tradicionalmente reguladas por acordos bilaterais de serviços aéreos entre Estados-Membros e países terceiros, pelos respetivos anexos e por outros dispositivos bilaterais ou multilaterais conexos.
 Contudo, as tradicionais cláusulas de designação incluídas nos acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados por Estados-Membros violam o direito da União. Autorizam um país terceiro a recusar, retirar ou suspender as licenças ou autorizações concedidas a uma transportadora aérea designada por um Estado-Membro, mas que não seja propriedade, em parte substancial, nem efetivamente controlada por esse Estado-Membro ou por nacionais desse Estado-Membro. Considerou-se que estas cláusulas constituem uma discriminação contra as transportadoras aéreas da UE estabelecidas no território de um Estado-Membro, mas que sejam propriedade e controladas por nacionais de outros Estados-Membros. Tais cláusulas violam o disposto no artigo 49.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, o qual garante aos nacionais dos Estados-Membros que exercem a sua liberdade de estabelecimento o mesmo tratamento no Estado-Membro de acolhimento que o dispensado aos nacionais desse Estado-Membro.
 Existem outras questões, como a tributação do combustível para a aviação, ou os acordos comerciais obrigatórios entre companhias aéreas, em que deve ser assegurada a conformidade com o direito da União, alterando ou complementando as disposições atuais dos acordos bilaterais de serviços aéreos entre os Estados-Membros e países terceiros.
 Em conformidade com os mecanismos e as diretrizes constantes do anexo à «autorização horizontal», a Comissão negociou um acordo com a República das Filipinas que substitui certas disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos em vigor entre os Estados-Membros e a República das Filipinas. O artigo 2.o do Acordo substitui as tradicionais cláusulas de designação por uma cláusula de designação UE, que permite a todas as transportadoras da UE beneficiarem do direito de estabelecimento. O artigo 5.o resolve eventuais conflitos com as regras da União relativas à concorrência.
 Após a assinatura do Acordo, é conveniente proceder à sua celebração. Em anexo, é proposta uma decisão nesse sentido.
 2016/0156 (NLE)
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 relativa à celebração do Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos
 O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
 Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 100.o, n.o 2, em conjugação com o artigo 218.o, n.o 6, alínea a),
 Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
 Tendo em conta a aprovação do Parlamento Europeu,
 Considerando o seguinte:
 1.O Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos (a seguir designado por «Acordo») foi assinado, em conformidade com a Decisão .../.../UE do Conselho
 1
 , sob reserva da sua celebração em data ulterior.
 2.O Acordo tem por objetivo tornar os acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre dez Estados-Membros e a República das Filipinas conformes com o direito da União.
 3.O Acordo deverá ser aprovado em nome da União Europeia,
 ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 O Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos (a seguir designado por «Acordo») é aprovado em nome da União.
 O texto do Acordo figura em anexo à presente decisão.
 Artigo 2.o
 O Presidente do Conselho designa a pessoa com poderes para proceder, em nome da União, à notificação prevista no artigo 8.o, n.o 1, do Acordo, a fim de expressar o consentimento da União Europeia em ficar vinculada pelo Acordo.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor na data da sua adoção.
 Feito em Bruxelas, em
 Pelo Conselho
 O Presidente
 (1)
 JO L [...] de [...], p. [...].
