type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52012PC0164
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om förenklad överföring av motorfordon registrerade i en annan medlemsstat på den inre marknaden /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND
 Trots den fortskridande integrationen på den inre
 marknaden kvarstår registrering av motorfordon som ett vanligt problem på den
 inre marknaden både för enskilda och företag. Sådana problem framhävdes som ett
 av de 20 allvarligaste problemen med den inre marknaden i en lista som
 kommissionen sammanställt. I rapporten om EU-medborgarskapet 2010 Att
 undanröja hindren för EU-medborgarnas möjligheter att utöva sina rättigheter[1]
 utpekade kommissionen problem med fordonsregistrering som ett av de
 allvarligaste hindren för enskilda som praktiskt vill utöva sina rättigheter
 enligt EU-lagstiftningen, och tillkännagav att man ville förenkla formkraven
 och villkoren för fordon registrerade i andra medlemsstater (åtgärd 6 i
 rapporten).
 Skyldigheten att i den mottagande medlemsstaten
 registrera ett motorfordon som tidigare varit registrerat i en annan
 medlemsstat har varit en källa till klagomål och rättssaker i åratal. Enskilda
 och företag som köpt ett fordon i ett annat land och tagit det med sig hem står
 vanligtvis inför komplicerade och betungande registreringsförfaranden och
 tidsödande krav på mer papper.
 Därför skadar problem med fordonsregistrering den
 fria rörligheten för varor, en grundläggande frihet och en hörnsten för
 Europeiska unionen. Detta framhölls i strategin Europa 2020 för smart och
 hållbar tillväxt för alla[2], där det påpekades att
 enskilda och företag varje dag känner av att det finns hinder för verksamhet
 över gränserna trots att den inre marknaden existerar juridiskt.
 Högnivågruppen av oberoende intressenter för
 administrativa bördor ställde sig i ett yttrande av den 11 mars 2011 bakom ett
 eventuellt initiatv från kommissionen om förenkling av villkor och formkrav vid
 registrering. Gruppen uppmanade också de nationella myndigheterna att införa
 bättre registreringsförfaranden så snart som möjligt, särskilt i fråga om
 ömsesidigt erkännande av dokumentation, och avhålla sig från betungande krav på
 ytterligare dokumentation.
 Alla medlemsstater har ett system för registrering
 av motorfordon. Det omfattar administrativt godkännande av ibruktagande av ett
 fordon på väg, identifiering av fordonet och tilldelning av ett
 registreringsnummer. Registreringsuppgifterna används för beskattning av
 motorfordon. I slutet av registreringsförfarandet utfärdar medlemsstaterna ett
 registreringsbevis som styrker att fordonet är registrerat i en viss
 medlemsstat. Registreringsbeviset innehåller också namn och adress för den
 person som fordonet är registrerat på (registreringsbevisets innehavare, som inte
 nödvändigtvis är samma person som fordonets ägare).
 Om fordonet är registrerat i en medlemsstat och
 ofta används i en annan uppstår två huvudproblem:
 1. Enskilda som flyttar till en annan
 medlemsstat, gränsgångare, biluthyrningsföretag och personer som leasar
 motorfordon i en annan medlemsstat är ofta skyldiga att registrera fordonet i
 det land de bor eller där fordonet används, fastän fordonet redan är
 registrerat i en annan medlemsstat. Det gäller t.ex. när innehavaren byter
 bostadsort och flyttar stadigvarande till en annan medlemsstat och tar fordonet
 med sig. Det är dock ett irritationsmoment för enskilda som bor en del av året
 i en medlemsstat och resten av året i en annan eller för gränspendlare som i
 hemlandet använder ett fordon som är registrerat på arbetsgivaren i en annan
 medlemsstat. I detta fall är fordonet redan registrerat i en medlemsstat, men
 innehavaren blir ofta tillsagd av den andra medlemsstaten att låta registrera
 det där. Leasingföretag har också problem med registrering, åtminstone om de är
 innehavare av registreringsbeviset, när fordonet används av en person från en
 annan medlemsstat. Slutligen brukar biluthyrningsföretag som vill flytta en del
 av sin fordonspark till en annan medlemsstat under kort tid för att tillgodose
 en säsongsbetonad efterfrågan bli skyldiga att låta registrera de fordonen i
 den medlemsstaten.
 2. Formkraven för omregistrering av ett
 motorfordon som överförs från en medlemsstat till en annan är ofta betungande
 och tidsödande. Att överföra ett fordon för en längre tid till en annan
 medlemsstat innebär ofta mer byråkrati i mottagarlandet och vanligtvis också i
 ursprungslandet för att avföra fordonet ur registret. Den extra bördan orsakas
 främst av att registreringsmyndigheterna i mottagarlandet har liten eller ingen
 information om fordonet, utom vad som står på registreringsbeviset. Om fordonet
 omregistreras i samma medlemsstat kan registreringsmyndigheterna använda
 uppgifterna i sina nationella databaser.
 2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH
 KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 Detta förslag åtföljs av en konsekvensbedömning
 och en sammanfattning av den, som lades fram för kommissionens
 konsekvensbedömningsnämnd, Nämnden avgav ett yttrande den 16 december 2011 och
 slutversionen av konsekvensbedömningen ändrades i enlighet med det.
 Förslaget skulle leda till mycket väsentliga
 administrativa förenklingar för företag, enskilda och registreringsmyndigheter.
 Minskningen av den administrativa bördan beräknas leda till besparingar på
 minst 1 445 miljoner euro per år.
 Från mars till maj 2011 genomfördes ett offentligt
 samråd med berörda parter med hjälp av specialanpassade frågeformulär till
 enskilda, näringsidkare och myndigheter genom webbtjänsten Din röst i Europa.
 En sammanfattning av samrådet finns i bilaga 1 till konsekvensbedömningen
 och på webbplatsen Europa[3]. Samtliga kommissionens
 minimikrav är uppfyllda. En konferens hölls den 21 juni 2011 för att redovisa
 samrådets resultat och möjliggöra ytterligare debatter och meningsutbyten
 mellan olika parter, särskilt för de myndigheter som ansvarar för registrering
 i medlemsstaterna.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA UTFORMNING
 3.1 Mål
 Förslagets allmänna mål är att förbättra den inre
 marknadens funktion genom undanröjande av administrativa hinder för
 omregistrering av motorfordon, något som för närvarande hindrar den fria
 rörligheten för varor.
 Förslagets särskilda mål är att harmonisera,
 anpassa och förenkla förfarandena för omregistrering av motorfordon
 registrerade i andra medlemsstater för enskilda, arbetstagare, arbetsgivare,
 biluthyrningsföretag, leasingföretag och registreringsmyndigheter. Förslaget
 är också avsett att minska den administrativa bördan för alla berörda aktörer
 utan att äventyra trafiksäkerheten eller bekämpandet av brott och bedrägerier.
 Förslagets operativa mål är följande:
 –
 Att fastställa i vilken medlemsstat ett motorfordon
 som överförs mellan medlemsstater ska registreras.
 –
 Att påskynda omregistreringsförfarandena.
 –
 Att minska de enskildas och företagens
 administrativa börda genom att begränsa det antal handlingar som krävs för omregistrering
 och genom att underlätta datautbyte mellan nationella registreringsmyndigheter.
 3.2. Rättslig grund och val av
 regleringsform
 De nuvarande problemen och skillnaderna mellan
 nationella administrativa föreskrifter om omregistrering av fordon registrerade
 i andra medlemsstater hindrar den fria rörligheten för de fordonen inom EU.
 Därför har EU rätt att agera på grundval av artikel 114 i fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt, för att skydda en väl fungerande inre
 marknad för begagnade motorfordon köpta i en annan medlemsstat. Förslaget gynnar
 dessutom enskilda som överför ett fordon till ett annat bosättningsland,
 enskilda som brukar ett fordon registrerat i det land där de arbetar samt
 biluthyrningsföretag (och i mindre omfattning leasingföretag) som på grund av
 registreringskrav för sig själva eller för sina kunders räkning stöter på
 hinder för gränsöverskridande användning av sådana fordon.
 En förordning föreslås av följande skäl: En
 förordning är direkt tillämplig i medlemsstaterna och behöver inte införlivas i
 de nationella rättsordningarna. Eftersom förordningen bara är tillämplig på
 gränsöverskridande situationer inom EU, leder den till ökad rättssäkerhet och
 förenklingar på den inre marknaden. En förordning är också ett effektivare sätt
 att organisera det elektroniska datautbytet mellan registreringsmyndigheterna.
 Slutligen uppstår ingen risk att medlemsstaterna hänger på extra bestämmelser
 om regleringsformen är en förordning.
 3.3 Förslagets enskilda artiklar
 I artikel 1 fastslås principen att
 medlemsstaterna har rätt att undanta vissa kategorier av motorfordon från
 registrering. Det faktum att ett motorfordon varit registrerat i en annan
 medlemsstat innebär inte att det måste vara registreringspliktigt i den
 medlemsstat dit det överförts. Här sägs också uttryckligen att motorfordon
 registrerade i tredjeländer inte omfattas av förordningen. Vidare ska
 förordningen tolkas så att den inte gäller registrering av motorfordon som
 varit registrerade i samma medlemsstat, dvs. att nationella regler för
 omregistrering av motorfordon inom samma medlemsstat fortfarande gäller och
 inte påverkas av förordningen. Medlemsstaterna har också kvar sin frihet att
 beskatta motorfordon i överensstämmelse med unionsrätten.
 I artikel 2 finns definitionerna, som
 nära ansluter till befintliga definitioner i unionsrätten, särskilt i direktiv
 1999/37/EG av den 29 april 1999 om registreringsbevis för fordon[4].
 Det direktivet gäller för motorfordon enligt Europaparlamentets och rådets
 direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för
 godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system,
 komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon
 (ramdirektiv)[5] eller Europaparlamentets
 och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två-
 och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv 92/61/EEG[6],
 men inte jordbruks- eller skogsbrukstraktorer. Direktiv 1999/37/EG utgör dock
 inte någon fullständig harmonisering, enligt domstolens senaste rättspraxis[7].
 Enligt artikel 3 får en medlemsstat
 endast kräva att ett fordon registrerat i en annan medlemsstat ska vara
 registrerat i den första medlemsstaten om innehavaren av registreringsbeviset
 har sin normala hemvist där. I artikeln finns flera kriterier för att avgöra
 var den normala hemvisten är belägen. För fysiska personer som inte agerar inom
 ramen för näringsverksamhet är kriterierna samma som dem i artikel 7 i
 rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom
 gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan
 medlemsstat[8]. För företag avser de
 föreslagna kriterierna etableringsort eller verksamhetsort, vilket innebär att
 om ett fordon är registrerat på ett företag i den medlemsstat där det är
 etablerat men används av en arbetstagare bosatt i en annan medlemsstat, får
 denna andra medlemsstat inte kräva att fordonet ska vara registrerat där. På så
 sätt undviker man en bedömning från fall till fall i den medlemsstat där
 arbetstagaren är bosatt för att avgöra om firmabilen används främst för privata
 eller yrkesmässiga ändamål, och om pendlingen mellan bostaden och arbetsplatsen
 ska räknas som privat eller yrkesmässigt bruk.
 I artikel 4 anges en tydlig, enkel regel:
 om innehavaren av registreringsbeviset flyttar sin normala hemvist till en
 annan medlemsstat ska han eller hon begära omregistrering av sitt fordon inom
 sex månader från flytten. Under dessa sex månader får den mottagande
 medlemsstaten inte begränsa bruket av fordonet. Artikeln innebär också en stor
 förenkling av registreringsförfarandena för motorfordon registrerade i en annan
 medlemsstat. Här tillämpas domstolens fasta rättspraxis i fråga om fri
 rörlighet för varor, enligt vilken medlemsstaterna bör underlätta handeln inom
 EU genom att erkänna intyg utfärdade i andra medlemsstater, exempelvis intyg på
 att ett fordon som är registrerat där har godkänts i trafiksäkerhetsprovning.
 Domstolen har också uttalat att denna princip om ömsesidigt erkännande av
 uppgifter om registrering och trafiksäkerhetsprovningar bör kompletteras med
 samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter kring uppgifter som saknas[9].
