text:
 Avis juridique important
 |
 52001PC0413
 Förslag till rådets förordning om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av polyetentereftalatfilm med ursprung i Republiken Indien och Republiken Korea /* KOM/2001/0413 slutlig */
 Förslag till rådets förordning om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av polyetentereftalatfilm med ursprung i Republiken Indien och Republiken Korea(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGDen 27 maj 2000 inledde kommissionen en antidumpningsundersökning avseende import till gemenskapen av polyetentereftalatfilm med ursprung i Indien och Sydkorea.Undersökningen visade att det förekom skadevållande dumpning, och följaktligen infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 367/2001 [1] preliminära antidumpningstullar på denna import.[1] EGT L 55, 24.2.2001, s. 16.Det bifogade förslaget till rådets förordning grundar sig på de slutgiltiga undersökningsresultaten rörande dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse, vilka bekräftade de preliminära undersökningsresultaten.Kommissionen föreslår därför att rådet antar det bifogade förslaget till förordning, vilket bör offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning senast den 23 augusti 2001.Förslag till rådets förordning om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av polyetentereftalatfilm med ursprung i Republiken Indien och Republiken KoreaEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [2], särskilt artikel 9 i denna,[2] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2238/2000, EGT L 257, 11.10.2000, s. 2.med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, ochav följande skäl:A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 367/2001 [3] (nedan kallad "förordningen om preliminär tull") infördes en preliminär antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm (nedan kallad "PET-film") enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 med ursprung i Indien och Sydkorea.[3] EGT L 55, 24.2.2001, s. 16.(2) Det erinras om att undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 april 1999 till och med den 31 mars 2000 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Undersökningen av utvecklingstrender som är relevanta för skadeanalysen omfattade perioden från och med den 1 januari 1996 till och med den 31 mars 2000 (nedan kallad "skadeundersökningsperioden").B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE(3) Efter införandet av preliminära åtgärder avseende import av PET-film med ursprung i Indien och Sydkorea lämnade flera berörda parter synpunkter skriftligen. De parter som begärde det gavs också möjlighet att höras muntligen.(4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden.(5) Ytterligare kontrollbesök genomfördes på platsen hos följande användare:- Emtec Magnetics GmbH, Ludwigshafen, Tyskland- Rogers Induflex N.V.LEX N.V., Gent, Belgien- Leonhard Kurz GmbH & CO., Fürth, Tyskland- Eurofoil, Blaenavon, Förenade kungariket(6) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att rekommendera införande av slutgiltiga antidumpningstullar och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. Parterna beviljades även en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter detta utlämnande av uppgifter.(7) De synpunkter som lämnats av parterna skriftligen och muntligen har tagits under övervägande, och de preliminära undersökningsresultaten har vid behov ändrats i enlighet med dessa.C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT1. Produkt som är föremål för undersökninga) Parternas argument(8) Vissa exporterande tillverkare upprepade argumentet att metalliserad PET-film borde undantas från produkttäckningen i detta förfarande med motiveringen att metalliserad PET-film inte kan anses vara likadan som vanlig PET-film, eftersom den har andra grundläggande fysiska och tekniska egenskaper, kräver annan tillverkningsutrustning och andra tillverkningsprocesser och därför är dyrare att producera och säljs till högre pris. Dessa parter gjorde också gällande att metalliserad PET-film har andra användningsområden än vanlig PET-film och även klassificeras enligt andra KN-nummer än ex 3920 62 19 och 3920 62 90, nämligen KN-nummer 3921.b) Undersökningsresultat(9) Undersökningen visade att metalliseringen, som består i att metall, t.ex. aluminium, tillsätts genom en vakuummetalliseringsprocess, inte ändrar PET-filmens grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper. Dessutom är vanlig och metalliserad PET-film sinsemellan utbytbara i många tillämpningar och kan ha samma eller liknande användningsområden. De preliminära undersökningsresultaten enligt skäl 19 i förordningen om preliminär tull, dvs. att metalliserad PET-film och vanlig PET-film utgör en enda produkt och klassificeras enligt de KN-nummer som omfattas av förfarandet, ex 3920 62 19 och 3920 62 90, bekräftas därför.(10) Det bör noteras att det faktum att ett ytterligare tillverkningssteg är nödvändigt för produktion av metalliserad PET-film, och att tillverkningskostnaden och försäljningspriset därmed blir högre, inte i sig motiverar att en viss typ av PET-film undantas från produkttäckningen i förfarandet.(11) Undersökningen visade slutligen att metalliserad PET-film måste skiljas från film som förstärkts, laminerats, byggts på eller på liknande sätt kombinerats med andra material. Dessa processer innebär att PET-filmens grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper ändras i sådan utsträckning att den produkt som blir resultatet inte kan anses vara identisk med den produkt som är föremål för undersökning. Det bör dessutom noteras att det endast är när PET-film på detta sätt kombinerats med andra material som slutprodukten klassificeras enligt KN-nummer 3921.(12) Eftersom inga andra synpunkter än de som nämns ovan har lämnats, bekräftas produktbeskrivningen i skälen 9-22 i förordningen om preliminär tull.2. Likadan produkt(13) Eftersom inga synpunkter har lämnats, bekräftas definitionen av likadan produkt i skäl 23 i förordningen om preliminär tull.D. DUMPNING1. Allmän metoda) Normalvärde, exportpris och jämförelse(14) Eftersom inga synpunkter har lämnats rörande dessa punkter, bekräftas de preliminära undersökningsresultaten i skälen 28-34 i förordningen om preliminär tull.b) Dumpningsmarginaler(15) Den allmänna metoden för fastställande av dumpningsmarginalerna för de företag som undersökts, enligt skäl 35 i förordningen om preliminär tull, bekräftas.(16) Den allmänna metoden för fastställande av dumpningsmarginalerna för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet, enligt skäl 36 i förordningen om preliminär tull, bekräftas. Vid fastställandet av dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet beaktades inte marginaler som var noll eller understeg miniminivån.(17) Den allmänna metoden för fastställande av dumpningsmarginalerna för de exporterande tillverkare som varken besvarade frågeformuläret eller gav sig till känna på annat sätt, enligt skälen 37 och 38 i förordningen om preliminär tull, bekräftas. Vad Sydkorea beträffar var det dock endast en av de tre exporterande tillverkarna i stickprovet som befanns ha utövat dumpning, och dumpningsmarginalen för övriga företag fastställdes därför till den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för ett representativt urval av de modeller som hade de högsta dumpningsmarginalerna och som exporterades av denna exporterande tillverkare.(18) Det bör noteras att den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för exporterande tillverkare som exporterade mer än en produkttyp till gemenskapen fastställdes genom beräkning av den dumpning som konstaterats för var och en av typerna, utan nollställning av den "negativa dumpning" som konstaterats för vissa typer.2. Indiena) Normalvärde och exportpris(19) Eftersom inga ytterligare synpunkter lämnats, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 39-42 i förordningen om preliminär tull.b) Jämförelsei) Handelsled(20) En indisk exporterande tillverkare upprepade sitt krav på en justering för olikheter i handelsled mellan försäljning av den berörda produkten till handlare på den inhemska marknaden respektive på exportmarknaderna (skäl 47 i förordningen om preliminär tull).(21) Det gjordes också gällande, efter underrättelsen om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för antagandet av preliminära åtgärder, att det fanns två handelsled (slutanvändare och handlare) på båda marknaderna (den inhemska och exportmarknaden) och att en selektiv jämförelse borde göras, dvs. att exportpriser till handlare borde jämföras med normalvärden grundade på försäljning till handlare och att exportpriser till slutanvändare borde jämföras med normalvärden grundade på försäljning till slutanvändare.(22) Redan de uppgifter som lämnats i svaren på frågeformulären och sedan kontrollerats visade emellertid att det inte fanns några konsekventa och tydliga olikheter i funktioner och priser mellan de olika handelsleden vad beträffar jämförbara modeller som såldes på exportlandets inhemska marknad. Undersökningsresultaten i skälen 46 och 47 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför, och begäran om en selektiv jämförelse avslås.ii) Andra justeringar(23) De indiska exporterande tillverkarna hävdade att den justering av exportpriset som med stöd av grundförordningens artikel 2.10 k "Andra faktorer" eller artikel 2.10 b "Importavgifter och indirekta skatter" (beroende på den exporterande tillverkaren i fråga) hade begärts för de förmåner som erhållits inom ramen för systemet för tullkredit efter export borde ha beviljats. De gjorde gällande att den inkomst som erhållits inom ramen för tullkreditsystemet ledde till ett lägre exportpris och att kommissionen därför borde ha lagt denna inkomst till exportpriset för att säkra en rättvis jämförelse med normalvärdet, eftersom den inhemska försäljningen inte omfattas av någon sådan inkomst. De indiska exporterande tillverkarna hävdade vidare att det inte var rättsligt motiverat att i enlighet med artikel 14.1 i grundförordningen från antidumpningstullen dra de exportsubventioner som givit upphov till den gällande utjämningstullen, eftersom utjämningstullarna fastställts på grundval av en annan undersökningsperiod.(24) I artikel 2.10 i grundförordningen behandlas endast möjligheten att göra justeringar som påverkar prisernas jämförbarhet. I svaren på frågeformulären och vid kontrollerna på platsen angavs förmånen från tullkreditsystemet alltid som "annan inkomst" och inte som en "negativ kostnad" som kunde hänföras till råmaterialkostnaden för de exporterade varorna. Det framgår därför redan av företagets räkenskaper att det inte finns något tydligt samband mellan prissättningen av de exporterade varorna och den inkomst som erhållits inom ramen för tullkreditsystemet.