 ---documentbreak---
 COMISSÃO EUROPEIA
 Bruxelas, 27.5.2016
 COM(2016) 303 final
 ANEXO
 da
 Proposta de Decisão do Conselho
 relativa à celebração do Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos
 ANEXO
 da
 Proposta de Decisão do Conselho
 relativa à celebração do Acordo entre a União Europeia e o Governo da República das Filipinas sobre certos aspetos dos serviços aéreos
 A UNIÃO EUROPEIA,
 por um lado, e
 O GOVERNO DA REPÚBLICA DAS FILIPINAS
 (a seguir designado por «as Filipinas»),
 por outro,
 (a seguir designados por «as Partes»),
 VERIFICANDO que foram celebrados acordos bilaterais de serviços aéreos entre alguns Estados-Membros da União Europeia e as Filipinas que contêm disposições contrárias ao direito da União Europeia,
 VERIFICANDO que a União Europeia tem competência exclusiva no respeitante a diversos aspetos que podem estar incluídos nos acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre Estados-Membros da União Europeia e países terceiros,
 VERIFICANDO que, em conformidade com o direito da União Europeia, as transportadoras aéreas dos Estados-Membros da União Europeia estabelecidas num Estado-Membro da União Europeia têm o direito de aceder, em condições não discriminatórias, às rotas aéreas entre os Estados-Membros da União Europeia e os países terceiros,
 TENDO EM CONTA os acordos celebrados entre a União Europeia e certos países terceiros, que preveem a possibilidade de os nacionais desses países terceiros adquirirem participações em transportadoras aéreas licenciadas em conformidade com o direito da União Europeia,
 RECONHECENDO que certas disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos entre os Estados-Membros da União Europeia e as Filipinas contrárias ao direito da União Europeia se devem conformar com este, de modo a estabelecer uma base jurídica sólida para os serviços aéreos entre a União Europeia e as Filipinas e a preservar a continuidade desses serviços,
 VERIFICANDO que, em conformidade com o direito da União Europeia, as transportadoras aéreas não podem, em princípio, celebrar acordos que possam afetar o comércio entre Estados-Membros da União Europeia e que tenham por objeto ou efeito impedir, restringir ou falsear a concorrência,
 RECONHECENDO que as disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos celebrados entre os Estados-Membros da União Europeia e as Filipinas que i) exigem ou favorecem a adoção de acordos entre empresas, de decisões de associações de empresas ou de práticas concertadas que impedem, restringem ou falseiam a concorrência entre transportadoras aéreas nas rotas em causa; ou ii) reforçam os efeitos de tais acordos, decisões ou práticas concertadas; ou iii) delegam nas transportadoras aéreas ou noutros operadores económicos privados a responsabilidade pela adoção de medidas que impedem, falseiam ou restringem a concorrência entre transportadoras aéreas nas rotas em causa, podem privar de efeito as regras de concorrência aplicáveis às empresas,
 VERIFICANDO que não é objetivo da União Europeia, enquanto Parte no presente Acordo, aumentar o volume total de tráfego aéreo entre a União Europeia e as Filipinas, afetar o equilíbrio entre as transportadoras aéreas dos Estados-Membros da União Europeia e as transportadoras aéreas das Filipinas ou negociar alterações às disposições dos acordos bilaterais de serviços aéreos em vigor relativas a direitos de tráfego,
 ACORDARAM NO SEGUINTE:
 ARTIGO 1.o
 Disposições gerais
 1.
 Para efeitos do presente Acordo, entende-se por «Estados-Membros» os Estados-Membros da União Europeia e por «Tratados da UE» o Tratado da União Europeia e o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia.
 2.
 As referências nos acordos enumerados no anexo 1 a nacionais dos Estados-Membros que são partes nesses acordos entendem-se como referências a nacionais dos Estados-Membros da União Europeia.
 3.
 As referências nos acordos enumerados no anexo 1 a transportadoras aéreas ou companhias aéreas dos Estados-Membros que são partes nesses acordos entendem-se como referências a transportadoras aéreas ou companhias aéreas designadas por esses Estados-Membros.
 ARTIGO 2.o
 Designação por um Estado-Membro
 1.
 As disposições dos n.os 2 e 3 do presente artigo substituem as disposições correspondentes dos artigos enumerados respetivamente no anexo 2, alíneas a) e b), no que respeita à designação de uma transportadora aérea por um Estado-Membro, às autorizações e licenças que lhe foram concedidas pelas Filipinas e à recusa, cancelamento, suspensão ou limitação das autorizações ou licenças da transportadora aérea, respetivamente.
 2.