 Enligt artikeln ska samarbetet ske elektroniskt, i den meningen att
 fordonsregistreringsmyndigheten ska hämta uppgifterna från fordonsregistret i
 det land där fordonet varit registrerat med hjälp av det program som avses i
 artikel 7 och bilaga II. Denna princip om elektroniskt
 förvaltningssamarbete fungerar också åt det andra hållet: när en medlemsstat
 registrerar ett fordon som varit registrerat i en annan medlemsstat ska
 registreringsmyndigheten i mottagarlandet enligt artikeln underrätta
 registreringsmyndigheten i det land där fordonet tidigare varit registrerat om
 detta. Slutligen möjliggör artikeln ytterligare kontroller av fordonet i vissa
 fall.
 I artikel 5 anges när
 registreringsmyndigheten får avslå en ansökan om registrering av ett
 motorfordon registrerat i en annan medlemsstat. Det främsta målet med
 artikel 5 är att förebygga bedrägeri och trygga trafiksäkerheten, eftersom
 omregistrering av fordon i ett nytt land ibland används för att ”tvätta” stulna
 fordon eller fordonshandlingar. Stulna fordon säljs ofta under ny identitet,
 t.ex. genom kloning (dvs. att ett stulet fordon får sina riktiga
 identitetsmärkningar avlägsnade och ändrade till märkningen för ett lagligt
 fordon i trafik, så att det stulna fordonet tar på sig det lagliga fordonets
 identitet och två fordon nu används med samma registreringsnummer) eller
 dubbelgångare (dvs. när ett stulet fordons identitet byts ut mot ett ramponerat
 fordons). Det kan bara förebyggas genom nära samarbete mellan
 registreringsmyndigheterna. Artikeln bör därför också bidra till genomförandet
 av följande rättsakter:
 ·
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG
 av den 18 september 2000 om uttjänta fordon[10]. Enligt detta
 direktiv ska medlemsstaterna bl.a. se till att alla uttjänta fordon överförs
 till auktoriserade behandlingsanläggningar. Medlemsstaterna ska också upprätta
 system enligt vilket uppvisande av ett skrotningsintyg är ett villkor för
 avregistrering av det uttjänta fordonet. Skrotningsintyget utfärdas till
 innehavaren eller ägaren när det uttjänta fordonet överförs till en
 behandlingsanläggning.
 ·
 Rådets beslut 2004/919/EG av den 22 december 2004
 om bekämpande av fordonsbrottslighet med gränsöverskridande verkningar[11],
 som syftar till bättre samarbete inom EU kring förebyggande och bekämpning av
 gränsöverskridande fordonsbrottslighet, särskilt i fråga om sambandet mellan
 fordonsstölder och olaglig handel med bilar. Enligt beslutet ska alla
 medlemsstater se till att deras behöriga myndigheter vidtar nödvändiga åtgärder
 för att förebygga missbruk och stöld av registreringshandlingar för fordon. De
 nationella fordonsregistreringsmyndigheterna ska underrättas av de
 brottsbekämpande myndigheterna om ett fordon som håller på att registreras har
 anmälts som stulet. Dessutom ska missbruk av registreringsbevis förebyggas:
 alla medlemsstater ska se till att de behöriga myndigheterna vidtar nödvändiga
 åtgärder för att infordra registreringsbeviset från fordonets ägare eller
 innehavare om fordonet har utsatts för allvarlig skada vid en kollision
 (totalhaveri). Registreringsbeviset ska också infordras om de brottsbekämpande
 myndigheterna märker att det har gjorts ingrepp i fordonets identitetsmärkning,
 t.ex. fordonets identifieringsnummer.
 Meningen med artikel 6 är att underlätta
 handeln inom EU med begagnade fordon genom harmoniserade regler om tillfällig
 registrering av motorfordon. Sådana regler behövs först och främst för personer
 som köper ett fordon i en medlemsstat och sedan kör det till sitt hemland för
 att få det slutligt registrerat där. När ett fordon som redan är registrerat i
 en medlemsstat säljs till en person i en annan medlemsstat kommer säljaren
 antagligen att låta avregistrera fordonet när det säljs. Säljaren kommer
 knappast att låta köparen köra fordonet under säljarens registreringsnummer.
 Därför behövs ett system för tillfällig registrering för att få den inre
 marknaden för begagnade fordon att fungera bättre och överbrygga luckan mellan
 registreringen i den första medlemsstaten och den nya registreringen i den
 andra medlemsstaten. Med ett system för tillfällig registrering kan
 registreringsmyndigheterna också skydda kvaliteten på uppgifterna i sina
 register, så att de lätt kan överföras genom det dataprogram som avses i
 artikel 7. Enligt artikel 6 ska den tillfälliga registreringen gälla
 i högst 30 dagar så att den är förenlig med artikel 15 i
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG av den 16 september 2009 om
 ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten
 fullgörs beträffande sådan ansvarighet[12]. Genom
 artikel 15 i direktiv 2009/103/EG regleras försäkringstäckningen av
 motorfordon som avsänds från en medlemsstat till en annan så att den
 medlemsstat där risken är belägen ska anses vara införselmedlemsstaten
 omedelbart efter det att köparen accepterar mottagandet av fordonet, under en
 tid av 30 dagar, trots att fordonet inte är formellt registrerat i
 införselmedlemsstaten. Om fordonet är inblandat i en olycka under denna
 tidsperiod och inte är försäkrat, ska organet i införselmedlemsstaten vara
 ersättningsskyldigt i enlighet med artikel 10 i direktiv 2009/103/EG.
 I artikel 7 stadgas om elektroniskt
 utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna vid omregistrering av ett
 motorfordon. Enligt artikel 7 får kommissionen behörighet att anta
 genomförandeakter för de gemensamma förfarandena och specifikationerna för
 programvaran, inklusive format för datautbyte, tekniska förfaranden för
 slagning i och tillgång till nationella elektroniska register samt förfaranden
 för tillgång och säkerhet. Elektroniskt utbyte av fordonsregistreringsuppgifter
 mellan medlemsstaterna bör ske i enlighet med den europeiska
 interoperabilitetsramen (EIF)[13].
 Tanken med artikel 8 är att underlätta
 yrkesmässig handel inom EU med begagnade fordon genom harmoniserade regler om
 yrkesmässig registrering av motorfordon. För närvarande finns system för
 yrkesmässig registrering i de flesta medlemsstaterna, så att återförsäljare kan
 köra motorfordon på allmän väg under kort tid utan att vara förpliktigade att
 registrera dem formellt. System för yrkesmässig registrering är normalt endast
 öppna för tillverkare, montörer, distributörer och återförsäljare av
 motorfordon i deras besittning eller för provningsändamål. De flesta
 medlemsstater utfärdar inte några egentliga yrkesmässiga registreringsbevis där
 fordonet identifieras, utan tillhandahåller oftas en annan typ av handling om
 fastställande av sambandet mellan registreringsskyltarna och innehavaren, eller
 också ålägger de innehavaren att föra en loggbok över körningar med
 registreringsskyltarna. Erfarenheten visar dock att de flesta yrkesmässiga
 registreringar inte erkänns av de andra medlemsstaterna, främst eftersom ett
 formellt registreringsbevis saknas, så att de flesta yrkesmässiga
 distributörerna och återförsäljarna avhåller sig från att använda yrkesmässig
 registrering utanför sitt hemland. Målet med artikel 8 är att undanröja
 dessa hinder för handeln inom EU med begagnade motorfordon genom ett gemensamt
 system där yrkesmässig registrering som beviljas tillverkare, montörer,
 distributörer och återförsäljare etablerade i en medlemsstat erkänns i de andra
 medlemsstaterna. I artikel 8 ges även kommissionen befogenhet att anta
 genomförandeakter om fastställande av format och mall för yrkesmässigt
 registreringsbevis för fordon.
 Enligt artikel 9 ska medlemsstaterna
 förse kommissionen med namn och kontaktuppgifter för de
 fordonsregistreringsyndigheter som svarar för förvaltning av de officiella
 fordonsregistren i den medlemsstaten och för tillämpning av förordningen.
 Kommissionen ska sedan på sin webbplats offentliggöra en förteckning över de
 myndigheterna och eventuella uppdateringar av förteckningen. Dessutom ska
 fordonsregistreringsmyndigheterna enligt den här bestämmelsen se till att
 information om registrering av fordon i den aktuella medlemsstaten samt
 myndighetens namn och kontaktuppgifter finns lätt tillgängliga för allmänheten.
 Genom artiklarna 10 och 11 delegeras
 befogenheter till kommissionen att ändra bilagorna I och II på grund av
 teknikens framåtskridande, bland annat för att ta hänsyn till ändringar av
 direktiv 1999/37/EG eller av andra unionsrättsakter som har direkt
 relevans för uppdateringen av bilagorna I och II. Vidare ges kommissionen
 befogenhet att fastställa de krav på gott renommé och erforderlig fackkompetens
 som företag ska uppfylla för att få använda yrkesmässig registrering och att
 fastställa giltighetstiden för yrkesmässiga registreringsbevis.
 –
 Bilaga I bör överensstämma med innehållet i det
 harmoniserade registreringsbeviset i direktiv 1999/37/EG när det gäller
 fordonsuppgifter. Eftersom inga personuppgifter om innehavaren av det
 föregående registreringsbeviset eller om någon annan person som nämns på
 beviset (t.ex. ägaren eller användaren) behövs vid omregistrering, ingår inte
 dessa uppgifter i bilaga I även om de ingår i de obligatoriska uppgifterna
 i det harmoniserade registreringsbeviset enligt direktiv 1999/37/EG. Det
 kan dock inte uteslutas att ändringar kan göras av exempelvis innehållet i det
 intyg om överensstämmelse som tjänar som underlag för den första
 registreringen. Sådana ändringar kan bli följden av bl.a. ändringar av
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om
 fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till
 dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är
 avsedda för sådana fordon. Genom delegeringen av befogenheter torde
 kommissionen kunna anpassa bilaga I till det.
 –
 I bilaga II nämns dataprogrammet, som
 antagligen kommer att uppdateras flera gånger på grund av informationsteknikens
 utveckling. Genom delegeringen av befogenheter torde kommissionen kunna anpassa
 bilaga II därefter.
 –
 Delegeringen av befogenheter är tänkt att göra det
 möjligt för kommissionen att föreskriva de krav på gott renommé och erforderlig
 fackkompetens som företag ska uppfylla för att få använda yrkesmässig
 registrering enligt artikel 8.1 c. Kommissionen bör också få
 fastställa giltighetstiden för yrkesmässiga registreringsbevis.
 I artikel 12 stadgas om
 kommittéförfarandet för genomförande av artiklarna 7 och 8, närmare
 bestämt genomförandeakter om de gemensamma förfarandena och specifikationerna
 för det dataprogram som avses i artikel 7, inklusive format för datautbyte,
 tekniska förfaranden för slagning i och tillgång till nationella elektroniska
 register samt förfaranden för tillgång och säkerhet, samt genomförandeakter om
 fastställande av format och mall för yrkesmässiga registreringsbevis för
 fordon. Dessa genomförandeakter har allmän räckvidd och bör därför antas enligt
 granskningsförfarandet i artikel 2.2 a i Europaparlamentets och
 rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av
 allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens
 utövande av sina genomförandebefogenheter[14].
 Artikel 13 innehåller
 bestämmelser om utvärdering av förordningen i form av en rapport till
 Europaparlamentet och rådet fyra år efter förordningens ikraftträdande.
 Kommissionen bör i utvärderingen påpeka eventuella problem och brister i
 förordningen, och eventuellt föreslå nya åtgärder såsom ändringar av
 förordningen för att uppnå ytterligare administrativa förenklingar för enskilda
 och företag eller bättre integration av den inre marknaden för begagnade
 motorfordon.
 Enligt artikel 14 ska förordningen börja
 tillämpas ett år efter ikraftträdandet.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 Förslagets inverkan på budgeten redovisas i
 bifogad finansieringsöversikt. Förslaget kräver bara att administrativa anslag
 tas i anspråk, inte driftsanslag.
