type: other

jurisdiction: US

text: b' DEPARTMENT OF HEALTH & HUMAN SERVICES Office of Inspector General\n\n Office of Audit Services, Region VII\n 601 East 12th Street, Room 0429\n Kansas City, MO 64106\n\nAugust 23, 2010\n\nReport Number: A-07-10-01086\n\nMs. Vivianne M. Chaumont\nDirector, Division of Medicaid & Long-Term Care\nDepartment of Health & Human Services\n301 Centennial Mall South\nLincoln, NE 68509\n\nDear Ms. Chaumont:\n\nEnclosed is the U.S. Department of Health & Human Services (HHS), Office of Inspector\nGeneral (OIG), final report entitled Review of Nebraska Medicaid Payments for Home Health\nAgency Claims Paid to First Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc. We will forward a\ncopy of this report to the HHS action official noted below.\n\nSection 8L of the Inspector General Act, 5 U.S.C. App., requires that OIG post its publicly\navailable reports on the OIG Web site. Accordingly, this report will be posted at\nhttp://oig.hhs.gov.\n\nIf you have any questions or comments about this report, please direct them to the HHS action\nofficial. Please refer to report number A-07-10-01086 in all correspondence.\n\n Sincerely,\n\n\n\n /Patrick J. Cogley/\n Regional Inspector General\n for Audit Services\n\n\nEnclosure\n\n\nHHS Action Official:\n\nMs. Jackie Garner\nConsortium Administrator\nConsortium for Medicaid and Children\xe2\x80\x99s Health Operations\nCenters for Medicare & Medicaid Services\n233 North Michigan Avenue, Suite 600\nChicago, IL 60601\n\x0cDepartment of Health & Human Services\n OFFICE OF\n INSPECTOR GENERAL\n\n\n\n\nREVIEW OF NEBRASKA MEDICAID\n PAYMENTS FOR HOME HEALTH\n AGENCY CLAIMS PAID TO\n FIRST CARE HOME HEALTH OF\n EASTERN NEBRASKA, INC.\n\n\n\n\n Daniel R. Levinson\n Inspector General\n\n August 2010\n A-07-10-01086\n\x0c Office of Inspector General\n http://oig.hhs.gov\n\n\n\nThe mission of the Office of Inspector General (OIG), as mandated by Public Law 95-452, as amended, is\nto protect the integrity of the Department of Health & Human Services (HHS) programs, as well as the\nhealth and welfare of beneficiaries served by those programs. This statutory mission is carried out\nthrough a nationwide network of audits, investigations, and inspections conducted by the following\noperating components:\n\nOffice of Audit Services\n\nThe Office of Audit Services (OAS) provides auditing services for HHS, either by conducting audits with\nits own audit resources or by overseeing audit work done by others. Audits examine the performance of\nHHS programs and/or its grantees and contractors in carrying out their respective responsibilities and are\nintended to provide independent assessments of HHS programs and operations. These assessments help\nreduce waste, abuse, and mismanagement and promote economy and efficiency throughout HHS.\n\nOffice of Evaluation and Inspections\nThe Office of Evaluation and Inspections (OEI) conducts national evaluations to provide HHS, Congress,\nand the public with timely, useful, and reliable information on significant issues. These evaluations focus\non preventing fraud, waste, or abuse and promoting economy, efficiency, and effectiveness of\ndepartmental programs. To promote impact, OEI reports also present practical recommendations for\nimproving program operations.\n\nOffice of Investigations\nThe Office of Investigations (OI) conducts criminal, civil, and administrative investigations of fraud and\nmisconduct related to HHS programs, operations, and beneficiaries. With investigators working in all 50\nStates and the District of Columbia, OI utilizes its resources by actively coordinating with the Department\nof Justice and other Federal, State, and local law enforcement authorities. The investigative efforts of OI\noften lead to criminal convictions, administrative sanctions, and/or civil monetary penalties.\n\nOffice of Counsel to the Inspector General\nThe Office of Counsel to the Inspector General (OCIG) provides general legal services to OIG, rendering\nadvice and opinions on HHS programs and operations and providing all legal support for OIG\xe2\x80\x99s internal\noperations. OCIG represents OIG in all civil and administrative fraud and abuse cases involving HHS\nprograms, including False Claims Act, program exclusion, and civil monetary penalty cases. In\nconnection with these cases, OCIG also negotiates and monitors corporate integrity agreements. OCIG\nrenders advisory opinions, issues compliance program guidance, publishes fraud alerts, and provides\nother guidance to the health care industry concerning the anti-kickback statute and other OIG enforcement\nauthorities.\n\x0c Notices\n\n\n THIS REPORT IS AVAILABLE TO THE PUBLIC\n at http://oig.hhs.gov\n\n Section 8L of the Inspector General Act, 5 U.S.C. App., requires\n that OIG post its publicly available reports on the OIG Web site.\n\nOFFICE OF AUDIT SERVICES FINDINGS AND OPINIONS\n\n The designation of financial or management practices as\n questionable, a recommendation for the disallowance of costs\n incurred or claimed, and any other conclusions and\n recommendations in this report represent the findings and\n opinions of OAS. Authorized officials of the HHS operating\n divisions will make final determination on these matters.\n\x0c EXECUTIVE SUMMARY\n\nBACKGROUND\n\nPursuant to Title XIX of the Social Security Act, the Medicaid program provides medical\nassistance to low-income individuals and individuals with disabilities. The Federal and State\nGovernments jointly fund and administer the Medicaid program. At the Federal level, the\nCenters for Medicare & Medicaid Services (CMS) administers the program. Each State\nadministers its Medicaid program in accordance with a CMS-approved State plan. Although the\nState has considerable flexibility in designing and operating its Medicaid program, it must\ncomply with applicable Federal requirements. In Nebraska, the Department of Health & Human\nServices (State agency) administers the State\xe2\x80\x99s Medicaid program in accordance with its CMS-\napproved State plan.\n\nA home health agency (HHA) provides skilled nursing services, home health aide services, and\nmedical supplies and equipment to Medicaid recipients. Nebraska Administrative Code 471,\nsection 9-002.02, states that all home health services must be necessary to a continuing medical\ntreatment plan, prescribed by a licensed physician, and recertified by the licensed physician\nevery 60 days. In addition, Nebraska Administrative Code 471, section 2-001.03, requires that\nHHAs submit claims which are true, accurate, and complete, and maintain records on all services\nprovided for which a claim has been made. HHAs submit claims to the State agency in order to\nreceive compensation for the services they provide to Medicaid recipients.\n\nThe responsibilities of the State agency include processing and monitoring HHA claims. As part\nof its monitoring responsibilities, the State agency has controls in place to ensure that payment\nlimitations, such as a daily payment cap on nursing services and limits on therapy services, are\nnot exceeded. If a problem or concern is identified, the State agency reviews a provider\xe2\x80\x99s\nsupporting documentation to ensure that the payment is appropriate. The State agency then\nsubmits to CMS its Medicaid expenditures for the Federal share of its claimed costs.\n\nFirst Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc. (First Care), is an HHA based in Lincoln,\nNebraska. For the period July 1, 2008, through June 30, 2009, the State agency claimed\n$2,808,826 ($1,822,039 Federal share) for HHA services that First Care provided.\n\nOBJECTIVE\n\nOur objective was to determine whether the State agency claimed costs for HHA services\nprovided by First Care in accordance with Federal and State requirements.\n\nRESULTS OF REVIEW\n\nFor our review of the 100 claims in our sample, we determined that the State agency claimed\ncosts for HHA services provided by First Care in accordance with Federal and State\nrequirements. Specifically, First Care (1) maintained medical records supporting all services\nperformed and (2) ensured that the services were performed as authorized in the physicians\xe2\x80\x99\nsigned plans of care.\n\nThis report makes no recommendations.\n i\n\x0c TABLE OF CONTENTS\n\n Page\n\nINTRODUCTION...................................................................................................... 1\n\n BACKGROUND ............................................................................................. 1\n Medicaid Program and Home Health Agency Services ...................... 1\n Nebraska Department of Health & Human Services ........................... 1\n Nebraska Home Health Agency Services ............................................ 2\n First Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc. .............................. 2\n\n OBJECTIVE, SCOPE, AND METHODOLOGY ........................................... 2\n Objective .............................................................................................. 2\n Scope .................................................................................................... 2\n Methodology ........................................................................................ 3\n\nRESULTS OF REVIEW ........................................................................................... 3\n\nAPPENDIX\n\n SAMPLE DESIGN AND METHODOLOGY\n\n\n\n\n ii\n\x0c INTRODUCTION\n\nBACKGROUND\n\nMedicaid Program and Home Health Agency Services\n\nPursuant to Title XIX of the Social Security Act (the Act), the Medicaid program provides\nmedical assistance to low-income individuals and individuals with disabilities. The Federal and\nState Governments jointly fund and administer the Medicaid program. At the Federal level, the\nCenters for Medicare & Medicaid Services (CMS) administers the program. Each State\nadministers its Medicaid program in accordance with a CMS-approved State plan. Although the\nState has considerable flexibility in designing and operating its Medicaid program, it must\ncomply with applicable Federal requirements.\n\nSection 1905 of the Act authorizes State Medicaid agencies to provide home health agency\n(HHA) services to Medicaid recipients. Pursuant to 42 CFR \xc2\xa7 440.70, these services include\nskilled nursing services, home health aide services, and medical supplies and equipment. In\naddition, the HHA services may also include physical therapy, occupational therapy, or speech\npathology and audiology services.\n\nNebraska Department of Health & Human Services\n\nIn Nebraska, the Department of Health & Human Services (State agency) administers the State\xe2\x80\x99s\nMedicaid program. During the period July 1, 2008, through June 30, 2009 (our audit period), the\nState agency paid approximately 21,000 Medicaid claims for HHA services.\n\nThe responsibilities of the State agency include processing and monitoring HHA claims. As part\nof its monitoring responsibilities, the State agency has controls in place to ensure that payment\nlimitations, such as a daily payment cap on nursing services and limits on therapy services, are\nnot exceeded. If a problem or concern is identified, the State agency reviews a provider\xe2\x80\x99s\nsupport to ensure that the payment is appropriate.\n\nOn a quarterly basis, the State agency submits to CMS its standard Form CMS-64, Quarterly\nMedicaid Statement of Expenditures for the Medical Assistance Program (CMS-64 report), to\nsummarize, by category of service, Medicaid expenditures for Federal reimbursement. CMS\nreimburses the State agency the Federal share of the State agency\xe2\x80\x99s claimed costs, based on the\nFederal medical assistance percentage (FMAP). The State of Nebraska\xe2\x80\x99s FMAP for the period\nJuly 1, 2008, through September 30, 2008, was 58.02 percent. The American Recovery and\nReinvestment Act of 2009, P.L. No. 111-5 (Recovery Act), enacted February 17, 2009,\nauthorized the States to receive a higher FMAP. For the period October 1, 2008, through\nMarch 31, 2009, the State of Nebraska\xe2\x80\x99s FMAP was increased to 65.74 percent under the\nprovisions of the Recovery Act. For the period April 1, 2009, through June 30, 2009, the State\nof Nebraska\xe2\x80\x99s FMAP was increased to 67.79 percent under these same provisions.\n\n\n\n\n 1\n\x0cNebraska Home Health Agency Services\n\nNebraska Administrative Code 471, section 9-002.02, states that all home health services must\nbe necessary to a continuing medical treatment plan, prescribed by a licensed physician, and\nrecertified by the licensed physician every 60 days. In addition, Nebraska Administrative Code\n471, section 9-002.04, requires HHAs to maintain clinical records that include a plan of care for\neach client, signed by the physician responsible for that client\xe2\x80\x99s care.\n\nHHAs submit claims to the State agency in order to receive compensation for the services they\nprovide to Medicaid recipients. Payments for HHA claims are made on a per-visit basis,\nwhereby a visit is defined as consisting of 1 to 8 units and each unit is 15 minutes long.\n(Services which require more than 8 units of service are paid for on an hourly basis.) Nebraska\nAdministrative Code 471, section 2-001.03, requires that HHAs submit claims which are true,\naccurate, and complete, and maintain records on all services provided for which a claim has been\nmade. HHAs submit claims covering a period of time to the State agency; each claim may\ncontain multiple types of services.\n\nFor the period July 1, 2008, through June 30, 2009, the State agency claimed services totaling\napproximately $23.1 million (approximately $14.9 million Federal share) for all HHA services.\n\nFirst Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc.\n\nFirst Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc. (First Care), is an HHA based in Lincoln,\nNebraska. For the period July 1, 2008, through June 30, 2009, the State agency claimed\n$2,808,826 ($1,822,039 Federal share) for HHA services that First Care provided.\n\nOBJECTIVE, SCOPE, AND METHODOLOGY\n\nObjective\n\nOur objective was to determine whether the State agency claimed costs for HHA services\nprovided by First Care in accordance with Federal and State requirements.\n\nScope\n\nWe reviewed claims for HHA services totaling $2,808,826 ($1,822,039 Federal share) that First\nCare received from the State agency as reimbursement for the period July 1, 2008, though\nJune 30, 2009.\n\nWe did not review the State agency\xe2\x80\x99s overall internal control structure because our objective did\nnot require us to do so. We did not review the HHA claims in our simple random sample\n(discussed below) to determine medical necessity. We limited our internal control review to\nthose controls related directly to processing and monitoring HHA claims.\n\nWe conducted our fieldwork from March through June 2010 at the State agency and at First\nCare\xe2\x80\x99s Lincoln, Nebraska, location.\n\n 2\n\x0cMethodology\n\nTo accomplish our objective, we:\n\n \xe2\x80\xa2 reviewed Federal and State laws, regulations, and other requirements regarding Medicaid\n reimbursement for HHA services, as well as the Nebraska State plan;\n\n \xe2\x80\xa2 interviewed officials at the State agency to gain an understanding of how they administer\n and monitor the Medicaid HHA program;\n\n \xe2\x80\xa2 reconciled the State agency\xe2\x80\x99s electronic claims data to the CMS-64 reports for the period\n July 1, 2008, through June 30, 2009;\n\n \xe2\x80\xa2 selected a simple random sample of 100 HHA claims from First Care, totaling $275,772\n ($178,989 Federal share);\n\n \xe2\x80\xa2 obtained and reviewed the supporting documentation for each sampled claim to\n determine the allowability of the services claimed;\n\n \xe2\x80\xa2 provided the results of our review and discussed those results with officials from First\n Care on March 29, 2010; and\n\n \xe2\x80\xa2 provided the results of our review and discussed those results with State agency officials\n on June 3, 2010.\n\nThe appendix details our sampling methodology.\n\nWe conducted this performance audit in accordance with generally accepted government\nauditing standards. Those standards require that we plan and perform the audit to obtain\nsufficient, appropriate evidence to provide a reasonable basis for our findings and conclusions\nbased on our audit objectives. We believe that the evidence obtained provides a reasonable basis\nfor our findings and conclusions based on our audit objective.\n\n RESULTS OF REVIEW\n\nFor our review of the 100 claims in our sample, we determined that the State agency claimed\ncosts for HHA services provided by First Care in accordance with Federal and State\nrequirements. Specifically, First Care (1) maintained medical records supporting all services\nperformed and (2) ensured that the services were performed as authorized in the physicians\xe2\x80\x99\nsigned plans of care.\n\nThis report makes no recommendations.\n\n\n\n\n 3\n\x0cAPPENDIX\n\x0c APPENDIX: SAMPLE DESIGN AND METHODOLOGY\n\nPOPULATION\n\nThe population consisted of claims representing home health agency (HHA) services provided\nby First Care Home Health of Eastern Nebraska, Inc. (First Care), for claims paid for the period\nJuly 1, 2008, through June 30, 2009.\n\nSAMPLING FRAME\n\nThe sampling frame is a database of claim records consisting of 1,057 claims totaling $2,808,826\n($1,822,039 Federal share) for home health services paid to the provider First Care during the\nperiod July 1, 2008, through June 30, 2009.\n\nSAMPLE UNIT\n\nThe sampling unit is one Medicaid paid claim.\n\nSAMPLE DESIGN\n\nWe used a simple random sample.\n\nSAMPLE SIZE\n\nWe selected 100 sample units (paid claims).\n\nSOURCE OF RANDOM NUMBERS\n\nWe generated the random numbers with the Office of Inspector General, Office of Audit\nServices, statistical software (RAT-STATS).\n\x0c'