 Após receção de uma designação por um Estado-Membro, as Filipinas concedem as autorizações e licenças adequadas, no prazo processual mais curto, desde que:
 i.
 a transportadora aérea esteja estabelecida, nos termos dos Tratados UE, no território do Estado-Membro que procedeu à designação e seja titular de uma licença de exploração válida, em conformidade com o direito da União Europeia; e
 ii.
 o controlo regulamentar efetivo da transportadora aérea seja exercido e mantido pelo Estado-Membro responsável pela emissão do seu certificado de operador aéreo e a autoridade aeronáutica competente seja claramente identificada na designação; e
 iii.
 a transportadora aérea seja propriedade, diretamente ou através de participação maioritária, e seja efetivamente controlada por Estados-Membros e/ou nacionais de Estados-Membros e/ou por outros Estados enumerados no anexo 3 e/ou nacionais desses outros Estados.
 3.
 As Filipinas podem recusar, revogar, suspender ou limitar as autorizações ou licenças de uma transportadora aérea designada por um Estado-Membro, nos casos em que:
 i.
 a transportadora aérea não esteja estabelecida, nos termos dos Tratados UE, no território do Estado-Membro que procedeu à designação ou não seja titular de uma licença de exploração válida, em conformidade com o direito da União Europeia; ou
 ii.
 o controlo regulamentar efetivo da transportadora aérea não seja exercido ou mantido pelo Estado-Membro responsável pela emissão do seu certificado de operador aéreo ou a autoridade aeronáutica competente não seja claramente identificada na designação; ou
 iii.
 a transportadora aérea não seja propriedade, diretamente ou através de participação maioritária, nem seja efetivamente controlada por Estados-Membros e/ou nacionais de Estados-Membros e/ou por outros Estados enumerados no anexo 3 e/ou nacionais desses outros Estados; ou
 iv.
 a transportadora aérea já esteja autorizada a operar ao abrigo de um acordo bilateral entre as Filipinas e outro Estado-Membro e as Filipinas possam demonstrar que, ao exercer direitos de tráfego ao abrigo do presente Acordo numa rota que inclui um ponto nesse outro Estado-Membro, a transportadora aérea está a contornar as restrições aos direitos de tráfego impostas por esse outro acordo.
 No exercício do seu direito ao abrigo do disposto na presente subalínea, as Filipinas não farão discriminações entre as transportadoras aéreas dos Estados-Membros com base na nacionalidade.
 ARTIGO 3.o
 Segurança
 1.
 O disposto no n.o 2 do presente artigo complementa as correspondentes disposições dos artigos enumerados no anexo 2, alínea c).
 2.
 Caso um Estado-Membro tenha designado uma transportadora aérea cujo controlo regulamentar seja exercido e mantido por outro Estado-Membro, os direitos das Filipinas nos termos das disposições de segurança do acordo celebrado entre o Estado-Membro que designou a transportadora aérea e as Filipinas aplicam-se igualmente à adoção, ao exercício e à manutenção das normas de segurança por esse outro Estado-Membro, bem como à licença de exploração dessa transportadora aérea.
 ARTIGO 4.o
 Tributação do combustível utilizado na aviação
 1.
 As disposições do n.o 2 do presente artigo complementam as disposições correspondentes dos artigos enumerados no anexo 2, alínea d).
 2.
 Sem prejuízo de disposição em contrário, nada nas disposições enumeradas no anexo 2, alínea d), obsta a que um Estado-Membro aplique, de forma não discriminatória, impostos, contribuições, direitos, imposições ou taxas ao combustível fornecido no seu território para ser utilizado numa aeronave de uma transportadora aérea designada das Filipinas que opere entre um ponto do território desse Estado-Membro e outro ponto do território do mesmo ou de outro Estado-Membro.
 ARTIGO 5.o
 Compatibilidade com as regras de concorrência
 1.
 Sem prejuízo de outras disposições em contrário, nenhum elemento dos acordos enumerados no anexo 1 deve i) requerer ou favorecer a adoção de acordos entre empresas, de decisões por parte de associações de empresas ou de práticas concertadas que impeçam, falseiem ou restrinjam a concorrência; ii) reforçar os efeitos de tais acordos, decisões ou práticas concertadas; ou iii) delegar em operadores económicos privados a responsabilidade pela adoção de medidas que impeçam, falseiem ou restrinjam a concorrência.