 2012/0082 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om förenklad överföring av motorfordon
 registrerade i en annan medlemsstat på den inre marknaden
 (Text av betydelse för EES)
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[15],
 efter att ha hört Europeiska
 datatillsynsmannen,
 i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1) Alla medlemsstater har system
 för registrering av motorfordon, som utgör det förvaltningsrättsliga
 tillståndet för ibruktagande av fordon i trafik på väg, och under
 registreringen identifieras fordonet och förses med ett registreringsnummer.
 Många av de nationella reglerna för registrering av fordon står dock i strid
 mot varandra eller är komplicerade och betungande. Därför leder problem med
 fordonsregistrering till barriärer på den inre marknaden och svårigheter för
 den fria rörligheten i unionen för motorfordon som är registrerade i en annan
 medlemsstat.
 (2) Enligt rapporten om
 EU-medborgarskapet 2010 Att undanröja hindren för EU-medborgarnas
 möjligheter att utöva sina rättigheter[16] var problem med
 registrering av fordon ett av de allvarligaste hindren för enskilda som praktiskt
 vill utöva sina rättigheter enligt unionsrätten. I rapporten betonade
 kommissionen att det var viktigt att avlägsna det hindret genom att förenkla
 formkrav och villkor för registrering av fordon som redan är registrerade i en
 annan medlemsstat.
 (3) I rådets direktiv 1999/37/EG
 av den 29 april 1999 om registreringsbevis för fordon[17]
 harmoniseras registreringsbevisets form och innehåll för att underlätta
 förståelsen av beviset och därigenom den fria rörligheten för fordon
 registrerade i en medlemsstat på vägarna i andra medlemsstater. Enligt det
 direktivet ska registreringsbevis som utfärdas av en medlemsstat erkännas av de
 övriga medlemsstaterna för identifieringen av fordonet i internationell trafik
 eller för ny registrering av fordonet i en annan medlemsstat. Direktiv 1999/37/EG
 innehåller dock inga bestämmelser om vilken medlemsstat som är behörig för
 registrering eller om tillämpliga formkrav och förfaranden. För att undanröja
 hindren för motorfordons fria rörlighet på den inre marknaden måste det därför
 föreskrivas separata harmoniserade regler om fastställande av den medlemsstat i
 vilken motorfordon ska registreras och om förenklade förfaranden för
 omregistrering av motorfordon som är registrerade i en annan medlemsstat.
 (4) Enligt nationella regler i
 medlemsstaterna måste ofta företag och enskilda som är etablerade eller bosatta
 där utverka registrering där av motorfordon som är registrerade av tredje man i
 en annan medlemsstat, även om fordonet inte väsentligen brukas permanent i den
 medlemsstat som kräver registrering och det inte föreligger någon avsikt att
 bruka fordonet permanent. Därför måste det fastställas i vilken medlemsstat ett
 motorfordon bör registreras, om det innehas av en person som är etablerad eller
 bosatt i en annan medlemsstat än den där ägaren är etablerad eller bosatt. I de
 fallen bör medlemsstaterna ömsesidigt erkänna giltiga registreringar i andra
 medlemsstater.
 (5) Registrering av motorfordon
 som är registrerade i andra medlemsstater hindras av betungande formkrav för
 registrering i medlemsstaterna, särskilt kraven att fordonen ska genomgå
 kompletterande provningar för att bedöma deras allmänna skick före registrering
 eller för att identifiera dem. Därför måste dessa formkrav minskas så att
 motorfordonens fria rörlighet garanteras och så att den administrativa bördan för
 enskilda, företag och registreringsmyndigheter minskar. Särskilt för medborgare
 eller företag som förvärvar ett motorfordon registrerat i en annan medlemsstat,
 bör man ombesörja ett förenklat registreringsförfarande som bygger på erkännande
 av handlingar och trafiksäkerhetsprovningar från andra medlemsstater och på
 organisation av förvaltningssamarbete mellan de behöriga myndigheterna om
 utbyte av uppgifter som saknas.
 (6) I denna förordning bör hänsyn
 tas till rådets beslut 2004/919/EG av den 22 december 2004 om bekämpande av
 fordonsbrottslighet med gränsöverskridande verkningar[18],
 vars mål är att förbättra samarbetet i unionen kring förebyggande och
 bekämpning av gränsöverskridande fordonsbrottslighet. Enligt det beslutet ska
 varje medlemsstat se till att dess behöriga myndigheter vidtar de åtgärder som
 är nödvändiga för att förhindra missbruk och stöld av handlingar för
 fordonsregistrering. Därför bör medlemsstaterna enligt den här förordningen ha
 möjlighet att vägra registrering av ett motorfordon som är registrerat i en
 annan medlemsstat i händelse av fordonsbrottslighet, däribland missbruk och
 stöld av handlingar för fordonsregistrering.
 (7) Den här förordningen bör ha
 som mål administrativa förenklingar för enskilda, företag och registreringsmyndigheter,
 särskilt genom elektroniskt utbyte av uppgifter om fordonsregistrering. För den
 administrativa förenklingen av fordonsregistreringen måste alltså
 medlemsstaterna ge varandra åtkomsträttigheter till sina
 fordonsregistreringsuppgifter för att förbättra informationsutbytet och
 påskynda registreringsförfarandena.
 (8) För behandling av
 personuppgifter vid tillämpning av den här förordningen gäller
 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd
 för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det
 fria flödet av sådana uppgifter[19]. Europaparlamentets och
 rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda
 då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter
 och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[20]
 är tillämplig då kommissionen behandlar personuppgifter i samband med den här
 förordningen.
 (9) Överföring av ett motorfordon
 som är registrerat i en medlemsstat till en annan medlemsstat för registrering
 där förutsätter en brett tillgänglig tillfällig registrering för att garantera trafiksäkerhet
 och elektronisk överföring av tillförlitliga uppgifter om fordonsregistrering.
 Därför måste ett system för tillfällig registrering av motorfordon upprättas.
 (10) Överföring av motorfordon till
 en annan medlemsstat utförd av företag som distribuerar motorfordon eller
 tillhandahåller provnings-, reparations- eller underhållstjänster för
 motorfordon sker normalt med nationella yrkesmässiga registreringsnummer. Dessa
 yrkesmässiga registreringsnummer erkänns dock ofta inte i andra medlemsstater,
 vilket innebär att näringsverksamheten hindras i företag som bedriver
 gränsöverskridande handel med begagnade motorfordon, särskilt i gränstrakter.
 Därför måste ett system införas som gör det möjligt för företag som
 distribuerar motorfordon eller tillhandahåller provnings-, reparations- och
 underhållstjänster för motorfordon att överföra sådana fordon till en annan
 medlemsstat med ett yrkesmässigt registreringsnummer.
 (11) Eftersom målen för den här
 förordningen, nämligen att minska formkraven vid registrering och därigenom
 trygga den fria rörligheten för motorfordon som är registrerade i en annan
 medlemsstat samt att minska den administrativa bördan för enskilda, företag och
 registreringsmyndigheter, inte i tillräckligt hög grad kan uppnås av
 medlemsstaterna på grund av motstridiga nationella regler och därför på grund
 av omfattningen och verkningarna bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen
 vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i
 fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen
 i samma artikel går den här förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för
 att uppnå dessa mål.
 (12) Denna förordning står i
 överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i
 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
 (13) För att nå målet om
 informationsutbyte mellan medlemsstaterna med driftskompatibla metoder bör
 kommissionen genom delegation i enlighet med artikel 290 i fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt få behörighet att anta akter om ändring av
 bilagorna I och II till denna förordning på grund av teknikens framsteg,
 särskilt för att beakta ändringar av direktiv 1999/37/EG eller ändringar
 av andra unionsrättsakter av direkt betydelse för uppdatering av
 bilagorna I och II till den här förordningen samt för att fastställa
 kraven på gott renommé och fackkompetens för sådana företag som använder
 yrkesmässiga registreringsbevis och fastställa giltighetstiden för yrkesmässiga
 registreringsbevis för fordon. Det är av särskild betydelse att kommissionen
 genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på
 expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter,
 se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och
 rådet samt att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
 (14) För att garantera enhetliga
 villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges
 genomförandebefogenheter att föreskriva sådana gemensamma förfaranden och
 specifikationer för det dataprogram som krävs för elektroniskt utbyte av
 uppgifter om fordonsregistrering, bland annat dataformat, tekniska förfaranden
 för slagning i och tillgång till nationella elektroniska register, tillgångsförfaranden
 och säkerhetsrutiner samt format och mallar för yrkesmässiga
 registreringsbevis. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16
 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för
 medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina
 genomförandebefogenheter[21].
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Tillämpningsområde
 1. Denna förordning ska
 tillämpas på följande fordon:
 a) Alla motorfordon och släpvagnar som avses
 i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG[22].
 b) Alla tvåhjuliga och trehjuliga
 motorfordon, även med tvillinghjul, avsedda att framföras på väg, som avses i
 artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG[23].
 2. Denna förordning ska inte
 tillämpas på registrering av motorfordon som är registrerade i ett tredjeland.
 3. Denna förordning påverkar
 inte tillämpningen av medlemsstaternas rätt att undanta motorfordon från
 registrering i enlighet med direktiv 1999/37/EG.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denna förordning gäller följande
 definitioner:
 1. registrering:
 administrativt godkännande för ibruktagande i vägtrafik av ett fordon, då
 fordonet identifieras och det tilldelas ett serienummer, kallat
 registreringsnummer.
 2. fordon registrerat i en
 annan medlemsstat: ett fordon med ett giltigt registreringsbevis utfärdat
 av en annan medlemsstat.
 3. innehavare av
 registreringsbevis: person i vars namn ett fordon är registrerat i en
 medlemsstat.
 4. yrkesmässig
 fordonsregistrering: administrativt godkännande för ibruktagande i
 vägtrafik av ett fordon, då fordonet identifieras och det tilldelas ett
 serienummer, kallat yrkesmässigt registreringsnummer, som kan användas av olika
 fordon.
 Artikel 3
 Plats för registrering av motorfordon som tidigare varit registrerade i en
 annan medlemsstat
 1. En medlemsstat får bara kräva
 registrering på dess territorium av ett fordon som är registrerat i en annan
 medlemsstat om innehavaren av registreringsbeviset har sin normala hemvist på
 dess territorium.
 2. Den medlemsstat där
 innehavaren av registreringsbeviset har sin normala hemvist är någon av
 följande:
 a) För företag eller andra registrerade
 eller oregistrerade organ den medlemsstat där den centrala förvaltningen är
 belägen.
 b) För ett företags eller annat organs
 filialer, platskontor eller andra driftställen den medlemsstat där filialen,
 platskontoret eller driftsstället är beläget.
 c) För en fysisk person som är näringsidkare
 den medlemsstat där den huvudsakliga verksamheten är belägen.
 d) För varje annan fysisk person:
 i) Den plats där personen varaktigt är
 bosatt, dvs. bor under minst 185 dagar varje kalenderår, till följd av
 personlig och yrkesmässig anknytning eller till följd av stark personlig
 anknytning till platsen om det inte finns någon yrkesmässig.
 ii) För en person vars yrkesanknytning
 finns på en annan plats än den där han eller hon har sin personliga anknytning,
 och som därför växelvis bor på olika platser i två eller flera medlemsstater,
 den plats där han eller hon har sin personliga anknytning, om han eller hon
 återvänder dit regelbundet.
 Villkoret i led ii ska inte tillämpas när
 personen bor i en medlemsstat för att genomföra en uppgift av bestämd
 varaktighet. Vistelse för studier vid en högskola eller skola medför inte att
 byte av normal hemvist ska anses ha skett.
 Artikel 4
 Registrering av fordon registrerade i en annan medlemsstat
 1. När innehavaren av ett
 registreringsbevis flyttar sin varaktiga bosättningsort till en annan
 medlemsstat får han eller hon ansöka om att ett fordon registrerat i en annan
 medlemsstat registreras inom sex månader efter ankomsten.
 Under den tid som avses i första stycket får
 bruket av fordonet inte inskränkas.
 2. Ansökan om registrering av
 ett fordon registrerat i en annan medlemsstat ska lämnas till en
 fordonsregistreringsmyndighet och omfatta de relevanta delarna av
 registreringsbeviset enligt artikel 5.2 i direktiv 1999/37/EG eller
 varje annat bevis på tidigare registrering i en annan medlemsstat.