(25) Bestämmelserna i artikel 14.1 i grundförordningen, som speglar artikel VI i GATT-avtalet, visar att sådan subventionering indirekt kan behandlas i samband med en antidumpningsundersökning och en förordning om införande av en antidumpningstull, under förutsättning att produkten inte beläggs med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Den bärande tanken när det gäller artikel 14.1 i grundförordningen är just att förhindra att det tas ut dubbel tull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention, och därför måste utjämningstullar som har sin grund i exportsubventioner frånräknas, oavsett vilken undersökningsperiod som legat till grund för fastställandet. Det noteras att en justering enligt artikel 14.1 i grundförordningen har gjorts, såsom förklaras i skälen 78 och 79 nedan. Av alla dessa skäl måste den ovannämnda begäran avslås.c) Dumpningsmarginal(26) Eftersom inga ytterligare synpunkter eller nya uppgifter lämnats, bekräftas metoden enligt skälen 51-53 i förordningen om preliminär tull.(27) Följande slutgiltiga dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns, har fastställts:Ester Industries Limited // 64,5 %Flex Industries Limited // 42,9 %Garware Polyester Limited // 65,3 %Jindal Polyester Limited // 0 %Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet // 57,7 %Dumpningsmarginal för övriga icke-samarbetsvilliga företag // 65,3 %3. Sydkoreaa) Normalvärde(28) Två sydkoreanska samarbetsvilliga exporterande tillverkare hävdade att så kallad lokal exportförsäljning (dvs. inhemsk försäljning avsedd för exportmarknaden efter ytterligare bearbetning eller förpackning) hade undantagits från beräkningen av normalvärde, utan att det fanns någon rättslig grund för detta. Det står emellertid klart att de sydkoreanska myndigheterna tillåter att sådan försäljning sker utan att någon lokal försäljningsskatt (mervärdesskatt) läggs på. Säljaren har också möjlighet att föra över rätten att begära tullrestitution till köparen, och försäljningen sker vanligtvis i en utländsk valuta. Sådan försäljning är alltså i Sydkorea organiserad på ett sätt som gör det uppenbart att den är avsedd för export och inte möjliggör en tillförlitlig jämförelse. Det tillvägagångssätt som tillämpades i samband med de preliminära avgörandena bibehålls därför.(29) Mot denna bakgrund bekräftas undersökningsresultaten i skäl 57 i förordningen om preliminär tull.b) Exportpriser(30) Två av de exporterande tillverkarna hade närstående importörer i gemenskapen, och bägge uppgav att de ansåg att den vinstmarginal som tilldelats dessa importörer (5,5 %) var orimligt hög med tanke på att de endast sysslade med fakturering av försäljningen och inte spelade någon aktiv roll vid själva försäljningen. Det påpekades att dessa närstående importörer inte i sig genererade någon vinst utan endast fick provision på försäljningen. Den provisionssats som uppgivits måste emellertid betraktas med viss försiktighet, eftersom parterna är varandra närstående. Den omständighet att de närstående importörerna kan få ersättning i form av en fast provision säger inte nödvändigtvis något om de uppgifter som dessa importörer utför. Dessutom var det ingen av de parter som stod bakom begäran som lämnade några närmare uppgifter som tydde på att den marginal som använts inte överensstämde med de rådande marknadsförhållandena.(31) Mot denna bakgrund bekräftas de preliminära slutsatserna i skäl 58 i förordningen om preliminär tull.c) Jämförelsei) Växelkursfluktuationer(32) Till följd av en begäran från de sydkoreanska exporterande tillverkarna gjordes en ny undersökning av huruvida en justering för varaktiga förändringar av valutakurserna borde göras. Efter denna nya undersökning fastställdes att den genomsnittliga växelkursen var den som gällde två månader före det faktiska fakturadatumet.ii) Tullrestitution(33) Samtliga samarbetsvilliga sydkoreanska exporterande tillverkare ansåg att den metod som använts för att fördela tullrestitutionen på inhemsk försäljning var orimlig, särskilt som de råmaterial det gäller även används vid tillverkning av andra produkter än PET-film. Kommissionen övervägde därför frågan på nytt och beslutade att tillämpa ett ändrat tillvägagångssätt i två steg.(34) Först beräknades, med hjälp av de nationellt erkända koefficienterna, de kvantiteter råmaterial som köpts och använts uteslutande för tillverkning av PET-film (oavsett om denna var avsedd för inhemsk försäljning eller exportförsäljning) och kvantiteterna uttrycktes sedan i procent av de sammanlagda mängder råmaterial som köpts. Dessa procentsatser tillämpades därefter på varje enskild tillverkares inköp av råmaterial. Varje råmaterial hänfördes på så sätt i rätt proportioner till både den inhemska försäljning och den exportförsäljning (av både den berörda produkten och andra produkter) för vilken det använts. Fördelningen inleddes med de inköp som hade de lägsta tullsatserna, såsom förklaras i den preliminära förordningen. Resultatet innebar att beloppet för tullrestitution kunde höjas för två exporterande tillverkare. De preliminära slutsatserna i skälen 59-65 i förordningen om preliminär tull bekräftas, med undantagen enligt ovan beträffande tullrestitution och växelkursomräkning.c) Dumpningsmarginal(35) Slutsatserna i skälen 66 och 67 i förordningen om preliminär tull bekräftas, med undantag för en samarbetsvillig exporterande tillverkare som motsatte sig att ett vägt genomsnittligt normalvärde jämfördes med priserna för enskilda exporttransaktioner vid fastställande av dumpningsmarginalen, med motiveringen att det faktum att exportpriserna varierar beroende på kund, region eller tidsperiod inte gör det berättigat att använda metoden med jämförelser mellan vägda genomsnittliga normalvärden och priser för enskilda transaktioner vid fastställande av dumpningsmarginalen. Frågan undersöktes på nytt, och det konstaterades att det fanns ett mönster för exportpriserna vilket väsentligen skilde sig mellan olika kunder, och att effekten av detta på omfattningen av den dumpning som exportören bedrev var obetydlig. Den metod för fastställande av dumpningsmarginaler för de undersökta företagen som beskrivs i skälen 66 och 67 i förordningen om preliminär tull ändrades därför för denna exporterande tillverkare, och i stället för en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och priserna vid enskilda transaktioner gjordes en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och vägda genomsnittliga priser.(36) Följande slutgiltiga dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns, har fastställts:Kolon Industries Limited // 0,0 %SKC Industries Limited // 7,5 %Toray Saehan Industries // 0,0 %Dumpningsmarginal för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet // 7,5 %Dumpningsmarginal för övriga icke-samarbetsvilliga företag // 13,4 %E. GEMENSKAPSINDUSTRIN(37) Vissa indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att definitionen av gemenskapsindustrin, och därmed också skadeanalysen, inte borde ha begränsats till de tre samarbetsvilliga klagande gemenskapstillverkarna, utan i stället borde ha omfattat samtliga gemenskapstillverkare, inklusive Fapack, som stod bakom ingivandet av klagomålet men endast lämnade en del grundläggande uppgifter, och tre andra gemenskapstillverkare, som inte tillhör de klagande och inte är några exporterande tillverkare närstående och som också endast lämnade en del grundläggande uppgifter.(38) Det bekräftas att alla dessa sju aktörer, såsom nämns i skäl 73 i förordningen om preliminär tull, är gemenskapstillverkare och därmed står för gemenskapens tillverkning enligt artikel 4.1 i grundförordningen. Såsom anges i skäl 70 i förordningen om preliminär tull lämnade emellertid de sistnämnda fyra gemenskapstillverkarna endast en del grundläggande uppgifter och besvarade inte i sin helhet frågeformuläret för gemenskapstillverkare. Uppgifterna kunde därför inte användas för en bedömning av gemenskapsindustrins situation. Dessa gemenskapstillverkare omfattades därmed inte av definitionen av gemenskapsindustrin. Argumentet måste alltså avvisas.(39) En berörd part invände mot kommissionens undersökningsresultat när det gällde gemenskapsindustrins andel, nämligen mer än 70 %, av den sammanlagda tillverkningen av PET-film i gemenskapen. Denna fråga har granskats på nytt av kommissionen, och ett räknefel påträffades. Gemenskapsindustrin står i själva verket för 60 % av den sammanlagda tillverkningen i gemenskapen.(40) Vissa berörda parter hävdade att vissa tillverkare av metalliserad PET-film, om sådan fortfarande omfattas av definitionen av den berörda produkten, även bör anses vara gemenskapstillverkare och utgöra en del av gemenskapsindustrin.(41) Undersökningen visade att företagen i fråga inte tillverkar vanlig PET-film utan i stället köper sådan från olika källor och sedan utför metalliseringen. Detta ytterligare bearbetningssteg som görs av dem är emellertid inte i sig självt tillräckligt för att det skall vara motiverat att betrakta dem som gemenskapstillverkare av PET-film. De bearbetar i själva verket endast en produkt, utan att ändra dess grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper.F. SKADA1. Förbrukning i gemenskapen(42) Eftersom inga nya uppgifter lämnats bekräftas de preliminära avgörandena om förbrukningen i gemenskapen enligt skälen 76-79 i förordningen om preliminär tull.2. Berörd importa) Inledande anmärkning(43) Vissa exporterande tillverkare framförde argumentet att importen från de exporterande tillverkare som befunnits inte ha bedrivit dumpning borde undantas från skadeanalysen. Även om denna import undantogs från analysen, skulle emellertid slutsatserna beträffande förekomsten av väsentlig skada orsakad av dumpad import förbli oförändrade. Prisunderskridandet skulle fortfarande vara avsevärt, liksom ökningen i volym och marknadsandelar, och den återstående, dumpade importen skulle fortfarande utgöra mer än 13 % av gemenskapsmarknaden. Likaså skulle minskningen av försäljningspriserna förbli betydande.b) Sammantagen bedömning av den berörda importens verkningar(44) Vissa indiska exporterande tillverkare hävdade att importen av PET-film med ursprung i Indien inte borde slås samman med importen med ursprung i Sydkorea, på grund av olikheterna i konkurrensvillkoren. Denna begäran grundades på det faktum att importvolymen, marknadsandelarna och priserna utvecklades på olika sätt under perioden från och med 1997 till och med undersökningsperioden.(45) Vad beträffar villkoren för konkurrens mellan importen från Sydkorea respektive Indien kan det konstateras, om hela skadeundersökningsperioden, dvs. perioden mellan 1996 och undersökningsperioden, beaktas och inte, såsom föreslagits, perioden mellan 1997 och undersökningsperioden, att importvolymen, marknadsandelarna och importpriserna i själva verket utvecklades på liknande sätt. Det bekräftas också att importvolymen från bägge länderna var betydande under undersökningsperioden. Dessutom konstaterades ett avsevärt prisunderskridande för importen med ursprung i både Indien och Sydkorea, som såldes genom samma försäljningskanaler och på liknande handelsvillkor. Argumentet måste därför avvisas. Mot denna bakgrund bekräftas avgörandena i skäl 85 i förordningen om preliminär tull, nämligen att importen med ursprung i de berörda länderna bör bedömas sammantaget.c) Volym, marknadsandelar och priser för den berörda importen(46) Eftersom inga nya uppgifter om volym och priser för importen från de berörda länderna har lämnats, bekräftas de preliminära avgörandena.d) Prisunderskridande(47) När det gäller marginalerna för prisunderskridande ifrågasatte vissa indiska exporterande tillverkare det faktum att kommissionen inte, vid beräkningen av de vägda genomsnittliga exportpriserna, tagit hänsyn till de utjämningstullar som infördes 1999 på import av PET-film med ursprung i Indien. De upprepade också sin begäran om en justering för olikheter i handelsled, eftersom indiska exporterande tillverkare huvudsakligen säljer till grossister, medan gemenskapsindustrin nästan alltid säljer direkt till användare av PET-film.