text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 08 30
 COM(2019) 379 final
 2019/0174(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi antrajame Bonos susitarimo ministrų susitikime, susijusiame su 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginiu veiksmų planu (BASAP), pridedamu prie Ministrų deklaracijos, ir atsižvelgiant į Ministrų deklaraciją
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Susitarimą dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus (toliau – Bonos susitarimas), atsižvelgiant į Ministrų deklaracijos ir prie jos pridedamo 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginio veiksmų plano (angl. BASAP) numatomą priėmimą.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.Susitarimas dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus
 Susitarimu dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus (toliau – Bonos susitarimas arba Susitarimas) siekiama kovoti su tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis Šiaurės jūros regione, taip pat apsaugoti pakrantės teritorijas nuo nelaimių jūroje ir nuolatinės laivų ir jūroje veikiančių įrenginių sukeliamos taršos. Susitarimas įsigaliojo 1989 m. rugsėjo 1 d.
 Europos Sąjunga (tuo metu – Europos ekonominė bendrija) yra Susitarimo (su pakeitimais) Susitariančioji Šalis
 1
 . Europos Sąjungos Šiaurės jūros valstybės
 2
 ir Norvegija taip pat yra Susitarimo Susitariančiosios Šalys.
 2.2.Bonos susitarimas
 Susitarimu siekiama skatinti pakrantės valstybių ir Europos Sąjungos aktyvų bendradarbiavimą ir savitarpio pagalbą kovojant su Šiaurės jūros tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis, siekiant apsaugoti jūros aplinką ir pakrantės valstybių interesus. Todėl Susitarime numatyta, kad Susitariančiosios Šalys vykdo priežiūrą, kad padėtų aptikti taršą ir kovoti su ja, taip pat užkirsti kelią kovos su tarša taisyklių pažeidimams. Pagal Bonos susitarimą Šiaurės jūra dalijama į skirtingas zonas, kuriose atsakomybė už incidentų priežiūrą ir vertinimą priskiriama Susitariančiosioms Šalims. Susitariančiosios Šalys, sužinojusios apie naftos ar kitų kenksmingų medžiagų, galinčių kelti rimtą pavojų bet kurios kitos Susitariančiosios Šalies pakrantei ar su ja susijusiems interesams, buvimą, turi pranešti apie tai atitinkamai Susitariančiajai Šaliai. Susitariančiosios Šalys gali prašyti pagalbos sprendžiant taršos jūroje arba jų pakrantėse klausimus; tokiu atveju Susitariančiosios Šalys, kurių prašoma pagalbos, turi dėti visas įmanomas pastangas, kad suteiktų tokią pagalbą.
 Bonos susitarimo Vyriausybė depozitarė yra Vokietijos Federacinės Respublikos Vyriausybė (Bonos susitarimo 18 straipsnio 3 dalis).
 Susitariančiosios Šalys priima su Susitarimu susijusius sprendimus pagal atitinkamas Bonos susitarimo nuostatas ir susijusias Darbo tvarkos taisykles; joms padeda sekretoriatas ir pagalbiniai organai (pvz., Veiklos, techninių ir mokslinių klausimų, susijusių su kovos su tarša veikla, darbo grupė, OTSOPA).
 2.3.Numatomas aktas – Ministrų deklaracija ir 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginis veiksmų planas (angl. BASAP)
 2019 m. minimos 50-osios Susitarimo metinės. Ta proga Susitariančiosios Šalys per antrąjį Bonos susitarimo ministrų susitikimą ketina priimti bendrą deklaraciją (toliau – Ministrų deklaracija). Susitikime dalyvaus tarpvyriausybinės organizacijos ir stebėtojai iš kaimyninių regionų, atsakingi už kovą su Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis. Susitikimas įvyks 2019 m. spalio 11 d. Bonoje.
 Nors bendras atsitiktinio naftos išsiliejimo Europos vandenyse atvejų skaičius sumažėjo, kartais vis dar pasitaiko didelio atsitiktinio naftos išsiliejimo (t. y. kai išsilieja daugiau kaip 20 000 tonų naftos) atvejų. Nors sausumoje išleidžiama nafta sudaro didžiausią kasmet į vandenyną patenkančios naftos dalį, atsitiktinis naftos išsiliejimas vis dar yra pagrindinis taršos šaltinis ir lemia apie 10–15 proc. viso pasaulyje kasmet į vandenyną patenkančio naftos kiekio. Todėl Ministrų deklaracijoje siekiama nustatyti bendrą viziją dėl Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų apsaugos nuo atsitiktinės, išvengiamos ir tyčinės laivybos, naftos ir dujų operacijų jūroje bei kitos jūrinės veiklos sukeliamos taršos.
 Kaip tvirtas įsipareigojimas siekti tokios vizijos Ministrų deklaracijoje turi būti patvirtintos Susitarimo Susitariančiųjų Šalių atnaujintos pastangos įgyvendinti sutartus tikslus ir užtikrinti geresnę jūros taršos prevenciją, pasirengimą jūros taršai ir reagavimą į ją Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose. Šiuo tikslu Susitariančiosios Šalys ketina priimti 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginį veiksmų planą (toliau – BASAP), kuris turi būti pridėtas prie Ministrų deklaracijos ir kuriame nustatyti plataus užmojo strateginiai tikslai, veiklos tikslai ir jų įgyvendinimo veiksmai 2019–2025 m. laikotarpiu.
 2019–2025 m. BASAP siekiama palengvinti Bonos susitarimo įgyvendinimą. Jame išdėstyta vizija, strateginiai tikslai ir veiklos tikslai, taip pat konkretūs išmatuojami veiksmai ir realūs tikslai 2019–2025 m. laikotarpiui, siekiant nukreipti ir sutelkti Susitariančiųjų Šalių darbą. BASAP pripažįstama, kad reikia išsaugoti nusistovėjusias sistemas ir toliau užtikrinti su veikla susijusį Susitarimo pobūdį. Jame taip pat įvardijamos galimybės stiprinti šias pastangas ir kurti naujas kryptis.
 Dėl pirmojo Bonos susitarimo veiksmų plano susitarta 2010 m. Dubline vykusiame pirmajame ministrų susitikime. Susitarimo Susitariančiųjų Šalių susitikimuose vėliau jis buvo pratęstas ir atnaujintas 2013–2016 m. ir 2016–2019 m. laikotarpiams.
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 Sąjungos tikslas – užtikrinti aukšto lygio aplinkos apsaugą, visų pirma skatinant tarptautinio lygmens priemones, skirtas regioninėms aplinkos problemoms spręsti
 3
 ; ji taip pat siekia skatinti bendradarbiavimą, kad pagerintų gaivalinių nelaimių ar žmogaus sukeltų katastrofų prevencijos ir apsaugos nuo jų sistemų veiksmingumą, visų pirma skatinant tarptautinės civilinės saugos veiklos nuoseklumą
 4
 .
 Bonos susitarimo Susitariančiosios Šalys 50 metų sėkmingai bendradarbiauja regionų lygmeniu, siekdamos užtikrinti laivų ir jūroje veikiančių įrenginių sukeliamos jūros taršos Didžiojoje Šiaurės jūroje prevenciją ir kovą su ja. Su Bonos susitarimu susijęs darbas apima mokslinę, techninę ir operatyvinę veiklą. Susitariančiosios Šalys yra sukaupusios didelę patirtį reagavimo į pavojus jūros aplinkai srityje ir yra pasirengusios spręsti naujus uždavinius. 2019–2025 m. BASAP bus teikiamos gairės ir daugiausia dėmesio bus skiriama vykdomoms ir naujoms užduotims, kurios bus patvirtintos Ministrų deklaracijoje.
 Sąjunga yra Bonos susitarimo Susitariančioji Šalis ir yra suinteresuota stiprinti regionų bendradarbiavimą sprendžiant Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų taršos klausimus. Todėl Sąjunga turėtų pritarti 2019 m. Ministrų deklaracijos priėmimui, taigi ir patvirtinti prie jos pridedamą 2019–2025 m. strateginį veiksmų planą, remiantis SESV 218 straipsnio 9 dalyje nustatyta taikytina Sąjungos procedūra.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą.
 Sąvoka teisinę galią turintys aktai apima aktus, turinčius teisinę galią pagal tarptautinės teisės normas, kuriomis reglamentuojamas aptariamas organas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų <...> turinį
 5
 .
 4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Ministrų susitikimas yra Susitariančiųjų Šalių susitikimas ministerijų lygmeniu. Jis sušaukiamas ad hoc pagrindu 50-ųjų Bonos susitarimo metinių proga ir atsižvelgiant į numatomus Susitarimo pakeitimus.
 2-asis Susitariančiųjų Šalių ministrų susitikimas numatytas 2019 m. spalio 11 d. Šiuo susitikimu siekiama priimti Ministrų deklaraciją, kad būtų patvirtintos Susitarimo Susitariančiųjų Šalių atnaujintos pastangos įgyvendinti sutartus tikslus ir užtikrinti geresnę jūros taršos prevenciją, pasirengimą jūros taršai ir reagavimą į ją Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose. Šiuo tikslu Susitariančiosios Šalys ketina priimti 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginį veiksmų planą (BASAP), kuris turi būti pridėtas prie Ministrų deklaracijos ir kuriame nustatyti plataus užmojo strateginiai tikslai, veiklos tikslai ir jų įgyvendinimo veiksmai 2019–2025 m. laikotarpiu.