 3. När
 fordonsregistreringsmyndigheten tagit emot ansökan om registrering av ett
 fordon registrerat i en annan medlemsstat, ska den omedelbart inhämta uppgifter
 om de poster som anges i bilaga I direkt från
 fordonsregistreringsmyndigheten i den medlemsstat där fordonet är registrerat,
 i enlighet med artikel 7, och överföra uppgifterna till sitt eget
 register.
 4. Före registrering av ett
 fordon registrerat i en annan medlemsstat får fordonsregistreringsmyndigheterna
 genomföra fysiska kontroller av fordonet endast i följande fall:
 a) Om uppgifterna som sökanden lämnat under
 registreringsförfarandet inte kan återfinnas i det centrala fordonsregistret i
 den medlemsstat där fordonet uppges vara registrerat.
 b) Om uppgifterna som sökanden lämnat under
 registreringsförfarandet skiljer sig från uppgifterna i det centrala
 fordonsregistret i den medlemsstat där fordonet är registrerat.
 c) Om fordonsregistreringsmyndigheterna har
 rimliga skäl att tro att de tekniska bestämmelser enligt vilka fordonet har
 godkänts enligt artikel 23 eller 24 i direktiv 2007/46/EG eller enligt
 artikel 15 i direktiv 2002/24/EG inte är likvärdiga med de egna
 bestämmelserna.
 d) Om trafiksäkerhetsprovningar ändå krävs
 för varje ägarförändring för fordonet, eller om fordonet är allvarligt skadat.
 5. När ett fordon registrerat i
 en annan medlemsstat registreras, ska den behöriga
 fordonsregistreringsmyndigheten omedelbart underrätta fordonsregistreringsmyndigheten
 i den medlemsstat där fordonet senast var registrerat, i enlighet med
 artikel 7.
 Artikel 5
 Avslag på ansökan om registrering av ett fordon registrerat i en annan
 medlemsstat
 1. Fordonsregistreringsmyndigheterna
 får endast avslå en ansökan om registrering av ett fordon registrerat i en
 annan medlemsstat i något av följande fall:
 a) Om villkoren i artikel 4.2 inte är
 uppfyllda.
 b) Om eventuella avgifter för registrering i
 den medlemsstaten för sådan registrering som avses i artikel 4 inte
 betalats.
 c) Om fordonet underkänts vid sådan fysisk
 kontroll som avses i artikel 4.4.
 d) Om uppgifter som inhämtats i enlighet med
 artikel 7 tyder på att
 i) fordonet är allvarligt skadat, stulet
 eller skrotat,
 ii) fordonets registreringshandlingar är
 stulna, om inte innehavaren tydligt kan styrka sin äganderätt till fordonet, eller
 iii) datum för nästa obligatoriska
 trafiksäkerhetsintyg löpt ut.
 2. Alla beslut som en
 fordonsregistreringsmyndighet fattar om avslag på ansökan om registrering av
 ett fordon registrerat i en annan medlemsstat ska vara vederbörligen
 motiverade. Sökanden kan inom en månad från mottagandet av avslaget begära att
 den behöriga fordonsregistreringsmyndigheten omprövar avslaget. Begäran ska
 innehålla grunderna för omprövningen. Inom en månad från mottaganden av en
 sådan begäran ska den behöriga fordonsregistreringsmyndigheten bekräfta eller
 ändra sitt beslut.
 Artikel 6
 Tillfällig registrering för överföring till en annan medlemsstat
 1. Den som köpt ett fordon i en
 annan medlemsstat där fordonet inte har något registreringsbevis får ansöka hos
 fordonsregistreringsmyndigheten om utfärdande av ett tillfälligt
 registreringsbevis för fordonet för överföring av det till en annan
 medlemsstat. Det tillfälliga registreringsbeviset ska vara giltigt i
 30 dagar.
 2. När
 fordonsregistreringsmyndigheten tagit emot ansökan om tillfälligt registreringsbevis
 enligt punkt 1, ska den omedelbart inhämta uppgifter om de poster som
 anges i bilaga I direkt från fordonsregistreringsmyndigheten i den
 medlemsstat där fordonet är registrerat, i enlighet med artikel 7, och
 överföra uppgifterna till sitt eget register.
 3. Fordonsregistreringsmyndigheterna
 får avslå ansökan om tillfälligt registreringsbevis enligt punkt 1 i något
 av följande fall:
 a) Om eventuella avgifter för tillfällig
 registrering i den medlemsstaten inte betalats.
 b) Om de uppgifter som inhämtats i enlighet
 med artikel 7 eller uppgifterna i de nationella officiella fordonsregistren
 tyder på att
 i) fordonet är allvarligt skadat, stulet
 eller skrotat,
 ii) fordonets registreringshandlingar är
 stulna, om inte innehavaren tydligt kan styrka sin äganderätt till fordonet, eller
 iii) datum för nästa obligatoriska
 trafiksäkerhetsintyg löpt ut.
 Artikel 7
 Utbyte av uppgifter om fordonsregistrering
 1. Vid registrering av ett
 fordon registrerat i en annan medlemsstat ska fordonsregistreringsmyndigheterna
 ge fordonsregistreringsmyndigheterna i den andra medlemsstaten tillgång till
 uppgifter lagrade i de officiella fordonsregistren om de poster som förtecknas
 i bilaga I.
 2. Vid tillämpningen av
 punkt 1 ska fordonsregistreringsmyndigheterna använda det dataprogram som
 avses i bilaga II.
 Endast fordonsregistreringsmyndigheter får ha
 direkt tillgång till de uppgifter som lagras och är färdiga att hämtas med dataprogrammet.
 Fordonsregistreringsmyndigheterna ska se till att förebygga att
 a) obehöriga får tillgång till
 databehandlingsutrustningen,
 b) obehöriga läser, kopierar, ändrar eller
 raderar uppgifter,
 c) obehöriga slår i registren eller överför
 uppgifter,
 d) obehöriga läser eller kopierar uppgifter
 under överföring.
 3. Behandlingen av personuppgifter
 hos medlemsstaternas fordonsregistreringsmyndigheter ska utföras i enlighet med
 direktiv 95/46/EG och under övervakning av de oberoende myndigheter i
 medlemsstaterna som avses i artikel 28 i direktivet.
 Fordonsregistreringsmyndigheter får enbart använda
 uppgifter som översänts i enlighet med denna förordning för registrering av
 fordon registrerade i andra medlemsstater.
 Om uppgifter utbyts mellan
 fordonsregistreringsmyndigheter i enlighet med denna förordning ska den
 registreringsmyndighet som tillhandahåller uppgifterna på begäran informeras om
 hur uppgifterna är avsedda att användas och om vidtagna uppföljningsåtgärder.
 Den fordonsregistreringsmyndighet som
 tillhandahåller uppgifterna ska ta hänsyn till riktigheten i de uppgifter som
 ska överlämnas och till huruvida det är nödvändigt och rimligt i förhållande
 till det syfte som de tillhandahålls för. Den ska iaktta tillämpliga
 föreskrifter om skydd av personuppgifter.
 Om det framkommer att oriktiga uppgifter eller
 uppgifter som inte borde ha tillhandahållits har tillhandahållits, ska den
 fordonsregistreringsmyndighet som tar emot uppgifterna omedelbart underrättas.
 Den fordonsregistreringsmyndighet som tagit emot uppgifterna ska då radera
 eller rätta de mottagna uppgifterna.
 4. Kommissionen ska anta genomförandeakter
 för att fastställa de gemensamma förfaranden och specifikationer som krävs för det
 dataprogram som avses i punkt 2, inbegripet formatet på de uppgifter som
 utbyts, de tekniska förfarandena för slagning i och tillgång till de nationella
 elektroniska registren, förfaranden för tillgång och skyddsmekanismer. Dessa
 genomförandeakter ska antas i enlighet med granskningsförfarandet i
 artikel 12.2.
 Artikel 8
 Yrkesmässig fordonsregistrering
 1. En
 fordonsregistreringsmyndighet får utfärda ett eller flera bevis om yrkesmässig
 fordonsregistrering till alla företag som uppfyller följande krav:
 a) Företaget är etablerat på dess
 territorium.
 b) Det distribuerar fordon eller
 tillhandahåller provnings-, reparations- eller underhållstjänster för fordon.
 c) Det har gott renommé och har erforderlig
 fackkompetens.
 2. Fordonsregistreringsmyndigheterna
 ska se till att de fordonsuppgifter som avses i bilaga I registreras i
 deras register för varje yrkesmässig fordonsregistrering.
 3. Ett fordon med ett
 yrkesmässigt registreringsbevis får endast användas om fordonet inte utgör en
 direkt och omedelbar risk för trafiksäkerheten. Ett sådant fordon får inte
 användas för kommersiell passagerar- eller godsbefordran.
 4. Medlemsstaterna får inte av
 skäl som rör registrering av fordonet hindra den fria rörligheten för fordon
 med ett yrkesmässigt registreringsbevis.
 5. Kommissionen ska anta
 genomförandeåtgärder om fastställande av format och mall för det yrkesmässiga
 fordonsregistreringsbeviset.
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
 granskningsförfarandet i artikel 12.2.
 Artikel 9
 Fordonsregistreringsmyndigheter
 1. Medlemsstaterna ska förse
 kommissionen med namn och kontaktuppgifter för de
 fordonsregistreringsmyndigheter som svarar för förvaltningen av de officiella
 fordonsregistren på deras territorium och för tillämpningen av denna
 förordning.
 Kommissionen ska på sin webbplats offentliggöra en
 förteckning över fordonsregistreringsmyndigheter och alla uppdateringar av
 förteckningen.
 2. Fordonsregistreringsmyndigheterna
 ska se till att följande upplysningar är lätt tillgängliga för allmänheten:
 a) Information om registrering av fordon i
 den berörda myndighetens medlemsstat.
 b) Myndighetens namn och kontaktuppgifter,
 så att den kan kontaktas direkt.
 Artikel 10
 Delegerade akter
 Kommissionen ska ha befogenhet att anta
 delegerade akter i enlighet med artikel 11 om följande:
 1. Ändringar av bilagorna I
 och II till denna förordning på grund av teknikens framsteg, särskilt på grund
 av relevanta ändringar av direktiv 1999/37/EG eller ändringar av andra
 unionsrättsakter med direkt relevans för uppdateringen av bilagorna I och
 II till denna förordning.
 2. Villkor som företag ska
 uppfylla för att anses följa kraven i artikel 8.1 c.
 3. Giltighetstid för det
 yrkesmässiga fordonsregistreringsbevis som avses i artikel 8.1.
 Artikel 11
 Delegeringens utövande
 1. Befogenheten att anta
 delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i
 denna artikel.
 2. Delegeringen av befogenhet
 som avses i artikel 10 ska förlänas kommissionen under en obegränsad tid
 från och med det datum då denna förordning träder i kraft.
 3. Den delegering av befogenhet
 som avses i artikel 10 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller
 rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet
 som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att
 det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid
 ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade
 akter som redan har trätt i kraft.
 4. Så snart kommissionen antar
 en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
 5. En delegerad akt som antas
 enligt artikel 10 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet
 har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader
 från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både
 Europaparlamentet och rådet före utgången av den perioden har underrättat
 kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med
 två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
 Artikel 12
 Kommittéförfarande
 1. Kommissionen ska biträdas av
 en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i
 förordning (EU) nr 182/2011.
 2. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 3. Om kommitténs yttrande ska
 erhållas genom skriftligt förfarande ska detta förfarande avslutas utan
 resultat om kommitténs ordförande, inom tidsgränsen för avgivande av ett
 yttrande, beslutar detta eller om en enkel majoritet av kommittémedlemmarna
 begär detta.
 Artikel 13
 Utvärdering
 Kommissionen ska överlämna en rapport om
 utvärdering av denna förordning till Europaparlamentet och rådet senast [fyra
 år efter denna förordnings ikraftträdande]. Kommissionen ska vid behov lägga
 fram lämpliga förslag om ändring av denna förordning och anpassning av andra
 unionsrättsakter, särskilt med hänsyn tagen till möjligheterna till ytterligare
 administrativa förenklingar för enskilda och företag.
 Artikel 14
 Ikraftträdande och tillämpning
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde
 dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
 tidning.