(48) Beräkningen av prisunderskridandemarginalerna ändrades såtillvida att utjämningstullarna i tillämpliga fall lades till exportpriserna. Vad beträffar justeringen för olikheter i handelsled bekräftades vid den ytterligare analysen för det första att, såsom anges i skäl 93 i förordningen om preliminär tull, försäljningspriset till grossister eller användare inte är beroende av typen av kund utan snarare av vilka volymer som köps in, och för det andra att de två handelsleden inte är tydligt åtskilda och att det inte råder någon tydlig prisskillnad mellan dem. Dessutom bekräftas det att gemenskapsindustrin även säljer den berörda produkten till distributörer och grossister och inte endast till användare, i motsats till vad vissa berörda parter gjorde gällande. Vissa företag konstaterades faktiskt få leveranser både från exporterande tillverkare i de berörda länderna och från gemenskapsindustrin.(49) Mot denna bakgrund gjordes på grundval av den bevisning som framlagts av de berörda parterna en översyn av prisunderskridandemarginalerna, och dessa ändrades när så var lämpligt. Följande reviderade genomsnittliga prisunderskridandemarginaler, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins priser, har fastställts för respektive land:- Sydkorea: mellan 14,9 % och 36,8 % (vägt genomsnitt 20,6 %)- Indien: mellan 34,5 % och 44,8 % (vägt genomsnitt 37,5 %)3. Gemenskapsindustrins situation(50) Flera berörda parter ifrågasatte slutsatsen i förordningen om preliminär tull att gemenskapsindustrin vållats väsentlig skada, med motiveringen att vissa faktorer utvecklats positivt mellan 1996 och undersökningsperioden (produktionskapacitet, tillverkning, försäljningsvolym, produktivitet, lager och löner).(51) I detta avseende bör det noteras att alla faktorer som nämns i artikel 3.5 i grundförordningen inte måste uppvisa en negativ utveckling för att slutsatsen att gemenskapsindustrin vållas väsentlig skada skall kunna dras. I det aktuella fallet förlorade gemenskapsindustrin marknadsandelar och var på grund av pristrycket från importen från de berörda länderna tvungen att sänka sina försäljningspriser avsevärt, vilket ledde till en kraftig försämring av dess ekonomiska situation.(52) En sydkoreansk exporterande tillverkare ifrågasatte att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada och påpekade att den, enligt artikel 159 i förordningen om preliminär tull, är livskraftig och konkurrenskraftig, samt att den fortfarande hade en stark ställning på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden.(53) Den omständigheten att gemenskapsindustrin är livskraftig och konkurrenskraftig utesluter inte att den lidit väsentlig skada. Slutsatsen om gemenskapsindustrins livs- och konkurrenskraft drogs i samband med analysen av gemenskapens intresse, varvid bland annat konsekvenserna för olika aktörer i gemenskapen av att det införs respektive inte införs antidumpningsåtgärder undersöktes. Allt detta innebär inget ogiltigförklarande av slutsatsen att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada, vilket framgår av ett antal faktorer, bland annat den stora förlusten av marknadsandelar under skadeundersökningsperioden. Argumentet måste därför avvisas.(54) En sydkoreansk exporterande tillverkare menade att den ökning av gemenskapsindustrins produktionskapacitet som ägde rum mellan 1998 och 1999 strider mot det faktum att dess investeringar låg kvar på en låg nivå under samma period. Det bör i detta avseende noteras att investeringar med anknytning till den ökade produktionskapaciteten skedde under åren 1997 och 1998, såsom anges i skäl 108 i förordningen om preliminär tull. Eftersom den nyinstallerade kapaciteten kunde tas i drift först under 1998 och 1999, ökade emelelrtid inte produktionskapaciteten samtidigt som investeringarna.(55) Vissa indiska exporterande tillverkare hävdade att begränsningen av analysen av gemenskapsindustrins försäljning till att endast gälla den inhemska försäljningen, med avseende på volym och priser, inte är förenlig med bestämmelserna i artikel 3.4 i WTO-avtalet om antidumpning, eftersom det i detta avtal hänvisas till den sammanlagda försäljningen, dvs. även exporten.(56) I detta avseende bör det noteras att skadebedömningen har gjorts i enlighet med tillämpliga bestämmelser i grundförordningen och med gemenskapsinstitutionernas konsekventa praxis. Dessutom bör det noteras att det i artikel 3.4 jämförd med artikel 3.1 och 3.2 i WTO-avtalet om antidumpning tydligt talas om bedömning av verkan av den dumpade importen på priserna på den inhemska marknaden och på situationen för den inhemska industrin. Med tanke på syftet med denna typ av undersökning, som avser bland annat verkan av dumpad import från ett eller flera länder till gemenskapen (och inte verkan av dumpad import till marknader i tredje land), måste skada för gemenskapsindustrin konstateras föreligga endast avseende den inhemska marknaden, och situationen i fråga om export eller exportmarknader saknar därmed betydelse för skadebedömningen. Argumentet måste därför avvisas. Gemenskapsindustrins exportresultat har emellertid i enlighet med konsekvent praxis undersökts i samband med frågan om orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skadevållande situationen, såsom anges i skäl 144 i förordningen om preliminär tull.(57) Mot denna bakgrund bekräftas de preliminära undersökningsresultaten rörande den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit under undersökningsperioden.G. ORSAKSSAMBAND(58) Vissa berörda parter hävdade att bedömningen av orsakssambandet var felaktig, eftersom försämringen i fråga om vissa faktorer som är relevanta för skadebedömningen, t.ex. lönsamhet, kassaflöde, avkastning på investeringar och förmåga att skaffa fram kapital, bör anses hänga samman med autonoma konjunktursvängningar och de stora investeringar som gemenskapsindustrin gjorde under skadeundersökningsperioden, och inte med verkan av den berörda importen.(59) För det första finns det inget som tyder på att gemenskapsindustrin känner av en lågkonjunktur. För det andra bekräftade den ytterligare analysen av gemenskapsindustrins finansiella situation att dennas försämring huvudsakligen berodde på minskningen av försäljningspriserna per enhet. Dessutom minskade tillverkningskostnaden per enhet under hela skadeundersökningsperioden, och försämringen kan därför inte tillskrivas högre tillverkningskostnader beroende på nyinvesteringarna.(60) Mot denna bakgrund och eftersom inga nya uppgifter framkommit bekräftas de preliminära undersökningsresultaten i skälen 119-123 i förordningen om preliminär tull.H. GEMENSKAPENS INTRESSE1. Närstående importörer och handlare(61) En närstående importör gjorde gällande att införandet av utjämningstullar, i motsats till vad som anges i skäl 188 i förordningen om preliminär tull, minskade tillgången på indisk PET-film på gemenskapsmarknaden, och att nivån på antidumpningstullarna enligt den här förordningen skulle komma att göra det omöjligt för importören i fråga att köpa PET-film från sina vanliga indiska leverantörer. Importören hävdade vidare att den PET-film som tillverkas av gemenskapsindustrin utanför gemenskapen importeras av gemenskapsindustrin själv, och att detta förhållande gör att det inte finns några egentliga alternativa försörjningskällor.(62) Uppgifter från Eurostat visar att importen från Indien ökade med 11 % mellan 1999 (de preliminära utjämningstullarna infördes i augusti 1999) och 2000. Det kan inte uteslutas att antidumpningstullar på den föreslagna nivån kommer att leda till högre importpriser. Med tanke på de olika nivåerna på de åtgärder som föreslås kan det dock samtidigt förväntas att vissa av de berörda exporterande tillverkarna kommer att fortsätta att sälja på gemenskapsmarknaden, men till priser som inte är dumpade. När det gäller förekomsten av alternativa försörjningskällor kan gemenskapsindustrins inköp av PET-film med ursprung i Förenta staterna och Japan, de två viktigaste exportländer som inte berörs av detta förfarande, uppskattas till omkring 35 % av den sammanlagda importen från de berörda länderna. Det bekräftas därför att andra alternativa försörjningskällor finns.2. Användare av PET-film i gemenskapen(63) Det bör noteras att det av de 23 användare som samarbetade i det preliminära skedet av förfarandet, och som köpte drygt 40 % av den sammanlagda importen från de berörda länderna, endast var en som gav uttryck för bekymmer sedan de preliminära tullarna införts. Denna avsaknad, i stort sett, av reaktioner skulle kunna betyda att åtgärderna inte påverkade de berörda användarna på något betydande sätt.(64) Fyra andra användare, som gav sig till känna efter införandet av de provisoriska åtgärderna, hävdade att införandet av tullar skulle kunna innebära att deras urval av leverantörer begränsades och eventuellt ge upphov till en brist på PET-film på gemenskapsmarknaden. Dessa användare gjorde också gällande att priserna på PET-film stigit på gemenskapsmarknaden sedan de preliminära tullarna infördes, vilket påverkat deras konkurrenskraft på världsmarknaden negativt.(65) Det bör i detta avseende erinras om att de användare som undersökts, såsom konstaterats i det preliminära skedet, köpte i genomsnitt omkring 58 % av sin förbrukning av PET-film från gemenskapsindustrin, omkring 28 % från de berörda länderna och omkring 14 % från andra tredje länder. Dessutom kommer ett stort antal aktörer att fortsätta att verka på gemenskapsmarknaden, nämligen gemenskapsindustrin och andra gemenskapstillverkare, en aktör i gemenskapen samt åtminstone några exporterande tillverkare i de berörda länderna och i andra tredje länder. Även om det inte kan uteslutas att vissa exporterande tillverkare i de berörda länderna kommer att exportera mindre till gemenskapen sedan antidumpningsåtgärder införts, är det därför osannolikt att det kommer att uppstå en brist på gemenskapsmarknaden. Om däremot inga åtgärder införs är det möjligt att gemenskapsindustrin upphör med tillverkning av PET-film, vilket, såsom anges i skäl 185 i förordningen om preliminär tull, skulle innebära en kraftig begränsning av utbudet.(66) Vad prisnivån beträffar bör det noteras att användarna fram till nyligen har gynnats av onaturligt låga priser till följd av illojala handelsmetoder. Försäljningspriserna på gemenskapsmarknaden sjönk med i genomsnitt 40 % mellan 1996 och undersökningsperioden. Även om det inte kan uteslutas att priserna på PET-film stiger i gemenskapen, förväntas prisökningen bli måttlig. Detta är desto mer sannolikt med hänsyn till nivån på de tullar som införs för vissa berörda exporterande tillverkare och det faktum att det finns ett antal aktörer som kommer att konkurrera på gemenskapsmarknaden.