 2019–2025 m. BASAP turi teisinę galią Susitariančiųjų Šalių atžvilgiu. Juo bus teikiamos gairės ir daugiausia dėmesio bus skiriama vykdomoms ir naujoms užduotims, kurios bus patvirtintos Ministrų deklaracijoje. Juo siekiama palengvinti Bonos susitarimo įgyvendinimą, nustatant Susitarimo viziją, strateginius tikslus ir veiklos tikslus, taip pat konkrečius išmatuojamus veiksmus ir realius tikslus, kuriuos Susitariančiosios Šalys turi pasiekti 2019–2025 m. laikotarpiu, kad būtų galima nukreipti ir sutelkti Susitariančiųjų Šalių darbą. BASAP pripažįstama, kad reikia išsaugoti nusistovėjusias sistemas ir toliau užtikrinti su veikla susijusį Susitarimo pobūdį. Jame taip pat įvardijamos galimybės stiprinti šias pastangas ir kurti naujas kryptis.
 Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.
 Atsižvelgiant į tai, kad numatomu aktu siekiama kelių tikslų arba jį sudaro kelios dalys, kurie (-ios) yra neatsiejamai susiję (-ios) ir nė vienas (-a) iš jų nėra papildomas (-a) kito (-os) atžvilgiu, sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas išimties tvarka turės apimti įvairius atitinkamus teisinius pagrindus.
 4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Pagal 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginio veiksmų plano (BASAP) projektą siekiama tikslų, susijusių su aplinkos apsauga ir tarptautiniu bendradarbiavimu civilinės saugos srityje, projekte taip pat yra su šiomis sritimis susijusių elementų. Šie numatomo akto elementai yra neatskiriamai susiję ir nė vienas iš jų nėra papildomas kito atžvilgiu, kartu jais skatinamas tolesnis tarptautinės civilinės saugos darbo nuoseklumas
 6
 .
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas apima šias nuostatas: SESV 191 ir 196 straipsnius.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 191 ir 196 straipsniai kartu su SESV 218 straipsnio 9 dalimi.
 5.Numatomo akto skelbimas
 Susitariančiųjų Šalių susitikimo sprendimais bus iš dalies pakeistas Bonos susitarimas, todėl po jų priėmimo tikslinga juos paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 2019/0174 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi antrajame Bonos susitarimo ministrų susitikime, susijusiame su 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginiu veiksmų planu (BASAP), pridedamu prie Ministrų deklaracijos, ir atsižvelgiant į Ministrų deklaraciją
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 196 ir 191 straipsnius kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)1984 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 84/358/EEB
 7
 Sąjunga (tuo metu – Europos ekonominė bendrija) sudarė Susitarimą dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus (toliau – Bonos susitarimas arba Susitarimas). Susitarimas įsigaliojo 1989 m. rugsėjo 1 d. 1989 m. Susitarimas buvo iš dalies pakeistas; tie pakeitimai įsigaliojo 1994 m. balandžio 1 d. Sąjunga (tuo metu – Europos ekonominė bendrija) tuos pakeitimus patvirtino 1993 m. spalio 18 d. Tarybos sprendimu 93/540/EEB
 8
 ;
 (2)2019 m. minimos 50-osios Susitarimo metinės. Ta proga Susitariančiosios Šalys per antrąjį Bonos susitarimo ministrų susitikimą ketina priimti Ministrų deklaraciją (toliau – Ministrų deklaracija). Susitikime dalyvaus tarpvyriausybinės organizacijos ir stebėtojai iš kaimyninių regionų, atsakingi už kovą su Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis. Susitikimas įvyks 2019 m. spalio 11 d. Bonoje;
 (3)minint sėkmingą 50-ies metų bendradarbiavimą pagal Bonos susitarimą ir pripažįstant bendrą toliau stiprinamo regionų bendradarbiavimo teikiamą naudą siekiant užkirsti kelią atsitiktinei ir neteisėtai jūros taršai, kurią lemia jūrinė veikla Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose, taip pat siekiant šiai taršai pasirengti ir į ją reaguoti, 2019 m. Ministrų deklaracijoje siekiama nustatyti bendrą viziją dėl Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų apsaugos nuo atsitiktinės, išvengiamos ir tyčinės laivybos, naftos ir dujų operacijų jūroje bei kitos jūrinės veiklos sukeliamos taršos;
 (4)kaip tvirtas įsipareigojimas siekti tokios vizijos Ministrų deklaracijoje turi būti patvirtintos Susitarimo Susitariančiųjų Šalių atnaujintos pastangos įgyvendinti sutartus tikslus ir užtikrinti geresnę jūros taršos prevenciją, pasirengimą jūros taršai ir reagavimą į ją Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose. Šiuo tikslu Susitariančiosios Šalys ketina priimti 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginį veiksmų planą, kuris turi būti pridėtas prie Ministrų deklaracijos ir kuriame nustatyti plataus užmojo strateginiai tikslai, veiklos tikslai ir jų įgyvendinimo veiksmai 2019–2025 m. laikotarpiu;
 (5)svarbu nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi antrajame Bonos susitarimo ministrų susitikime, nes sprendimas, kuris turi būti priimtas susitikime, turės teisinės galios Sąjungos atžvilgiu;
 (6)Sąjunga yra Bonos susitarimo Susitariančioji Šalis ir yra suinteresuota stiprinti bendradarbiavimą sprendžiant Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų taršos klausimus, todėl tikslinga pasirašyti 2019 m. Ministrų deklaraciją, kuria patvirtinamas prie jos pridedamas 2019–2025 m. strateginis veiksmų planas, ir jai pritarti,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi ministrų susitikime, yra pritarti Ministrų deklaracijos ir prie jos pridedamo 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginio veiksmų plano (BASAP) priėmimui.
 Nedideli 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginio veiksmų plano (BASAP) projekto teksto pakeitimai gali būti daromi nekeliant abejonių dėl Sąjungos pritarimo.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Komisijai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 1984 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas 84/358/EEB dėl Susitarimo dėl bendradarbiavimo sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis klausimus sudarymo (OL L 188, 1984 7 16, p. 7). 1989 m. Susitarimas buvo iš dalies pakeistas; tie pakeitimai įsigaliojo 1994 m. balandžio 1 d. Europos ekonominė bendrija tuos pakeitimus patvirtino 1993 m. spalio 18 d. Tarybos sprendimu 93/540/EEB (OL L 263, 1993 10 22, p. 51).
 (2)
 Airija, Belgija, Danija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Nyderlandai, Prancūzija, Švedija ir Vokietija (2019 m. balandžio 10 d. ratifikavimo padėtis).
 (3)
 SESV 191 straipsnis.
 (4)
 SESV 196 straipsnis.
 (5)
 2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas Vokietija / Taryba, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.
 (6)
 Ypač todėl, kad Bonos susitarimo Susitariančiosios Šalys galėtų remtis Sąjungos civilinės saugos mechanizmu (žr. 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1313/2013/ES, OL L 347, 2013 12 20, p. 924).
 (7)
 OL L 188, 1984 7 16, p. 7.
 (8)
 OL L 263, 1993 10 22, p. 51.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 08 30
 COM(2019) 379 final
 PRIEDAI
 prie
 Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi antrajame Bonos susitarimo ministrų susitikime, susijusiame su 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginiu veiksmų planu (BASAP), pridedamu prie Ministrų deklaracijos, ir atsižvelgiant į Ministrų deklaraciją
 1 PRIEDAS
 Ministrų deklaracija
 2019 m. spalio 11 d., Bona, Vokietija
 MES, MINISTRAI IR EUROPOS KOMISIJOS NARYS, atsakingi už kovą su Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų tarša nafta ir kitomis kenksmingomis medžiagomis, 2019 m. spalio 11 d. susirinkome Bonoje, kur vyko antrasis Bonos susitarimo ministrų susitikimas, dalyvaujant tarpvyriausybinėms organizacijoms ir stebėtojams iš kaimyninių regionų,
 MINĖDAMI sėkmingą 50-ies metų bendradarbiavimą pagal Bonos susitarimą ir PRIPAŽINDAMI toliau stiprinamo mūsų bendradarbiavimo teikiamą bendrą naudą siekiant užkirsti kelią atsitiktinei ir neteisėtai jūros taršai, kurią lemia jūrinė veikla Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose, taip pat siekiant šiai taršai pasirengti ir į ją reaguoti,
 PALANKIAI VERTINDAMI Ispanijos prisijungimą prie Bonos susitarimo bei Prancūzijos ir Ispanijos atsakomybės zonos pertvarkymą, pagal kurį į jūrų zoną, kuriai taikomas Bonos susitarimas, bus įtraukta Biskajos įlanka,
 SIEKDAMI didinti savo pakrančių ir jūros aplinkos apsaugą nuo Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose vykdomos veiklos sukeliamos jūros taršos, taip pat stiprindami bendradarbiavimą taršos prevencijos, pasirengimo jai ir reagavimo į ją srityse,
 ATSIŽVELGDAMI Į Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) vaidmenį reguliuojant pasaulinę laivybą, kad būtų apsaugota jūros aplinka ir žmonių sveikata, taip pat rengiant Integruotą jūrų politiką Europos Sąjungai ir atitinkamus ES teisės aktus
 1
 , susijusius su jūros tarša ir incidentais,
 TOLIAU koordinuodami nacionalines pastangas (sub)regionų lygmeniu visų labui ir atsižvelgiant į Susitariančiųjų Šalių pareigą teikti ataskaitas,
 NAUDODAMIESI plačiai pripažintomis informacinėmis sistemomis, kurios kompetentingose tarptautinėse organizacijose apibrėžiamos kaip standartinės,
 ATKREIPDAMI DĖMESĮ Į nuolatinį jūrų transporto ir kitos jūrinės veiklos, pvz., naftos ir dujų gavybos jūroje, plėtrą ir tai, kad nors pastaraisiais metais pastebėtų išsiliejimo atvejų skaičius ir sumažėjo, rizika visada išliks,
 PRIĖMĖME šią bendrą deklaraciją:
 1.