 Den ska börja tillämpas den xxxx [date
 to be inserted: one year after entry into force of this Regulation].
 Denna förordning är till alla delar
 bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdat i Bryssel den 4.4.2012
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 BILAGA I
 Uppgifter för automatisk sökning av
 fordonsregistreringsuppgifter enligt artikel 7.1
 Post || Harmoniserade koder direktiv 1999/37/EG
 1. Registreringsland || --
 2. Registreringsnummer || (A)
 3. Dag för första registrering av fordonet || (B)
 4. Registreringsbevisets identifieringsnummer || --
 5. Myndighet som utfärdat registreringsbeviset || --
 6. Fordon: tillverkare || (D.1)
 7. Fordon: typ – Variant (i förekommande fall) – Version (i förekommande fall) || (D.2)
 8. Fordon: kommersiell beskrivning/-ar || (D.3)
 9. Fordonets identifieringsnummer (VIN) || (E)
 10. Vikt: högsta tekniskt tillåtna totalvikt, utom för motorcyklar || (F.1)
 11. Vikt: fordonets högsta tillåtna totalvikt vid bruk i den medlemsstat där den registrerats || (F.2)
 12. Fordonets tjänstevikt inklusive karosseri och, för dragfordon som brukas i annan kategori än M1, inklusive kopplingsanordning || (G)
 13. Giltighetstid, om den inte är obegränsad || (H)
 14. Dag för den registrering detta bevis avser || (I)
 15. Typgodkännandenummer (i förekommande fall) || (K)
 16. Antal axlar || (L)
 17. Hjulbas (i mm) || (M)
 18. Fördelning av högsta tillåtna tekniska totalvikt mellan axlarna, för fordon med total vikt som överstiger 3 500 kg: axel 1 (i kg) || (N.1)
 19. Fördelning av högsta tillåtna tekniska totalvikt mellan axlarna, för fordon med total vikt som överstiger 3 500 kg: axel 2 (i kg), i förekommande fall || (N.2)
 20. Fördelning av högsta tillåtna tekniska totalvikt mellan axlarna, för fordon med total vikt som överstiger 3 500 kg: axel 3 (i kg), i förekommande fall || (N.3)
 21. Fördelning av högsta tillåtna tekniska totalvikt mellan axlarna, för fordon med total vikt som överstiger 3 500 kg: axel 4 (i kg), i förekommande fall || (N.4)
 22. Fördelning av högsta tillåtna tekniska totalvikt mellan axlarna, för fordon med total vikt som överstiger 3 500 kg: axel 5 (i kg), i förekommande fall || (N.5)
 23. Tekniskt högsta tillåtna släpvagnsvikt: bromsad (i kg) || (O.1)
 24. Tekniskt högsta tillåtna släpvagnsvikt: obromsad (i kg) || (O.2)
 25. Motor: volym (i cm3) || (P.1)
 26. Motor: högsta nettoeffekt (i kW) (i förekommande fall) || (P.2)
 27. Motor: typ av bränsle eller kraftkälla || (P.3)
 28. Motor: märkvarvtal (i varv/min) || (P.4)
 29. Motorns identifieringsnummer || (P.5)
 30. Förhållande effekt/vikt (i kW/kg) (endast för motorcyklar) || (Q)
 31. Fordonets färg || (R)
 32. Antal platser: antal sittplatser, inklusive förarplats || (S.1)
 33. Antal platser: antal ståplatser (i förekommande fall) || (S.2)
 34. Toppfart (i km/h) || (T)
 35. Ljudnivå: stillastående (i dB(A)) || (U.1)
 36. Ljudnivå: motorvarvtal (i varv/min) || (U.2)
 37. Ljudnivå: vid förbikörning (i dB(A)) || (U.3)
 38. Avgasutsläpp: CO (i g/km eller g/kWh) || (V.1)
 39. Avgasutsläpp: HC (i g/km eller g/kWh) || (V.2)
 40. Avgasutsläpp: NOx (i g/km eller g/kWh) || (V.3)
 41. Avgasutsläpp: HC + NOx (i g/km) || (V.4)
 42. Avgasutsläpp: partikelutsläpp för diesel (i g/km eller g/kWh) || (V.5)
 43. Avgasutsläpp: korrigerad absorptionskoefficient för diesel (i varv/min) || (V.6)
 44. Avgasutsläpp: CO2 (i g/km) || (V.7)
 45. Avgasutsläpp: bränsleförbrukning vid blandad körning (i l/100 km) || (V.8)
 46. Avgasutsläpp: angivande av miljökategori för EG-typgodkännande; hänvisning till tillämplig version enligt direktiv 70/220/EEG eller direktiv 88/77/EEG || (V.9)
 47. Bränsletankens eller -tankarnas volym (i liter) || (W)
 48. Dag för senaste trafiksäkerhetsprovning || --
 49. Dag för nästa trafiksäkerhetsprovning || --
 50. Körda mil (i förekommande fall) || --
 51. Fordonet skrotat (Ja/Nej) || --
 52. Dag för utfärdande av skrotningsintyg[24] || --
 53. Anläggning eller företag som utfärdat skrotningsintyget || --
 54. Skäl för skrotning || --
 55. Fordonet stulet (Ja/Nej) || --
 56. Registreringsbevis stulet/skyltar stulna (Ja/Nej) || --
 57. Inaktiv registrering || --
 58. Upphävd registrering || --
 59. Ändring av registreringsnummer || --
 60. Trafiksäkerhetsprovning krävs efter olycka med allvarliga materiella skador || --
 61. Ytterligare provning krävs efter ändring av någon av posterna 9–47 ||
 BILAGA II
 Användning av det dataprogram som
 avses i artikel 7
 1. Utbyte av uppgifter ska ske
 på driftskompatibelt elektroniskt sätt utan dataöverföring som rör andra
 databaser. Utbytet av uppgifter ska utföras kostnadseffektivt och säkert så att
 de överförda uppgifterna skyddas, i möjligaste mån med användning av befintlig
 programvara.
 2. Vid tillämpningen av denna
 förordning ska dataprogrammet ge möjlighet till interaktivt realtidsutbyte och
 satsvis utbyte. Det satsvisa läget ska möjliggöra utbyte av flera frågor och
 svar inom ett meddelande.
 3. Varje medlemsstat ska stå för
 sina egna kostnader för administration, användning och underhåll av det program
 som avses i punkt 1.
 4. De centrala
 registreringsmyndigheterna ska med hjälp av det automatiska förfarande som
 avses i punkterna 1 och 2 hämta upplysningar om de poster som avses i
 bilaga I från de centrala fordonsregistren i en eller flera medlemsstater.
 5. Dataprogrammet ska
 tillhandahålla säker kommunikation till de andra medlemsstaterna och
 kommunicera med underliggande befintliga system i medlemsstaterna med hjälp av
 XML. Medlemsstaterna utbyter meddelanden genom att skicka dem direkt till
 mottagaren.
 7. De XML-meddelanden som sänds
 över nätverket ska vara krypterade.
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR FÖRSLAG
 TILL RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
 ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning
 1.2. Berörda
 politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 1.3. Typ
 av förslag eller initiativ
 1.4. Mål
 1.5. Motivering
 till förslaget eller initiativet
 1.6. Tid
 under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 1.7. Planerad
 metod för genomförandet
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser
 om uppföljning och rapportering
 2.2. Administrations-
 och kontrollsystem
 2.3. Åtgärder
 för att förebygga bedrägeri och oriktigheter
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda
 rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens
 utgiftsdel
 3.2. Beräknad
 inverkan på utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på
 utgifterna
 3.2.2. Beräknad
 inverkan på driftsanslagen
 3.2.3. Beräknad
 inverkan på de administrativa anslagen
 3.2.4. Förenlighet
 med den gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5. Bidrag
 från tredje part
 3.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR FÖRSLAG TILL RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER
 INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets
 beteckning
 Förslag
 till Europaparlamentets och rådets förordning om förenklad överföring av
 motorfordon registrerade i en annan medlemsstat på den inre marknaden
 1.2. Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[25]
 Avdelning
 2 – Näringsliv – Kapitel 02 03: Den inre marknaden för varor och sektorspolitik
 1.3. Typ av förslag eller
 initiativ
 Ny åtgärd.
 1.4. Mål
 1.4.1. Fleråriga strategiska mål för
 kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 1a.
 Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning
 1.4.2. Särskilda mål eller
 verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som
 berörs
 Särskilt mål nr 1: Fortlöpande se
 över befintlig lagstiftning för den inre marknaden och föreslå ny lagstiftning
 eller andra åtgärder i tillämpliga fall.
 1.4.3. Verkan eller resultat som
 förväntas
 Beskriv den verkan som
 förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
 befolkningen som berörs.
 Förslagets
 förväntade resultat är att den inre marknaden ska fungera bättre genom att
 administrativa hinder för omregistrering av motorfordon avlägsnas, något som
 i dag hindrar den fria rörligheten för motorfordon. Enligt förslaget ska
 förfarandena för omregistrering av motorfordon registrerade i en annan
 medlemsstat harmoniseras och förenklas för privatpersoner, arbetstagare,
 arbetsgivare, biluthyrningsföretag, leasingföretag och
 registreringsmyndigheter. Förslaget är också tänkt att minska de administrativa
 bördorna för alla berörda parter utan att äventyra trafiksäkerheten eller
 förebyggandet av brott och bedrägerier.
 Förslaget
 kommer att påverka personer som flyttar från ett land till ett annat, personer
 som har en semesterbostad i en annan medlemsstat samt personer som bor i en
 medlemsstat men använder ett motorfordon registrerat på en arbetsgivare från en
 annan medlemsstat. Privatpersoner är också den största kundgruppen på
 begagnatmarknaden för motorfordon inom EU. Försäljare av begagnade fordon
 påverkas också direkt av förslaget, liksom leasingföretag och
 biluthyrningsföretag. Slutligen kommer förslaget att påverka
 fordonsregistreringsmyndigheterna. De närmare konsekvenserna redovisas i den
 åtföljande konsekvensbedömningen.
 1.4.4. Indikatorer för bedömning av
 resultat eller verkan
 Ange vilka indikatorer
 som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs.
 – Antal klagomål.
 – Antal Solvitärenden.
 – Antal domstolsärenden.
 – Antal hänvändelser till de europeiska konsumentcentren.
 – Antal omregistreringar och avregistreringar.
 – Offentligt samråd om bl.a. administrativa bördor.
 – Enkät direkt riktad till denna sektor.
 – Enkät direkt riktad till de nationella
 registreringsmyndigheterna.
 – Statistik från Eucaris.
 1.5. Motivering till förslaget
 eller initiativet
 1.5.1. Behov som ska tillgodoses på
 kort eller lång sikt
 Förslagets
 allmänna mål är att förbättra den inre marknadens funktion genom att undanröja
 administrativa hinder för omregistrering av motorfordon, något som för
 närvarande hindrar den fria rörligheten för motorfordon.
 1.5.2. Mervärdet av en åtgärd på
 unionsnivå
 Registrering
 av fordon som varit registrerade i ett annat EU-land fortsätter att orsaka
 problem på den inre marknaden. Exempelvis har domstolen sedan 2000 utfärdat
 17 domar och avgöranden om de hinder som fordonsregistrering orsakar för
 den fria rörligheten för varor, tjänster och personer. De olika nationella
 administrativa föreskrifterna om omregistrering av fordon som varit
 registrerade i andra medlemsstater hindrar den fria rörligheten för sådana
 fordon i EU. Därför har EU med stöd av artikel 114 i fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt rätt att agera för att se till att den inre
 marknaden fungerar väl för begagnade fordon som köps i en annan medlemsstat,
 för enskilda som överför ett fordon till en annan medlemsstat, till enskilda
 som använder ett fordon som är registrerat i det land där de är anställda samt
 för biluthyrningsföretag (och i viss mån leasingföretag) som på grund av
 registreringskrav på sig själva eller sina kunder drabbas av hinder för bruk av
 fordonen i andra EU-länder. I enlighet med subsidiaritetsprincipen påverkar
 dock detta förslag inte omregistrering inom samma medlemsstat eller
 överlåtelser av fordon inom samma medlemsstat.