(67) Den ytterligare analysen och kontrollbesöken hos användare bekräftade vidare att PET-film, när den används som råmaterial för olika färdiga produkter, vanligtvis inte står för någon stor del av kostnaderna, att produkter där PET-film ingår endast utgör en liten del av användarnas sammanlagda tillverkning och, slutligen, att användarna köper sina produkter även i gemenskapen och andra tredje länder som inte berörs av förfarandet. Det kan dock inte uteslutas att antidumpningstullarna, för vissa användare för vilka PET-film är ett viktigt råmaterial, kommer att ha en väsentlig inverkan på den sammanlagda tillverkningskostnaden. Detta ändrar emellertid inte undersökningens genomsnittliga samlade resultat. Slutsatsen i skäl 183 i förordningen om preliminär tull, att det är osannolikt att införandet av tullar kommer att få några väsentliga verkningar för användarna av PET-film i genomsnitt, bekräftas därför.3. Slutsats om gemenskapens intresse(68) Eftersom inga nya uppgifter om gemenskapens intresse framkommit, bekräftas avgörandena i skälen 156-191 i förordningen om preliminär tull.I. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER1. Nivå för undanröjande av skada(69) På grundval av den metod som beskrivs i skälen 193-195 i förordningen om preliminär tull och med beaktande av de argument och ändringar som nämns ovan beträffande beräkningarna av prisunderskridandet, har nivån för undanröjande av skada fastställts för att nivån på de slutgiltiga åtgärderna skall kunna bestämmas. När det gäller den omständigheten att ingen hänsyn tagits till utjämningstullarna, bör det dock noteras att exportsubventionerna, såsom förklaras i skäl 198 i förordningen om preliminär tull, dras från de föreslagna antidumpningstullarna, i enlighet med artikel 14.1 i grundförordningen och med tillämpning av regeln om lägsta tull, och det är därför inte nödvändigt att ta hänsyn till utjämningstullarna i samband med beräkningen av skademarginalen.(70) Vissa indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att skademarginalerna beräknats felaktigt. Det hävdades att skademarginalen borde uttryckas i procent av den sammanlagda omsättningen cif och inte begränsas till omsättningen cif för de jämförbara modellerna. Argumenten grundades på slutsatserna från WTO:s överprövningsorgan i fallet med sänglinne [4].[4] European Communities - Anti-dumping duties on imports of cotton-type bed linen from India, WT/DS/AB/R, 1.3.2001.(71) För det första bör det noteras att dessa slutsatser har dragits i samband med beräkningar av dumpning och saknar relevans för skadeberäkningar. För det andra är det konsekvent praxis att uttrycka skadans storlek i procent av omsättningen cif för de modeller som använts för fastställande av denna skadas storlek. Den metod som de indiska exporterande tillverkarna i fråga föreslår skulle i själva verket leda till användning av siffror som inte är jämförbara. Av alla dessa skäl måste begäran avvisas.(72) Gemenskapsindustrin uppgav att en vinstmarginal på 13 % av omsättningen skulle vara rimligare än den vinstmarginal på 6 % som användes vid beräkningen av den preliminära skademarginalen. Det hävdades att ett företags egna kapital åtminstone borde ge en avkastning på nettotillgångarna på samma nivå som bankernas låneränta. Det hävdades också att denna vinstnivå uppnåtts 1996, när rättvisa konkurrensvillkor rådde.(73) I detta avseende bör det noteras att den vinstmarginal som skall användas vid bestämning av det icke-skadevållande priset bör motsvara den lönsamhetsnivå som rimligen skulle kunna nås om ingen skadlig dumpning förekom. I detta fall behöver dock ingen slutgiltig procentsats fastställas, med hänsyn till att skademarginalerna redan vid en vinstmarginal på 6 % är högre än dumpningsmarginalerna. Argumentet har därför ingen betydelse i praktiken.(74) Mot denna bakgrund och eftersom ingen ny bevisning lagts fram, bekräftas den metod för fastställande av nivån för undanröjande av skada som använts och som beskrivs i skälen 193-195 i förordningen om preliminär tull.2. Tullarnas form och nivå(75) Undersökningen visade att importen av produkten även ägt rum enligt andra KN-nummer än de som omfattas av detta förfarande, nämligen KN-numren ex 3920 62 19 och 3920 62 90. Tullmyndigheterna görs därför uppmärksamma på denna felaktiga klassificering.(76) Mot bakgrund av det ovanstående och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen, bör en slutgiltig antidumpningstull införas på samma nivå som de dumpningsmarginaler som konstaterats, eftersom dessa i samtliga fall var lägre än skademarginalerna.(77) När det gäller den övriga tull som skall tillämpas på de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i respektive land, bör denna, eftersom samarbetsviljan ansågs vara stor i båda länderna, för Indien fastställas på grundval av den högsta tullsats som fastställts för de samarbetsvilliga tillverkare som ingick i stickprovet. Eftersom endast en av de tre sydkoreanska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet befanns ha tillämpat dumpning, bör den övriga tullen för Sydkorea, med tillämpning av regeln om lägsta tull, fastställas till nivån för den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för ett representativt antal av de modeller som har de högsta dumpningsmarginalerna och som exporteras av denne exporterande tillverkare.(78) Såsom det erinras om i skälen 50 och 198 i förordningen om preliminär tull, föreskrivs det i artikel 14.1 i grundförordningen att ingen produkt får beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. I detta sammanhang saknar det betydelse att utjämningstullarna fastställts med utgångspunkt i en annan undersökningsperiod och att exportsubventionens storlek skiljer sig åt mellan undersökningsperioderna i antisubventions- respektive antidumpningsundersökningen. Artikel 14.1 i grundförordningen syftar just till att undvika att dubbla tullar tillämpas för att åtgärda en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention, och utjämningstullar till följd av exportsubventioner måste därför dras av oavsett vilken undersökningsperiod som legat till grund när de fastställdes. Det noteras också att ingen begäran om översyn av utjämningsåtgärderna har mottagits. De preliminära undersökningsresultaten i skälen 50 och 198 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.(79) Vad beträffar antidumpningstullarna för Indien drogs följaktligen den del av den gällande utjämningstullen som motsvarar exportsubventionen av från den föreslagna antidumpningstullen. För icke-samarbetsvilliga företag motsvarade avdraget exportsubventionen för det samarbetsvilliga företag som låg till grund för fastställandet av den övriga dumpningsmarginalen (och således den övriga tullen).(80) Mot denna bakgrund, och med beaktande av avgörandena i den tidigare antisubventionsundersökningen, föreslås följande slutgiltiga tullar, uttryckta i procent av priset cif gemenskapens gräns, före tull:Indien>Plats för tabell>SydkoreaFöretag // Anti-dump-ningstullKei Industries // 7,5 %Hyosung Corp // 7,5 %Kohap Corp. // 7,5 %Kolon Industries Limited // 0,0 %SKC Industries Limited // 7,5 %Toray Saehan Industries // 0,0 %Alla övriga företag // 13,4 %(81) De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den nu aktuella undersökningen. De återspeglar därmed den situation som i samband med undersökningen konstaterats för företagen i fråga. Dessa tullsatser är därmed (till skillnad från den landsomfattande tull som gäller för "alla övriga företag") endast tillämplig på import av produkter med ursprung i det berörda landet som tillverkats av företagen i fråga och alltså av de specifika rättssubjekt som nämns. Importerade produkter som tillverkats av något annat företag som inte specifikt nämns med namn och adress i denna förordnings artikeltext, inbegripet rättssubjekt som är närstående de som specifikt nämns, kan inte omfattas av dessa tullsatser utan bör omfattas av den tullsats som gäller "alla övriga företag".(82) Varje begäran om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enheten bytt namn eller att nya tillverknings- eller försäljningsenheter etablerats) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen [5] tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt om eventuella förändringar av företagets verksamhet avseende tillverkning, inhemsk försäljning eller exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnbytet eller förändringen av tillverknings- eller försäljningsenheterna. Kommissionen kommer om det är lämpligt att efter samråd med rådgivande kommittén ändra förordningen genom att uppdatera förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.[5] Europeiska kommissionen, GD Handel Direktorat B, TERV 0/10 Rue de la Loi / Wetstraat 200 - B-1049 Bryssel / Belgien.3. Uttag av de preliminära tullarna(83) Med hänsyn till de konstaterade dumpningsmarginalernas storlek och nivån på den skada som gemenskapsindustrin lidit anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som infördes genom förordningen om preliminär tull, dvs. förordning (EG) nr 367/2001, tas ut slutgiltigt till en sats som motsvarar den slutgiltigt införda tullen. I de fall de slutgiltiga tullarna överstiger de preliminära tullarna skall endast de belopp för vilka säkerhet ställts motsvarande de preliminära tullarna slutgiltigt tas ut.4. Åtaganden(84) Efter införandet av de provisoriska antidumpningsåtgärderna gjorde ett antal exporterande tillverkare i Indien prisåtaganden enligt artikel 8.1 i grundförordningen. De har därigenom gått med på att sälja den berörda produkten till, som lägst, priser på en nivå som innebär att de skadevållande verkningarna av dumpning undanröjs. Företagen kommer också att regelbundet lämna detaljerade uppgifter till kommissionen om sin export till gemenskapen, vilket innebär att kommissionen effektivt kommer att kunna följa upp åtagandena. Dessutom har dessa exporterande tillverkare en sådan försäljningsstruktur att kommissionen anser att risken för kringgående av åtagandena är begränsad.(85) Åtagandena bedöms därför som godtagbara. De berörda företagen har underrättats om de huvudsakliga omständigheter, överväganden och skyldigheter som ligger till grund för godtagandet.(86) För att ytterligare underlätta för kommissionen att på ett effektivt sätt följa upp att företagen fullgör sina åtaganden bör, när begäran om övergång till fri omsättning lämnas till tullmyndigheten, befrielse från antidumpningstull beviljas endast om det uppvisas en faktura som innehåller åtminstone de uppgifter som anges i bilagan. Denna uppgiftsnivå är nödvändig också för att tullmyndigheterna med tillräcklig säkerhet skall kunna förvissa sig om att leveransen motsvarar beskrivningen i de kommersiella dokumenten. Om det inte uppvisas någon sådan faktura eller om denna inte svarar mot den produkt som uppvisas för tullmyndigheterna, bör i stället den tillämpliga antidumpningstullen tas ut.