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0112(01)
 Décision n° 3/2000 du Conseil des ministres ACP-CE du 15 décembre 2000 concernant l'adoption de mesures financières spécifiques en vue d'assurer la continuité de certaines activités du 8e FED avant l'entrée en vigueur de l'accord de partenariat ACP-CE
 Journal officiel n° L 008 du 12/01/2001 p. 0038 - 0039
 Décision no 3/2000 du Conseil des ministres ACP-CEdu 15 décembre 2000concernant l'adoption de mesures financières spécifiques en vue d'assurer la continuité de certaines activités du 8e FED avant l'entrée en vigueur de l'accord de partenariat ACP-CE(2001/30/CE)LE CONSEIL DES MINISTRES ACP-CE,vu la quatrième convention ACP-CE, telle que modifiée par l'accord signé à Maurice le 4 novembre 1995, et notamment son article 282, paragraphe 5,vu l'accord de partenariat ACP-CE, signé à Cotonou le 23 juin 2000,considérant ce qui suit:(1) Avec la décision n° 1/2000, le Conseil des ministres ACP-CE du 27 juillet 2000 a défini des mesures transitoires pour la période allant du 2 août 2000 jusqu'à la ratification de l'accord de partenariat ACP-CE, prévoyant la mise en application anticipée de certaines dispositions de l'accord de partenariat; par ailleurs, certaines dispositions de la quatrième convention de Lomé telle que révisée par l'accord signé à Maurice le 4 novembre 1995 restent applicables. Conformément à l'article 2 de cette décision, les dispositions de la convention de Lomé relatives au pouvoir de décision du Conseil des ministres ACP-CE concernant l'utilisation des ressources non affectées des 6e, 7e et 8e FED, restent applicables.(2) Après l'examen à mi-parcours des programmes indicatifs nationaux, effectué conformément à l'article 282 de la convention de Lomé, il convient d'affecter des ressources supplémentaires aux programmes indicatifs de certains pays et régions performants en termes d'absorption des crédits et de qualité d'exécution des projets et qui ont engagé entièrement, ou presque, leur dotation d'origine.(3) Il convient d'affecter des ressources supplémentaires à la coopération régionale entre les États ACP pour assurer la poursuite de certaines activités, en particulier celles concernant les institutions communes ACP-CE.(4) Il convient d'affecter des ressources supplémentaires au financement des actions d'aide aux réfugiés afin de garantir que la Communauté continue de soutenir les réfugiés vulnérables dans les pays en développement.(5) Pour permettre la poursuite des activités du Centre pour le développement de l'entreprise (CDE) et du Centre pour le développement de l'agriculture (CTA), il convient de mettre à disposition l'enveloppe budgétaire nécessaire pour couvrir les besoins financiers de ces centres pour l'exercice 2001,DÉCIDE:Article premierCDE/CTA1. Il est prélevé à titre d'avance au 9e FED, sur les ressources non affectées du 8e FED, un montant maximum de:- 22 millions d'euros pour financer le budget du CDE en 2001,- 12 millions d'euros pour financer le budget du CTA en 2001.2. Les reliquats éventuels des crédits destinés au financement du CDE et du CTA, non utilisés au titre de l'exercice 2001, seront automatiquement reportés sur l'exercice 2002.Article 2Ressources supplémentaires affectées aux programmes indicatifsUn montant de 125,6 millions d'euros sera prélevé sur les ressources non affectées du 8e FED, en sus des dotations initiales des programmes indicatifs du 8e FED pour les pays et les régions ayant obtenu des résultats satisfaisants et ayant entièrement - ou presque - engagé leurs dotations initiales. Ces ressources seront affectées sur la base des critères suivants:1) affectation de 100 % du deuxième versement conformément à l'article 282, alinéa 3, de la quatrième convention de Lomé révisée;2) projets ayant déjà fait l'objet d'études de faisabilité et pouvant être présentés rapidement pour un financement.La Commission se fondera sur ces critères pour décider du montant exact de la dotation par pays/région.Article 3Intra-ACPUn montant de 265 millions d'euros sera prélevé sur les ressources non affectées du 8e FED pour la coopération régionale intra-ACP. Sur cette somme, 100 millions d'euros seront spécialement affectés au développement du commerce.Article 4Aide aux réfugiésUn montant de 100 millions d'euros sera prélevé sur les ressources non affectées du 8e FED pour des mesures d'aide en faveur des réfugiés conformément à l'article 72, alinéa 3, point d), et à l'article 72, alinéa 4, de l'accord de partenariat ACP-CE.Article 5La Commission est invitée à prendre les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente décision.Article 6La présente décision entre en vigueur le jour de son approbation.Fait à Bruxelles, le 15 décembre 2000.Pour le Conseil des ministres ACP-CELe présidentD. Gillot


type: wikipedia

text:
Nāḩiyat ‘Ayn ash Sharqīyah (arabiska: ناحية عين الشرقية) är ett subdistrikt i Syrien. Det ligger i provinsen Latakia, i den västra delen av landet, km norr om huvudstaden Damaskus.
 Trakten runt Nāḩiyat ‘Ayn ash Sharqīyah består till största delen av jordbruksmark. Runt Nāḩiyat ‘Ayn ash Sharqīyah är det tätbefolkat, med invånare per kvadratkilometer. Medelhavsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är °C, och den kallaste är januari, med °C. Genomsnittlig årsnederbörd är millimeter. Den regnigaste månaden är januari, med i genomsnitt mm nederbörd, och den torraste är augusti, med mm nederbörd.
 Källor
 Indelningar i Latakia (provins)


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 12008E/PRO/16
 Az Európai Unió működéséről szóló szerződés egységes szerkezetbe foglalt változata - JEGYZŐKÖNYVEK - (16.) Jegyzőkönyv: egyes Dániára vonatkozó rendelkezésekről
 Hivatalos Lap 115 , 09/05/2008 o. 0287 - 0287
 (16.) JEGYZŐKÖNYVEGYES DÁNIÁRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEKRŐLA MAGAS SZERZŐDŐ FELEK,FIGYELEMMEL arra, hogy a dán alkotmány olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek népszavazás kiírását tehetik szükségessé azt megelőzően, hogy Dánia lemond a mentességéről,TEKINTETTEL arra, hogy 1993. november 3-án Dánia kormánya bejelentette a Tanácsnak, hogy nem kíván részt venni a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában,MEGÁLLAPODTAK a következő rendelkezésekben, amelyeket az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolnak:1. Tekintettel Dánia kormányának 1993. november 3-i, a Tanácshoz címzett bejelentésére, Dánia mentességben részesül. A mentesség következményeként a Szerződéseknek, valamint az EKB és a KBER alapokmányának az eltérésekre vonatkozó cikkeit és rendelkezéseit Dániára is alkalmazni kell.2. A mentesség megszüntetését illetően az Európai Unió működéséről szóló szerződés 140. cikkében említett eljárást kizárólag Dánia kérelmére lehet kezdeményezni.3. A mentességi jogállás megszüntetése esetén e jegyzőkönyv hatályát veszti.--------------------------------------------------