 1.5.3. Huvudsakliga erfarenheter från
 liknande försök eller åtgärder
 Kommissionen
 har inlett överträdelseförfaranden och gett ut tolkningsmeddelanden om
 EU-rätten på området. EU-lagstiftningen och domstolens rättspraxis utvecklas
 dock på detta område, så att de flesta tolkningsmeddelandena i frågan snabbt
 blir föråldrade, även meddelandet från 2007. Dessutom är tolkningsmeddelanden
 inte bindande, och har hittills inte fungerat som en verkningsfull vägledning
 för eller påtryckning på medlemsstaterna. Fastän kommissionen har gett ut dessa
 tolkningsmeddelanden kan det inte sägas att de väsentligt minskat antalet
 problem. De nationella myndigheterna är eller borde vara medvetna om det
 senaste tolkningsmeddelandet, men brukar i allmänhet tillämpa nationell rätt i
 händelse av skillnader mellan nationella bestämmelser och tolkningsmeddelandet.
 Det finns inget som tyder på att enskilda eller företag ens känner till att
 meddelandet existerar, och det förefaller inte realistiskt att förvänta sig att
 tolkningsmeddelandet – där huvuddragen i EU-rätten och domstolens rättspraxis
 skisseras – skulle vara dem särskilt behjälpligt i händelse av tvist.
 1.5.4. Förenlighet med andra
 instrument och eventuella synergieffekter
 Förslaget
 överensstämmer fullständigt med andra relevanta instrument, särskilt rådets
 direktiv 1999/37/EG av den 29 april 1999 om registreringsbevis för fordon,
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om
 uttjänta fordon, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG av den 16
 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att
 försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet, rådets beslut
 2004/919/EG av den 22 december 2004 om bekämpande av fordonsbrottslighet med
 gränsöverskridande verkningar, rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 2008
 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av
 terrorism och gränsöverskridande brottslighet samt rådets beslut 2008/616/RIF
 av den 23 juni 2008 om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat
 gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och
 gränsöverskridande brottslighet.
 1.6. Tid under vilken åtgärden
 kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 Förslag eller initiativ som pågår under en obegränsad
 tid.
 1.7. Planerad metod för
 genomförandet
 Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser om uppföljning
 och rapportering
 Ange intervall och
 andra villkor för sådana åtgärder.
 Enligt
 artikel 13 i förslaget ska förordningen utvärderas i en rapport till
 Europaparlamentet och rådet fyra år efter förordningens ikraftträdande. I
 utvärderingen ska eventuella problem och brister i förordningen utpekas, och
 den kan tjäna som underlag för ytterligare åtgärder, t.ex. förslag om ändring
 av förordningen för ökade administrativa förenklingar för enskilda och företag
 och bättre integration av den inre marknaden för begagnade motorfordon.
 2.2. Administrations- och
 kontrollsystem
 2.2.1. Risker som identifierats
 Inga
 finansiella risker kunde identifieras.
 2.2.2. Planerade kontrollmetoder
 Kontrollmetoderna
 är de som fastställs i budgetförordningen och förordning (EG, Euratom)
 nr 2342/2002.
 2.3. Åtgärder för att förebygga
 bedrägeri och oegentligheter
 Beskriv förebyggande
 åtgärder (befintliga eller planerade).
 Kommissionen
 måste se till att unionens ekonomiska intressen skyddas genom förebyggande
 åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom
 verkningsfulla kontroller och genom återkrav av felaktigt utbetalda belopp, och
 om oegentligheter konstateras genom verkningsfulla, proportionerliga och
 avskräckande påföljder i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 2988/95,
 förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och förordning (EG) nr 1073/1999.
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda rubriker i den
 fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i
 nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i
 den årliga budgeten i nummerföljd.
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning........................................] || Diff./icke-diff ([26]) || från Efta-länder[27] || från kandidat- länder[28] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 1a. Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning || [XX.YY.YY.YY] || Diff./icke-diff. || JA || NEJ || NEJ || NEJ
 3.2. Beräknad inverkan på
 utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade
 inverkan på utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen: || Nr || 1a. Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning ||
 || GD: Näringsliv || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || TOTALT
 ||  Driftsanslag || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || TOTALA anslag för GD Näringsliv || Åtaganden || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Betalningar || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||
 Rubrik i den fleråriga budgetramen: || 5 || Administrativa utgifter ||
 || GD Näringsliv || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || TOTALT
 ||  Personalresurser || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 ||  Övriga administrativa utgifter || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 || TOTALT GD Näringsliv || Anslag || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || Betalningar || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 3.2.2. Beräknad inverkan på
 driftsanslagen
 Förslaget kräver inte att driftsanslag tas i
 anspråk.
 3.2.3. Beräknad inverkan på de
 administrativa anslagen
 3.2.3.1. Sammanfattning
 Förslaget/initiativet kräver att administrativa
 anslag tas i anspråk enligt följande:
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || ||
 Personalresurser || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 Övriga administrativa utgifter || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 Belopp utanför RUBRIK 5[29] i den fleråriga budgetramen || || || || || ||
 Personalresurser || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Övriga administrativa utgifter || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetplanen || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 TOTALT || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 3.2.3.2. Beräknat personalbehov
 Förslaget kräver att personalresurser tas i
 anspråk enligt följande:
 Uppgifterna ska anges i heltal (eller med
 högst en decimal)
 || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) ||
 || 02 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2
 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5
 || XX 01 01 02 (vid delegationer) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||  Extern personal (i heltidsekvivalenter, HTE)[30] ||
 || XX 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 04 yy [31] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Annan budgetrubrik (ange vilken) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || TOTALT || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2
 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5 || HTE = 1,5
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda || Bevaka förordningens genomförande, bl.a. genom att utarbeta genomförandeakter och eventuella delegerade akter och genom att inleda utvärderingen.
 3.2.4. Förenlighet med den gällande
 fleråriga budgetramen
 Förslaget är förenligt med den gällande fleråriga
 budgetramen.
 3.2.5. Bidrag från tredje part
 Det ingår inga bidrag från tredje part i
 förslaget.
 3.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 Förslaget påverkar inte budgetens inkomstsida.
 [1] KOM(2010) 603, 27.10.2010.
 [2] KOM(2010) 2020, 3.3.2010.
 [3] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm
 [4] EGT L 138, 1.6.1999, s. 57.
 [5] EUT L 263, 9.10.2007, s. 1.
 [6] EGT L 124, 9.5.2002, s. 1.
 [7] Domstolens dom av den 6 oktober 2011i mål C-443/10, Philippe
 Bonnarde mot Agence de Services et de Paiement.
 [8] EGT L 105, 23.4.1983, s. 59.
 [9] Domstolens dom av den 20 september 2007 i mål C-297/05,
 kommissionen mot Nederländerna.
 [10] EGT L 269, 21.10.2000, s. 34.
 [11] EUT L 389, 30.12.2004, s. 28.
 [12] EUT L 263, 7.10.2009, s. 11.
 [13] KOM(2010) 744, 16.12.2010.
 [14] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [15] EUT C , , s. .
 [16] KOM(2010) 603, 27.10.2010.
 [17] EGT L 138, 1.6.1999, s. 57.
 [18] EUT L 389, 30.12.2004, s. 28.
 [19] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [20] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [21] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [22] EUT L 263, 9.10.2007, s. 1.
 [23] EGT L 124, 9.5.2002, s. 1.
 [24] Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG
 av den 18 september 2000 om uttjänta fordon (EGT L 269, 21.10.2000, s .34).
 [25] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
 budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB.
 [26] Differentierade respektive icke-differentierade anslag.
 [27] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [28] Kandidatländer och i förekommande fall potentiella kandidatländer
 i västra Balkan.
 [29] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [30] [Denna fotnot förklarar vissa initialförkortningar som
 inte används i den svenska versionen].
 [31] Särskilt tak för finansiering av extern personal genom
 driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster).


type: contracts

text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22003D0167
 Úradný vestník L 088 , 25/03/2004 S. 0035 - 0036
 Rozhodnutie Spoločného výboru pre EHPč. 167/2003z 5. decembra 2003,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I (Veterinárne a fytosanitárne záležitosti) k Dohode o EHPSPOLOČNÝ VÝBOR PRE EHP,so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, zmenenú a doplnenú protokol upravujúcim Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, ďalej iba "dohoda", a najmä jej článok 98,keďže:(1) príloha I k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru pre EHP č. 103/2003 z 26. septembra 2003 [1];(2) nariadenie Komisie (ES) č. 666/2003 z 11. apríla 2003 o dočasnom povolení používania určitých mikroorganizmov v krmivách [2], je potrebné zapracovať do dohody;(3) nariadenie Komisie (ES) č. 668/2003 z 11. apríla 2003 o trvalom povolení doplnkovej látky v krmivách [3], je potrebné zapracovať do dohody;(4) nariadenie Komisie (ES) č. 676/2003 zo 14. apríla 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1334/2001 o dočasnom povolení novej doplnkovej látky v krmivách [4], je potrebné zapracovať do dohody;(5) nariadenie Komisie (ES) č. 871/2003 z 20. mája 2003 o trvalom povolení novej doplnkovej látky oxidu manganato-manganitého v krmivách [5], je potrebné zapracovať do dohody;(6) nariadenie Komisie (ES) č. 877/2003 z 21. mája 2003 o dočasnom povolení používania regulátora kyslosti "kyseliny benzoovej" v krmivách [6], je potrebné zapracovať do dohody,ROZHODOL TAKTO:Článok 1Kapitola II prílohy I k dohode sa mení a dopĺňa takto:1. V bode 1v (nariadenie Komisie (ES) č. 1334/2001) sa pridáva toto:", zmenené a doplnené:— 32003 R 0676: nariadenie Komisie (ES) č. 676/2003 zo 14. apríla 2003 (Ú. v. EÚ L 97, 15.4.2003, s. 29)."2. Po bode 1 zc (smernica Komisie 2002/70/ES)sa vkladajú nasledujúce body:"1zd. 32003 R 0666: nariadenie Komisie (ES) č. 666/2003 z 11. apríla 2003 o dočasnom povolení používania určitých mikroorganizmov v krmivách (Ú. v. EÚ L 96, 12.4.2003, s. 11).1ze. 32003 R 0668: nariadenie Komisie (ES) č. 668/2003 z 11. apríla 2003 o trvalom povolení doplnkovej látky v krmivách (Ú. v. EÚ L 96, 12.4.2003, s. 14).1zf. 32003 R 0871: nariadenie Komisie (ES) č. 871/2003 z 20. mája 2003 o trvalom povolení novej doplnkovej látky oxidu manganato-manganitého v krmivách (Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2003, s. 3).1zg. 32003 R 0877: nariadenie Komisie (ES) č. 877/2003 z 21. mája 2003 o dočasnom povolení používania regulátora kyslosti "kyseliny benzoovej" v krmivách (Ú. v. EÚ L 126, 22.5.2003, s. 24.)"Článok 2Texty nariadení (ES) č. 666/2003, (ES) č. 668/2003, (ES) č. 676/2003, (ES) č. 871/2003 a (ES) č. 877/2003 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejnia v dodatku o EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, sú autentické.Článok 3Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 6. decembra 2003, ak boli Spoločnému výboru pre EHP vykonané všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody [7].Článok 4Toto rozhodnutie sa uverejní v oddieli EHP a v dodatku o EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.V Bruseli 5. decembra 2003za Spoločný výbor pre EHPpredsedaHSH Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Ú. v. EÚ L 331, 18.12.2003, s. 10.[2] Ú. v. EÚ L 96, 12.4.2003, s. 11.[3] Ú. v. EÚ L 96, 12.4.2003, s. 14.[4] Ú. v. EÚ L 97, 15.4.2003, s. 29.[5] Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2003, s. 3.[6] Ú. v. EÚ L 126, 22.5.2003, s. 24.[7] Ústavnoprávne požiadavky neboli oznámené.--------------------------------------------------


text:
ARCHIVES HISTORIQUES
 DE LA COMMISSION
 COLLECTION RELIEE DES
 DOCUMENTS "COM"
 COM (82) 286
 Vol. 1982/0108
 ---pagebreak--- Disclaimer
 Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983
 concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique
 européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983,
 p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003
 (JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents
 classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit
 règlement.