(87) Om åtagandet bryts eller återtas eller om det misstänks ha brutits, kan en antidumpningstull införas enligt artikel 8.9 och 8.10 i grundförordningen.5. Åtgärdernas giltighetstid(88) Antidumpningsåtgärderna gäller fram till 2006, medan de gällande utjämningstullarna på import från Indien upphör att gälla 2004. Om utjämningstullarna upphör att gälla (eller ändras), bör nivån på antidumpningstullarna ses över, eftersom de fastställts med hänsyn till det faktum att utjämningstullar redan tillämpas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av polyetentereftalatfilm ("PET-film") enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 (Taric-nummer 3920 62 19 10, 3920 62 19 15, 3920 62 19 25, 3920 62 19 30, 3920 62 19 35, 3920 62 19 40, 3920 62 19 45, 3920 62 19 50, 3920 62 19 55, 3920 62 19 60, 3920 62 19 62, 3920 62 19 64, 3920 62 19 65, 3920 62 19 70, 3920 62 19 75, 3920 62 19 80, 3920 62 19 81, 3920 62 19 85, 3920 62 19 87, 3920 62 19 89, 3920 62 19 91, 3920 62 90 30 och 3920 62 90 91), med ursprung i Indien och Sydkorea.2. Följande slutgiltiga antidumpningstullar skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, på produkter med ursprung i nedanstående länder:>Plats för tabell>3. Trots vad som sägs i punkt 1 skall den slutgiltiga tullen inte tillämpas på import som övergår till fri omsättning enligt bestämmelserna i artikel 2.4. Om inget annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.Artikel 21. Import av produkter enligt något av de nedan angivna Taric-tilläggsnumren, vilka tillverkats av något av de nedan nämnda företagen och av detta företag direkt exporteras (dvs. levereras och faktureras) till ett importerande företag i gemenskapen skall, om importen sker i enlighet med punkt 2, vara befriad från de antidumpningstullar som införs genom artikel 1.>Plats för tabell>2. Den import som avses i punkt 1 skall vara befriad från tull under förutsättning atta) det, vid uppvisandet av deklarationen för övergång till fri omsättning, för den berörda medlemsstatens tullförvaltning uppvisas en faktura som innehåller åtminstone alla uppgifter enligt förteckningen i bilagan,b) de varor som deklareras och uppvisas för tullen exakt motsvarar varubeskrivningen i fakturan.Artikel 3De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 367/2001 [6] på import av viss polyetentereftalatfilm med ursprung i Indien och Sydkorea skall tas ut till en sats som motsvarar den slutgiltigt införda tullen. Belopp för vilka säkerhet ställts till en sats som överstiger den slutgiltiga antidumpningstullsatsen skall frisläppas. I de fall de slutgiltiga tullarna är högre än de preliminära tullarna skall endast de belopp för vilka säkerhet ställts motsvarande de preliminära tullarna slutgiltigt tas ut.[6] EGT L 55, 24.2.2001, s. 16.Artikel 4Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförandeBILAGAUppgifter som skall anges på fakturor avseende försäljning som omfattas av ett åtagande1. Rubriken "FAKTURA SOM SKALL ÅTFÖLJA VAROR VILKA OMFATTAS AV ETT ÅTAGANDE"2. Namnet på det i artikel 2.1 nämnda företag som utfärdat fakturan.3. Fakturanummer.4. Dag för utfärdande av fakturan.5. Det Taric-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna skall tullklareras vid gemenskapens gräns.6. En exakt beskrivning av varorna, med bland annat följande uppgifter:- Produktkodnummer (PCN).- De tekniska specifikationerna för varorna, inbegripet tjocklek (μm), uppgift om eventuell överdragning eller ytbehandling efter tillverkningen (t.ex. koronabehandling, kemisk behandling, metallisering, ingen överdragning eller ytbehandling efter tillverkningen), mekaniska egenskaper (t.ex. balanserad (balanced") eller behandlad så att dragstyrkan ändrats ("tensilised")), genomskinlighetsgrad (t.ex. klar film med oklarhet <2 %, oklar film med oklarhet mellan 2 och 40 %, vit film med oklarhet >40 %, färgad film).- Företagets produktkodnummer (CPC) (i tillämpliga fall).- KN-nummer.- Kantitet (i kg).7. Beskrivning av försäljningsvillkoren, med bl.a. följande uppgifter:- Pris per kg.- Betalningsvillkor.- Leveransvillkor.- Sammanlagda rabatter och avdrag.8. Namnet på det importerande företag till vilket fakturan utfärdats direkt av det berörda företaget.9. Namnet på den företrädare för företaget som har utfärdat fakturan samt följande undertecknade försäkran:"Jag intygar härmed att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som gjorts av [företaget] och som godtagits av Europeiska kommissionen genom beslut C(2001)[FÖRS IN]. Jag försäkrar att uppgifterna på denna faktura är fullständiga och korrekta."


type: other

text:
Skat.dk: Aktivernes handelsværdi fastsat efter selskabsskattelovens § 5 i et varmeselskab
 17 Jun 2019 08:56
 21 May 2019 13:03
 SKM2019.310.SR
 18-1906367
 Skattefri tilførsel af aktiver, handelsværdi, overgang fra elbeskatning til foreningsbeskatning, POL-KA-værdi, varmeselskab
 Skatterådet havde i SKM2019.156.SR svaret, at B-Kraftvarmeværk A.m.b.a. overgår fra elbeskatning til foreningsbeskatning i forbindelse med skattefri tilførsel af aktiver (el-aktiviteten) i B-Kraftvarmeværk A.m.b.a. til et nystiftet datterselskab.
 Overgangen til foreningsbeskatning reguleres af selskabsskattelovens § 5, stk. 1, og sidestilles med ophør af virksomhed og salg til handelsværdi af de aktiver og passiver, der var i behold hos selskabet på tidspunktet for overgangen.
 Skatterådet kunne ikke bekræfte, hverken at de regnskabsmæssige værdier eller de regulatoriske værdier efter varmeforsyningsloven på vedtagelsesdatoen kunne lægges til grund som handelsværdien ved ophørsbeskatningen.
 Skatterådet bekræftede, at værdierne svarende til et gennemsnit af nedskrevne kostpriser og nedskrevne genanskaffelsespriser pr. vedtagelsesdatoen skal lægges til grund ved avanceopgørelsen.
 Selskabsskattelovens § 5, stk. 4
 Varmeforsyningslovens § 1
 Den juridiske vejledning 2019-1, afsnit C.D.1.5.1.1.
 Kan Skatterådet bekræfte, at de regnskabsmæssige værdier pr. vedtagelsesdatoen skal lægges til grund ved avanceopgørelsen?
 Hvis spørgsmål 1 besvares benægtende, kan Skatterådet da bekræftes, at de regulatoriske værdier pr. vedtagelsesdatoen skal lægges til grund ved avanceopgørelsen?
 Hvis spørgsmål 1 og 2 besvares benægtende, kan Skatterådet da bekræfte, at værdierne svarende til et gennemsnit af nedskrevne kostpriser og nedskrevne genanskaffelsespriser pr. vedtagelsesdatoen skal lægges til grund ved avanceopgørelsen?
 Hvis spørgsmål 1, 2 og 3 besvares benægtende, anmodes Skatterådet om en vejledende udtalelse om, hvilke værdier der så skal lægges til grund?
 Rådgiver har oplyst, at sammenlægningen selskabsretligt gennemføres som en uegentlig fusion med virkning pr. 1. januar 20xx, jf. lov om erhvervsdrivende virksomheder § 21 A, jf. selskabslovens kapitel 15. Selskabsretligt vil A-Varmeværk som fortsættende enhed overtage alle forpligtelser og aktiver, som B-Kraftvarmeværk A.m.b.a. (herefter B-Kraftvarme) har, med succession. Med virkning fra fusionsdatoen indtræder andelshaverne i B-Kraftvarme som andelshavere i A-Varmeværk på lige vilkår og med samme rettigheder og forpligtelser som de nuværende andelshavere i A-Varmeværk.
 Denne anmodning om bindende svar har til hensigt at klarlægge de skattemæssige konsekvenser for B-Kraftvarme i forbindelse med sammenlægningen. Idet de skattemæssige konsekvenser kan medføre en ikke-ubetydelig økonomisk takstbelastning, er det væsentligt, at parterne kender de skattemæssige konsekvenser, inden sammenlægningen foretages.
 Nærværende anmodning er en opfølgning på en tidligere indsendt anmodning om bindende svar, hvor spørgsmål vedrørende skattepligt og afståelsesbeskatning er behandlet særskilt.
 Det er ifølge sammenlægningsaftalen forventningen, at fjernvarmeforsyningen ved sammenlægningen vil styrkes såvel økonomisk som organisatorisk, og at sammenlægningen på sigt vil medføre synergieffekter, således at det sammenlagte selskab i højere grad vil kunne bevare og udbygge sin service over for varmekunderne i både By 1 og By 2. Dertil kommer muligheden for bedre at kunne fastholde en miljøvenlig varmeproduktion og relativt set lave varmepriser. Endelig ses sammenlægningen som en forberedelse på den forventede økonomiske regulering i varmesektoren, hvor der bl.a. forventes effektiviseringskrav.
 Step 2: Overdragelse af aktiver og passiver, herunder aktier i det nystiftede datterselskab fra B-Varmeværk til A-Varmeværk. A-Varmeværk skifter ved sammenlægningen navn til A- og B-Kraftvarme A.m.b.a.
 Skatterådet har i SKM2019.156.SR svaret, at B-Kraftvarme i forbindelse med sammenlægningen med A-Varmeværk overgår til foreningsbeskatning efter selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 6.
 Overgangen til foreningsbeskatning reguleres efter selskabsskattelovens § 5, stk. 1, og sidestilles med ophør af virksomhed og salg til handelsværdi af de aktiver og passiver, der er i behold hos selskabet på tidspunktet for overgangen.
 Som følge af en langstrakt tvist i vandsektoren vedrørende handelsværdien af anlægsaktiver er det uklart, hvordan varmesektorens aktiver skal værdiansættes.
 Ad) Regnskabsmæssige værdier
 Sammenlægningen sker umiddelbart efter afslutningen af regnskabsåret 20xx, hvorfor vi ønsker at lægge de revisionsgodkendte bogførte værdier pr. 1.1. 20xx til grund. De er pt. ikke opgjort, men vi vedlægger værdierne pr. 1.1.20xx, således at der kan tages stilling til princippet.
 Det ønskes således bekræftet, at de regnskabsmæssige værdier er et godt bud på handelsværdien, og at disse kan lægges til grund ved opgørelse af avancebeskatningen.
 Ad) Regulatoriske værdier
 Såfremt Skatterådet ikke mener, at de regnskabsmæssige værdier kan lægges til grund, er det vores opfattelse, at de regulatoriske værdier danner grundlag for handelsværdien.
 De regulatoriske værdier i varmesektoren er den såkaldte takstmæssige afskrivningsbase vedrørende investeringer. Når der erhverves et aktiv for 100, vil der kunne ske opkrævning over taksterne med 100 – over en periode – indtil hele aktivet derved er finansieret og afskrevet regulatorisk.
 Afskrivningsbasen i varmesektoren består således af afskrevne anskaffelsessummer. Konkret de konstaterede anlægssummer tillagt eventuelle omkostninger som følge af anskaffelsen. Dog modregnes tilslutningsbidrag og henlæggelser i anlæggets regulatoriske værdi, hvilket er et udtryk for, at denne værdi allerede anses for opkrævet.
 Afskrivningsmetoden er fleksibel, i den forstand at der kan afskrives med en sats
 svarende til en levetid på minimum 5 år og maksimalt 30 år. Varmeselskabet kan skifte princip hvert år i forbindelse med budgetlægningen for det kommende år.
 Der er således ikke nødvendigvis sammenhæng mellem aktivernes regulatoriske værdi og fysiske stand. Det er dog vores opfattelse, at den regulatoriske værdi i varmesektoren er det bedste bud på handelsværdien, såfremt de regnskabsmæssige værdier ikke kan lægges til grund.
 Ad) POLKA-værdier
 Såfremt Skatteforvaltningen ikke mener, at de regnskabsmæssige eller regulatoriske værdier kan lægges til grund, er det vores opfattelse, at et gennemsnit af nedskrevne kostpriser og nedskrevne genanskaffelsespriser danner grundlag for handelsværdien.