 turime viziją dėl Didžiosios Šiaurės jūros ir jos prieigų apsaugos nuo atsitiktinės, išvengiamos ir tyčinės laivybos, naftos ir dujų operacijų jūroje bei kitos jūrinės veiklos sukeliamos taršos;
 2.
 pritariame IMO taisyklėms, kurias taikant pavyko sumažinti jūros taršą. Nors per pastaruosius metus ir buvo imtasi įvairių priemonių, atsitiktinė ir neteisėta tarša kitomis medžiagomis nei nafta tebekelia didelį pavojų Didžiajai Šiaurės jūrai ir jos prieigoms;
 3.
 puikiai suprantame jūros ir pakrantės aplinkos ekonominę ir socialinę vertę ir pripažįstame, kad išlaidos, susijusios su atitinkamais ištekliais, skirtais jūros taršos prevencijai, pasirengimui jūros taršai ir reagavimui į ją, yra nedidelės, palyginti su žalos ištaisymo išlaidomis, atsirandančiomis po didelių taršos incidentų;
 4.
 pabrėžiame, kokia svarbi yra efektyvi nelaimių jūroje prevencija, pasirengimas joms ir reagavimas į jas; dar kartą patvirtiname savo įsipareigojimą aktyviai bendradarbiauti pagal Bonos susitarimą dėl reagavimo į nelaimes sistemų planavimo, rengimo ir veikimo bandymų, įskaitant bendras operatyvinio reagavimo pratybas; pripažįstame bendro Europos bendradarbiavimo, pasitelkiant Reagavimo į nelaimes koordinavimo centrą (RNKC) ir derinant veiklą su Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA), svarbą;
 5.
 palankiai vertiname nusistovėjusią laivybos, naftos ir dujų operacijų jūroje, taip pat kitos jūrinės veiklos Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose stebėjimo iš oro ir palydovinės stebėsenos sistemą, kuri labai padeda nustatyti galimą taršą ir atgrasyti nuo neteisėto teršalų išmetimo į jūrą ir įgyvendinti mūsų įsipareigojimus pagal MARPOL konvenciją;
 6.
 palankiai vertiname nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemų (RPAS), kurios sukurtos kaip naujos jūrų stebėjimo, jūrų transporto į orą išmetamų teršalų stebėsenos ir reagavimo į taršą paslaugos, naudojimą nacionaliniu ir regionų lygmenimis ir raginame Susitariančiąsias Šalis dalytis žiniomis ir patirtimi apie jų nacionalines RPAS sistemas ir jų reikšmę užtikrinant vykdymą;
 7.
 dar kartą patvirtiname savo įsipareigojimą tęsti nacionalines skrydžių programas ir vykdyti bendras operacijas, pvz., suderintas išplėstinės taršos kontrolės operacijas, ir palankiai vertiname per „CleanSeaNet“ EMSA teikiamas palydovinių vaizdų paslaugas, kuriomis prisidedama prie geresnio pasirengimo ir taršos prevencijos;
 8.
 palankiai vertiname Bonos susitarimo vadovų ir kodeksų, įskaitant Kovos su tarša vadovą ir Bonos susitarimo kodeksą dėl naftos atsiradimo, kuriais teikiami išskirtiniai informacijos šaltiniai taršos prevencijos, pasirengimo taršai ir reagavimo į ją veiklos srityje ir kurie pripažinti visame pasaulyje pagal Tarptautinę konvenciją dėl pasirengimo, veiksmų ir bendradarbiavimo įvykus taršos nafta incidentams (angl. OPRC) ir jos Protokolą dėl pavojingų ir kenksmingų medžiagų (PKM), rengimą ir nuolatinį atnaujinimą;
 9.
 dar kartą patvirtiname savo įsipareigojimą toliau taikyti ir nuolat atnaujinti Bonos susitarimo bendrus reagavimo į incidentus jūroje planus (t. y. planą DENGERNETH, MANCHEPLAN, planą NORBRIT, Keturšalės zonos planą), kurie yra svarbi priemonė imtis tarpvalstybinių atsakomųjų veiksmų po incidento, neatsižvelgiant į nacionalinės atsakomybės zoną, kurioje išsiliejo nafta;
 10.
 pripažindami kintantį pavojų, susijusį su didėjančiu pavojingų ir kenksmingų medžiagų gabenimu, didesniais laivais, autonominiais laivais, nauju kuru, nuolatiniu dideliu eismo intensyvumu, naftos ir dujų operacijomis jūroje bei kita jūrine veikla, pažymime, jog svarbu išsaugoti tinkamą išteklių pusiausvyrą, kad būtų užtikrinta efektyvi taršos prevencija ir reagavimo veikla Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose; sutinkame, kad tolesnė reagavimo pajėgumų plėtra regione, kuriam taikomas Bonos susitarimas, turėtų būti grindžiama nacionaliniais ir bendrais rizikos vertinimais;
 11.
 dar kartą patvirtiname savo bendrą įsipareigojimą užkirsti kelią jūros taršai, kuri daro poveikį oro kokybei, bendradarbiaujant ir kartu prisidedant prie tarptautinių su jūros tarša susijusių taisyklių ir standartų įgyvendinimo bei vykdymo užtikrinimo, taip pat užtikrinant vienodas sąlygas ekonominės veiklos vykdytojams; pakartojame, kad Direktyva (ES) 2016/802
 2
 buvo sėkmingai įgyvendinama ir tai matyti iš žemų reikalavimų dėl sieros kiekio SOx išmetimo kontrolės rajonuose (nuo 2015 m. – 0,10 proc. didžiausio sieros kiekio), taip pat primename naujausius IMO įsipareigojimus užtikrinti nuoseklų pasaulinės sieros kiekio ribos (nuo 2020 m. – 0,50 proc.) nustatymą pagal MARPOL konvencijos VI priedą. Dėl suderintos ir griežtos šių reikalavimų vykdymo užtikrinimo tvarkos, be kita ko, Šiaurės jūros SOx išmetimo kontrolės rajone, taip pat aukšto laivų atitikties reikalavimams lygio visoje ES, pakrančių regionuose ir miestuose smarkiai sumažinta tarša sieros dioksidu; palankiai vertiname tai, kad plėtojamas mūsų bendras įsipareigojimas kartu prisidėti prie MARPOL konvencijos VI priedo vykdymo užtikrinimo priežiūros, ir tai, kad nuo 2021 m. Šiaurės jūra bus laikoma NOx (azoto oksidų) išmetimo kontrolės rajonu (angl. NECA). Susitariančiosios Šalys išsaugo teisę laisvai pasirinkti savo dalyvavimo būdus įgyvendinant priežiūros priemones;
 12.
 pripažįstame, kad tokios nuostatos kaip Šiaurės jūros paskelbimas specialiąja teritorija pagal MARPOL konvencijos I ir V priedus bus veiksmingos tik užtikrinus tinkamą jų vykdymą; todėl palankiai vertiname sėkmingą Šiaurės jūros tyrėjų ir prokurorų tinklo darbą skatinant su tarša susijusių taisyklių ir standartų vykdymo užtikrinimą ir pritariame tam, kad būtų tęsiamas bendradarbiavimas su tinklu dėl visų atitinkamų MARPOL konvencijos priedų vykdymo užtikrinimo;
 13.
 dar kartą patvirtiname savo įsipareigojimą tinkamai įgyvendinti Direktyvą 2005/35/EB3 dėl taršos iš laivų ir pažeidimų (su pakeitimais) bei užtikrinti šios direktyvos vykdymą, visų pirma, kiek tai susiję su bendradarbiavimu stebėsenos ir vykdymo užtikrinimo srityje, pareigos teikti ataskaitas vykdymu ir veiksmingomis sankcijomis, įskaitant baudžiamąsias sankcijas, už pažeidimus taršos srityje;
 14.
 palankiai vertiname tai, kad Taryba ir Europos Parlamentas priėmė persvarstytą direktyvą dėl uosto priėmimo įrenginių3, ir įsipareigojame keistis informacija ir bendradarbiauti, kad užkirstume kelią neteisėtam atliekų išmetimui į jūrą;
 15.
 palankiai vertiname tai, kad IMO patvirtino naujus veiklos rezultatus dėl taisyklių ir gairių, susijusių su skystųjų nuotekų iš išmetamųjų dujų valymo sistemų išleidimu į vandenis, vertinimo ir derinimo, įskaitant sąlygas ir zonas, kaip svarbią priemonę, padedančią geriau suprasti plovimo vandens, išleidžiamo naudojant dujų plautuvus ir (arba) išmetamųjų dujų valymo sistemas, poveikį jūros aplinkai;
 16.