 2.
 As disposições constantes dos acordos enumerados no anexo 1 que não sejam compatíveis com o n.o 1 do presente artigo não se aplicam.
 ARTIGO 6.o
 Anexos do Acordo
 Os anexos do presente Acordo fazem parte integrante do mesmo.
 ARTIGO 7.o
 Revisão ou alteração
 As Partes podem, de comum acordo, rever ou alterar em qualquer momento o presente Acordo.
 ARTIGO 8.o
 Entrada em vigor e aplicação provisória
 1.
 O presente Acordo entra em vigor na data em que as Partes se notificarem reciprocamente, por escrito, da conclusão dos respetivos procedimentos internos necessários para a sua entrada em vigor.
 2.
 Sem prejuízo do disposto no n.o 1, as Partes acordam em aplicar o presente Acordo, a título provisório, a partir do primeiro dia do mês seguinte à data em que se notificarem reciprocamente da conclusão dos procedimentos necessários para o efeito.
 3.
 O presente Acordo aplica-se a todos os acordos e convénios enumerados no anexo 1, incluindo os que, à data da sua assinatura, não tenham ainda entrado em vigor.
 ARTIGO 9.o
 Denúncia
 1.
 A denúncia de um acordo enumerado no anexo 1 implica a denúncia simultânea de todas as disposições do presente Acordo relacionadas com o acordo em causa.
 2.
 A denúncia de todos os acordos enumerados no anexo 1 implica a denúncia simultânea do presente Acordo.
 EM FÉ DO QUE os abaixo assinados, com os devidos poderes para o efeito, apuseram as suas assinaturas no final do presente Acordo.
 Feito em [....], em duplo exemplar, aos [...] de [... de ...], nas línguas alemã, búlgara, checa, croata, dinamarquesa, eslovaca, eslovena, espanhola, estónia, finlandesa, francesa, grega, húngara, inglesa, italiana, letã, lituana, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, romena e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos.
 PELA UNIÃO EUROPEIA:
 PELA REPÚBLICA DAS FILIPINAS:
 Anexo 1
 Lista dos acordos referidos no artigo 1.o do presente Acordo
 Acordos de serviços aéreos e outros convénios entre a República das Filipinas e Estados-Membros da União Europeia, conforme alterados, que, na data de assinatura do presente Acordo, tenham sido celebrados, assinados ou rubricados:
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo Federal da Áustria e o Governo da República das Filipinas, assinado em Manila, em 12 de agosto de 1992, designado por «Acordo Filipinas–Áustria» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo do Reino da Bélgica e o Governo da República das Filipinas, assinado em Manila, em 30 de janeiro de 1970, designado por «Acordo Filipinas–Bélgica» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo da República Federal Checa e Eslovaca e o Governo da República das Filipinas, assinado em Praga, em 23 de abril de 1992, designado por «Acordo Filipinas–República Checa» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo do Reino da Dinamarca e a República das Filipinas, assinado em Oslo, em 8 de maio de 1969, designado por «Acordo Filipinas–Dinamarca» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre a República das Filipinas e o Reino da Suécia, assinado em Oslo, em 8 de maio de 1969, designado por «Acordo Filipinas–Suécia» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre a República Federal da Alemanha e a República das Filipinas, assinado em Manila, em 6 de agosto de 1971, designado por «Acordo Filipinas–Alemanha» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo Real Helénico e o Governo da República das Filipinas, assinado em Atenas, em 8 de outubro de 1949, designado por «Acordo Filipinas–Grécia» no anexo 2;
 -
 Acordo de serviços aéreos entre o Governo da República da Hungria e o Governo da República das Filipinas, assinado em Budapeste, em 21 de maio de 1992, designado por «Acordo Filipinas–Hungria» no anexo 2;
 -
 Acordo de transporte aéreo entre o Governo do Grão-Ducado do Luxemburgo e o Governo da República das Filipinas, assinado no Luxemburgo, em 21 de novembro de 2001, designado por «Acordo Filipinas–Luxemburgo» no anexo 2;
 -
 Acordo entre o Governo da República da Polónia e o Governo da República das Filipinas relativo a serviços aéreos civis, assinado em Manila, em 1 de julho de 1993, designado por «Acordo Filipinas–Polónia» no anexo 2.