 POLKA, som står for pris- og levetidskatalog, er en for vandsektoren myndighedsfastsat værdi, der er et skøn over værdien af bestående materielle anlægsaktiver. Værdien blev udviklet for at give vandselskaberne en (regulatorisk) opkrævningsret svarende til deres aktivers værdi.
 I praksis er der tale om et regneark, hvori der er angivet standard priser og standard levetider ud fra forskellige anlægsaktivtyper, hvorved værdien findes bl.a. ud fra art og mængde. Dertil kommer, at der beregnes værditillæg bl.a. ved ledningsnet placeret i byzoner frem for i landzoner. Værdien korrigeres via prisindeks.
 POLKA beregner værdien af aktiverne ved at tage gennemsnittet af den estimerede nedskrevne genanskaffelsesværdi og den estimerede nedskrevne anskaffelsesværdi, hvilket resulterer i en nedskreven standardværdi for aktiverne. Vandselskaberne indtaster selv deres data i POLKA-kataloget, eksempelvis med afsæt i bilag og GIS-systemer. Værdien kontrolleres af en revisor, påføres revisionspåtegning og godkendes efter indberetning af Forsyningssekretariatet.
 Langt de fleste POLKA-værdier blev opgjort i forbindelse med den lovkrævede selskabsgørelse af vandsektorselskaber i 2010. Denne POLKA-værdi er i vandsektoren gældende praksis for det bedste udtryk for anlægsaktivers handelsværdi. Et tilsvarende pris- og levetidskatalog findes ikke i varmesektoren i dag, men kan i sagens natur estimeres, evt. med afsæt i de POLKA-skemaer, der pt. er i høring.
 Det er vores opfattelse, at såfremt hverken den regnskabsmæssige værdi eller regulatoriske værdi i varmesektoren kan danne grundlag for handelsværdien, vil en værdi, der svarer til POLKA, således ved estimering af gennemsnittet af den nedskrevne afskaffelsesværdi og den nedskrevne genanskaffelsesværdi kunne danne grundlag for handelsværdien.
 Ad) Alternative værdier
 Såfremt ingen af ovenstående værdiansættelsestilgange kan finde anvendelse, anmoder vi om en vejledende udtalelse om, hvordan værdien i så fald skal findes.
 Det lægges til grund ved besvarelsen af spørgsmål 1 – 4, at der opnås tilladelse til skattefri tilførsel af aktiver (el-aktiviteten) i B-Kraftvarme til et nystiftet datterselskab, jf. fusionsskattelovens § 15 c, stk. 1, 2 og 4.
 Opnås der tilladelse til skattefri tilførsel af aktiver fra Skattestyrelsen efter fusionsskattelovens § 15 c, stk. 1, 2. pkt., gælder der ikke et ”holdingkrav”. Det lægges derfor til grund ved besvarelsen, at sammenlægningen af A-Varmeværk og B-Kraftvarme vil kunne gennemføres som et skattepligtig fusion i umiddelbar forlængelse af den skattefri tilførsel af aktiver (el-aktiviteten) til et nystiftet datterselskab, og at fusionen skattemæssigt har virkning på vedtagelsestidspunktet. Værdiansættelsen skal derfor ske på ophørstidspunktet, dvs. på vedtagelsesdatoen.
 Varmeselskaber er underlagt regulatoriske krav i varmeforsyningsloven, herunder ”hvile-i-sig-selv-princippet”, som betyder, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteten. Skattestyrelsen lægger på den baggrund til grund, at der ikke findes et marked for handel med varmeselskaber, eller sådanne virksomheders aktiver, og at der ikke findes tilsvarende eller lignende transaktioner mellem uafhængige parter, som kan danne grundlag for en vurdering af værdien af B-Kraftvarmes aktiver og passiver baseret på, hvad de kan sælges for i fri handel.
 Anmodningen er vedlagt årsrapporten for 20xx for B-Kraftvarme. Anmodningen er ikke vedlagt en opgørelse af den regulatoriske værdi. Skattestyrelsen kan derfor alene tage stilling til principperne for værdiansættelsen, men ikke udtale sig om konkrete værdier.
 Det ønskes bekræftet, at de regnskabsmæssige værdier på vedtagelsesdatoen skal lægges til grund som handelsværdien ved ophørsbeskatningen i forbindelse med B-Kraftvarmes overgang til foreningsbeskatning og den samtidige fusion med A-Varmeværk.
 Når et elbeskattet selskab ophører med at drive de i selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2e, nævnte aktiviteter, og overgår til beskatning efter selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 6, medfører det ophørsbeskatning efter skattelovgivningens almindelige regler. Se selskabsskattelovens § 5.
 Ophørsbeskatning medfører, at selskabets aktiver og passiver skal behandles, som om de var solgt til handelsværdien. Til brug for ophørsbeskatning af avancen skal selskabets aktiver og passiver derfor værdiansættes.
 Handelsværdien er den værdi, som en uafhængig sælger og køber ville aftale som betaling for aktiver og passiver på vedtagelsesdagen.
 De regnskabsmæssige værdier er konservativt fastsatte minimumsværdier og kan derfor ikke anses for at være identisk med aktivernes handelsværdi pr. overdragel-sesdatoen.
 Da spørgsmål 1 besvares med ”nej”, ønskes det bekræftet, at de regulatoriske værdier på vedtagelsesdatoen skal lægges til grund som handelsværdien ved ophørsbeskatningen i forbindelse med B-Kraftvarmes overgang til foreningsbeskatning og den samtidige fusion med A-Varmeværk.
 Varmeforsyningslovens formål er at fremme den samfundsøkonomiske, herunder miljøvenlige, anvendelse af energi til bygningers opvarmning og forsyning med varmt vand, og inden for disse rammer at formindske energiforsyningens afhængighed af fossile brændsler. Se varmeforsyningslovens § 1.
 Inden for varmeforsyningslovens område sker prisfastsættelsen ud fra princippet om nødvendige omkostninger. Det følger således af varmeforsyningslovens prisbestemmelse, at anlæg omfattet af loven som hovedregel er omfattet af ”hvile-i-sig-selv”-princippet. Se varmeforsyningslovens § 20, stk. 1 og stk. 2.
 De regulatoriske anlægsværdier fastsættes med hjemmel i varmeforsyningsloven, og har betydning for i hvilket omfang varmeselskabets udgifter til investeringer kan overvæltes i taksterne for levering af varme.
 Det følger af afskrivningsbekendtgørelsen, at der kan indregnes driftsmæssige afskrivninger i varmeprisen. Afskrivningsgrundlaget er de konstaterede anlægssummer tillagt omkostninger som følge af anskaffelsen. Tilslutningsbidrag og henlæggelser til nye investeringer, der allerede er indregnet i priserne, skal modregnes i afskrivningsgrundlaget.
 Afskrivningerne kan indregnes med op til 20 % af afskrivningsgrundlaget om året i en periode på minimum 5 år og maksimum 30 år. Afskrivningerne beregnes på baggrund af det enkelte års samlede afskrivningsgrundlag, dvs. de samlede anlægssummer. Der er ikke pligt til at afskrive systematisk (f. eks. efter saldometoden eller som lineære afskrivninger), ligesom afskrivningsbeløbene/-procenterne kan ændres fra år til år. Se bekendtgørelse nr. 941 af 4. juli 2017 (afskrivningsbekendtgørelsen).
 Skattemæssigt skal der ved overdragelse af virksomhed foretages en fordeling af det samlede kontantomregnede vederlag på de enkelte aktiver, som indgår i overdragelsen. Skattemæssigt skal afskrivning ske med de i afskrivningsloven fastsatte satser. Det er således ikke muligt at ændre princip fra år til år.
 Skattestyrelsen finder på denne baggrund ikke, at den regulatoriske værdi efter varmeforsyningsloven skattemæssigt kan anerkendes som handelsværdi pr. vedtagelsesdatoen af de overdragne aktiver og passiver.
 Da spørgsmål 1 og 2 besvares med ”Nej”, ønskes det bekræftet, at et gennemsnit af nedskrevne kostpriser (nedskreven anskaffelsesværdi) og nedskrevne genanskaffel-sesværdier på vedtagelsesdatoen skal lægges til grund som handelsværdien ved ophørsbeskatningen i forbindelse med B-Kraftvarmes overgang til foreningsbeskatning og den samtidige fusion med A-Varmeværk.
 Højesteret har den 8. november 2018 afsagt dom i to prøvesager om opgørelsen af afskrivningsgrundlaget i vandselskaber ved overgang til skattepligt. Se SKM2018.627.HR og SKM2018.635.HR.
 Højesteret fandt, at den metode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), var et rimeligt udtryk for, hvorledes aktivernes værdi efter ligningslovens § 2 skulle fastsættes.
 Der findes ikke på samme måde som for vandselskaber egentlige POLKA-værdier for varmeselskaber. For varmeselskaberne gælder det ligesom for vandselskaberne, at der påhviler selskaberne en forsyningspligt, og at ”hvile i sig selv”-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteterne. Værdien af de omhandlede aktiver for det enkelte varmeselskab er derfor afgørende for den skattemæssige værdiansættelse.
 På grund af forsyningspligten er det nødvendigt for varmeselskaberne at råde over de omhandlede aktiver. Udgangspunktet for værdiansættelsen af aktiverne er derfor, hvad det under markedsmæssige betingelser ville have kostet for det fortsættende selskab at overtage de aktiver, der er nødvendige for at opfylde forsyningspligten.
 Ved fastsættelsen af aktivernes handelsværdi efter selskabsskattelovens § 5, må der tillige tages hensyn til, at der ikke findes et egentlig marked for de omhandlede aktiver. Det fortsættende selskab, der overtager forsyningspligten, må derfor antages at kunne have forhandlet sig til en lavere pris for aktiverne end den nedskrevne genanskaffelsesværdi, hvis aktiverne blev erhvervet fra en uafhængig tredjemand.
 Skattestyrelsen finder på den baggrund, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), er et rimeligt udtryk for, hvorledes aktivernes handelsværdi efter selskabsskattelovens § 5 kan fastsættes.
 Skattestyrelsen bemærker, at Forsyningstilsynet har sendt udkast til Pris- og levetidskataloget (POLKA) af 1. april 2019 for varmevirksomheder omfattet af ny økonomisk regulering i teknisk høring. Når høringsfristen er udløbet den 30. april 2019, vil der på baggrund af høringssvarene blive udarbejdet et revideret POLKA og en anmeldelsesbekendtgørelse, som vil blive sendt i endelig formel høring.
 Aktiver der kan bruges til andre formål
 Skattestyrelsen bemærker, at ovenstående anvisning om brug af regulatoriske værdier (POLKA) kun gælder for de aktiver, der ikke kan bruges til andre formål end varmevirksomhed.