 pabrėžiame suderintų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programų poreikį, siekiant užtikrinti, kad kovos su tarša priemonės būtų įgyvendinamos naudojant geriausius prieinamus gamybos būdus ir įrangą, kai sprendžiami esami ir būsimi uždaviniai, dėl kurių, atrodo, reikia taikyti novatoriškus reagavimo būdus, pvz., diegiant ir dažniau naudojant naują kurą, sukurtą taip, kad būtų laikomasi vis griežtesnių reikalavimų dėl teršalų išmetimo; dar kartą patvirtiname, kad sprendimų priėmimo procesai grindžiami geriausiomis turimomis žiniomis, metodais ir pagalbinėmis priemonėmis; pažymime, kad pagal 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginį veiksmų planą nustatomi mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros prioritetai;
 17.
 atkreipiame dėmesį į integruoto požiūrio į jūrų valdymą raidą ir į tai, kaip svarbu stiprinti bendradarbiavimą su atitinkamais jūrų sektoriais ir įstaigomis, siekiant labiau holistinio mūsų jūrų valdymo, kad būtų užtikrinta gera jūrų vandenų aplinkos būklė pagal ES jūrų strategijos pagrindų direktyvą
 3
 ;
 18.
 palankiai vertiname IMO veiksmų planą, skirtą jūrų plastiko šiukšlių iš laivų problemai spręsti, kuriuo siekiama patobulinti esamas taisykles ir kuriuo nustatomos naujos paramos priemonės, skirtos rimtai problemai, kurią kelia jūros aplinkoje esantis jūrų plastikas, spręsti;
 19.
 dar kartą patvirtiname savo įsipareigojimą bendradarbiauti su kitomis kompetentingomis tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis ir įstaigomis, visų pirma Tarptautine jūrų organizacija (IMO), OSPAR ir HELSINKI komisijomis, Lisabonos ir Kopenhagos susitarimų šalimis, Viduržemio jūros regioniniu reagavimo į su jūrų tarša susijusias avarijas centru (angl. REMPEC), Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) ir Arkties taryba, kad būtų dalijamasi patirtimi bei gerosios praktikos pavyzdžiais ir būtų pasiekti bendri tikslai.
 Atsižvelgdami į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir kaip tvirtą įsipareigojimą siekti savo vizijos pažymime, kad atnaujintos pastangos pasiekti sutartus tikslus ir užtikrinti geresnę jūros taršos prevenciją, pasirengimą jūros taršai ir reagavimą į ją Didžiojoje Šiaurės jūroje ir jos prieigose, ir PATVIRTINAME 1 priede pateiktą 2019–2025 m. Bonos susitarimo strateginį veiksmų planą, kuriame nustatyti plataus užmojo strateginiai tikslai, veiklos tikslai ir jų įgyvendinimo veiksmai 2019–2025 m. laikotarpiu.
 2 PRIEDAS
 Bonos susitarimo strateginis veiksmų planas (angl. BASAP)
 2019–2025 m.
 Įvadas
 Pagrindinis darbas pagal Bonos susitarimą – bendradarbiauti regionų lygmeniu, siekiant užtikrinti laivų ir jūroje veikiančių įrenginių sukeliamos jūros taršos Didžiojoje Šiaurės jūroje prevenciją ir kovą su ja; vykdyti priežiūrą siekiant padėti aptikti taršą jūroje ir kovoti su ja; užtikrinti valymą po nelaimių jūroje ir pažeidimų taršos srityje. Tai laimėjimai, susiję su moksliniu, techniniu ir operatyviniu darbu pagal 50 metų galiojantį Bonos susitarimą. Bonos susitarimo Susitariančiosios Šalys ėmėsi bendrų veiksmų, kad įgytų didelės patirties sprendžiant pavojaus jūros aplinkai klausimus, ir bendradarbiaudamos su Susitariančiosiomis Šalimis yra pasirengusios spręsti naujus uždavinius ir dalyvauti tarptautinės bendruomenės veikloje.
 Bonos susitarimas yra seniausias vyriausybių sudarytas regioninis susitarimas dėl reagavimo į taršos incidentus. Susitarimas – tai mechanizmas, kuriuo remdamosi Šiaurės jūros valstybės ir Europos Sąjunga bendradarbiauja, kad padėtų vienos kitoms kovoti su nelaimių jūroje nulemta tarša ir nuolatine laivų ir jūroje veikiančių įrenginių sukeliama tarša Šiaurės jūros regione. 1969 m. Susitarimą pasirašė aštuonios su Šiaurės jūra besiribojančios valstybės – Belgija, Danija, Jungtinė Karalystė, Nyderlandai, Norvegija, Prancūzija, Švedija ir Vokietija – netrukus po 1967 m. įvykusios naftos tanklaivio „Torrey Canyon“ avarijos Kornvalyje, kai išsiliejo 117 000 tonų naftos. Tai buvo pirmoji didelė su tarša susijusi nelaimė Vakarų Europoje. Tačiau Bonos susitarimą pradėta taikyti tik XX a. 8-ojo dešimtmečio pabaigoje, kai įvyko du kiti dideli taršos incidentai: 1977 m. „Ekofisk“ sprogimas ir 1978 m. „Amoco Cadiz“ incidentas. Nuo tada Susitarimas buvo veiksmingai taikomas. 1983 m. jo taikymo sritis buvo išplėsta, kad apimtų kitas kenksmingas medžiagas, o 1987 m. į Susitarimą įtrauktas bendradarbiavimas priežiūros srityje. Tolesnė plėtra įvyko 2010 m., kai prie Susitarimo prisijungė Airija ir jo taikymo sritis buvo išplėsta – numatyta Susitarimo nuostatas taikyti Airijos vandenims ir susijusiems Norvegijos ir Jungtinės Karalystės vandenims.
 Nors bendras atsitiktinio naftos išsiliejimo Europos vandenyse atvejų skaičius sumažėjo, kartais vis dar pasitaiko didelio atsitiktinio naftos išsiliejimo (t. y. kai išsilieja daugiau kaip 20 000 tonų naftos) atvejų. Nors sausumoje išleidžiama nafta sudaro didžiausią kasmet į vandenyną patenkančios naftos dalį, atsitiktinis naftos išsiliejimas vis dar yra pagrindinis taršos šaltinis ir lemia apie 10–15 proc. viso pasaulyje kasmet į vandenyną patenkančio naftos kiekio.
 2019–2025 m. BASAP siekiama palengvinti Bonos susitarimo įgyvendinimą, siekiant apskritai prisidėti prie jūros taršos prevencijos ir spręsti ateities uždavinius, kaip antai neišvengiamus esminius pokyčius energijos ir gamtos išteklių rinkose, 2015 m. Paryžiaus susitarime nustatytus aplinkos apsaugos uždavinius ir daromą spaudimą dėl jūrinių teritorijų planavimo, dėl kurių jūroje gali kilti kitų pavojų. Atsižvelgiant į šiuos pokyčius ir smarkiai sumažėjusį atsitiktinio naftos išsiliejimo Europos vandenyse atvejų skaičių per pastaruosius 30 metų, į naftos išsiliejimą reaguojantys subjektai turėjo išplėsti savo dėmesio centrą nuo taršos nafta iki visų rūšių jūros taršos, kurią galima išmatuoti ir (arba) išvalyti. Svarbus naujas Bonos susitarimo uždavinys, nustatytas atlikus SSGG analizę, yra susijęs su oro tarša, kuri daro poveikį pakrantės teritorijų ekosistemoms ir piliečių sveikatai, esant dideliam gyventojų tankiui (MARPOL konvencijos VI priedas).
 Susitariančiosios Šalys įgyvendina 2019–2025 m. BASAP:
 ·prižiūrėdamos savo atsakomybės zonas, kad apsaugotų jas nuo jūros taršos bei atitinkamos virš jūros esančios oro erdvės taršos pavojaus, įskaitant stebėjimo iš oro ir palydovinės stebėsenos koordinavimą;
 ·įspėdamos viena kitą apie tokius pavojus;
 ·patvirtindamos bendrus veiklos metodus, kad galėtų pasikliauti vienos kitomis, siekdamos užtikrinti būtinus prevencijos ir valymo standartus;
 ·patvirtindamos bendrus ir suderintus veiklos metodus MARPOL konvencijos VI priedo laikymosi stebėsenos ir vykdymo užtikrinimo tikslais;
 ·teikdamos paramą viena kitai (kai jos prašoma) vykdant reagavimo operacijas;
 ·dalydamosi mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros rezultatais bei gerosios patirties pavyzdžiais, taip pat
 ·vykdydamos bendras pratybas.
 Vizija
 Bonos susitarimo vizija:
 Švari Didžioji Šiaurės jūra be atsitiktinės ir neteisėtos laivybos ir kitos jūrinės veiklos sukeliamos taršos
 Didžioji Šiaurės jūra padeda puoselėti įvairias produktyvias ekosistemas ir yra svarbi milijonų žmonių kasdieniam gyvenimui. Tam tikra Didžiosios Šiaurės jūros dalis apima keletą judriausių laivybos kelių pasaulyje. Todėl Bonos susitarimo vizija – kiek įmanoma labiau sumažinti taršos pavojų, kurį lemia atsitiktinė ir neteisėta laivų ir kitos jūrinės veiklos sukeliama tarša.