text:
10. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 344. päivä (345. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 21 päivää.
 Nimipäivät
 – suomalainen kalenteri: Jutta
 – suomenruotsalainen kalenteri: Judit, Jutta
 – ortodoksinen kalenteri: Minkka, Kirmo
 – saamenkielinen kalenteri: Juđet
 – vanhemmissa kalentereissa: Adolphus, Anna, Esther, Hildebrand, Ihanelma, Ismo, Juudit, Malin, Ulrica
 Tapahtumia
 1520 – Martti Luther poltti paavi Leo X:n Lutherin teesit tuominneen pannauhkauksen, bulla "Exsurge Dominen" Wittenbergissä.
 1768 – Encyclopædia Britannican ensimmäinen painos julkaistiin.
 1817 – Mississippistä tuli Yhdysvaltain 20. osavaltio.
 1848 – Louis-Napoleon Bonaparte, Napoleon Bonaparten veljenpoika, valittiin Ranskan toisen tasavallan presidentiksi.
 1868 – Rautatieinsinööri J.P. Knight asensi ensimmäiset liikennevalot Westminsterin palatsin ulkopuolelle Lontoossa. Ne muistuttivat aikansa rautatieopastimia semaforein ja yökäytössä käytetyin punaisin ja vihrein kaasulampuin.
 1898 – Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan lopettanut rauhansopimus allekirjoitettiin Pariisissa.
 1901 – Ensimmäiset Nobel-palkinnot jaettiin.
 1906 – Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt sai ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Nobelin palkinnon.
 1919 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Yhdysvaltain presidentille Woodrow Wilsonille.
 1922 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin norjalaiselle filosofian tohtorille Fridtjof Nansenille.
 1935 − Saksalainen lehtimies ja pasifisti, vangittuna ollut Carl von Ossietzky sai Nobelin rauhanpalkinnon. Adolf Hitler raivostui von Ossietzkyn palkitsemisesta ja kielsi saksalaisia koskaan vastaanottamasta minkään alan Nobel-palkintoa.
 1936 – Ison-Britannian kuningas Edvard VIII luopui kruunusta ja siirtyi ulkomaille. Uudeksi kuninkaaksi kruunattiin hänen nuorempi veljensä Yrjö VI.
 1939 – Kirjailija F. E. Sillanpää vastaanotti Tukholmassa hänelle myönnetyn Nobelin kirjallisuuspalkinnon.
 1941 – Toinen maailmansota: japanilaiset torpedopommittajat upottivat brittiläiset taistelulaivat HMS Prince of Walesin ja HMS Repulsen.
 1945 – Professori A. I. Virtanen vastaanotti Tukholmassa hänelle myönnetyn Nobelin kemianpalkinnon.
 1948 – Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen.
 1952 – Albert Schweitzerille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
 1954 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin YK:n pakolaisasiain komissariaatille (UNHCR).
 1956 – Ensimmäiset suomalaiset YK:n rauhanturvaajat matkustivat Suezin alueelle Egyptiin.
 1961 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin YK:n pääsihteerille Dag Hammarskjöldille. Hammarskjöld oli saanut surmansa lento-onnettomuudessa Rhodesiassa saman vuoden syyskuussa.
 1962 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin yhdysvaltalaiselle kemistille Linus Paulingille tunnustuksena hänen sodanvastaisesta työstään. Pauling oli saanut Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1954.
 1963 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Kansainväliselle Punaiselle Ristille.
 1963 – Sansibar itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta muodostaakseen perustuslaillisen sulttaanikunnan.
 1964 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin yhdysvaltalaiselle ihmisoikeusaktivistille Martin Luther Kingille. Ranskalainen kirjailija Jean-Paul Sartre kieltäytyi hänelle myönnetystä Nobelin kirjallisuuspalkinnosta "henkilökohtaisista syistä".
 1965 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin YK:n lastenapujärjestölle Unicefille.
 1965 – Hallitus antoi eduskunnalle lakiesityksen eduskuntavaalien ajankohdan siirtämisestä pysyvästi heinäkuusta maaliskuuhun.
 1969 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Kansainväliselle työjärjestölle (ILO).
 1970 – "Vihreän vallankumouksen" käynnistäjälle Norman Borlaugille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
 1971 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Saksan liittokansleri Willy Brandtille tunnustuksena hänen liennytyspolitiikastaan.
 1972 – Viiden neuvostosotilaan ilmoitettiin saaneen surmansa Neuvostoliiton ja Kiinan joukkojen yhteenotossa maiden välisellä rajalla Kazakstanissa.
 1974 – Neuvostoliitosta karkotettu kirjailija Aleksandr Solženitsyn vastaanotti Tukholmassa hänelle vuonna 1970 myönnetyn Nobelin kirjallisuuspalkinnon.
 1975 – Andrei Saharoville myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Palkinnon otti vastaan hänen puolisonsa Jelena Bonner, koska Saharovia ei päästetty Osloon noutamaan sitä.
 1977 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalille.
 1978 – Israelin pääministeri Menachem Beginille ja Egyptin presidentti Anwar Sadatille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
 1979 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin albanialaissyntyiselle Äiti Teresalle hänen Intiassa tekemästään humanitaarisesta työstä.
 1981 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin toisen kerran YK:n pakolaisasiain komissariaatille (UNHCR).
 1983 – Solidaarisuusjohtaja Lech Wałęsalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Sen otti vastaan hänen vaimonsa Danuta Wałęsa, koska Puola ei päästänyt Wałęsaa itseään matkustamaan Osloon.
 1984 – Apartheidin vastustajalle eteläafrikkalaiselle arkkipiispa Desmond Tutulle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
 1985 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Lääkärit ydinsotaa vastaan -järjestölle.
 1986 – Elie Wieselille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto väkivallan ja rasismin vastaisesta toiminnasta.
 1987 – Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Costa Rican presidentille Oscar Arias Sanchezille tunnustuksena hänen työstään pysyvän rauhan aikaansaamiseksi Väli-Amerikkaan.
 1988 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin YK:n rauhanturvajoukoille. Palkinnon otti vastaan YK:n pääsihteeri Javier Perez de Cuellar.
 1989 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Tiibetin hengelliselle johtajalle 14. dalai-lamalle. Kiina esitti Nobel-komitealle jyrkän vastalauseen.
 1990 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Neuvostoliiton presidentille Mihail Gorbatšoville.
 1990 – Neuvostoliitto ilmoitti lopettavansa clearing-järjestelmän ja siirtyvänsä normaaliin ulkomaankauppaan kaikkien muiden maiden, myös Suomen, kanssa. Muutos toteutettiin ilman siirtymäkautta vuodenvaihteessa 1990–1991.
 1991 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin burmalaiselle oppositiojohtajalle, kotiarestiin suljetulle Aung San Suu Kyille.
 1993 – Doom -pelin shareware-versio julkaistiin.
 1993 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Etelä-Afrikan presidentille Frederik de Klerkille ja ANC-järjestön johtajalle, myöhemmälle Etelä-Afrikan presidentille Nelson Mandelalle.
 1994 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Israelin pääministerille Jitzhak Rabinille ja ulkoministeri Shimon Peresille sekä Palestiinan vapautusjärjestön PLO:n johtajalle Jasser Arafatille. Yksi Nobel-komitean jäsen erosi vastalauseena Arafatin palkitsemiselle.
 1996 – Espanja liittyi Eurocorpsiin.
 1996 – Etelä-Afrikan presidentti Nelson Mandela vahvisti maalle uuden perustuslain, jossa korostettiin rotujen välistä tasa-arvoa.
 1996 − Eduskunta hyväksyi aluehallinnon uudistuksen, jonka nojalla Suomen läänijako muuttui syyskuun alussa 1997.
 1999 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Lääkärit ilman rajoja -järjestölle.
 2000 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Etelä-Korean presidentille Kim Dae-jungille.
 2001 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Yhdistyneille Kansakunnille ja järjestön pääsihteerille Kofi Annanille.
 2002 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Yhdysvaltain entiselle presidentille Jimmy Carterille.
 2005 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Kansainväliselle atomienergiajärjestölle (IAEA) ja sen johtajalle Mohamed ElBaradeille.
 2008 – Martti Ahtisaari vastaanotti Nobelin rauhanpalkinnon Oslossa.
 2009 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Yhdysvaltain presidentille Barack Obamalle.
 2010 − Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin kiinalaiselle ihmisoikeusaktivistille Liu Xiaobolle. Kiina paheksui palkitsemista jyrkästi eikä päästänyt Liuta vastaanottamaan palkintoa.
 2012 – Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Euroopan unionille. Palkinnon ottivat vastaan EU:n komission puheenjohtaja Jose Manuel Barroso, Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Herman van Rompuy ja Euroopan parlamentin puhemies Martin Schulz.
 2015 – Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin Kolumbian presidentille Juan Manuel Santosille tunnustuksena hänen työstään yli 50 vuotta kestäneen Kolumbian sisällissodan lopettamiseksi. Rauhanpalkinnon toiseksi saajaksi oli povattu FARC-sissiliikkeen johtajaa Timoleon Jimeneziä, joka jäi kuitenkin palkinnotta. Suomalainen taloustieteilijä Bengt Holmström jakoi Nobelin taloustieteen palkinnon yhdysvaltalaisen taloustieteilijän Oliver Hartin kanssa.
 2017 – Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin kansalaisjärjestöjen muodostamalle, ydinaseriisuntaa edistämään pyrkivälle kansainväliselle ICAN-järjestölle.
 2019 – Suomen tasavallan 76. hallitus eli Marinin hallitus aloitti toimintansa.
 2117 – Venus kulkee Auringon editse.
 Syntyneitä
 1394 – Jaakko I, Skotlannin kuningas (k. 1437)
 1751 – George Shaw, englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä (k. 1813)
 1778 – Otto Wilhelm Klinckowström, suomalainen kenraaliluutnantti, todellinen valtioneuvos, vapaaherra ja taiteen keräilijä (k. 1850)
 1784 – Maria Johansdotter Berg (”Pali-Maija”), suomenruotsalainen kansanrunoilija (k. 1867)
 1791 – Friedrich von Gärtner, saksalainen arkkitehti (k. 1847)
 1798 – Aleksandr Brjullov, venäläinen arkkitehti ja taiteilija (k. 1877)
 1813 – Errico Petrella, italialainen säveltäjä (k. 1877)
 1815 – Ada Lovelace, brittiläinen matemaatikko ja ensimmäinen ohjelmoija (k. 1852)
 1821 – Nikolai Nekrasov, venäläinen runoilija (k. 1877)
 1822 – César Franck, belgialainen säveltäjä ja urkuri (k. 1890)
 1830 – Emily Dickinson, yhdysvaltalainen runoilija (k. 1886)
 1830 – Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen, suomalainen historiantutkija ja poliitikko (k. 1903)
 1851 – Melvil Dewey, yhdysvaltalainen kirjojen luokittelija (Deweyn luokittelujärjestelmän kehittäjä) (k. 1931)
 1862 – Alpo Noponen, suomalainen runoilija ja kirjailija (k. 1927)
 1872 – Ludwig Klages, saksalainen filosofi, psykologi ja grafologian teoreetikko (k. 1956)
 1877 – Juho Komu, suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja (k. 1928)
 1891 – Nelly Sachs, vuoden 1966 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen runoilija (k. 1970)
 1908 – Olivier Messiaen, ranskalainen säveltäjä ja urkuri (k. 1992)
 1918 – Erkki Aho, suomalainen muusikko ja kapellimestari (k. 2002)
 1918 – Anatoli Tarasov, venäläinen jääkiekkovalmentaja (k. 1995)
 1918 – Helena Tynell, suomalainen lasimuotoilija (k. 2016)
 1924 – Michael Manley, Jamaikan pääministeri 1972–1980 ja 1989–1992 (k. 1997)
 1928 – Dan Blocker, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1972)
 1932 – Aarre Nostaja, suomalainen moukarinheittäjä (k. 2004)
 1934 – Howard Martin Temin, vuoden 1975 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen virologi (k. 1994)
 1939 – Pekka Pöyry, suomalainen muusikko ("Tasavallan Presidentti") (k. 1980)
 1945 – Taisto Lundberg (”Taisto Tammi”), suomalainen laulaja (k. 1979)
 1946 – Nadja Pyykkö, suomalainen näyttelijä, maskeeraaja, kuvaussihteeri ja elokuvaohjaaja (k. 2007)
 1950 – Gregg Berger, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
 1951 – Kimmo Sarje, suomalainen taiteilija ja kuraattori
 1954 – Johannes Koskinen, suomalainen poliitikko ja ministeri
 1957 – Michael Clarke Duncan, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2012)
 1959 – Wolf Hoffmann, saksalainen kitaristi ("Accept")
 1960 – Kenneth Branagh, pohjoisirlantilainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja
 1964 – George Newbern, yhdysvaltalainen näyttelijä
 1965 – Jarmo Juhani Salminen (”Eppu Salminen”), suomalainen näyttelijä ja juontaja
 1967 – Shannon Hamm, yhdysvaltalainen kitaristi ("Death")
 1969 – Rob Blake, kanadalainen jääkiekkoilija
 1971 – Samuli Johannes Majamäki (”Teho Majamäki”), suomalainen muusikko ja lyömäsoitintaiteilija
 1972 – Brian Molko, brittiläinen muusikko ("Placebo")
 1974 – Meg White, yhdysvaltalainen rumpali ("The White Stripes")
 1975 – Emmanuelle Chriqui, kanadalainen näyttelijä (Entourage)
 1977 – Andrea Henkel, saksalainen ampumahiihtäjä
 1980 – Sarah Chang, yhdysvaltalainen viulisti
 1980 – Ledley King, englantilainen jalkapalloilija
 1981 – Paula Vesala, suomalainen laulaja ja näyttelijä ("PMMP")
 1982 – Malla Malmivaara, suomalainen näyttelijä ja laulaja
 1984 – Antti Hanhisuanto, suomalainen teatterinjohtaja
 1987 – Sergio Henao, kolumbialainen maantiepyöräilijä
 1988 – Neven Subotić, serbialainen jalkapalloilija
 1991 – Kiki Bertens, alankomaalainen tennispelaaja
 2014 – Gabriella, Monacon prinsessa ja Carladèsin kreivitär
 2014 – Jacques, Monacon kruununprinssi ja Bauxin markiisi
 Kuolleita
 1041 – Mikael IV, Bysantin keisari (s. 1010)
 1198 – Averroës, andalusialais-arabialainen filosofi ja lääkäri (s. 1126)
 1603 – William Gilbert, englantilainen fyysikko (s. 1544)
 1618 – Giulio Caccini, italialainen säveltäjä (s. n. 1545)
 1718 – Stede Bonnet, englantilainen merirosvo (s. 1688)
 1792 – August Nordenskiöld, suomalainen kirjailija, alkemisti ja Suomen vuoritoimen johtaja (s. 1754)
 1810 – Johann Christian Daniel von Schreber, saksalainen luonnontieteilijä (s. 1739)
 1865 – Leopold I, ensimmäinen Belgian eli belgialaisten kuningas (s. 1790)
 1867 – Sakamoto Ryōma, japanilainen samurai (s. 1835)
 1886 – Marco Minghetti, italialainen poliitikko ja pääministeri (s. 1818)
 1889 – Ludwig Anzengruber, itävaltalainen kirjailija (s. 1839)
 1896 – Alfred Nobel, ruotsalainen kemisti (Nobel-palkinnon perustaja) (s. 1833)
 1917 – Mackenzie Bowell, Kanadan pääministeri 1894–1897 (s. 1824)
 1920 – Olive Schreiner, eteläafrikkalainen kirjailija, feministi ja sosialisti (s. 1855)
 1928 – Charles Rennie Mackintosh, brittiläinen arkkitehti ja muotoilija (s. 1868)
 1936 – Luigi Pirandello, vuoden 1934 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut italialainen näytelmäkirjailija (s. 1867)
 1950 – Juho Rissanen, suomalainen taidemaalari (s. 1873)
 1958 - Lilli Tulenheimo, suomalainen näyttelijä (s. 1880)
 1967 – Otis Redding, yhdysvaltalainen soul-laulaja (s. 1941)
 1978 – Ed Wood, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (s. 1924)
 1987 – Jascha Heifetz, venäläinen viulisti (s. 1901)
 1999 – Franjo Tuđman, Kroatian presidentti (s. 1922)
 2002 – Andres Küng, ruotsalainen lehtimies, tietokirjailija ja poliitikko (s. 1945)
 2005 – Richard Pryor, yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä (s. 1940)
 2005 – Eugene McCarthy, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1916)
 2006 – Augusto Pinochet, Chilen presidentti (s. 1915)
 2010 – John Bennett Fenn, vuoden 2002 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (s. 1917)
 2019 – Gershon Kingsley, amerikansaksalainen lauluntekijä (s. 1922)
 Juhlapäiviä
 YK: Ihmisoikeuksien päivä ("Human Rights Day"). YK:n yleiskokouksen päivää koskeva päätöslauselma on vuodelta 1950. YK:n yleiskokous hyväksyi 10. joulukuuta 1948 YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen.
 Nobelin palkinnot jaetaan vuosittain 10. joulukuuta pidettävässä juhlatilaisuudessa. Alfred Nobelin muistoksi päivä on Ruotsissa myös liputuspäivä.
 Katso myös
 kalenteri ~ 9. joulukuuta, 11. joulukuuta
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Joulukuu
 -12-10