 In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983
 concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic
 Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as
 amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243,
 27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this
 file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.
 In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1.
 Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen
 Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,
 S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003
 (ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit
 erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5
 der genannten Verordnung freigegeben.
 ---pagebreak--- ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ
 COΜ(82)286 ΤΕΛ.
 Βρυξέλλες , 27 Μαΐου 1982
 ΠΡΟΤΑΣΗ
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ ( ΕΟΚ ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ |
 I
 περί τροποποιήσεως του κανονισμού ( ΕΟΚ ) ἀριθ . 1417/78 περί του καθεστώτος ενισχύσεως
 m
 στίς ἀποζπραμένες ζωοτροφές
 s .
 Λ
 ^^' ; Αΰποθληθείσοκίρπδ την 'Επιτροπή στό Συμβούλιο )
 COM ( 82) 206 TEA .
 ---pagebreak--- ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ
 *0 κανονισμός ( ΕΟΚ) ϊιριθ . 1117/78 , προβλέπει στό Αρθρο 5 Βτι χορηγεΤται
 συμπληρωματική Ενίσχυση γιβ τίς Αποξηραμένες ζωοτροφές , Τση μέ τή δια-
 φορβ μεταζδ τής τιμίως στίχου καί τής τιμής τής διεθνοΟς Αγορδς ·
 ®Η τιμή τής διεθνοΟς Αγορδς καθορίζεται Από τβ Αρθρα 1,2 καί 3 τοΟ κα
 νόνι σμοΟ ( ΕΟΚ) Αριθ . 1417/78 , βάσει της τιμής τδν Αφυδατωμένων ζωοτρο-
 φδν καί τδν ζωοτροφών ποβ Εχουν Αποξηρανθεί στόν Γ|λιο 7| σέ σχέση μέ τήν
 Εξέλιξη τδν τιμδν τδν δνταγων ι στ ι κων προϊόντων ■
 "Ομως , ή πείρα Εχει δείξει Βτι 6 Αριθμός τδν προσφορδν γι β τβ Αφυδατω
 μένα προΤβντα στή διεθνή Αγορβ θβ μειώνεται δλοένα καί περισσότερο , βτι
 δέν Απήρξαν προσφορές γι 6 τίς ζωοτροφές ποβ Εχουν ίτποζηρανθεΤ στβν Ρίλιο
 κι βτι ή προσαρμογή τής τιμ^ς στήν τελευταία γνωστή τιμή τδν Αφυδατωμένων
 ζωοτροφδν , γιβ νβ ληφθεΤ Αττόψη ή Εξέλιξη τδν Ανταγωνιστι κδν προΤβντων ,
 δέν ηταν Αντιπροσωπευτική ·
 Γιβ νβ ΑρθοΟν οΙ δυσχέρειες καθορισμοΟ τής τιμής τής διεθνοϋς Αγορδς , τβ
 παρβν σχέδιο Εχει σβ στίχο νβ καθορίσει τήν τιμή αίιτή , Εφόσον δέν δηλώ
 νονται ο ! τιμές τδν Αφυδατωμένων ζωοτροφδν, κατευθείαν βάσει τής τιμής
 τδν Ανταγωνιστικδν προΤβντων πο6 είσβγονται Απβ τρίτες χδρες ·
 * Απβ τήν Αλλη πλευρβ, τβ Αρθρο 1 παράγραφος 1 τοϋ κανονισμοΟ ( ΕΟΚ) Αριθ .
 1417/78 προβλέπει μηνιαΤο καθορισμβ τής τιμής τής διεθνοΟς Αγορδς. "Αν
 ληφθοΟν Απβψη ο ! διακυμάνσεις τής τιμής τδν Αφυδατωμένων προΤβντων ατή
 διεθνή Αγορά, τβ παρδν σχέδιο προβλέπει τή δυνατότητα συχνότερου καθορι-
 σμοΟ τής τιμής τ^ς διεθνοΟς Αγορ&ς · |
 ---pagebreak--- ΠΡΟΤΑΣΗ
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ .( εΟΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 περί τροποποιήσεως του κανονισμού ( ΕθΚ ) Αριθ . 1417/78 ί περί
 του καθεστώτος ένισχΰσεως στίς- Αποξηραμένες ζωοτροφές
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ,
 "Εχοντας ίιπόψη :
 τή συνθήκη περί ϊδρδσεως της ΕίιρωπαΤκης Οίκονομικης Κοινότητας ,
 τόν κανονισμό ( ΕΟΚ ) Αρι θ . 1117/78 του Συμβουλίου της 22ας ΜαΤου 1978 περΓ
 κοινής όργανδσεως Αγοράς στόν τομέα των Αποξηραμένων ζωοτροφών ( ΐ ), δπως '
 τροποποιήθηκε τελευταία Από τόν κανονισμό ( ΕΟΚ ) Αρι θ . 1782/81 ( 2 ) καί Ιδίως
 τό άρθρο 6 παράγραφος 2 ,
 τήν πρόταση της * Επιτροπής , ι
 Εκτιμώντας :
 δτι Απεδείχθη δτι ή μέση τιμή της διεθνούς Αγοράς γιά τά προϊόντα ποΟ Ανα
 φέρονται ατό άρθρο 1 ίιπό β ) πρ&τη περίπτωση του κανονισμού ( ΕΟΚ ) Αριθ . 1117/78
 μπορεί νά κυμαίνεται κατά τή διάρκεια ένός καί μόνο μηνός " δτι συντρέχει
 λόγος νά προβλεφθεί Α περιοδικός καθορισμός αΕττης της τιμής ,
 δτι τδ άρθρο 2 «του κανονισμοΟ ( ΕΟκ)Αριθ . 1417/78 της 19ης ' Ιουνίου
 1978 ( 3), δπως τροποπο ι ηθηκε "£ε^·ευΤα~α Τ|5γ κανονισμό ( ΕΟΚ ) Αριθ . 145Θ/01 ( 4), |
 ~ ί
 προβλέπει σε περίπτωση μη ύπαρξης προσφορών |.
 καί τιμών στήν διεθνή Αγορά των Αφυδατωμένων τεχνικώς καί στήν θερμό- {
 τητα ζωοτροφών , ή Επιτροπή καθορίζει τή μέση τιμή στή διεθνή Αγορά βάσει '
 τωνι προσφορών που έχουν πραγματοποιηθεί ατή διεθνή Αγορά γιά τίς Αποξηραμένες
 στόν ^λιο ζωοτροφές ,
 δτι ή Αποκτηθείσα πείρα Απέδειξε τή μή δπαρξη προσφορών καί τιμών γιά τίς ^
 Ασοξηραμένες/?ωοτρ3φές , στή διεθνή Αγορά* δτι πρέπει , κατά σϋνέπεια,νά καταρ
 γηθεί αΕιτό τό άρθρο
 ( 1 ) ΕΕ Αριθ . Ι_ 142 της 30.5. 1978 , σ. 1 !
 ( 2 ) ΕΕ Αριθ . Ι_ 176 της 1.7 . 1981 , σ.9
 ( 3) ΕΕ Αριθ . Ι_ 171 της 28.6. 1978 , σ. 1
 ( 4 ) ΕΕ Αριθ . 1_ 146 της 12.6.1981 , σ. 1
 ---pagebreak--- προαναφερομένου
 δτι τό δρθρο 3 του / . κανονισμού προβλέπει Βτι σέ περίπτωση μή ύπαρξης
 προσφορών καΓ τιμών στή διεθνή Αγορά γιά
 τίς Αποξηραμένες ζωοτροφεζ , ή Επιτροπή τήν τιμή της διεθνοΟς Αγοράς
 βάσει της τελευταίας μέσης τιμής της διεθνούς Αγοράς . που εχει καθορισθεί προσαρ
 μοσμένη γιά τόν Απολογισμό της έξελίξεως των τιμών των Ιδίων προϊόντων κοινοτικής
 καταγωγής , καθδς καί των τιμών των Ανταγωνιστικών προϊόντων στη διεθνή Αγορά ,
 βτι ή Αποκτηθείσα πείρα εχει δείξει βτι, σέ περίπτωση παρατεινόμενης ·μή ύπαρξης
 προσφορών καί τιμών της διεθνούς Αγοράς για τίς Αποξηραμένες ζωοτροφές , 6 καθο
 ρισμός της τιμής " στη διεθνή αγορά καθίσταται εΥτε Αδύνατος εΤτε μή Αντιπροσω-
 πευτικός ' δτι, κατά συνέπεια, πρέπει νά τροποποιηθεί ·' τύ άρθρο 3 ,
 δτι ώρισμένα προϊόντα , τά όποΤα εΙσάγονται Από τρίτες χώρες , τίθενται Αμέσως
 σέ Ανταγωνισμό μέ τίς Αποξηραμένες ζωοτροφές , πού παράγονται στην Κοινότητα "
 δτι πρέπει , σέ περίπτωση μη / προσφορών καί τιμών στην διεθνή Αγορά γιά τίς
 Αποξηραμένες ζωοτροφές , νά καθορισθεί ?) τιμή της διεθνούς Αγοράς γι * αυτά τά
 προϊόντα βάσει της τιμής των Ανταγωνιστικών προϊόντων πού εΙσάγονται Από τρίτες
 χώρες ,
 προαναφερομένου
 δτι τό άρθρο 4 του / κανονισμού εχει καθορίσει τό στάδιο καί την ποιότητα
 των Αποξηραμένα*/ ζωοτροφών γιά τόν καθορισμό της τιμής της διεθνούς Αγοράς * δτι
 λαμβανομένου ίτπόψη του προσδιορι σμου ,. κατά περίπτωση , της τιμής τ?|ς διεθνούς
 Αγοράς βάσει των Ανταγωνιστικών προΤόντων , πρέπει γι'άίιτά τά τελευταία προϊόντα ,
 νά προβλεφθεί τό στάδιο καί ή ποιότητα γιά τά όποΤα θά καθορισθεί ή τιμή της
 διεθνούς Αγ ορας ,
 ΕΞΕΔΟΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ :
 "Αρθρο 1
 'Ο κανονισμός ( ΕΟκ)Αρι θ . 1417/78 τροποΛοιεϊταΐ ίχ; Ακολούθως :
 1 . 'Η παράγραφος 1 του άρθρου 1 τροποποιείται &ς Ακολούθως : <
 " 'Η Επιτροπή καθορίζει περιοδικώς τή μέση τιμή της διεθνούς Αγοράς των
 προϊόντων πού Αναφέρονται στό άρθρο 1 6π6 β ) πρδτη περίπτωση του κανόνι σμοΟ
 (ΕΟΚ)Αριθ . 1117/78".
 2· Τό πμΗρα 2 καταργείται .
 |,
 3'"· "Αρθρο 3 ί
 Στήν περίπτωση πού δέν εΤναι δυνατόν νά ληφθεΤ ί/πόψη καμμία προσφορά καί καμμία
 τιμή γιά/ προϊόντων πού Αναφέρονται στό άρθρο 1 γιά τόν καθορισμό της μέσης τιμής
 της διεθνούς Αγοράς , ' Επιτροπή καθορίζει α&τή τήν τιμή βάσει της τιμής των
 Ανταγωνιστικών προϊόντων πού εισάγονται Από τρίτες χώρες".
 \
 ---pagebreak--- - 3 -
 4 . Τό άρθρο 4 ' αντ ι καθίσταται άπό τό Ακόλουθο κείμενο :
 "Αρθρο 4
 1. " Οσον άφορα τά προϊόντα πού Αναφέρονται στό άρθρο 1 , ή ^ Επιτροπή καθορίζει
 τή μέση τιμή της διεθνούς Αγοράς τοΟ προϊόντος πού παραδίδεται στο ΗΟΤΤΕΒΟΑΜ
 σέ σύμπηκτα ( ρβΐΐβΐβ )ι καί χύμα, γ ι δ τόν ποιοτικό τύπο γιά τόν όποΤο
 £χει καθορισθεΤ Ρ) τι μη στόχου . ί
 i
 Για τις προσφορές · καί τΓς τιμές πού δέν Ανταποκρίνονται οτίς προϋποθέσεις
 αυτής , ή ' Επιτροπή προβαίνει στίς Αναγκαίες προσαρμογές·
 _Ανταγων ι στ ι κά
 2. 'Οσον Αιρ °Ρ° τά /προϊόντα πού Αναφέρονται στό άρθρο 3 , ή " Επιτροπή καθορίζει
 _ ιιεαη ^
 τβν| τί μ^ τη ς διεθνούς Αγοράς του προϊόντος του προϊόντος πού παραδίδεται στό
 / σύμπηκτα ( ρβ11β£3 καί χύμα , γ ιό ποιότητα πού πρέπει νδ προσδιορισθεί *
 Γ ιό τίς προσφορές καΓ τίς τιμές ποΰ δέν εΤναι Ανταποκρίνονται στίς προΟ–·
 ποθέσεις αυτές Επιτροπή προβαίνει στίς Αναγκαίες
 προσαρμογές .