 Kad ši vizija būtų įgyvendinta, Bonos susitarime susitarta dėl šių strateginių tikslų:
 (a)apskritai nustatyti ir spręsti naujas jūrų sektoriuje kylančias problemas, susijusias su jūros aplinka, kuriai taikomas Bonos susitarimas;
 (b)nustatyti ir įvertinti naujas galimybes mažinti jūros aplinkai kylančią riziką, remiantis geriausiais prieinamais gamybos būdais (GPGB) ir geriausia aplinkos apsaugos praktika (GAAP);
 (c)nustatyti ir įvertinti naujus stebėsenos metodus, siekiant užtikrinti, kad būtų taikomi geriausi prieinami gamybos būdai ir geriausia aplinkos apsaugos praktika;
 (d)tinkamai reaguoti į naujai nustatytą jūros aplinkai kylančią riziką, atsižvelgiant į OTSOPA rekomendacijas, taip pat
 (e)visapusiškai naudotis I ir II BE-AWARE projektais, kad būtų galima nustatyti veiksmingiausias būsimas rizikos mažinimo ir reagavimo priemones.
 Strateginiai tikslai
 A.
 Neteisėtos ir atsitiktinės taršos prevencija bendradarbiaujant ir kartu užtikrinant su jūros tarša susijusių tarptautinių taisyklių ir standartų vykdymą, įskaitant atitiktį MARPOL konvencijos priedams
 Nors per pastaruosius metus ir buvo imtasi įvairių priemonių, neteisėta ir atsitiktinė tarša tebekelia didelį pavojų Didžiajai Šiaurės jūrai. Bendradarbiavimas jų veiksmingo ir efektyvaus vykdymo užtikrinimo srityje yra pagrindinė priemonė siekiant apsaugoti jūros aplinką.
 Su jūros tarša susijusios tarptautinės taisyklės nustatytos 1973 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl teršimo iš laivų prevencijos (MARPOL), kuri buvo atnaujinta 1978 m. MARPOL konvenciją parengė Tarptautinė jūrų organizacija (IMO) ir ja siekiama užkirsti kelią laivų sukeliamai taršai – vykdant tiek atsitiktines, tiek įprastas operacijas – bei ją sumažinti. Kartu pateikti toliau nurodyti šeši techniniai priedai, susiję su jūros tarša (žr. I priedą „Dabartiniai MARPOL konvencijos I–VI priedų tekstai“):
 I priedas. Taršos nafta prevencijos taisyklės;
 II priedas. Taršos skystomis kenksmingomis medžiagomis, kurios gabenamos nesupakuotos, prevencijos taisyklės;
 III priedas. Taršos pavojingomis medžiagomis, kurios gabenamos jūra supakuotos, prevencijos taisyklės;
 IV priedas. Taršos nuotekomis iš laivų prevencijos taisyklės;
 V priedas. Taršos šiukšlėmis iš laivų prevencijos taisyklės;
 VI priedas. Laivų sukeliamos oro taršos prevencijos taisyklės.
 Siekiant užtikrinti vienodą ir nuoseklų MARPOL konvencijos priedų įgyvendinimą ir vykdymą, visų pirma nuostatų dėl Šiaurės jūros, kaip sieros ir azoto oksidų išmetimo kontrolės rajono, įgyvendinimą ir vykdymo užtikrinimą pagal MARPOL konvencijos VI priedą, taip pat atsižvelgiant į tai, kad 2020 m. bus pradėta taikyti pasaulinė sieros kiekio riba laivams, plaukiojantiems už išmetamųjų teršalų kontrolės rajono ribų, turi būti nustatyti bendri ir suderinti veiklos vykdymo metodai.
 B.
 Efektyvaus pasirengimo ekstremaliajai situacijai skatinimas ir nustatymas
 Siekiant užtikrinti, kad Didžiosios Šiaurės jūros valstybės būtų pasirengusios reaguoti į taršos incidentus, nustatyti tarptautiniai ir Europos lygmens įpareigojimai, įskaitant visuotinius protokolus ir regionines bendros atsakomybės zonas. Siekiant nustatyti sąveiką ir išvengti dubliavimosi, reikia bendradarbiauti su kitomis regioninėmis ir tarptautinėmis organizacijomis. Siekiant užtikrinti veiksmingą pasirengimą, reikalingos tinkamos žinios apie ekstremaliųjų situacijų sistemas, šių sistemų planavimas, rengimas ir veikimo bandymai. Planuojant kovos su tarša priemones reikėtų atsižvelgti į geriausias pateiktas rekomendacijas aplinkos apsaugos srityje.
 C.
 Tinkamiausių reagavimo pajėgumų organizavimas
 Nepaisant visų pastangų didinti jūrų saugumą, incidentų rizika visada išlieka. Dėl didėjančio gabenimo jūra bei pavojingų ir kenksmingų krovinių vežimo lygio kyla vis didesnė rizika jūros aplinkai. Kad galėtų tinkamai reaguoti, Susitariančiosios Šalys jau panaudojo daug išteklių. Siekiant toliau didinti efektyvumą, visų pirma finansiniu požiūriu, tolesnis reagavimo pajėgumų stiprinimas turėtų būti grindžiamas rizikos vertinimais, trūkumų analize bei regioniniu ir subregioniniu požiūriu. Siekiant užtikrinti, kad kovos su tarša priemonės būtų įgyvendinamos taikant geriausius prieinamus gamybos būdus ir įrangą, reikalingos suderintos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programos.
 Kad šie strateginiai tikslai būtų įgyvendinti, Bonos susitarime susitarta dėl šių veiklos tikslų:
 Veiklos tikslai
 Veiklos tikslai, susiję su A strateginiu tikslu (prevencija):
 A.I.
 vykdyti tinkamą laivybos ir jūrinės veiklos priežiūrą Didžiojoje Šiaurės jūroje ir užtikrinti efektyvų ataskaitų dėl pastabų, pateiktų Bonos susitarimo atsakomybės zonose, teikimą;
 A.II.
 vadovybei ir orlaivių įgulos nariams teikti naujausią informaciją apie kovos su tarša skrydžių planavimą ir vykdymą Bonos susitarimo zonoje;
 A.III.
 užtikrinti bendrus veiklos metodus vykdant atitikties MARPOL konvencijos priedams stebėseną;
 A.IV.
 užtikrinti efektyvų su taršos incidentais susijusių įrodymų rinkimą ir glaudų bendradarbiavimą su tyrėjais ir prokurorais, įgyvendinant su jūrų tarša susijusias taisykles ir standartus Didžiojoje Šiaurės jūroje;
 A.V.
 perduoti ir platinti informaciją apie neteisėtos ir atsitiktinės taršos prevenciją visuomenei ir ekspertams.
 Tikslai, susiję su B strateginio tikslo įgyvendinimu (pasirengimas):
 B.I.
 pasiekti bendrą supratimą apie tai, kaip derėtų reaguoti į ekstremaliąsias situacijas jūroje, ir užtikrinti informuotumą apie nacionalines nenumatytų atvejų sistemas ir strategijas;
 B.II.
 išsaugoti tinkamą reagavimo srities darbuotojų mokymo ir Susitariančiųjų Šalių kovos su tarša padalinių bendradarbiavimo lygį bei skatinti pasirengimą efektyvioms daugiašalėms kovos su tarša operacijoms;
 B.III.
 užtikrinti, kad Susitariančiųjų Šalių reagavimo veiksmai būtų tinkamai parengti, siekiant apsaugoti jūros aplinką, taip pat užtikrinti, kad prioritetai būtų nustatyti remiantis tinkamiausiu pagrindu;
 B.IV.
 bendradarbiauti su kitomis tarptautinėmis ir Europos organizacijomis, taip pat su kaimyniniais jūrų regionais, siekiant nustatyti sąveiką ir išvengti dubliavimosi.
 Tikslai, susiję su C strateginio tikslo įgyvendinimu (reagavimas):
 C.I.
 užtikrinti, kad Susitariančiosios Šalys aiškiai suprastų kitų subjektų reagavimo į incidentus būdus, kad būtų skatinama geriausios patirties plėtra;
 C.II.
 laikytis ir nuolat atnaujinti bendrus operatyvinius reagavimo į taršos incidentus metodus ir skatinti tinkamų reagavimo strategijų plėtrą ir bendrą supratimą apie jas;
 C.III.
 skatinti suderintas mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programas, susijusias su reagavimo technologijomis, įranga ir kitomis veiklos priemonėmis;
 C.IV.
 užtikrinti, kad visame Šiaurės rytų Atlanto regione būtų išsaugota tinkama reagavimo veiklai skirtų išteklių pusiausvyra, atsižvelgiant į subregioninius rizikos vertinimus.
 Veiksmai
 Siekiant įgyvendinti viziją, strateginius tikslus ir veiklos tikslus, Bonos susitarimo strateginiame veiksmų plane (BASAP) nustatyti konkretūs išmatuojami veiksmai ir realūs tikslai 2019–2025 m. laikotarpiui, kad būtų nukreiptas ir sutelktas Susitariančiųjų Šalių darbas. BASAP pripažįstama, kad reikia išsaugoti nusistovėjusias sistemas ir toliau bendradarbiauti, kad būtų užtikrintas su veikla susijęs Susitarimo pobūdis. Kartu įvardijamos galimybės stiprinti šias pastangas ir kurti naujas kryptis.