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0139
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 139/2003 vom 7. November 2003 zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-Abkommens
 Amtsblatt Nr. L 041 vom 12/02/2004 S. 0007 - 0008
 Beschluss des Gemeinsamen EWR-AusschussesNr. 139/2003vom 7. November 2003zur Änderung des Anhangs I (Veterinärwesen und Pflanzenschutz) des EWR-AbkommensDER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS -gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend "Abkommen" genannt, insbesondere auf Artikel 98,in Erwägung nachstehender Gründe:(1) Anhang I des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 102/2003 vom 26. September 2003(1) geändert.(2) Die Entscheidung 2003/83/EG der Kommission vom 5. Februar 2003 zur Änderung der Richtlinie 95/70/EG des Rates zur Festlegung von Mindestmaßnahmen der Gemeinschaft zur Bekämpfung bestimmter Muschelkrankheiten(2) ist in das Abkommen aufzunehmen.(3) Die Entscheidung 2003/114/EG der Kommission vom 19. Februar 2003 zur dritten Änderung der Entscheidung 2002/308/EG zur Festlegung der Verzeichnisse der hinsichtlich der Viralen Hämorrhagischen Septikämie (VHS) und/oder der Infektiösen Hämatopoetischen Nekrose (IHN) zugelassenen Gebiete und Fischzuchtbetriebe(3) ist in das Abkommen aufzunehmen.(4) Die Entscheidung 2003/236/EG der Kommission vom 3. April 2003 zur Änderung der Entscheidung 92/486/EWG zur Festlegung der Modalitäten der Zusammenarbeit zwischen dem Server-Zentrum ANIMO und den Mitgliedstaaten(4) ist in das Abkommen aufzunehmen.(5) Dieser Beschluss gilt nicht für Liechtenstein -BESCHLIESST:Artikel 1Anhang I Kapitel I des Abkommens wird wie folgt geändert:1. In Teil 1.2 wird unter Nummer 12 (Entscheidung 92/486/EWG der Kommission) folgender Gedankenstrich angefügt:"- 32003 D 0236: Entscheidung 2003/236/EG der Kommission vom 3. April 2003 (ABl. L 87 vom 4.4.2003, S. 12)."2. In Teil 3.1 wird unter Nummer 8 (Richtlinie 95/70/EG des Rates) folgender Gedankenstrich angefügt:"- 32003 D 0083: Entscheidung 2003/83/EG der Kommission vom 5. Februar 2003 (ABl. L 32 vom 7.2.2003, S. 13)."3. In Teil 4.2 wird unter Nummer 66 (Entscheidung 2002/308/EG der Kommission) folgender Gedankenstrich angefügt:"- 32003 D 0114: Entscheidung 2003/114/EG der Kommission vom 19. Februar 2003 (ABl. L 46 vom 20.2.2003, S. 29)."Artikel 2Der Wortlaut der Entscheidungen 2003/83/EG, 2003/114/EG und 2003/236/EG in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.Artikel 3Dieser Beschluss tritt am 8. November 2003 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen(5).Artikel 4Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.Brüssel, den 7. November 2003Für den Gemeinsamen EWR-AusschussDer VorsitzendeS. D. Prinz Nikolaus von Liechtenstein(1) ABl. L 331 vom 18.12.2003, S. 8.(2) ABl. L 32 vom 7.2.2003, S. 13.(3) ABl. L 46 vom 20.2.2003, S. 29.(4) ABl. L 87 vom 4.4.2003, S. 12.(5) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


type: caselaw

text:
 1.2.2016
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 38/35
 Pourvoi formé le 15 novembre 2015 par Ana Pérez Gutierérez contre l’arrêt du Tribunal (troisième chambre) rendu le 9 septembre 2015 dans l’affaire T-168/14, Ana Pérez Gutiérrez/Commission
 (Affaire C-604/15 P)
 (2016/C 038/48)
 Langue de procédure: l'espagnol
 Parties
 Partie requérante: Ana Pérez Gutiérrez (représentant: J. Soler Puebla, avocat)
 Autre partie à la procédure: Commission
 Conclusions
 La requérante conclut à ce qu’il plaise à la Cour annuler l’arrêt du Tribunal du 9 septembre et poursuivre la procédure pour rendre un nouvel par lequel il plaise à la Cour
 1.
 déclarer qu’il y a eu immixtion dans son droit à l’honneur, à l’intimité personnelle et familiale et à l’image par l’Union européenne, du fait de l’utilisation sans autorisation de l’image de M. Jacquemyn, la Commission ayant inséré sa photographie dans la bibliothèque d’images des avertissements de santé pour les produits du tabac dans l’Union européenne;
 2.
 condamner la Commission à verser à la requérante la somme de 181 104 € à titre de manque à gagner;
 3.
 condamner la Commission à verser à la requérante la somme d’un centime d’euro (0,01 €) par paquet de cigarettes ou produit du tabac sur lequel figure l’image de M. Patrick Jacquemyn, la somme devant être fixée en exécution de l’arrêt, et qui pour lors représente la somme de vingt-sept millions cinq cent quatre-vingt-huit mille cinq cent vingt-quatre euros (27 588 524 €)
 4.
 condamner la Commission à verser à la requérante une indemnisation pour le bénéfice tiré de l’utilisation illicite de l’image de M. Patrick Jacquemyn, qui s’élève à 13 790 000 € en Espagne, lieu de résidence de la requérante de M. Patrick Jacquemyn.
 Moyens et principaux arguments
 Disparités entre le déroulement de l’audience et les éléments exposés dans l’arrêt
 La requérante n’a jamais accepté les déclarations de la Commission européenne, elle a uniquement accepté que soient présentés tardivement des documents non noircis, ce qui n’a pas été précisé dans l’arrêt.
 Violation de l’article 15, paragraphe 3, du Traité sur le Fonctionnement de l’Union européenne
 Violation du principe de la règle européenne d’accès pour les ressortissants de l’Union aux documents utilisés par tout organe de l’Union pour adopter des décisions.
 La requérante a demandé à de nombreuses reprises que lui soient communiqués les documents relatifs aux droits d’image de la photographie litigieuse et ces derniers ne lui ont jamais été transmis.
 Défaut et insuffisance de preuve entraînant un défaut d’instruction sur l’affaire par le Tribunal
 Les preuves demandées par la requérante n’ont pas été fournies et celles produites par la Commission empêchaient tout indice probant car elles présentaient quasiment toutes des éléments noircis.
 Violation du principe de contradiction et d’égalité des armes procédurales
 Les documents produits par la Commission européenne étaient raturés et ne présentaient pas d’éléments, ils empêchaient toute analyse contradictoire par la requérante, partant, celle-ci ne les considère pas comme des preuves valides ni comme pouvant être qualifiées d’éléments probatoires par le Tribunal.
 Dénaturation des faits (Distort of facts)
 Les documents noircis et ne comportant pas d’éléments ont conduit le Tribunal à estimer que la prétendue réalisation des photographies était en principe légale, et la requérante n’a pas pu invalider cette simulation de réalité car tous les éléments probatoires étaient absents des documents. Les éléments apparaissant sur les documents ont été noircis en application incorrecte des principes de protection des données résultant de la directive de 1995 (1).
 (1) Directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil, du 24 octobre 1995, relative à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (JO L 281, du 23 novembre 1995, p. 31).


text:
1. Bestechung schweizerischer Amtsträger.
 Art. 322quinquies 2
 Art. 322sexies 3
 wer als Mitglied einer richterlichen oder anderen Behörde, als Beamter, als amtlich bestellter Sachverständiger, Übersetzer oder Dolmetscher, als Schiedsrichter oder als Angehöriger der Armee eines fremden Staates oder einer internationalen Organisation im Zusammenhang mit seiner amtlichen Tätigkeit für eine pflichtwidrige oder eine im Ermessen stehende Handlung oder Unterlassung für sich oder einen Dritten einen nicht gebührenden Vorteil fordert, sich versprechen lässt oder annimmt,4
 Art. 322octies 5
 Art. 322novies 6
 Art. 322decies 7
 1 Eingefügt durch Ziff. I 1 des BG vom 22. Dez. 1999 (Revision des Korruptionsstrafrechts), in Kraft seit 1. Mai 2000 (AS 2000 1121; BBl 1999 5497).
 3 Fassung gemäss Ziff. I des BG vom 25. Sept. 2015 (Korruptionsstrafrecht), in Kraft seit 1. Juli 2016 (AS 2016 1287; BBl 2014 3591).
 4 Par. eingefügt durch Art. 2 Ziff. 2 des BB vom 7. Okt. 2005 über die Genehmigung und die Umsetzung des Strafrechtsübereinkommens und des Zusatzprotokolls des Europarates über Korruption, in Kraft seit 1. Juli 2006 (AS 2006 2371; BBl 2004 6983).
 5 Fassung gemäss Ziff. I des BG vom 25. Sept. 2015 (Korruptionsstrafrecht), in Kraft seit 1. Juli 2016 (AS 2016 1287; BBl 2014 3591).
 6 Eingefügt durch Ziff. I des BG vom 25. Sept. 2015 (Korruptionsstrafrecht), in Kraft seit 1. Juli 2016 (AS 2016 1287; BBl 2014 3591).
 7 Eingefügt durch Ziff. I des BG vom 25. Sept. 2015 (Korruptionsstrafrecht), in Kraft seit 1. Juli 2016 (AS 2016 1287; BBl 2014 3591).