 " Αρθρο 2
 'Ο παρών κανονισμός Αρχίζει νά Ισχύει τήν ήμέρα της δημοσιεύσε&ς του στήν 'Επίσημη
 " Εφημερίδα των Εί»ρωπαϊκων Κοινοτήτων .
 'Ο πάρων κανονισμός εΤναι δεσμευτικός &ς πρός δλα τό μέρη του καί Ισχύει αμεσα
 σέ κάθε Κρότος μέλος .
 Εγινε στίς Βρυξέλλες , στίς
 Για τό Συμβούλιο
 ί
 .
 ---pagebreak--- \
 MIONOMIKD AFA ΗΜΕΡΟΜΗΝΙΑ : 29.4 . 1982
 1 . ΚΟΝΔΥΛΙ : 1311 πιςτπςειγ 48 εκ . ΕΟΙ)
 2.0ΓΛΜΑΠΑ του μέτρου: £χ£5ιο προτάσεως του κανονισμού του Συμβουλίου περί τροποποιήσεως
 του κανονισμου(ΕΟ«)&ριθ . 1417/78 του Συμβουλίου περί του καθεστώτος
 ένισχύσεως γιά τίς άποξηραμένες ζωοτροφές .
 3. νομική βαςη : Κανονισμός ίΕΟΚ)άριθ . 1 117/78
 μ . ετοχοι του νετρογ; Νά προβλεφθούν νέες διατάξεις γ ι α να εκτιμηθεί η τιμή της
 διεθνούς &γορας των Αποξηραμένων ζωοτροφών
 5 . ΔΗΜΟΝΟΜΙΚΑΙ ΕΠΙΠΤΩΣΕΙΣ ΠΕΡΙΟΔΟΣ 12 ΜΗΝΠΝ ΤΡΕΧΟΝ ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΟ ΕΠΟΜΕΝΟ ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΟ
 5.0 ΔΑΠΑΝΑΙ ΠΟΥ ΕΑΡΥΝ0ΥΝ ΕΤΟΣ ΕΤΟΣ
 - ΤΟΝ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟ ΤΠΝ ΕΚ
 ( ΕΠΙΣΤΡΟΦΑΙ / ΠΑΡΕΜΠΑΊΕΙΣ )
 - ΤΟΥΣ ΕΟΜΚΟΥΣ ΠΡΟ ΥΓιΟΛΟΓΙ ΣΜΟ ΥΧ
 - ΑΛΛΟΥΣ ΤΟΜΕΙΣ
 ανευ σημασίας άνευ σημασίας άνευ σημασίας
 5.1 ΕΣΟΔΑ
 - ΙΔΙΟΙΠΟΡΟΙ ΤΟΜ ΕΚ
 ( ΕΙΣ0ΟΡΑΙ / ΔΑΣΜΟΙ ) ( 1) - 1 1)
 - ΣΤΟ ΕΘΝΙΚΟ ΕΠΙΠΕΔΟ
 84 84
 ανευ σημασίας ανευ σημασίας
 ίί.ϋΐ ΠΡΟΓίΛΕνΕΙΣ ΔΑΠΑΝΠΝ
 5. 11 ΠΡΟΒΛΕΨΕΙΣ ΕΓϋίΠΝ (1 1
 5.2 ΤΡΟΠΟΣ ΥΠΟΛΟΠΣΑΌΥ :
 3 .0 ΔΥΝΑΤΗ ΧΡΗΜΑΤΟίΠΤΗΣΗ ΔΙΑ ΠΙΣΤΠΣΕΠΝ ΕΓΓΕΓΡΑΜΕΝΟΝ ΣΤΟ ΣΧΕΤΙΚΟ ΚΕΦΑΛΑΙΟ ΤΟΥ ΥΠΟ. ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ
 ΝΑΙ Λβ#ν
 Γ. 1 ΝΑΙΔΥΝΑΤΗ/ ΧΡΗΜΑΤΟΔΟΤΗΣΗ ΔΙΑ ΜΕΤΑΦΟΡΑΣ ΜΕΤΑΞΥ ΚΕ8ΑΛΑΙΩΝ ΤΟΥ ΥΠΟ ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ
 Γ.2 Χ* ΑΝΑΓΚΗ/ ΜΧΣΥΜΠΛΗΡΩΜΑΤΙ
 ΟΧΙ ΚΟ* ΠΡΟΎΠΟΛΟΓΙΣνΟΥ
 .3 ΠΙΣΤΩΣΕΙΣ ΠΟΥ ΠΡΕΠΕΙ ΝΑ ΕΓΓΡΑΐΟΥΝ ΣΤΟΥΣ ΜΕΛΛΟΝΤΙΚΟ ΥΣ ΠΡΟΤΠΟΛΟΠΣΜΟΥΣ
 &&*/ ΟΧΙ
 παρατηρήσεις : ( ι ) 01 νέες διατάξεις γιά τόν καθορισμό της τιμής της διεθνούς αγορας
 καί &ς έκ τοδτου , της έτυμπληρωματικης ένισχΰσεως,δέν πρόκειται νά
 έπ ι φέρουν σημαντικές τροποποιήσεις ίιπολογι ζόμενες στό σχέδιο του
 ' Επιπέδου της συμπληρωματικής Ενισχύσεως .


text:
 16.7.2020
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 227/21
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2020/1031
 z dnia 15 lipca 2020 r.
 dotyczące zezwolenia na stosowanie kwasu benzoesowego jako dodatku paszowego dla tuczników (posiadacz zezwolenia: DSM Nutritional Products Ltd, reprezentowany przez DSM Nutritional Products Sp. z o.o.)
 (Tekst mający znaczenie dla EOG)
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie (WE) nr 1831/2003 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 22 września 2003 r. w sprawie dodatków stosowanych w żywieniu zwierząt (1), w szczególności jego art. 9 ust. 2,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W rozporządzeniu (WE) nr 1831/2003 przewidziano udzielanie zezwoleń na stosowanie dodatków w żywieniu zwierząt oraz określono sposób uzasadniania i procedury udzielania takich zezwoleń.
 (2)
 Zgodnie z art. 7 rozporządzenia (WE) nr 1831/2003 złożony został wniosek o zezwolenie na stosowanie kwasu benzoesowego. Do wniosku dołączone zostały dane szczegółowe oraz dokumenty wymagane na mocy art. 7 ust. 3 rozporządzenia (WE) nr 1831/2003.
 (3)
 Wniosek dotyczy zezwolenia na stosowanie kwasu benzoesowego jako dodatku paszowego dla tuczników celem sklasyfikowania go w kategorii „dodatki zootechniczne”.
 (4)
 W opinii z dnia 15 maja 2019 r. (2) Europejski Urząd ds. Bezpieczeństwa Żywności („Urząd”) stwierdził, że w proponowanych warunkach stosowania kwas benzoesowy nie ma szkodliwych skutków dla zdrowia zwierząt, bezpieczeństwa konsumentów ani środowiska. Stwierdził również, że dodatek jest substancją wywołującą podrażnienie skóry i znaczne podrażnienie oczu. W związku z tym należy zastosować odpowiednie środki ochronne, aby zapobiec szkodliwym skutkom dla zdrowia ludzi, w szczególności w odniesieniu do użytkowników dodatku. Urząd stwierdził, że kwas benzoesowy może skutecznie poprawiać parametry zootechniczne tuczników. Zdaniem Urzędu nie ma potrzeby wprowadzania szczególnych wymogów dotyczących monitorowania po wprowadzeniu do obrotu. Urząd zweryfikował również sprawozdanie dotyczące metody analizy dodatku paszowego w paszy, przedłożone przez laboratorium referencyjne ustanowione rozporządzeniem (WE) nr 1831/2003.
 (5)
 Ocena kwasu benzoesowego dowodzi, że warunki udzielenia zezwolenia przewidziane w art. 5 rozporządzenia (WE) nr 1831/2003 są spełnione. W związku z tym należy zezwolić na stosowanie tego preparatu, jak określono w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 (6)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Roślin, Zwierząt, Żywności i Pasz,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Preparat wyszczególniony w załączniku, należący do kategorii „dodatki zootechniczne” i do grupy funkcjonalnej „inne dodatki zootechniczne”, zostaje dopuszczony jako dodatek stosowany w żywieniu zwierząt zgodnie z warunkami określonymi w załączniku.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 15 lipca 2020 r.
 W imieniu Komisji
 Ursula VON DER LEYEN
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 268 z 18.10.2003, s. 29.
 (2) Dziennik EFSA 2019; 17(6):5727.
 ZAŁĄCZNIK
 Numer identyfikacyjny dodatku
 Nazwa posiadacza zezwolenia
 Dodatek
 Skład, wzór chemiczny, opis, metoda analityczna
 Gatunek lub kategoria zwierzęcia
 Maksymalny wiek
 Minimalna zawartość
 Maksymalna zawartość
 Pozostałe przepisy
 Data ważności zezwolenia
 mg substancji czynnej/kg mieszanki paszowej pełnoporcjowej o wilgotności 12 %
 Kategoria: dodatki zootechniczne. Grupa funkcjonalna: inne dodatki zootechniczne (poprawa parametrów zootechnicznych)
 4d210
 DSM Nutritional Products Ltd, reprezentowany przez DSM Nutritional Products Sp. z o.o.
 Kwas benzoesowy
 Skład dodatku
 Kwas benzoesowy (≥ 99,9 %)
 -------------
 Charakterystyka substancji czynnej
 Kwas benzenokarboksylowy, kwas fenylokarboksylowy,
 C7H6O2
 Numer CAS 65-85-0
 Maksymalny poziom zanieczyszczeń:
 Kwas ftalowy: ≤ 100 mg/kg
 Bifenyl: ≤ 100 mg/kg
 -------------
 Metoda analityczna
 (1)
 Do oznaczania ilościowego kwasu benzoesowego
 w dodatku paszowym:
 —
 miareczkowanie wodorotlenkiem sodu (monografia Farmakopei Europejskiej
 0066).
 Do oznaczenia ilościowego kwasu benzoesowego w premiksach i paszach: – wysokosprawna chromatografia cieczowa z odwróconymi fazami z detekcją UV (RP-HPLC/UV) – metoda oparta na ISO9231:2008
 Tuczniki
 -
 3 000
 10 000
 1.
 W informacjach na temat stosowania dodatku i premiksu należy wskazać warunki przechowywania oraz stabilność przy obróbce cieplnej.
 2.
 Nie należy stosować tego dodatku wraz z innymi źródłami kwasu benzoesowego ani benzoesanów.
 3.
 Należy wskazać informacje na temat stosowania: „Mieszanek paszowych uzupełniających zawierających kwas benzoesowy nie można jako takich stosować do karmienia tuczników. Mieszanki paszowe uzupełniające zawierające kwas benzoesowy muszą być dokładnie wymieszane z innymi materiałami paszowymi składającymi się na dzienną dawkę pokarmową.”.
 4.
 Podmioty działające na rynku pasz ustanawiają procedury postępowania i środki organizacyjne dla użytkowników dodatku i premiksów, tak aby ograniczyć ewentualne zagrożenia wynikające z ich stosowania. Jeżeli zagrożeń nie można wyeliminować ani maksymalnie ograniczyć za pomocą tych procedur i środków, dodatek i premiksy należy stosować przy użyciu środków ochrony indywidualnej, w tym ochrony skóry i oczu.
 5 sierpnia 2030 r.
 (1) Szczegóły dotyczące metod analitycznych można uzyskać pod następującym adresem laboratorium referencyjnego: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.