 Bonos susitarime susitarta dėl šių veiksmų:
 Veiksmai, susiję su A strateginiu tikslu (prevencija):
 A.1.
 vykdyti stebėjimo iš oro ir palydovinio sekimo operacijas, įskaitant nacionalinius skrydžius, regioninius skrydžius, „Tour d’Horizon“ ir CEPCO / „SuperCEPCO“ skrydžius, siekiant nustatyti, ištirti, surinkti įrodymus ir stebėti naftos ir kitų kenksmingų medžiagų išsiliejimą;
 A.2.
 toliau taikyti efektyvią standartinę ataskaitų teikimo sistemą ir naudotis šia sistema pagal Direktyvą 2005/35/EB dėl taršos iš laivų pranešant apie aptiktą taršą Bonos susitarimo Susitariančiosioms Šalims ir Komisijai , taip pat IMO;
 A.3.
 bendradarbiaujant su Europos jūrų saugumo agentūra, kuo geriau išnaudoti palydovinius vaizdus ir reaguoti į naujausius pokyčius, susijusius su aukštai esančiais fiktyviais palydovais (angl. HAPS) ir nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemomis (RPAS), kuriomis gali naudotis Didžiosios Šiaurės jūros valstybės, taip pat įdiegti suderintą sistemą visoje Didžiojoje Šiaurės jūroje, kad būtų galima geriau nustatyti taršos incidentus;
 A.4.
 stiprinti bendradarbiavimą nustatant pažeidimus, susijusius su MARPOL konvencijos V priedu ir vykdymo užtikrinimu;
 A.5.
 stiprinti bendradarbiavimą nustatant pažeidimus, susijusius su MARPOL konvencijos VI priedu ir vykdymo užtikrinimu, be kita ko, taikant esamą uosto valstybės kontrolės ir vykdymo užtikrinimo tvarką, taip pat diegiant pažangias atitikties stebėsenos tikslines priemones ir dalijantis vykdymo užtikrinimo veiksmų rezultatais bendrose informacinėse sistemose (pvz., THETIS-EU);
 A.6.
 toliau taikyti ir nuolat atnaujinti Oro operacijų vykdymo vadovą ir „BAOAC Atlas“;
 A.7.
 bendradarbiaujant su Šiaurės jūros tyrėjų ir prokurorų tinklu (angl. NSN), toliau taikyti ir nuolat atnaujinti Šiaurės jūros vadovą dėl pažeidimų jūros taršos nafta srityje;
 A.8.
 užtikrinti bendradarbiavimą per OSINET naftos išsiliejimo nustatymo srityje, įskaitant laboratorijose atliekamą kalibravimą ir tolesnį bendrų naftos išsiliejimo nustatymo metodų vystymą;
 A.9.
 stiprinti bendradarbiavimą su tyrėjais ir prokurorais:
 a.
 iki 2022 m. – bendradarbiaujant su NSN, nustatyti galimybes paskelbti apkaltinamuosius nuosprendžius už pažeidimus jūros taršos srityje;
 b.
 iki 2025 m. – bendradarbiaujant su NSN, nustatyti procedūras, pagal kurias atitinkamų laivybos ir laivus eksploatuojančių bendrovių veiklos rezultatai aplinkos srityje gali būti skelbiami viešai;
 A.10.
 imtis bendrų veiksmų su IMO, siekiant nustatyti, kaip Bonos susitarimu galima toliau padėti laikytis MARPOL konvencijos VI priedo nuostatų, atsižvelgiant į naujausius IMO pokyčius, susijusius su 2020 m. pasaulinės sieros kiekio ribos nustatymu (pvz., griežtesnė uosto valstybės kontrolės tvarka, taip pat draudimas gabenti kurą deginimo tikslais, jeigu jame yra daugiau kaip 0,50 proc. sieros);
 A.11.
 teikti paramą per IMO-MEPC, siekiant peržiūrėti MARPOL konvencijos II priedą dėl didelio klampumo ir kietinamųjų medžiagų išmetimo sąlygų;
 A.12.
 palaikyti bei nuolat atnaujinti Bonos susitarimo interneto svetainę ir platinti elektroninius leidinius (t. y. žinynus, vadovus ir ataskaitas);
 A.13.
 remti ir (arba) skatinti teikti rekomendacijas dėl BE-AWARE projektuose nurodytų prevencinių priemonių.
 Veiksmai, susiję su B strateginiu tikslu (pasirengimas):
 B.1.
 išsaugoti ir atnaujinti Bonos susitarimo kovos su tarša vadovo skyrius, kad jie atitiktų poreikius;
 B.2.
 skatinti keistis informacija apie galinčias teršti nuolaužas ir nacionalinių duomenų bazių kūrimą;
 B.3.
 planuoti ir įgyvendinti regioninės ir subregioninės veiklos užduotis ir mokymą;
 B.4.
 skatinti nacionalinių konsultacijų aplinkos apsaugos klausimais sistemų plėtrą ir susijusius informacijos mainus;
 B.5.
 toliau keistis informacija su kitomis regioninėmis ir tarptautinėmis organizacijomis, visų pirma Sąjungos civilinės saugos mechanizmu (angl. UCPM), EMSA, EPPR (Arkties taryba), HELCOM, IMO, OSPAR komisija, Lisabonos sutarties šalimis ir REMPEC, dalyvaujant sekretoriatų posėdžiuose, ir, kai naudinga, stiprinti bendradarbiavimą su šiomis organizacijomis, pvz., atsižvelgiant į Reagavimo į pavojingas ir kenksmingas medžiagas (PKM) vadovo bendrą rengimą;
 B.6.
 stiprinti bendradarbiavimą su OSPAR komisija ir kitomis tarptautinėmis organizacijomis, susijusiomis su jūros aplinkos apsauga nuo taršos ir jūroje veikiančių įrenginių;
 B.7.
 bendradarbiaujant su kitomis tarptautinėmis organizacijomis, pvz., HELCOM, EMSA ir CTG, vystyti PKM strategiją, siekiant įgyvendinti su PKM susijusius Konvencijos dėl pasirengimo, veiksmų ir bendradarbiavimo įvykus taršos nafta incidentams (angl. OPRC) principus;
 B.8.
 imtis bendrų veiksmų su IMO, siekiant nustatyti, kaip Bonos susitarimu galima toliau padėti stiprinti tarptautinių OPRC ir PKM protokolų įgyvendinimą;
 B.9.
 toliau tobulinti reagavimo pajėgumus, grindžiamus rizikos aplinkai analize, siekiant prisitaikyti prie kintančio pavojaus jūroje.
 Veiksmai, susiję su C strateginiu tikslu (reagavimas):
 C.1.
 toliau taikyti pranešimų apie taršos incidentus sistemą ir nustatyti įgytą patirtį;
 C.2.
 toliau taikyti ir nuolat atnaujinti bendrus reagavimo į incidentus jūroje planus (planą DENGERNETH, MANCHEPLAN, Keturšalės zonos planą, planą „NorBrit“ (Biskajos įlankos planą);
 C.3.
 stiprinti bendrų metodų, susijusių su reagavimu į laukinės gamtos taršą, kūrimą, be kita ko, nustatyti geriausią patirtį ir informuoti visuomenę apie veiklą, susijusią su reagavimu į laukinės gamtos taršą;
 C.4.
 dalytis nustatyta ir įgyta patirtimi, susijusia su reagavimu į taršą jūros vėjo elektrinių parkuose;
 C.5.
 kurti sąsajas ir užtikrinti suderinamumą su reagavimu pakrantėje;
 C.6.
 skatinti mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą ir keitimąsi informacija apie reagavimo technologijas, įrangą ir kitas veiklos priemones, visų pirma apie integruotus priežiūros jutiklius, reagavimo į nelaimes technologiją, siekiant reaguoti į nelaimingus atsitikimus naktį ir esant prastam matomumui bei nepalankioms oro sąlygoms, taip pat jūroje prarastų talpyklų aptikimą ir surinkimą, nelaimingus atsitikimus, susijusius su rimtomis naftos ir cheminėmis avarijomis, ir nelaimingus atsitikimus, susijusius su naujos kartos kuru;
 C.7.
 skatinti mokslinius tyrimus dėl bendrų mokslinių tyrimų prioritetų: iki 2019–2022 m. parengti bendrą mokslinių tyrimų pasiūlymą dėl naujos kartos kuro;
 C.8.
 skatinti keistis informacija apie nacionalines rizikos vertinimo sistemas, įskaitant vilkimą esant ekstremaliajai situacijai.
 1 papildymas
 1–18 užduotys, susijusios su A strateginiu tikslu (prevencija):
 Užduotis
 Strateginis
 veiksmas
 Aprašymas
 Planuojama data
 Vadovaujantis subjektas
 Pažanga
 Būsena
 1.
 A.1.
 Vykdyti stebėjimo iš oro ir palydovinio sekimo operacijas, įskaitant nacionalinius skrydžius, regioninius skrydžius, „Tour d’Horizon“ ir CEPCO / „SuperCEPCO“ skrydžius, siekiant nustatyti, ištirti, surinkti įrodymus ir stebėti naftos ir kitų kenksmingų medžiagų išsiliejimą, atsižvelgiant į strateginius priežiūros poreikius.
 Visus metus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 2.
 A.1.
 Išsaugoti stebėjimo iš oro aprėptį bei efektyvumą ir išanalizuoti strateginius priežiūros poreikius, inter alia, remiantis turimų duomenų apie nustatytą taršą nafta ir kitomis medžiagomis rinkiniais.