type: legislation

text:
 27.3.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 91/10
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 310/2014
 z 25. marca 2014
 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 1 písm. a),
 keďže:
 (1)
 S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie kombinovanej nomenklatúry, ktorá tvorí prílohu k nariadeniu (EHS) č. 2658/87, je potrebné prijať opatrenia týkajúce sa zatriedenia tovaru uvedeného v prílohe k tomuto nariadeniu.
 (2)
 V nariadení (EHS) č. 2658/87 sa stanovili všeobecné pravidlá výkladu kombinovanej nomenklatúry. Tieto pravidlá sa takisto uplatňujú na akúkoľvek inú nomenklatúru, ktorá sa na kombinovanej nomenklatúre celkovo alebo čiastočne zakladá, alebo ktorá k nej pridáva akékoľvek ďalšie rozdelenie a ktorá je stanovená v osobitných ustanoveniach Únie s ohľadom na uplatňovanie colných a iných opatrení vzťahujúcich sa na obchod s tovarom.
 (3)
 Podľa uvedených všeobecných pravidiel by sa tovar opísaný v stĺpci 1 tabuľky uvedenej v prílohe mal zatriediť pod číselné znaky KN uvedené v stĺpci 2 na základe dôvodov uvedených v stĺpci 3 danej tabuľky.
 (4)
 Je potrebné umožniť, aby sa držiteľ záväznej informácie o nomenklatúrnom zatriedení vydanej súvislosti s tovarom, na ktorý sa vzťahuje toto nariadenie, ktorá nie je v súlade s týmto nariadením, mohol na túto informáciu aj naďalej odvolávať počas určitého obdobia podľa článku 12 ods. 6 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Toto obdobie by malo byť stanovené na [tri] mesiace.
 (5)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre colný kódex,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Tovar opísaný v stĺpci 1 tabuľky uvedenej v prílohe sa zatriedi v rámci kombinovanej nomenklatúry podľa číselných znakov KN uvedených v stĺpci 2 tejto tabuľky.
 Článok 2
 Na záväznú informáciu o nomenklatúrnom zatriedení, ktorá nie je v súlade s týmto nariadením, je možné odvolávať sa aj naďalej v súlade s článkom 12 ods. 6 nariadenia (EHS) č. 2913/92 počas troch mesiacov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
 Článok 3
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 25. marca 2014
 Za Komisiu v mene predsedu
 Algirdas ŠEMETA
 člen Komisie
 (1) Ú. v. ES L 256, 7.9.1987, s. 1.
 (2) Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (EHS) z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1).
 PRÍLOHA
 Opis tovaru
 Zatriedenie
 (číselný znak KN)
 Odôvodnenie
 (1)
 (2)
 (3)
 Farebný monitor s displejom z tekutých kryštálov (LCD) s rozmerom uhlopriečky obrazovky približne 48 cm (19 palcov) a s rozmermi približne 46 × 37 × 21 cm, s týmito parametrami:
 —
 prirodzené rozlíšenie 1 440 × 900 pixelov,
 —
 podporované rozlíšenia 640 × 480, 800 × 600, 1 024 × 768 a 1 280 × 1 024 pixelov,
 —
 pomer strán 16:10,
 —
 rozstup pixelov 0,285 mm,
 —
 jas 300 cd/m2,
 —
 pomer kontrastu 500:1,
 —
 doba odozvy 8 ms,
 —
 dva reproduktory,
 —
 zapínacie/vypínacie a ovládacie tlačidlá.
 Je vybavený týmito rozhraniami:
 —
 DVI-D,
 —
 dva VGA.
 Má stojan s mechanizmom na úpravu sklonu.
 Monitor je predkladaný na použitie v strojoch na automatické spracovanie údajov (ADP).
 8528 51 00
 Zatriedenie je určené všeobecnými pravidlami 1 a 6 na interpretáciu kombinovanej nomenklatúry a znením číselných znakov KN 8528 a 8528 51 00.
 Vzhľadom na objektívne charakteristické vlastnosti výrobku, ako je rozlíšenie, podporované rozlíšenia, pomer strán, rozstup pixelov vhodný na dlhodobé sledovanie zblízka, jas, rozhrania bežne používané v systémoch na automatické spracovanie údajov a mechanizmy na úpravu sklonu, je výrobok určený na použitie ako monitor druhu používaného výlučne alebo hlavne v systéme na automatické spracovanie údajov položky 8471.
 Monitor sa preto má zatriediť pod číselný znak KN 8528 51 00 ako ostatné monitory druhov používaných výlučne alebo hlavne v systémoch na automatické spracovanie údajov položky 8471.


text:
 13.8.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 204/9
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2018/1117 НА СЪВЕТА
 от 10 август 2018 година
 за прилагане на Регламент (ЕС) No 401/2013 относно ограничителни мерки по отношение на Мианмар/Бирма
 СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕС) No 401/2013 на Съвета относно ограничителни мерки по отношение на Мианмар/Бирма и за отмяна на Регламент (ЕО) No 194/2008 (1), и по-специално член 4и от него,
 като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
 като има предвид, че:
 (1)
 На 2 май 2013 г. Съветът прие Регламент (ЕС) No 401/2013.
 (2)
 На 25 юни 2018 г. Съветът прие Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/898 (2), с който седем лица бяха добавени в списъка на физическите и юридическите лица, образуванията и органите, за които се прилагат ограничителни мерки, съдържащ се в приложение IV към Регламент (ЕС) No 401/2013.
 (3)
 За няколко вписвания беше получена актуализирана информация.
 (4)
 Приложение IV към Регламент (ЕС) No 401/2013 следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Приложение IV към Регламент (ЕС) No 401/2013 се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 10 август 2018 година.
 За Съвета
 Председател
 G. BLÜMEL
 (1) ОВ L 121, 3.5.2013 г., стр. 1
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/898 на Съвета от 25 юни 2018 г. за прилагане на Регламент (ЕС) No 401/2013 относно ограничителни мерки по отношение на Мианмар/Бирма (ОВ L 160 I, 25.6. 2018 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Вписвания 1, 3, 4 и 5 в списъка на лицата и образуванията, съдържащ се в приложение IV към Регламент (ЕС) No 401/2013, се заменят със следните вписвания:
 Име
 Идентификационна информация
 Основания
 Дата на включване в списъка
 „1.
 Aung Kyaw Zaw
 Дата на раждане: 20 август 1961 г.
 Номер на паспорта: DM000826
 Дата на издаване: 22 ноември 2011 г.
 Валиден до: 21 ноември 2021 г.
 Военен идентификационен номер: BC 17444
 Генерал-лейтенант Aung Kyaw Zaw е бил командир на Бюрото за специални операции No 3 на въоръжените сили на Мианмар (Tatmadaw) от август 2015 г. до края на 2017 г. Бюрото за специални операции No 3 отговаря за Западното командване и при тези обстоятелства генерал-лейтенант Aung Kyaw Zaw e отговорен за жестокостите и тежките нарушения на правата на човека, извършени през този период от Западното командване срещу населението от общността рохингия в щата Рахин. Те включват незаконни убийства, сексуално насилие и системно изгаряне на домове и сгради на общността рохингия.
 25.6.2018 г.
 3.
 Than Oo
 Дата на раждане: 12 октомври 1973 г.
 Военен идентификационен номер: BC 25723
 Бригаден генерал Than Oo е командир на 99-а лекопехотна дивизия на въоръжените сили на Мианмар (Tatmadaw). При тези обстоятелства той е отговорен за жестокостите и тежките нарушения на правата на човека, извършени през втората половина на 2017 г. от 99-а лекопехотна дивизия срещу населението от общността рохингия в щата Рахин. Те включват незаконни убийства, сексуално насилие и системно изгаряне на домове и сгради на общността рохингия.
 25.6.2018 г.
 4.
 Aung Aung
 Военен идентификационен номер: BC 23750
 Бригаден генерал Aung Aung е командир на 33-та лекопехотна дивизия на въоръжените сили на Мианмар (Tatmadaw). При тези обстоятелства той е отговорен за жестокостите и тежките нарушения на правата на човека, извършени през втората половина на 2017 г. от 33-та лекопехотна дивизия срещу населението от общността рохингия в щата Рахин. Те включват незаконни убийства, сексуално насилие и системно изгаряне на домове и сгради на общността рохингия.
 25.6.2018 г.
 5.
 Khin Maung Soe
 Бригаден генерал Khin Maung Soe е командир на 15-а военно-оперативна част, известна също като 15-а лекопехотна дивизия на въоръжените сили на Мианмар (Tatmadaw), от която е част пехотен батальон No 564. При тези обстоятелства той е отговорен за жестокостите и тежките нарушения на правата на човека, извършени през втората половина на 2017 г. от 15-а военно-оперативна част, и по-конкретно от пехотен батальон No 564, срещу населението от общността рохингия в щата Рахин. Те включват незаконни убийства, сексуално насилие и системно изгаряне на домове и сгради на общността рохингия.
 25.6.2018 г.“


text:
Rechtspraak gedeeld ouderschap na (echt)scheiding: 363. Proces Verbaal van Artikel 12 procedure bij het Gerechtshof tegen uitgestelde vervolging van moeder voor onttrekking (WvS, Art. 279)
 363. Proces Verbaal van Artikel 12 procedure bij het Gerechtshof tegen uitgestelde vervolging van moeder voor onttrekking (WvS, Art. 279)
 Ondanks de in 2009 door de kinderrechter bij gezamenlijk gezag beschikte omgangsregeling tussen een Friese vader en zijn zoontje van een weekeinde per 2 weken, heeft moeder na beëindiging van de Onder Toezicht Stelling (o.t.s.) sinds 27 september 2010 eenzijdig besloten voor eigen rechter te gaan spelen en het zoontje niet meer mee te geven aan vader.
 Gevolg was dat tussen vader en zoon eerst na ca. 5 maanden pas weer 5x een begeleid contact via een omgangscentrum werd gestart via jeugdzorg, en daarna na nog weer 3 maanden stilstand 4x een begeleid contact via een omgangshuis van Humanitas tot stand kwam, waarna het afgesproken traject wederom door moeder voortijdig beëindigd werd.
 Ten einde raad besloot de vader uiteindelijk na zoveel omgangsfrustratie door de moeder bij de politie aangifte van onttrekking (WvS, Art. 279) tegen moeder te doen.
 Politie en justitie weigerden echter werk van de aangiften van vader te maken en tot vervolging van moeder over te gaan, waarna vader bij het Gerechtshof een Art. 12 procedure is gestart om aan het gerechtshof te vragen de vervolging van moeder aan justitie en politie te gelasten.
 Hieronder het geanonimiseerde proces-verbaal van de behandeling door het Gerechtshof Leeuwarden van deze door vader aangespannen Art. 12 procedure:
 Voor gescheiden ouders met een door de rechter vastgestelde omgangsregeling en gezamenlijk gezag, die geconfronteerd worden met het door de zorg- of verblijfsouder eenzijdig frustreren of stop zetten van de door de rechter vastgestelde omgangsregeling bestaat de mogelijkheid om bij de politie aangifte van onttrekking (Wetboek van Strafrecht, Artikel 279) te doen.
 In plaats van deze aangiften op te nemen en de strafvervolging van omgangsfrustrerende zorgouders adequaat ter hand te nemen, reageren politie en justitie uit ondeskundigheid, onwetendheid en onwelwillendheid echter vaak ten onrechte afhoudend tegenover deze aangiften van onttrekking door omgangsouders. In plaats van de aangifte op te nemen en te vervolgen wordt de omgangsouder daarbij door politie en justitie dan ten onrechte door verwezen naar een advocaat en de familierechter onder de mededeling dat dit geen zaak voor politie en justitie zou zijn.
 Het is daarbij dan zaak dat omgangsouders zeer vasthoudend zijn en zich door politie en justitie niet met een kluit in het riet laten sturen.
 Wanneer politie en justitie ook dan blijven weigeren de aangifte van onttrekking door de omgangsouder op te nemen en te vervolgen dan kan de omgangsouder hiertegen in beroep komen bij het gerechtshof middels een zgn. "Artikel 12 procedure". Daarvoor is niet persé een advocaat nodig, de omgangsouder kan deze zaak (het besluit van het OM om niet te vervolgen) zonodig ook zelf bij het gerechtshof voorleggen.
 Ter informatie daarom hierboven het Proces Verbaal van de Eerste zitting van een aangehouden Artikel 12 procedure bij het Gerechtshof Leeuwarden hieronder. In februari 2012 is de vervolgzitting in deze Artikel 12 Procedure.
 Gepost door Fathercare op donderdag, december 08, 2011
 Labels: Aangifte van Onttrekking, Art. 12 procedure, Art. 279, Wetboek van Strafrecht
 Gewonnen zaak betreft ID Kaart kort geding.
 363. Proces Verbaal van Artikel 12 procedure bij h...
 Vaders van cruciaal belang bij scheiding