 Hvis varmeselskabet ejer aktiver og ejendomme, der kan benyttes til andre formål end varmevirksomhed, vil handelsværdien af disse aktiver kunne være højere end den regulatoriske værdi (POLKA værdien). For disse aktiver skal den højere markedsværdi derfor benyttes som grundlag for afståelsesbeskatning i det ophørende selskab og skattemæssige afskrivninger i det forsættende selskab.
 Skattestyrelsen indstiller, at spørgsmål 3 besvares med ”Ja, se begrundelse”.
 Hvis spørgsmål 1,2, og 3 besvares med ”Nej”, anmodes der om en vejledende udtalelse om, hvilke værdier, der skal lægges til grund som handelsværdien ved ophørsbeskatningen i forbindelse med B-Kraftvarmes overgang til foreningsbeskatning og den samtidige fusion med A-Varmeværk.
 Spørgsmål 1 og 2 er besvaret med ”Nej”, jf. ovenfor. Da spørgsmål 3 besvares med ”Ja, se begrundelse”, bortfalder spørgsmål 4.
 Skattestyrelsen indstiller, at spørgsmål 4 besvares med ”Bortfalder”.
 Stk. 1. Ved tilførsel af aktiver har selskaberne adgang til beskatning efter reglerne i § 15 d, når såvel det indskydende selskab som det modtagende selskab er omfattet af begrebet selskab i en medlemsstat i artikel 3 i direktiv 2009/133/EF og ikke ved beskatningen her i landet anses for en transparent enhed. Det er en betingelse for anvendelsen, at der er opnået tilladelse hertil fra told- og skatteforvaltningen. (...)
 2e) elselskaber, hvorved i denne lov forstås selskaber mv., i hvis aktiviteter indgår produktion, transport, handel eller levering af elektricitet, og som har en installeret effekt på over 25 kW. 11 Skattepligten gælder uanset elselskabets organisationsform. Indregistrerede aktieselskaber og anpartsselskaber12 omfattes dog af nr. 1. Hvis aktivitet som nævnt i 1. pkt. udøves af et interessentskab, beskattes interessenterne efter reglerne i denne bestemmelse, jf. dog § 3, stk. 7. Produktion og forbrug af elektricitet i tog, skibe, luftfartøjer eller andre transportmidler og produktion af elektricitet på nødstrømsanlæg i tilfælde, hvor den normale elektricitetsforsyning svigter, medfører ikke skattepligt efter denne bestemmelse, hvis selskabet ikke i øvrigt har aktiviteter som nævnt i 1. pkt.
 Stk. 1. Når her i landet hjemmehørende selskaber og foreninger mv. opløses, fortsætter skattepligten indtil tidspunktet for opløsningen. Ved overgang til beskatning efter § 1, stk. 1, nr. 6, eller undtagelse fra beskatning efter § 3 fortsætter skattepligten efter de hidtil gældende regler indtil tidspunktet for overgangen eller undtagelsen.
 Stk. 1. Lovens formål er at fremme den mest samfundsøkonomiske, herunder miljøvenlige, 1 anvendelse af energi til bygningers opvarmning og forsyning med varmt vand og inden for disse rammer at formindske energiforsyningens afhængighed af fossile brændsler.
 Stk. 2. Tilrettelæggelsen af varmeforsyningen skal i overensstemmelse med de i stk. 1 nævnte formål ske med henblik på at fremme samproduktionen af varme og elektricitet mest muligt.
 Kollektive varmeforsyningsanlæg, industrivirksomheder, kraftvarmeanlæg med en eleffekt over 25 MW samt geotermiske anlæg m.v. kan i priserne for levering til det indenlandske marked af opvarmet vand, damp eller gas bortset fra naturgas med det formål at levere energi til bygningers opvarmning og forsyning med varmt vand indregne nødvendige udgifter til energi, lønninger og andre driftsomkostninger, efterforskning, administration og salg, omkostninger som følge af pålagte offentlige forpligtelser, herunder omkostninger til energispareaktiviteter efter §§ 28 a, 28 b og 29, samt finansieringsudgifter ved fremmedkapital og underskud fra tidligere perioder opstået i forbindelse med etablering og væsentlig udbygning af forsyningssystemerne, jf. dog stk. 7-17 og §§ 20 b og 20 c. 1. pkt. finder tilsvarende anvendelse på levering af opvarmet vand til andre formål fra et centralt kraftvarmeanlæg, jf. § 10, stk. 6, i lov om elforsyning.
 Stk. 2. Energi-, forsynings- og klimaministeren kan fastsætte regler om, at andre udgifter og omkostninger end de i stk. 1 nævnte, kan indregnes i priserne, jf. dog stk. 7. Energi-, forsynings- og klimaministeren kan endvidere fastsætte regler om indregning i priserne af kompensation ved et projekt til ændring af områdeafgrænsningen og indregning af driftsmæssige afskrivninger, henlæggelser til nyinvesteringer og med Forsyningstilsynets tiltræden, forrentning af indskudskapital. Energi-, forsynings- og klimaministeren kan fastsætte regler om, at anlæg, der er nævnt i § 20, stk. 1, er helt eller delvis undtaget fra regler om indregning af driftsmæssige afskrivninger fastsat efter 2. pkt.
 Bekendtgørelse nr. 941 af 4. juli 2017 (Bekendtgørelse om indregning af driftsmæssige afskrivninger, henlæggelser til nyinvesteringer og med Energitilsynets tiltræden, forrentning af indskudskapital/afskrivningsbekendtgørelsen)
 § 1. For idriftsatte anlæg indregnes driftsmæssige afskrivninger i priserne på grundlag af de efter hidtil gældende regler opgjorte afskrivningsgrundlag.
 § 2. For de nye anlæg indregnes driftsmæssige afskrivninger i priserne på grundlag af den konstaterede anlægssum med fradrag af henlæggelser, jf. § 5.
 § 3. Ved anlægssum forstås anskaffelsesprisen med tillæg af de omkostninger, der er foranlediget af anskaffelsen. Heri kan endvidere indregnes byggerenter opgjort på idriftsættelsestidspunktet.
 Stk. 2. På værker med forenet produktion fordeles den totale anlægssum på de enkelte produkter efter rimelige driftsøkonomiske principper.
 § 4. Afskrivninger af de i §§ 1 og 2 nævnte værdier foretages med indtil 20 procent om året.
 Stk. 2. For anlæg idriftsat efter afslutningen af det regnskabsår, der omfatter den 31. marts 1982 foretages afskrivninger særskilt for det enkelte års samlede anlægssum. Det enkelte års anlægssum skal være afskrevet over en periode på højst 30 år fra idriftsættelsestidspunktet.
 SKM2018.627.HR og SKM2018.635.HR
 Begge sager angik opgørelse af den skattemæssige indgangsværdi af aktiver, som en kommune havde indskudt i et vand- og spildevandsforsyningsselskab. Overdragelsen var omfattet af ligningslovens § 2, og den skattemæssige værdi af de overdragne aktiver skulle således fastsættes efter denne bestemmelse.
 Højesteret fandt, at den beregningsmetode, som SKAT (nu Skattestyrelsen) havde anvendt, ikke udgjorde et egnet grundlag for at opgøre den skattemæssige værdi af de overdragne aktiver.
 Højesteret udtalte, at det for vandforsynings- og spildevandsvirksomhed gælder, at der påhviler selskaberne en forsyningspligt, og at ”hvile i sig selv ”-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteterne. Højesteret fandt på denne baggrund, at det afgørende for den skattemæssige værdiansættelse af aktiverne måtte være, hvilken værdi aktiverne måtte skønnes at have haft for vandselskabet. Højesteret fandt, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), var et rimeligt udtryk for, hvorledes aktivernes værdi efter ligningslovens § 2 burde fastsættes.
 Højesteret havde ikke fornødent grundlag for at fastslå, hvad POLKA-værdien ville udgøre i forbindelse med kommunens overdragelse af aktiver i den konkrete sag. Sagen blev som følge heraf hjemvist til Skattestyrelsen til fornyet behandling.


type: wikipedia

text:
Чарлз Линдберг () е американски пилот, прелетял за пръв път без кацане Атлантическия океан от Ню Йорк до Париж на 20 май 1927 г. след 33 часа и 30 минути полет.
 Биография
 Произход и образование
 Чарлс Огъстъс Линдберг е роден в Детройт, Мичиган, на 4 февруари 1902, но прекарва по-голямата част от детството си в Литъл фолс, Минесота и във Вашингтон. Той е единственото дете на шведския имигрант Чарлс Огъст Линдберг (рождено име Карл Мансон) (1859–1924), и Еванджелин Лодж Линдберг (1876–1954) от Детройт.
 Семейство Линдберг се разделя през 1909 г. Линдберг старши е адвокат, а по-късно и конгресмен от Републиканската партия от 1907 до 1917 г., който си спечелва лоша слава за противопоставянето си на влизането на САЩ в Първата световна война Г-жа Линдберг е учителка по химия в техникума Кас в Детройт, а по-късно в гимназията Литъл Фолс, която Чарлс завършва през 1918 г.
 Линдберг също посещава около дузина други училища от Вашингтон до Калифорния през детството и юношеството си (за не повече от една учебна година) включително училищата Форс и Сайдуел Френдс, докато живее във Вашингтон с баща си, и гимназията в Редондо Бийч, Калифорния. Линдберг се записва в Колежа по инженерство на Университета на Уисконсин-Мадисън през есента на 1920 г., но напуска в средата на втората си година и се отправя към Линкълн, Небраска през март 1922 г., за да започне летателно обучение.
 Зрели години
 Той е американски пилот, прелетял за пръв път без кацане Атлантическия океан от Ню Йорк до Париж на 20 май 1927 г. след 33 часа и 30 минути полет. Шестима авиатори са изгубили живота си в опити да прелетят разстоянието, прелетяно на 20 май от Линдберг. В края на 20-те и началото на 30-те години Линдберг използва славата си, за да подпомогне бързото развитие на американската търговска авиация. Преди нападението на Пърл Харбър от Япония Чарлз е твърд противник на участието на САЩ във войната, като дори основава първото антивоенно движение в Америка. Но след нападението на Пърл Харбър той подкрепя войната и се включва в няколко бойни мисии до Тихия океан като цивилен консултант.
 След като се връща в Америка, той обикаля редица авиационни компании, предлагайки услугите си като консултант. Като техничен съветник във Форд през 1942 г. той е зает с отстраняването на проблемите, възникнали с бомбардировачите „освободители“ Б-24. Чарлз печели много награди, някои от които са: Медал на честта, Златен медал на Конгреса, Почетен скаут, Сребърен бик и наградата на Кралските военновъздушни сили.
 Умира на 72 години от рак на Хавайските острови.