 Anexo 2
 Lista de artigos dos acordos enumerados no anexo 1 e referidos nos artigos 2.o a 4.o do presente Acordo
 a) Designação:
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Áustria;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Bélgica;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – República Checa;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Dinamarca;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Suécia;
 -
 Artigo 3.o, n.o 1, do Acordo Filipinas–Alemanha;
 -
 Artigos 2.o e 3.o do Acordo Filipinas–Grécia;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – Hungria;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – Luxemburgo;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – Polónia;
 b) Recusa, revogação, suspensão ou limitação de autorizações ou licenças:
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Áustria;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Bélgica;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – República Checa;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Dinamarca;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Suécia;
 -
 Artigo 3.o, n.os 4, 5 e 6, primeiro período, do Acordo Filipinas–Alemanha;
 -
 Artigo 6.o do Acordo Filipinas – Grécia;
 -
 Artigo IV do Acordo Filipinas – Hungria;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – Luxemburgo;
 -
 Artigo III do Acordo Filipinas – Polónia;
 c) Segurança:
 -
 Artigo 6.o do Acordo Filipinas – Áustria;
 -
 Artigo 11.o do Acordo Filipinas – Bélgica;
 -
 Artigo X do Acordo Filipinas – República Checa;
 -
 Artigo 11.o do Acordo Filipinas – Dinamarca;
 -
 Artigo 11.o do Acordo Filipinas – Suécia;
 -
 Artigo 10.o do Acordo Filipinas – Alemanha;
 -
 Artigo 4.o do Acordo Filipinas – Grécia;
 -
 Artigo XIII do Acordo Filipinas – Hungria;
 -
 Artigo XI do Acordo Filipinas – Luxemburgo;
 -
 Artigo XII do Acordo Filipinas – Polónia;
 d) Tributação do combustível para a aviação:
 -
 Artigo 7.o do Acordo Filipinas – Áustria;
 -
 Artigo 4.o do Acordo Filipinas – Bélgica;
 -
 Artigo IV do Acordo Filipinas – República Checa;
 -
 Artigo 4.o do Acordo Filipinas – Dinamarca;
 -
 Artigo 4.o do Acordo Filipinas – Suécia;
 -
 Artigo 4.o do Acordo Filipinas – Alemanha;
 -
 Artigo 3.o do Acordo Filipinas – Grécia;
 -
 Artigo V do Acordo Filipinas – Hungria;
 -
 Artigo IV do Acordo Filipinas – Luxemburgo;
 -
 Artigo IV do Acordo Filipinas – Polónia.
 Anexo 3
 Lista dos outros Estados referidos no artigo 2.o do presente Acordo
 a)
 República da Islândia (ao abrigo do Acordo sobre o Espaço Económico Europeu);
 b)
 Principado do Listenstaine (ao abrigo do Acordo sobre o Espaço Económico Europeu);
 c)
 Reino da Noruega (ao abrigo do Acordo sobre o Espaço Económico Europeu);
 d)
 Confederação Suíça (ao abrigo do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo aos Transportes Aéreos).