text:
Jiří Jan Lobkowicz (resp. Jiří Jan princ z Lobkowicz; * 23. dubna 1956 Curych, Švýcarsko), celým jménem Jiří Jan Maria Melchior Lobkowicz je česko-švýcarský politik a finančník. Pochází z knížecí mělnicko-hořínské větve rodu Lobkowiczů. Byl předsedou politické strany Cesta změny (2001–2009), k roku 2010 byl místopředsedou Strany evropských demokratů, skupiny Evropského parlamentu.
 Osobní život
 Je potomkem knížecí rodiny, která žije v českých zemích s výjimkou nuceného přerušení asi 800 let. Narodil se roku 1956 v Curychu jako druhý z dvojčat do rodiny Otakara Lobkowicze (1922–1995) a Zuzany Széchenyi. Bratru Antonínu Lobkowiczovi tak připadl titul kníže, Jiřímu Janovi pak titul princ. Československá, resp. Česká republika však šlechtické tituly od přijetí zákona č. 61/1918 Sb neuznává.
 V době komunistické vlády v Československu žil v zahraničí, ve švýcarské Ženevě. Po maturitě na jedné ze soukromých internátních škol na březích Ženevského jezera vystudoval na vysoké škole v St. Gallen, pak působil ve vyšších funkcích v některých větších bankách. Po pádu komunismu se vrátil do Československa a v roce 1990 přijal československé občanství.
 V restitucích byl Jiřímu Janu Lobkowiczovi navrácen rodinný majetek, který byl jeho rodině znárodněn po nástupu komunistické vlády, mj. zámek Mělník a rozsáhlé polnosti a vinice. Pracoval také v různých poradenských funkcích, byl např. poradcem ministrů federální vlády, dále členem dozorčích rad několika společností.
 Byl předsedou politické strany Cesta změny, kterou 2001 založil. Předtím byl také místopředsedou Unie svobody. V evropské politice vystupuje v liberálních i demokraticky katolických kruzích, jejichž představitele zve i na setkání do Čech, která často organizuje.
 Aktivní je v Řádu maltézských rytířů, jehož je rytířem, a je praktikující katolík.
 Rodina
 Jiří Lobkowicz je podruhé ženatý. Poprvé se oženil 3. prosince 1988 v Morcote v kantonu Ticino se Švýcarkou Bettinou Egliovou (* 18. července 1958 Curych), dcerou továrníka Henriho Egliho a Hedwigy Naefové, která hovoří šesti jazyky. V roce 2011 se rozvedli. Bettina Lobkowiczová vystudovala vysokou školu ekonomickou. Pracovala pro Mezinárodní červený kříž a později jako investiční bankéřka v Curychu, poté v Londýně a už jako vdaná v Paříži. Než se přestěhovali v roce 1990 do Čech, bydleli v Monte Carlu. Manželství zůstalo bezdětné.
 Druhou manželkou se stala operní pěvkyně Zdenka Belas (* 16. března 1978 Ústí nad Labem), čestná umělecká ředitelka Mezinárodního hudebního festivalu, pořádaného na mělnickém zámku. Dne 22. prosince 2011 se jim v pražské Podolské porodnici narodil syn Robert Christian Lobkowicz. 15. června 2012 uzavřeli partneři sňatek. Dne 2. března 2014 se jim narodil další syn Jakob Alexander. Ve čtvrtek 13. května 2021 oznámili manželé rozvod.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 Návraty české šlechty, Vladimír Votýpka, nakladatelství Ladislav Horáček - Paseka, Praha a Litomyšl, rok vydání: 2002, , stran 432, 2. vydání, kap.11
 Externí odkazy
 Informace o Jiřím Lobkowiczovi na stránkách Cesty změny
 Autorská charakteristika na Britských listech
 Pracovní kariéra Jiřího Lobkowicze na stránkách poradenské společnosti
 Zámek Mělník
 Rodokmen na stránkách genealogy.euweb.cz (Miroslav Marek)
 Rodokmen (Historická šlechta)
 Jiří
 Čeští šlechtici
 Čeští podnikatelé
 Čeští římští katolíci
 Členové Cesty změny
 Členové US-DEU
 Narození 23. dubna
 Narození 1956
 Narození v Curychu
 Žijící lidé
 Muži


text:
Painonpudotuksen myötä Mikko jätti tupakan, nuuskan ja alkoholin lähes kokonaan. (KUVA: )
 KAUNIAISISTA kotoisin oleva Mikko Pekkarinenhttps://www.is.fi/haku/?query=mikko+pekkarinen, 29, oli mukana Rakas, sinusta on tullut pullukka -ohjelmassa. Hänen alkupainonsa oli kaksi vuotta sitten 116 kiloa ja seitsemän viikon jälkeen 98,8. Nyt nykypaino on 104.
 Mikko teki ohjelman jälkeen todella ison muutoksen elämässään.
 Hän syö normaalia kotiruokaa ja jätti tupakan, nuuskan sekä alkoholin lähes kokonaan. Hän opiskelee urheiluhierojaksi ja pelaa jääkiekkoa kakkosdivarissa.
 – Arki menee liikkuessa jäällä ja salilla, hän sanoo.
 Rakas, sinusta on tullut pullukka -ohjelman aikaan Mikko painoi 116 kiloa. (KUVA: )
 Nykyään Mikko painaa 104 kiloa. (KUVA: )
 Mikon neuvot painon pysymiseen ovat hyvin järkeenkäypiä.
 – Pääkoppa on ihmisen pahin myrkky. Ihmiset myös stressaavat, mikä pitää yllä painoa.
 – Syö säännöllisesti, juo vettä ja nuku, kuten ravintovalmentajatkin sanovat. Älä unohda maalaisjärkeä. Älä jää vatvomaan, tippuuko paino.
 – Pitää tehdä muutos koko elämään. Minä lopetin viinanjuonnin, kun on pakko päästä salille lauantaiaamuisin. Olen joutunut selittämään sitä usein. Ole valmis tekemään uhrauksia, vaikka joutuisitkin luopumaan kavereista, Mikko summaa.


text:
En tandstangs- eller tandhjulsbane () er en bane, hvor fremdriften på hele eller dele af banen sker ved, at tandhjul under lokomotiv eller motorvogn griber ind i en tandstang i sporet. Anvendes på baner med store stigninger, hvor adhæsionen (friktionen mellem hjul og togskinne) ikke er tilstrækkelig til, at toget kan drives fremad (eller bremse).
 Tandstangssystemer
 Der er i tidens løb udviklet mange forskellige tandstangssystemer.
 I dag bruger de fleste tandhjulsbaner Abt-systemet
 Marsh
 Den første tandstangsbane med succes i USA var Mount Washington Cog Railway, udviklet af Sylvester Marsh. Han fik patent den 10. september 1861 og Mount Washington jernbanen, som brugte Marsh' centralt monterede tandstang af parallelle, smedede vinkel-bjælker forbundet af pinde med lige stor indbyrdes afstand, åbnede 1869. Tandhjulene på lokomotiverne havde dybe tænder for at sikre, at mindst to tænder var i kontakt med tandstangen hele tiden – denne fremgangsmåde reducerer risikoen for, at tænderne hopper op og ud af tandstangen.
 Riggenbach
 Riggenbach-tandstangs-systemet blev opfundet af Niklaus Riggenbach, som arbejdede på omkring samme tid, men uafhængigt af Marsh. Riggenbach fik et fransk patent i 1863 baseret på en arbejdende model, som han brugte til at fange interessen hos potentielle schweiziske interessenter. Samtidigt havde den schweiziske konsul i USA besøgt Marsh's Mount Washington Cog Railway og rapporterede entusiastisk tilbage til den schweiziske regering. Opsatte på at fremme turismen i Schweiz kommissionerede regeringen Riggenbach til at bygge en tandhjulsbane op ad Rigi-bjerget. Efter konstruktionen af et prototype lokomotiv og en test-bane i et stenbrud nær Bern åbnede Vitznau-Rigi-Bahn d. 22. maj 1871.
 Riggenbach-systemet er magen til Marsh systemet i sit design. Det bruger en stigestang udformet af to C-profiler, forbundet med runde eller firkantede stykker med lige store mellemrum. Riggenbach systemet har det problem, at dets fikserede stigetandstang er mere kompleks og dyr at bygge end andre systemer. Efter succesen med Vitznau-Rigi-Bahn, etablerede Riggenbach Maschinenfabrik der Internationalen Gesellschaft für Bergbahnen (IGB)' – et firma som fremstillede tandhjulslokomotiver efter hans design.
 Abt
 Abt systemet blev udviklet af Roman Abt, en schweizisk lokomotiv-ingeniør. Abt arbejdede for Riggenbach ved dennes værk i Olten og senere på hans IGB tandhjuls-lokomotiv fabrik. I 1885 grundlagde han sin egen ingeniørvirksomhed.
 I de tidlige 1880'ere arbejdede Abt på at udvikle et forbedret tandstangssystem, som løste de begrænsninger, som Riggenbach systemet havde. Først og fremmest var Riggenbach tandstangen dyr at producere og skiftesporene var komplekse. I 1882 designede Abt en ny tandstang, som brugte solide lameller med ind-stansede vertikale tænder. To eller tre af disse lameller er monteret centreret mellem sporene med tænderne forskudt fra hinanden. Brugen af flere lameller med forskudte tænder sikrer, at lokomotivets tandhjul hele tiden har kontakt med tandstangen. Abt systemet er billigere at bygge, fordi hver tandstang vejer mindre pr. given længde. Men Riggenbach systemet er mere resistent overfor slid end Abt.
 Abt systemet blev første gang brugt på Harzen-banen i Tyskland, som åbnede i 1885. Tandhjulene kan monteres på samme aksel som selve hjulene, eller de kan køre separat.
 Locher
 Opfundet af Eduard Locher, som gik efter at opfinde et system, som kunne bruges ved stigninger helt op til 1 til 2 (50 %). Det mest almindelige system i Schweiz på den tid var Abt-systemet, som var begrænset til stigninger 1 til 4 (25 %).
 Locher viste, at ved større stigninger, kunne det drivende hjul let hoppe ud af tandstangskinnen, med potentiel katastrofal afsporing til følge. For at overkomme dette problem, og for at muliggøre en tandstangsbane op ad de stejle sider på Pilatus, udviklede Locher et tandstangs-system hvor tandstangen er en flad skinne med symmetriske, horisontale tænder. De horisontale tandhjul skærer ind i den centralt placerede skinne, drivende lokomotivet fremad samtidig med det holdes centreret på skinnen.
 Efter nogle forsøg blev hans system anvendt på Pilatus Bahn, som åbnede i 1889 hvor der på den 4,6 km lange strækning forekommer stigninger på op til 48%. Det er den dag i dag verdens stejleste, offentlige jernbane.
 Ingen andre offentlige jernbaner anvender dette system, selvom visse europæiske kulminer bruger Locher-systemet på bratte, underjordiske linjer.
 Tandhjuls-lokomotiver
 I begyndelsen blev stort set alle tog på tandhjulsbaner trukket af damplokomotiver. Damplokomotivet skal være kraftigt modificeret for at kunne arbejde effektivt i dette miljø. I modsætning til et diesellokomotiv eller et elektrisk lokomotiv, virker damplokomotivet kun, når dets maskine (eller boiler i dette tilfælde) er omtrent vandret. Kedlen må have sine kedelrør og fyrkassens sider konstant dækket af vand, specielt toppen af fyrkassen, som er af metal. Hvis denne ikke er dækket af vand, vil varmen fra forbrændingen blødgøre den tilstrækkeligt, så den til sidst giver efter for trykket fra kedlen ovenover- med katastrofale konsekvenser.
 På tandhjulsbaner med ekstreme hældninger er kedlen, styrehuset og den generelle struktur på lokomotivet tilted forover i forhold til hjulene, så de er mere eller mindre horisontale, når de er på et spor med stor hældning.
 Disse lokomotiver kan som oftest ikke fungere på et vandret spor, derfor må hele linjen, inklusive vedligeholdelses-værksteder, anbringes med en hældning. Dette er en af grundene til at tandhjulsbaner var blandt de første til at blive elektrificeret, og i dag drives de fleste af elektricitet.
 På en tandhjulsbane skubber lokomotiverne altid deres passagervogne ud fra sikkerhedshensyn, eftersom lokomotivet er udstyret med kraftige bremser, ofte omfattende kroge og klamper som griber solidt fast om sporet.
 Nogle lokomotiver er udstyret med automatiske bremser, som aktiveres, hvis farten bliver for høj, hvilket forhindrer løbsk kørsel. Ofte er der ingen kobling mellem lokomotiv og tog, eftersom tyngdekraften altid vil presse passager-vognene ned mod lokomotivet. Elektrisk drevne vogne har derudover ofte også elektromagnetiske skinnebremser.
 Den maksimale fart for tog, som opererer på tandhjulsbaner er generelt meget lav, omkring 25 km/t.
 Jernbaneanlæg
 Fremdrift