 Библиография
 We (with an appendix entitled "A Little of what the World thought of Lindbergh" by Fitzhugh Green, pp. 233–318). New York & London: G. P. Putnam's Sons (The Knickerbocker Press), July 1927
 The Culture of Organs (with Dr. Alexis Carrel) (1938)
 Of Flight and Life (1948)
 The Spirit of St. Louis. New York: Scribners, 1953
 The Wartime Journals of Charles A. Lindbergh. New York: Harcourt, Brace, Jovanovich, 1970
 Boyhood on the Upper Mississippi (1972)
 Autobiography of Values. New York: Harcourt Brace Jovanovich, 1977 (незавършена, посмъртно издание)
 Бележки
 Американски авиатори
 Пионери в авиацията
 Американски изобретатели
 Възпитаници на Уисконсинския университет, Мадисън
 Носители на ордена на Почетния легион
 Носители на награда „Пулицър“
 Антикомунисти
 Националисти
 Американски мемоаристи
 Американски природозащитници
 Американски езотерици
 Родени в Детройт
 Починали на Хаваите
 Починали от рак


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.4.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 148/4
 Breithiúnas na Cúirte (an Naoú Dlísheomra) an 10 Feabhra 2022 (iarraidh ar réamhrialú ón Symvoulio tis Epikrateias – an Ghréig) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E v Ypourgos Perivallontos kai Energeias
 (Cás C-499/20) (1)
 (Tarchur chun réamhrialú - Dlíthe a comhfhogasú - Treoir 97/23/EC - Brú-Threalamh - Marcáil CE - A chur ar an margadh agus a chur i seirbhís - Srianta atá dírithe ar dhaoine a chosaint - Airteagail 34 agus 36 CFAE - Reachtaíocht náisiúnta lena leagtar amach srianta ar mhodh suiteála píopaí gáis)
 (2022/C 148/06)
 Teanga an cháis: an Ghréigis
 An chúirt a rinne an tarchur
 Symvoulio tis Epikrateias
 Páirtithe sna príomhimeachtaí
 Iarratasóir: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.
 Cosantóir: Ypourgos Perivallontos kai Energeias
 An chuid oibríochtúil den bhreithiúnas
 Ba cheart Airteagal 4(1)(1.1) agus Iarscríbhinn I a gabhann le Treoir 97/23/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 27 Bealtaine 1997 maidir le comhfhogasú dlíthe na mBallstát a bhaineann le brú-threalamh, arna leasú le Rialachán (CE) Uimh 1882/2003 de Pharlaimint na hEorpa agus an Comhairle an 29 Meán Fómhair 2003, arna léamh i gcomhar le hAirteagal 2(2) de Threoir 97/23, a léirmhíniú nach gcuirtear cosc ar reachtaíocht náisiúnta, lena leagtar síos, chun sábháilteacht daoine a chinntiú, go háirithe i gcoinne creathanna talún, modhanna áirithe chun brú-threalamh a suiteáil, amhail píopaí d’iompar gáis, lena n-áirítear cinn le marcáil CE, ar choinníoll nach mbeidh aon mhodhnú ar an trealamh de bharr na reachtaíochta sin agus nach mbeidh sí ina bac a thoirmeasctar le hAirteagal 34 agus 36 CFAE.
 (1) IO C 433, 14.12.2020


type: legislation

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0271
 Návrh nařízení Rady, kterým se při příležitosti přistoupení Bulharska a Rumunska zavádějí zvláštní dočasná opatření pro nábor úředníků Evropských společenství /* KOM/2006/0271 konecném znení - CNS 2006/0091 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 06.06.2006KOM(2006) 271 v konečném znění2006/0091 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se při příležitosti přistoupení Bulharska a Rumunska zavádějí zvláštní dočasná opatření pro nábor úředníků Evropských společenství(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVANadcházející přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii staví její orgány před mnohé výzvy, což v neposlední řadě platí i pro oblast řízení lidských zdrojů. Přiložený návrh nařízení se v souvislosti s tímto rozšířením týká oblasti náboru pracovníků.Při předchozích rozšířeních byla přijata zvláštní opatření za účelem náboru státních příslušníků zemí, jež přistupovaly k Unii. K tomu bylo třeba nařízení Rady, které stanovilo dočasnou odchylku od příslušných ustanovení služebního řádu[1] týkajících se náboru.Rozšíření připravované v současné době následuje po největším rozšíření v historii Unie, v jehož rámci k Unii 1. května 2004 přistoupilo deset nových členských států.Hlavní rysy návrhu jsou tyto:1. Navrhovaná doba platnosti odchylky od služebního řádu je do 31. prosince 2011.2. Nařízení stanoví konání výběrových řízení pro výběr úředníků z Bulharska a Rumunska na základě státní příslušnosti.3. Výběrová řízení pro bulharské a rumunské státní příslušníky se mohou konat a seznamy úspěšných uchazečů mohou být sestaveny před přistoupením těchto zemí k Unii. Dokud země k Unii nepřistoupí, nemohou být její státní příslušníci v orgánech Společenství jmenováni do funkce jako úředníci.4. Orgány mohou uplatnit odchylku od povinnosti veřejně vyhlašovat volná místa. Mohou však volná místa veřejně vyhlásit, pokud si to přejí.Každý orgán stanoví počet úředníků z kandidátských zemí, kteří mají být na základě tohoto nařízení o odchylce přijati.2006/0091 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se při příležitosti přistoupení Bulharska a Rumunska zavádějí zvláštní dočasná opatření pro nábor úředníků Evropských společenstvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 283 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],s ohledem na stanovisko Soudního dvora[4],s ohledem na stanovisko Účetního dvora[5],vzhledem k těmto důvodům:(1) Při příležitosti nadcházejícího přistoupení Bulharska a Rumunska by měla být přijata zvláštní dočasná opatření, která se odchylují od služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“).(2) Vzhledem k relativní velikosti přistupujících zemí a počtu potenciálně dotčených osob by měla tato byť dočasná opatření zůstat v platnosti delší dobu. Přiměřeným přechodným obdobím se jeví doba do 31. prosince 2011.(3) Vzhledem k potřebě umožnit plánované přijímání zaměstnanců co nejdříve po přistoupení by toto nařízení mělo být přijato před skutečným dnem přistoupení,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Odchylně od čl. 4 druhého a třetího pododstavce, čl. 7 odst. 1, čl. 27 druhého pododstavce a čl. 29 odst. 1 písm. a) a b) služebního řádu mohou být po skutečném dni přistoupení příslušných zemí až do 31. prosince 2011 s přihlédnutím k rozpočtovým hlediskům volná místa obsazována až do stanoveného počtu jmenováním bulharských a rumunských státních příslušníků.2. Jmenování se provádějí:1. pro všechny platové třídy po skutečném dni přistoupení,2. s výjimkou vyšších úředníků (generální ředitelé nebo rovnocenné funkce platových tříd AD 16 nebo AD 15 a ředitelé nebo rovnocenné funkce platových tříd AD 15 nebo AD 14) po výběrových řízeních na základě kvalifikačních předpokladů a zkoušek podle přílohy III služebního řádu.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Pokud jde o případ rozšíření o EU-10, viz Úř. věst. L 67, 5.3.2004, s. 1.[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[4] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[5] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].


text:
 19.6.2010
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 161/32
 Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itaalia) 2. aprillil 2010 — Fabrizio Cariulo versus Ministero dell’Interno
 (Kohtuasi C-173/10)
 (2010/C 161/47)
 Kohtumenetluse keel: itaalia
 Eelotsusetaotluse esitanud kohus
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Põhikohtuasja pooled
 Kaebuse esitaja: Fabrizio Cariulo
 Vastustaja: Ministero dell’Interno
 Eelotsuse küsimus
 Kas EÜ asutamislepingu artiklitega 43 ja 49 on kooskõlas (alates Bersani dekreedist (ehk 4. juuli 2006. aasta dekreetseadusest nr 223, mis kinnitati 4. augusti 2006. aasta seadusena nr 248) vastu võetud) siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse „siseriiklik süsteem [...], millega nähakse muuhulgas ette:
 a)
 üldine suund, mille kohaselt kaitstakse nende kontsessioonide omanikke, mis anti varasemal ajavahemikul välja menetluse kohaselt, millega üks osa ettevõtjaid jäeti õigusvastaselt kõrvale;
 b)
 õigusnormid, mis tagavad faktiliselt, et säilivad juba omandatud majanduslikud positsioonid (näiteks uutele kontsessionääridele kehtestatud keeld paigutada oma kontorid juba olemasolevatele müügikohtadele lähemale, kui ette nähtud);
 c)
 nende juhtumite kindlaksmääramine, mil kontsessioon tühistatakse, kui kontsessionäär haldab otseselt või kaudselt piiriülest mängutegevust, mis on samastatav kontsessiooni esemeks oleva tegevusega”.


text:
 8.2.2014
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 39/28
 Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.12.2013 — CH v. parlamentti
 (Asia F-129/12) (1)
 (Henkilöstö - Parlamentin jäsenten valtuutetut avustajat - Sopimuksen ennenaikainen irtisanominen - Avustuspyyntö - Työpaikkakiusaaminen)
 2014/C 39/52
 Oikeudenkäyntikieli: ranska
 Asianosaiset
 Kantaja: CH (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat L. Levi, C. Bernard-Glanz ja A. Tymen)
 Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: S. Alves ja E. Taneva)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Vaatimus kumota kantajan irtisanomisesta ja hänen avustuspyyntönsä, jolla vaadittiin työpaikkakiusaamisen tunnustamista, hylkäämisestä tehdyt päätökset sekä vahingonkorvausvaatimus.
 Tuomiolauselma
 1)
 Euroopan parlamentin 19.1.2012 tekemä päätös kantajaa koskevan parlamentin jäsenen valtuutetun avustajan sopimuksen irtisanomisesta kumotaan.
 2)
 Euroopan parlamentin 15.3.2012 tekemä päätös kantajan 22.12.2011 esittämän avustuspyynnön hylkäämisestä kumotaan
 3)
 Euroopan parlamentti velvoitetaan maksamaan kantajalle 50 000 euroa.
 4)
 Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
 (1) EUVL C 26, 26.1.2013, s. 73.


type: contracts

text:
 17.7.2014
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 211/31
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 21/2014,
 annettu 14 päivänä helmikuuta 2014,
 ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamisesta
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Kilpailukykyisen tavaraliikenteen eurooppalaisesta rautatieverkosta 22 päivänä syyskuuta 2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 913/2010 (1) olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.
 (2)
 Sen vuoksi ETA-sopimuksen liitettä XIII olisi muutettava,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevan 41b kohdan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY) jälkeen kohta seuraavasti:
 ”41c.
 32010 R 0913: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 913/2010, annettu 22 päivänä syyskuuta 2010, kilpailukykyisen tavaraliikenteen eurooppalaisesta rautatieverkosta (EUVL L 276, 20.10.2010, s. 22)”.
 2 artikla
 Asetuksen (EU) N:o 913/2010 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 15 päivänä helmikuuta 2014, jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty (2).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2014.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Gianluca GRIPPA
 (1) EUVL L 276, 20.10.2010, s. 22.
 (2) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.