text:
Αριθ. C 85/82 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 14. 4. 86
 Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου για τη τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 872/84 για τη
 θέσπιση γενικών κανόνων σχετικά με τη χορήγηση πριμοδότησης υπέρ των παραγωγών πρόβειου
 κρέατος
 COM(86) 20 τελικό
 (Υποβληθείσα από την Επιτροπή στο Συμβούλιο στις 14 Φεβρουαρίου 1986)
 (86/C 85/49)
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
 Έχοντας υπόψη: Ά ρ θ ρ ο ;
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Οικονομικής
 Κοινότητας, Στον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 872/84 προστίθεται το ακόλου
 θο άρθρο Ια:
 τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1837/80 του Συμβουλίου της 27ης
 Ιουνίου 1980 περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τομέα του «Άρθρο Ια
 πρόβειου και αιγείου κρέατος (*), όπως τροποποιήθηκε
 τελευταία από τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ , και ιδίως το Η πριμοδότηση υπέρ των παραγωγών πρόβειου και αιγεί
 άρθρο 5 παράγραφος 9, ου κρέατος που αναφέρεται στο άρθρο 5 του κανονισμού
 (ΕΟΚ) αριθ. 1837/80 χορηγείται εντός του ορίου των 500
 την πρόταση της Επιτροπής, ζώων ανά παραγωγό στις μειονεκτικές ζώνες κατά την
 έννοια του άρθρου 3 παράγραφοι 3, 4 και 5 της οδηγίας
 Εκτιμώντας ότι το άρθρο 5 παράγραφος 8 του κανονισμού 75/268/ΕΟΚ και εντός του ορίου των 1 000 ζώων ανά
 (ΕΟΚ) αριθ. 1837/80 προβλέπει ότι η χορήγηση της πριμοδό παραγωγό στις άλλες ζώνες.»
 τησης υπέρ των παραγωγών προβατοειδών και αιγοειδών
 μπορεί να περιορισθεί σε ορισμένο αριθμό ζώων ανά δικαι
 ούχο παραγωγό- ότι, εν όψει της αύξησης της παραγωγής
 πρόβειου και αιγείου κρέατος και για να περιορισθεί η άνοδος Άρθρο 2
 του δημοσιονομικού κόστους στον τομέα αυτό, πρέπει να
 προβλεφθεί περιορισμός της πριμοδότησης σε 500 ζώα ανά Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα από
 δικαιούχο παραγωγό· ωστόσο, για να ληφθούν υπόψη οι τη δημοσίευση του στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊ
 συνθήκες παραγωγής που είναι ιδιαίτερα δύσκολες στις κών Κοινοτήτων.
 μειονεκτικές ζώνες της Κοινότητας κατά την έννοια του
 άρθρου 3 παράγραφοι 3,4 και 5 της οδηγίας 75/268/ΕΟΚ του
 Συμβουλίου ( 2 ), ότι πρέπει να περιορισθεί σε 1 000 ζώα· ότι Εφαρμόζεται από την έναρξη της περιόδου εμπορίας που
 πρέπει, συνεπώς, να τροποποιηθεί ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. αρχίζει το 1987.
 872/84 του Συμβουλίου ( 3 ),
 0) ΕΕ αριθ. L 183 της 16. 7. 1980, σ. 1.
 2
 ( ) ΕΕ αριθ. L 128 της 19. 5. 1975, σ. 1. Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη
 Ο ΕΕ αριθ. L 90 της 1. 4. 1984, σ. 40. του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
 Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου που καθορίζει, για την περίοδο από την 1η Αυγούστου 1986 έως τις
 31 Οκτωβρίου 1987, την τιμή βάσεως και τον ποιοτικό τύπο του εσφαγμένου χοίρου
 COM(86) 20 τελικό
 (Υποβληθείσα από την Επιτροπή στο Συμβούλιο στις 14 Φεβρουαρίου 1986)
 (86/C 85/50)
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, του χοιρείου κρέατος (*), όπως τροποποιήθηκε τελευταία
 Έχοντας υπόψη: από τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ , και ιδίως το άρθρο 4
 παράγραφος 4,
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Οικονομικής
 Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 43,
 την πρόταση της Επιτροπής,
 τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 2759/75 του Συμβουλίου της 29ης
 Οκτωβρίου 1975 περί κοινής οργανώσεως αγοράς στον τομέα (2) ΕΕ αριθ. L 282 της 1. 11. 1975, σ. 30.