text:
 26.1.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 26/20
 Pritožba, ki jo je Vadzim Ipatau vložil 24. novembra 2014 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 23. septembra 2014 v zadevi T-646/11, Ipatau/Svet
 (Zadeva C-535/14 P)
 (2015/C 026/24)
 Jezik postopka: francoščina
 Stranki
 Pritožnik: Vadzim Ipatau (zastopnik: M. Michalauskas, odvetnik)
 Druga stranka v postopku: Svet Evropske unije
 Predlog
 —
 Sodba Splošnega sodišča z dne 23. septembra 2014 (zadeva T-646/11) naj se razveljavi,
 —
 o sporu naj se dokončno odloči ali zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču,
 —
 Svetu naj se naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pred Splošnim sodiščem.
 Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
 Pritožnik v podporo pritožbi navaja štiri pritožbene razloge.
 Prvič, pritožnica meni, da je Splošno sodišče kršilo pravico do učinkovitega sodnega varstva s tem, da je zanikalo kakršenkoli suspenzivni učinek vložitve vloge za brezplačno pravno pomoč v zvezi z rokom, določenem za vložitev tožbe za razglasitev ničnosti izpodbijanega akta.
 Drugič, Splošnemu sodišču očita, da je kršilo pravico do obrambe. Splošno sodišče naj bi namreč presodilo, da Svet ni imel obveznosti pritožnici posredovati obremenilnih dokazov niti ji omogočiti zaslišanja pred sprejetjem Sklepa 2012/642/PESC (1) in Izvedbene uredbe št. 1017/2012 (2).
 Tretjič, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da so razlogi, navedeni v spornih aktih, zadostni.
 Nazadnje, Splošno sodišče naj bi napačno uporabilo pravo s tem, da je ugotovilo, da sporni akti niso bili nesorazmerni.
 (1) Sklep Sveta 2012/642/SZVP z dne 15. oktobra 2012 o omejevalnih ukrepih proti Belorusiji (UL L 285, str. 1).
 (2) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1017/2012 z dne 6. novembra 2012 o izvajanju člena 8a(1) Uredbe (ES) št. 765/2006 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (UL L 307, str. 7).