 Susitariančioji šalis
 „CleanSeaNet“ – EMSA
 Žuvininkystė – Europos žuvininkystės kontrolės agentūra
 NL – užduoties vadovas su susitariančiąja šalimi
 NL turi parengti projektą ir išplatinti jį departamentų vadovams.
 BE – MARPOL konvencijos VI priedas
 3.
 A.3.
 A.4.
 A.5.
 Apsvarstyti galimybę parengti būtiniausias rekomendacijas dėl stebėjimo operacijų, vykdomų regione, kuriam taikomas Bonos susitarimas, ir tikėtinų rezultatų (MARPOL konvencijos VI priedas, nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemos).
 ES (dėl galimybių supaprastinti jūrų stebėjimą, pvz., žuvininkystės ir taršos srityse)
 BE – vienas iš vadovų (VI priedas)
 ES – dronai
 Pirminės diskusijos dėl MARPOL konvencijos VI priedo pradėtos 2019 m. OTSOPA susitikime.
 EMSA pradėjo teikti nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemų paslaugą.
 Vykdomas
 4.
 A.2.
 Toliau taikyti efektyvų stebėsenos ir ataskaitų teikimo standartą, pasinaudojant atitinkama sistema, skirta pranešti apie nustatytą taršą pagal Bonos susitarimą.
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 5.
 A.3.
 Bendradarbiaujant su Europos jūrų saugumo agentūra, kuo geriau išnaudoti palydovinius vaizdus, pvz., per „CleanSeaNet“, kad būtų imtasi tolesnių veiksmų, susijusių su pirmuoju perspėjimu apie galimos taršos nustatymą stebint iš oro,
 taip pat
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 6.
 A.3.
 teikti ataskaitas ir reaguoti į pokyčius, susijusius su aukštai esančiais fiktyviais palydovais (angl. HAPS) ir nuotoliniu būdu pilotuojamų orlaivių sistemomis (RPAS).
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 ES / EMSA – HAPS ir RPAS
 Vykdomas
 8.
 A.13.
 Remti ir (arba) skatinti eismo atskyrimo sistemų įgyvendinimą ir atkreipti už rizikos mažinimo priemones atsakingų institucijų dėmesį į kitas BE-AWARE projektuose pateiktas rekomendacijas, susijusias su laivų eismo paslaugomis, automatinio identifikavimo sistemomis (AIS) vėjo elektrinėse ir e. navigacija.
 Vykdomas
 Susitariančioji šalis
 Airijoje, Norvegijoje ir Nyderlanduose buvo surengti praktiniai seminarai.
 Už įgyvendinimą atsakingi skirtingi nacionaliniai departamentai.
 9.
 A.6.
 B.I.
 Toliau taikyti ir nuolat atnaujinti Oro operacijų vykdymo vadovą.
 Kasmet OTSOPA
 NO ir susitariančioji šalis
 Vykdomas
 10.
 A.6.
 B.I.
 Tvarkyti orlaivių įgulos nariams ir ekspertams skirtą Bonos susitarimo kodekso dėl naftos atsiradimo elektroninę versiją, įskaitant nuotraukų atlasą, kaip Bonos susitarimo interneto svetainės atnaujinimo dalį.
 Prireikus vykdoma veikla
 FR ir susitariančioji šalis
 Vykdomas
 11.
 A.4.
 A.5.
 A.10.
 Stiprinti ir plėsti bendradarbiavimą pažeidimų nustatymo ir stebėjimo srityje, atsižvelgiant į MARPOL konvencijos priedus ir indėlį užtikrinant vykdymą ir palaikant ryšius su IMO.
 Vykdomas
 Susitariančioji šalis / NSN / sekretoriatas
 Vykdomas
 12.
 A.5.
 A.10.
 Apsvarstyti galimybę parengti bendrą techninę strategiją ir veiklos metodą, kad būtų galima stebėti, kaip laikomasi reikalavimų dėl NOx ir SOx.
 BE, DK (dar nepatvirtinta), FR
 NL? EMSA (dar nepatvirtinta)
 Naujas
 13.
 A.7.
 A.9.
 Stiprinti bendradarbiavimą su Šiaurės jūros tyrėjų ir prokurorų tinklu (NSN) ir kartu:
 a.
 toliau taikyti ir nuolat atnaujinti Šiaurės jūros vadovą dėl pažeidimų jūros taršos nafta srityje;
 b.
 rengti praktinius seminarus abiem šalims svarbiais klausimais;
 c.
 padėti, kai tai naudinga, skelbti apkaltinamuosius nuosprendžius ir nustatyti laivybos bendrovių veiklos rezultatus aplinkos srityje.
 NL / sekretoriatas
 Galimos 2019–2025 m. seminarų temos:
 Pavojingos ir kenksmingos medžiagos
 Į jūrą išmestos šiukšlės
 Vykdomas
 14.
 A.8.
 Tęsti OSINET veiklą, siekiant:
 a.
 gerinti atitinkamų laboratorijų žinias ir patirtį teismo ekspertizės dėl naftos išsiliejimo srityje, be kita ko, atliekant kalibravimą, taip pat
 b.
 atnaujinti ir (arba) tobulinti analizės procedūras ir pamatinius metodus, įskaitant naftos ėminių ėmimą jūroje.
 DE / OSINET
 Vykdomas
 15.
 A.12.
 B.1.
 Palaikyti bei nuolat atnaujinti Bonos susitarimo interneto svetainę ir platinti elektroninius leidinius (t. y. žinynus, vadovus ir ataskaitas).
 Prireikus vykdoma veikla
 Sekretoriatas / susitariančioji šalis
 Sekretoriatas išnagrinės galimybę išsaugoti sprendimų ir (arba) veiksmų šaltinį.
 Vykdomas
 17.
 A.2.
 Peržiūrėti esamas rekomendacijas dėl pranešimų ir prireikus atlikti reikiamus patikslinimus.
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Naujas
 18.
 A.12.
 Įgyvendinti Bonos susitarimo komunikacijos strategiją.
 Sekretoriatas
 Vykdomas
 19–30 užduotys, susijusios su B strateginiu tikslu (pasirengimas):
 Užduotis
 Strateginis veiksmas
 Aprašymas
 Planuojama data
 Vadovaujantis subjektas
 Pažanga
 Būsena
 19.
 B.1.
 A.12.
 Išsaugoti ir atnaujinti įvairius Bonos susitarimo kovos su tarša vadovo skyrius
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis ir sekretoriatas
 Vykdomas
 20.
 B.2.
 Toliau keistis informacija apie galinčias teršti nuolaužas (išmetimo, rizikos vertinimo ir kt. metodai).
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 21.
 B.4.
 B.5.
 Stiprinti pasirengimą priimti / siūlyti / perduoti tarptautinę paramą, naudojantis ES priimančiosios valstybės paramos gairėmis.
 Vykdomas
 Susitariančioji šalis ir ES
 Vykdomas
 22.
 B.3.
 Planuoti ir vykdyti regionines bei subregionines veiklos pratybas ir mokymą, atsižvelgiant į strateginius poreikius.
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 23.
 B.3.
 Rengti bendras operatyvines kovos su tarša pratybas (BONNEX DELTA), atsižvelgiant į regionų strateginius rengimo poreikius.
 Susitariančioji šalis pagal bendrą veiksmų planą
 Vykdomas
 24.
 B.3.
 Sukurti laipsniškų bendrų pratybų sistemą siekiant išbandyti ir pradėti bendradarbiauti kovojant su naftos išsiliejimu.
 Vykdomas
 DK
 DK turi karinės patirties ir ja naudojasi, kad galėtų teikti paramą pratyboms.
 25.
 B.4.
 Skatinti nacionalinių konsultacijų aplinkos apsaugos klausimais sistemų plėtrą ir susijusius informacijos mainus. Apsvarstyti galimybę sukurti bendradarbiavimu grindžiamo darbo priemones (subregionines).
 2020 m. OTSOPA susitikimas
 UK
 Vykdomas
 26.
 B.5.
 B.7.
 B.8.
 Stiprinti bendradarbiavimą su REMPEC ir HELCOM dėl bendro Reagavimo į PKM vadovo rengimo.
 Sekretoriatas, FR
 Naujas
 27.
 B.6.
 Stiprinti bendradarbiavimą su OSPAR komisija, regioninių susitarimų šalimis ir kitomis tarptautinėmis organizacijomis, susijusiomis su jūros aplinkos apsauga nuo laivybos, naftos ir dujų operacijų jūroje bei kitos jūrinės veiklos sukeliamos taršos, atsižvelgiant į įsipareigojimus pagal Jūrų strategijos pagrindų direktyvą ir Vandens pagrindų direktyvą
 4
 .
 Sekretoriatas, BE ir NL; susitariančioji šalis (keitimasis informacija apie Jūrų strategijos pagrindų direktyvos įgyvendinimą)
 Sekretoriatas turės susisiekti su OSPAR dėl Jūrų strategijos pagrindų direktyvoje nustatyto įpareigojimo D8 dėl didelės ūmios taršos stebėsenos ir vertinimo ir parengti ataskaitą 2020 m. OTSOPA susitikimui.
 2019 m. susitikime Bonoje bus svarstomas abipusis BA ir HELCOM dalyvavimas pagrindiniuose posėdžiuose (žr. 2016–2019 m. BAAP, A.3.3 dalį „Produktas“).