text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52009PC0055(01)
 Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo pasirašymo ir laikino taikymo /* KOM/2009/0055 galutinis */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 12.2.2009KOM(2009) 55 galutinis2009/0020 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo pasirašymo ir laikino taikymoPasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo sudarymo(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. POLITINIS IR TEISINIS KONTEKSTASTarybos reglamentu (EB) Nr. 1932/2006[1] iš dalies pakeistas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001[2], nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami Europos Sąjungos išorės sienas, privalo turėti vizas („neigiamas“ sąrašas), ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas („teigiamas“ sąrašas), sąrašus: inter alia , iš „neigiamo“ sąrašo į „teigiamą“ perkeltos šešios trečiosios šalys. Tai Antigva ir Barbuda, Bahamos, Barbadosas, Mauricijus, Seišeliai bei Sent Kitsas ir Nevis. Reglamente taip pat nurodoma, kad vizų reikalavimo išimtys šių šalių piliečiams neturėtų įsigalioti tol, kol Europos bendrija ir minėtosios šalys nepasirašys dvišalio vizų režimo atsisakymo susitarimo ir jis neįsigalios. Šis reglamentas priimtas 2006 m. gruodžio 21 d., įsigaliojo 2007 m. sausio mėn.Nuo 2007 m. sausio 15 d. (vėliau nukelta į vasario 1 d.) dėl Karibų baseino bendrijoje vykusios 2007 m. Pasaulio kriketo taurės šios bendrijos šalys ėmė taikyti specialų vizų režimą kelių ES valstybių narių piliečiams (ES piliečiams buvo taikomos nevienodos sąlygos, nes kitų valstybių narių piliečiams vizų reikalavimas ir toliau netaikytas). Dėl to, kad nepaisant palankių naujo Bendrijos reglamento nuostatų buvo nustatytas šis vizų reikalavimas, įgaliojimų derėtis su šiomis trečiosiomis šalimis dėl bevizio režimo projektų rengimas atidėtas.Atsižvelgdama į tai, kad 2007 m. gegužės 15 d. baigė galioti laikinas vizų režimas, 2008 m. birželio 5 d. Taryba priėmė įgaliojimus derėtis su minėtomis šešiomis šalimis. 2008 m. kovo 13 d. Briuselyje įvyko preliminarus susitikimas su šių šešių šalių atstovais dėl tam tikrų institucinių ir techninių klausimų.Oficialios derybos dėl bevizio režimo pradėtos 2008 m. liepos mėn. atskirai su kiekviena iš šešių šalių. Antras derybų turas įvyko 2008 m. spalio 16 d., ir tai jau buvo bendras susitikimas.Valstybėms narėms teikta informacija, su jomis konsultuotasi tris kartus Tarybos vizų darbo grupėje.2008 m. lapkričio 12 d. parafuoti susitarimai su keturiomis iš šešių minėtųjų šalių, lapkričio 19 d. – su dviem kitomis.Bendrijai šio susitarimo teisinis pagrindas yra EB sutarties 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktis kartu su Sutarties 300 straipsniu.Pridėti pasiūlymai yra teisiniai dokumentai, kuriais remiantis galima pasirašyti ir sudaryti susitarimą. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma. Pagal EB sutarties 300 straipsnio 3 dalį dėl susitarimo sudarymo bus privaloma oficialiai pasikonsultuoti su Europos Parlamentu.Atsižvelgiant į praėjusį laikotarpį nuo Bahamų Sandraugos (toliau – Bahamos) perkėlimo į „teigiamą“ sąrašą iš dalies pakeičiant Tarybos reglamentą (EB) Nr. 539/2001 iki vizų režimo atsisakymo susitarimo sudarymo, taip pat į tai, kad Bahamos galės per trumpą laikotarpį baigti vidaus ratifikavimo procedūrą, bei į Šveicarijos, kuri nuo 2008 m. gruodžio mėn. taikys visą Šengeno acquis ir kuri Bahamoms jau netaiko vizų reikalavimo, padėtį, siūlomame sprendime dėl pasirašymo numatomas laikinas susitarimo taikymas nuo jo pasirašymo datos pagal EB sutarties 300 straipsnio 2 dalį.Siūlomame sprendime dėl susitarimo sudarymo numatoma vidaus tvarka, reikalinga susitarimui taikyti praktiškai. Visų pirma jame konkrečiai nurodoma, kad Europos Komisija, padedama valstybių narių ekspertų, atstovauja Bendrijai susitarimo 6 straipsniu įsteigtame Jungtiniame komitete.Pagal 6 straipsnio 4 dalį Jungtinis komitetas priims savo darbo tvarkos taisykles. Bendrijos poziciją šiuo atžvilgiu priima Komisija, pasikonsultavusi su specialiu Tarybos skirtu komitetu.2. DERYBŲ REZULTATAIKomisija mano, kad Tarybos derybų nurodymuose išdėstyti tikslai pasiekti ir kad vizų režimo atsisakymo susitarimo projektas Bendrijai priimtinas.Jo galutinis turinys gali būti apibendrintas taip, kaip išdėstyta toliau.TikslasPagal susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Bahamų piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį.Kelių valstybių narių piliečiams Bahamos vizų reikalavimo jau netaiko. Siekiant užtikrinti, kad visiems ES piliečiams būtų sudaromos vienodos sąlygos, į susitarimą įtraukta nuostata, pagal kurią Bahamos gali sustabdyti arba nutraukti susitarimą tik visų Europos bendrijos valstybių narių atžvilgiu ir atitinkamai Bendrija taip pat gali sustabdyti arba nutraukti susitarimą tik visų savo valstybių narių vardu.Apie konkrečią Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama preambulėje.Taikymo sritisBevizis režimas taikomas visų kategorijų asmenims (paprastų, diplomatinių ar tarnybinių ir (arba) pareiginių pasų turėtojams), vykstantiems bet kokiais tikslais, išskyrus tuos, kurie vyksta dirbti mokamo darbo. Kiekviena valstybė narė, taip pat Bahamos, gali taikyti vizų reikalavimą kitos Susitariančiosios Šalies pastarosios kategorijos piliečiams pagal taikomą Bendrijos arba nacionalinę teisę. Siekiant užtikrinti taikymo darną, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl asmenų, kurie vyksta dirbti mokamo darbo, kategorijos aiškinimo.Buvimo trukmėSusitarime atsižvelgiama į valstybių narių, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis , padėtį. Kol jos nepriklauso Šengeno erdvei be vidaus sienų, bevizis režimas suteikia Bahamų piliečiams teisę tris mėnesius likti kiekvienos iš tų valstybių narių (Kipro, Bulgarijos, Rumunijos) teritorijoje, nepaisant laikotarpio, apskaičiuoto visai Šengeno erdvei.Teritorinis taikymasSusitarime yra nuostatų dėl jo taikymo teritorijų: Prancūzijos ir Nyderlandų atveju bevizis režimas šešių šalių piliečiams taikomas tik tų valstybių narių europinėse teritorijose.DeklaracijosPrie susitarimo pridedamos kitos bendros deklaracijos:– dėl išsamios informacijos apie vizų režimo atsisakymo susitarimo turinį ir padarinius, taip pat apie kitus susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, sklaidos;– dėl trijų mėnesių per šešių mėnesių laikotarpį Šengeno erdvėje aiškinimo.Prie susitarimo pridedamoje bendroje deklaracijoje taip pat aprašomas glaudus Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino bendradarbiavimas įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis .3. IŠVADOSAtsižvelgdama į išdėstytuosius rezultatus, Komisija siūlo Tarybai:- priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Bendrijos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką skirti asmenį(-is), tinkamai įgaliotą(-us) pasirašyti Bendrijos vardu;- pritarti, kad iki įsigaliojimo susitarimas būtų taikomas laikinai;- pasikonsultavus su Europos Parlamentu, patvirtinti pridedamą Europos bendrijos ir Bahamų susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo. PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo pasirašymo ir laikino taikymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktį, kartu su šios sutarties 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmuoju sakiniu,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],kadangi:(1) Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1932/2006 iš dalies pakeistas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami Europos Sąjungos išorės sienas, privalo turėti vizas („neigiamas“ sąrašas), ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas („teigiamas“ sąrašas), sąrašus: inter alia , iš „neigiamo“ sąrašo į „teigiamą“ perkeltos šešios trečiosios šalys. Reglamente taip pat nurodoma, kad vizų reikalavimo išimtys neturėtų įsigalioti tol, kol Europos bendrija ir Bahamos nepasirašys dvišalio vizų režimo atsisakymo susitarimo ir jis neįsigalios.(2) 2008 m. birželio 5 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją vesti derybas dėl Europos bendrijos susitarimo su Bahamomis dėl trumpalaikio bevizio režimo.(3) Derybos dėl susitarimo pradėtos 2008 m. liepos 4 d. ir baigtos 2008 m. spalio 16 d.(4) 2008 m. lapkričio 19 d. Briuselyje parafuotas susitarimas turėtų būti pasirašytas ..., atsižvelgiant į tai, kad jis gali būti sudarytas vėliau.(5) Šiuo sprendimu dėl pasirašymo turėtų būti numatytas laikinas susitarimo taikymas pagal EB sutarties 300 straipsnio 2 dalį.(6) Pagal Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą, dėl to neprivalo jo laikytis ir jis neturi būti joms taikomas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisAtsižvelgiant į tai, kad susitarimas gali būti sudarytas vėliau, Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį(-is), tinkamai įgaliotą(-us) pasirašyti Bendrijos vardu Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimą dėl trumpalaikio bevizio režimo, kurį sudaro susitarimo tekstas ir susijusios deklaracijos.2 straipsnisKol nebaigtos sudarymo procedūros, susitarimas laikinai taikomas nuo jo pasirašymo datos.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas 2009/0020 (CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl Europos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimo dėl trumpalaikio bevizio režimo sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 62 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktį, kartu su šios sutarties 300 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos pirmuoju sakiniu, taip pat šios sutarties 300 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[4],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5],kadangi:(1) Komisija Europos bendrijos vardu susitarė dėl susitarimo su Bahamų Sandrauga dėl trumpalaikio bevizio režimo.(2) Atsižvelgiant į tai, kad susitarimas gali būti sudarytas vėliau, šis susitarimas Europos bendrijos vardu pasirašytas 2009 m. ...... pagal [data] Tarybos sprendimą ...../.../EB.(3) Susitarimu įsteigiamas Jungtinis susitarimo valdymo komitetas, kuris priima savo darbo tvarkos taisykles. Šiuo atveju tikslinga numatyti supaprastintą Bendrijos pozicijos priėmimo procedūrą.(4) Pagal Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą, dėl to neprivalo jo laikytis ir jis neturi būti joms taikomas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisEuropos bendrijos ir Bahamų Sandraugos susitarimas dėl trumpalaikio bevizio režimo sudarymo tvirtinamas Bendrijos vardu.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas pateikia susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą[6].3 straipsnisKomisija, padedama valstybių narių ekspertų, atstovauja Bendrijai susitarimo 6 straipsniu įsteigtame Jungtiniame ekspertų komitete.4 straipsnisKomisija, pasikonsultavusi su specialiu Tarybos paskirtu komitetu, Jungtiniame ekspertų komitete priima Bendrijos poziciją dėl pastarojo komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo, kaip reikalaujama pagal susitarimo 6 straipsnio 4 dalį.5 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDASEuropos bendrijos ir Bahamų SandraugosSUSITARIMASdėltrumpalaikio bevizio režimoEuropos bendrija (toliau – Bendrija),irBahamų Sandrauga (toliau – Bahamos)(toliau – Susitariančiosios Šalys);1) Siekdamos toliau plėtoti draugiškus Susitariančiųjų Šalių santykius ir norėdamos palengvinti keliavimą užtikrindamos savo piliečių bevizį atvykimą ir trumpalaikį buvimą;2) Atsižvelgdamos į 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1932/2006[7], kuriuo iš dalies pakeistas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001[8], nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorės sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus: inter alia , šešios trečiosios šalys, įskaitant Bahamas, perkeltos į trečiųjų šalių, kurių piliečiams trumpalaikio buvimo ES valstybėse narėse atveju vizų reikalavimas netaikomas, sąrašą;3) Atsižvelgdamos į tai, kad Tarybos reglamento (EB) Nr. 1932/2006 2 straipsnyje nurodoma, kad šioms šešioms šalims vizų reikalavimo išimtis taikytina tik nuo Europos bendrijos su susijusia šalimi sudarytino susitarimo dėl vizų reikalavimo išimčių įsigaliojimo datos;4) Pripažindamos, kad vizų reikalavimas kelių valstybių narių piliečiams, kurie vyksta į Bahamas ne ilgiau negu trims arba aštuoniems mėnesiams, netaikomas, o kitoms – taikomas;5) Trokšdamos užtikrinti, kad būtų laikomasi vienodų sąlygų visiems ES piliečiams sudarymo principo;6) Atsižvelgdamos į tai, kad asmenims, vykstantiems dirbti mokamo darbo, trumpalaikio buvimo metu šis susitarimas netaikomas, todėl šiai kategorijai tebetaikomos atitinkamos Bendrijos ir valstybių narių nacionalinės teisės, taip pat Bahamų nacionalinės teisės vizų reikalavimo ar išimties ir galimybės įsidarbinti taisyklės;7) Atsižvelgdamos į Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos ir Protokolą dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos teisės sistemą, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, ir patvirtindamos, kad šio susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,SUSITARĖ:1 straipsnis. TikslasPagal susitarimą numatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Bahamų piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip trims mėnesiams per šešių mėnesių laikotarpį.2 straipsnis. ApibrėžtysŠiame susitarime:1. valstybė narė – bet kuri Europos Sąjungos valstybė narė, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją;2. Europos Sąjungos pilietis – a punkte apibrėžtos valstybės narės pilietis;3. Bahamų pilietis – bet kuris Bahamų pilietybę turintis asmuo;4. Šengeno erdvė – erdvė be vidaus sienų, kurią sudaro a punkte apibrėžtų valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis , teritorijos.3 straipsnis. Taikymo sritis1. Europos Sąjungos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius ar tarnybinius ir (arba) pareiginius pasus, gali atvykti ir būti Bahamų teritorijoje be vizos 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį.Europos Sąjungos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius ar tarnybinius ir (arba) pareiginius pasus, gali atvykti ir būti Bahamų teritorijoje be vizos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpį.2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma asmenims, vykstantiems dirbti mokamo darbo.Kiekviena valstybė narė atskirai gali nuspręsti taikyti vizų reikalavimą Bahamų šios kategorijos piliečiams arba jį panaikinti pagal Tarybos reglamento 539/2001 4 straipsnio 3 dalį.Bahamos gali atskirai nuspręsti dėl vizų reikalavimo ar bevizio režimo kiekvienos valstybės narės šios kategorijos piliečiams pagal savo nacionalinę teisę.3. Šiuo susitarimu numatytas bevizis režimas taikomas nepažeidžiant Susitariančiųjų Šalių įstatymų, susijusių su atvykimo ir trumpalaikio buvimo sąlygomis. Valstybės narės ir Bahamos pasilieka teisę neleisti atvykti į savo teritorijas arba trumpai jose būti, jeigu nesilaikoma vienos ar kelių iš šių sąlygų.4. Bevizis režimas taikomas nepaisant transporto, kuriuo kertamos Susitariančiųjų Šalių sienos, rūšies.5. Šiame susitarime neaprėpiami klausimai reglamentuojami Bendrijos teisės, valstybių narių nacionalinės teisės ar Bahamų nacionalinės teisės.4 straipsnis. Buvimo trukmė1. Europos Sąjungos piliečiai gali būti Bahamų teritorijoje ne ilgiau kaip tris mėnesius per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo į šalies teritoriją dienos.2. Bahamų piliečiai gali būti Šengeno erdvėje ne ilgiau kaip tris mėnesius per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo į bet kurios valstybės narės, taikančios visą Šengeno acquis , teritoriją dienos. Šie trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį apskaičiuojami nepaisant buvimo valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis .Bahamų piliečiai gali būti ne ilgiau kaip tris mėnesius per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo į kiekvienos valstybės narės, kuri taiko dar ne visą Šengeno acquis , teritoriją dienos, nepaisant apskaičiuoto buvimo Šengeno erdvėje laikotarpio.3. Susitarimas neturi įtakos galimybei Bahamoms bei valstybėms narėms pratęsti buvimo laikotarpį ilgiau negu tris mėnesius pagal nacionalinę teisę ir Bendrijos teisę.5 straipsnis. Teritorinis taikymas1. Šio susitarimo nuostatos taikomos tik europinėje Prancūzijos Respublikos teritorijoje.2. Šio susitarimo nuostatos taikomos tik europinėje Nyderlandų Karalystės teritorijoje.6 straipsnis. Jungtinis susitarimo valdymo komitetas1. Susitariančiosios Šalys įsteigia Jungtinį ekspertų komitetą (toliau – Komitetas), sudarytą iš Europos bendrijos ir Bahamų atstovų. Bendrijai atstovauja Europos Komisija.2. Komiteto uždaviniai, inter alia :5. stebėti, kaip įgyvendinamas šis susitarimas;6. siūlyti šio susitarimo pakeitimus arba papildymus;7. spręsti ginčus dėl šio susitarimo nuostatų aiškinimo ar taikymo.3. Atsiradus būtinybei, Komitetas sušaukiamas vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.4. Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.7 straipsnis. Šio susitarimo ir valstybių narių bei Bahamų esamų dvišalių vizų režimo atsisakymo susitarimų santykisŠiam susitarimui teikiama pirmenybė prieš atskirų valstybių narių ir Bahamų bet kokių dvišalių susitarimų ar sutarčių nuostatas, jeigu jos aprėpia šio susitarimo taikymo sričiai priklausančius klausimus.8 straipsnis. Baigiamosios nuostatos1. Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal atitinkamas vidaus procedūras, ir jis įsigalioja pirmąją antro mėnesio, einančio po datos, kurią Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai, kad yra baigusios minėtas procedūras, dieną.2. Šis susitarimas sudaromas neapibrėžtam laikotarpiui, nebent būtų nutrauktas pagal šio straipsnio 5 dalį.3. Šis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas raštišku Susitariančiųjų Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja po to, kai Susitariančiosios Šalys viena kitai praneša tai, jog šiam tikslui būtinos vidaus procedūros jau atliktos.4. Bet kuri Susitariančioji Šalis viešosios tvarkos, nacionalinio saugumo užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos sumetimais, taip pat dėl neteisėtos imigracijos ar dėl kurios nors Susitariančiosios Šalies vėl įvesto vizų reikalavimo gali visiškai arba iš dalies sustabdyti šio susitarimo taikymą. Apie sprendimą sustabdyti kitai Susitariančiajai Šaliai pranešama ne vėliau kaip prieš du mėnesius iki jo įsigaliojimo. Šio susitarimo taikymą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja kitą Susitariančiąją Šalį, jeigu sustabdyti priežasčių nebelieka.5. Kiekviena Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį susitarimą raštu pranešdama kitai Susitariančiajai Šaliai. Šis susitarimas netenka galios po 90 dienų nuo tokio pranešimo datos.6. Bahamos gali sustabdyti šio susitarimo taikymą arba susitarimą nutraukti tik visų Europos bendrijos valstybių narių atžvilgiu.7. Bendrija gali sustabdyti šios susitarimo taikymą arba susitarimą nutraukti tik visų savo valstybių narių vardu.Priimta Briuselyjedviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Tekstas vienodai autentiškas visomis šiomis kalbomis.Europos bendrijos vardu Bahamų varduBENDRA DEKLARACIJA DėL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, šVEICARIJOS IR LICHTENšTEINOSusitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Europos bendrijos ir Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino santykius, visų pirma pagal 1999 m. gegužės 18 d. ir 2004 m. spalio 26 d. susitarimus dėl šių šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis .Šiomis aplinkybėmis pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino valdžios institucijos bei Bahamų valdžios institucijos nedelsdamos sudarytų dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo trumpalaikiam buvimui sąlygomis, panašiomis į numatytąsias šiame Europos bendrijos ir Bahamų susitarime.BENDRA DEKLARACIJA DėL šIO SUSITARIMO 3 STRAIPSNIO 2 DALYJE NURODYTOS ASMENų, KURIE VYKSTA DIRBTI MOKAMO DARBO, KATEGORIJOS AIšKINIMOSiekdamos užtikrinti, kad būtų vienodai aiškinama, Susitariančiosios Šalys sutaria, kad šiame susitarime prie mokamą darbą dirbančių asmenų kategorijos priklauso asmenys, kurie kaip darbuotojai ar paslaugų teikėjai atvyksta į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją dirbti mokamo darbo arba teikti mokamų paslaugų.Prie šios kategorijos neturėtų priklausyti:- verslininkai, tai yra, verslo reikalais vykstantys asmenys (neįdarbinti kitos Susitariančiosios Šalies šalyje),- sportininkai ir menininkai, atliekantys ad hoc veiklą,- žurnalistai, kuriuos siunčia jų gyvenamosios vietos žiniasklaidos organizacijos ir- bendrovių vidaus stažuotojai.Pagal šio susitarimo 6 straipsnį už šios deklaracijos įgyvendinimo stebėjimą atsakingas Jungtinis komitetas, kuris, manydamas, kad būtina, ir atsižvelgdamas į Susitariančiųjų Šalių patirtį, gali siūlyti pakeitimus.BENDRA DEKLARACIJA DėL šIO SUSITARIMO 4 STRAIPSNYJE NURODYTų TRIJų MėNESIų PER šEšIų MėNESIų LAIKOTARPį NUO PIRMOJO ATVYKIMO DIENOS AIšKINIMOSusitariančiosios Šalys sutaria, kad šio susitarimo 4 straipsnyje nurodyti ne daugiau negu trys mėnesiai per šešių mėnesių laikotarpį nuo pirmojo atvykimo į Bahamų arba Šengeno erdvės teritoriją dienos reiškia nenutrūkstamą viešnagę arba kelias viešnages iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija trijų mėnesių, bet kuriuo šešių mėnesių laikotarpiu.BENDRA DEKLARACIJA DėL PILIEčIų INFORMAVIMO APIE VIZų REžIMO ATSISAKYMO SUSITARIMąPripažindamos skaidrumo svarbą Europos Sąjungos ir Bahamų piliečiams, Susitariančiosios Šalys sutaria užtikrinti išsamios informacijos apie vizų režimo atsisakymo susitarimo turinį ir padarinius bei susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, sklaidą.[1] OL L 405, 2006 12 30, p. 23.[2] OL L 81, 2001 3 21, p. 1.[3] ....................[4] ......................[5] OL C...[6] Susitarimo įsigaliojimo datą [Tarybos generalinis sekretoriatas] paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .[7] OL L 29, 2007 2 3, p. 10.[8] OL L 81, 2001 3 21, p. 1.