 Naujas
 29.
 B.9.
 2030 m. projekto BE-AWARE tendencijų analizė.
 Įvertinti rezultatus ir imtis tolesnių su jais susijusių veiksmų.
 Vykdomas
 NL ir susitariančioji šalis
 Naujas
 30.
 B.9.
 Keistis informacija ir (arba) patirtimi, susijusia su didėjančiu laivų dydžiu, atsinaujinančiąja energija, naftos ir dujų pramone jūroje, SGD kuru ir uostų plėtra, autonominiais laivais ir radioaktyviosiomis medžiagomis.
 Susitariančioji šalis
 Naujas
 31–40 užduotys, susijusios su C strateginiu tikslu (reagavimas):
 Užduotis
 Strateginis veiksmas
 Aprašymas
 Planuojama data
 Vadovaujantis subjektas
 Pažanga
 Būsena
 31.
 C.1.
 C.4.
 Keistis informacija apie patirtį, įgytą po incidentų vėjo elektrinių parkuose, prieglobsčio vietose ir atliekų tvarkymo vietose po taršos incidentų.
 OTSOPA
 Susitikimas Bonoje
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 32.
 C.1.
 C.5.
 Toliau taikyti efektyvią sistemą POLREP, siekiant pranešti apie taršos incidentus ir tvarkyti paramos prašymus ir pasiūlymus, naudojantis Europos Komisijos bendra ekstremaliųjų situacijų ryšių ir informacijos apie jūros taršą sistema (CECIS MP).
 Vykdomas
 ES, NO, DK
 6 mėnesių trukmės projektas – du praktiniai seminarai ir devynios dalyvaujančios šalys.
 Vykdomas
 33.
 C.2.
 Tobulinti, toliau taikyti ir nuolat atnaujinti bendrus reagavimo į incidentus jūroje planus (planą DENGERNETH (DE), MANCHEPLAN (UK ir FR), Keturšalės zonos planą (BE), planą NORBRIT (UK ir NO), Jungtinės Karalystės ir Airijos susitarimo memorandumą, Biskajos įlankos planą).
 Prireikus vykdoma veikla
 Atitinkama susitariančioji šalis
 Vykdomas
 34.
 C.3.
 Toliau keistis informacija apie nacionalines reagavimo į laukinės gamtos taršą sistemas.
 Vykdomas
 – FR, SE ir susitariančioji šalis
 Vykdomas
 35.
 C.7.
 C.6.
 Skatinti ir, jei įmanoma, vykdyti mokslinius tyrimus ir užtikrinti technologinę plėtrą, taip pat keistis informacija apie naujos kartos kurą.
 NO ir projekto partneriai
 2019 m. ECHO GD kvietime teikti pasiūlymus pateiktas pasiūlymas
 Vykdomas
 36.
 C.7.
 C.6.
 Užtikrinti reagavimą ir pasirengimą, atsižvelgiant į naujos kartos kurą.
 NO ir projekto partneriai
 Remiantis 35 atsakymu
 37.
 C.6.
 Keistis informacija ir skatinti tolesnius taršos incidentų mokslinius tyrimus, be kita ko, dėl :
 ·nelaimingų atsitikimų naktį, esant prastam matomumui ir nepalankioms oro sąlygoms;
 ·nelaimingų atsitikimų, susijusių su rimtomis naftos ir cheminėmis avarijomis, galbūt vykdant išorės finansuojamus projektus;
 ·reagavimo technologijų, įrangos ir kitų veiklos priemonių, visų pirma dėl integruotų priežiūros jutiklių, naftos išsiliejimo tėkmės modeliavimo, sprendimų priėmimo priemonių ir reagavimo technologijų.
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 39.
 C.6.
 Apsvarstyti ir parengti projekto pasiūlymą dėl pavojingų ir kenksmingų medžiagų regioninio rizikos vertinimo.
 Susitariančioji šalis ir sekretoriatas
 Vykdomas
 40.
 C.6.
 Skatinti tęsti pavojingų ir kenksmingų medžiagų mokslinius tyrimus, inter alia, reagavimo į PKM technologijų, PKM savybių bandymo ir elgesio neįprastomis sąlygomis srityje, taip pat skatinti tolesnius pažangių sprendimų priėmimo priemonių pokyčius ir patvirtinimą.
 Susitariančioji šalis
 Vykdomas
 41.
 C.8.
 Keistis informacija apie nacionalines rizikos vertinimo sistemas, įskaitant vilkimą esant ekstremaliajai situacijai.
 Prireikus vykdoma veikla
 Susitariančioji šalis
 Naujas
 I priedas
 Dabartiniai MARPOL konvencijos tekstai
 Dabartiniai MARPOL konvencijos I–VI priedų ir 1 protokolo tekstai
 MARPOL konvencija apima taisykles, kuriomis siekiama užkirsti kelią atsitiktinei ir kasdienės veiklos sukeliamai taršai. Šios taisyklės išsamiai apibūdintos šešiuose techniniuose prieduose.
 (a)I priedas. Taršos nafta prevencijos taisyklės
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2018 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.276(70)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedo B formos pakeitimai)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.266(68)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (12 taisyklės pakeitimai – naftos likučių (dumblo) bakai)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.265(68)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad su aplinka susijusių Laivybos poliariniuose vandenyse kodekso nuostatų taikymas būtų privalomas)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.256(67)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (43 taisyklės pakeitimas – specialūs naftos naudojimo arba vežimo Antarkties zonoje reikalavimai)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.248(66)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos 1 priedo pakeitimai – privalomi vežimo reikalavimai, susiję su stabilumo priemone).
 MEPC 66/21/Corr.1
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.246(66)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, III, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2015 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.238(65)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I ir II priedų pakeitimai, siekiant, kad Pripažintų organizacijų kodekso taikymas būtų privalomas)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2014 m. spalio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.235(65)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedų A ir B formų pakeitimai pagal MARPOL konvencijos I priedą)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.216(63)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (regioniniai susitarimai dėl uosto priėmimo įrenginių pagal MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedus)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2011 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.190(60)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos (Šiaurės Amerikos išmetamųjų teršalų kontrolės rajonas)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2011 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.189(60)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (naujo 9 skyriaus įtraukimas į MARPOL konvencijos I priedą)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2011 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.187(59)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I priedo 1, 12, 13, 17 ir 38 taisyklių pakeitimai, Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedas ir Naftos operacijų registracijos žurnalo I ir II dalys)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2011 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.186(59)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (naujo 8 skyriaus įtraukimas į MARPOL konvencijos I priedą ir susiję Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedo B formos pakeitimai)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2008 m. gruodžio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.164(56)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (priėmimo įrenginiai ne specialiosiose teritorijose ir nuotekų išleidimas)
 I priedo pakeitimai, įsigalioję 2007 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.141(54)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (1 taisyklės pakeitimai, 12A taisyklės papildymas, susiję Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo pakeitimai ir persvarstyto MARPOL konvencijos I priedo 21 taisyklės pakeitimai)
 2007 m. sausio 1 d. MARPOL konvencijos I priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.117(52)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (persvarstytas MARPOL konvencijos I priedas)
 (b)II priedas. Taršos skystomis kenksmingomis medžiagomis, kurios gabenamos nesupakuotos, prevencijos taisyklės
 MARPOL konvencijos II priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. rugsėjo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.270(69)
 ·1973 m. Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos II priedo pakeitimai – peržiūrėtos GESAMP pavojaus vertinimo procedūros pakeitimai)
 II priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.265(68)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad su aplinka susijusių Laivybos poliariniuose vandenyse kodekso nuostatų taikymas būtų privalomas)
 II priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.246(66)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, III, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 II priedo pakeitimai, įsigalioję 2015 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.238(65)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I ir II priedų pakeitimai, siekiant, kad Pripažintų organizacijų kodekso taikymas būtų privalomas)
 II priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.216(63)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (regioniniai susitarimai dėl uosto priėmimo įrenginių pagal MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedus)
 2007 m. sausio 1 d. MARPOL konvencijos II priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.118(52)
 (su pakeitimais)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (persvarstytas MARPOL konvencijos II priedas)
 Tarptautinis nesupakuotų cheminių medžiagų kodeksas, įsigaliojęs pagal II priedo 11 taisyklę – tanklaiviai, pagaminti 1986 m. liepos 1 d. arba vėliau.
 Rezoliucija MEPC.119(52)
 ·Tarptautinio laivų, skirtų gabenti nesupakuotas pavojingas chemines medžiagas, statybos ir įrangos kodekso (IBC kodeksas) pakeitimai
 ·
 Rezoliucija MEPC.225(64).
 17, 18 ir 19 skyrių pakeitimai, įsigalioję 2014 m. birželio 1 d.
 ·
 BLG.1/Circ.19.
 Produktai, kurie buvo suklasifikuoti arba iš naujo suklasifikuoti po to, kai 2004 m. buvo patvirtintas iš dalies pakeistas IBC kodeksas
 ·
 BLG.1 Circ.19/Corr.1.
 Produktai, kurie buvo suklasifikuoti arba iš naujo suklasifikuoti po to, kai 2004 m. buvo patvirtintas iš dalies pakeistas IBC kodeksas
 Nesupakuotų cheminių medžiagų kodeksas, įsigaliojęs pagal II priedo 11 taisyklę – tanklaiviai, pagaminti iki 1986 m. liepos 1 d.
 Rezoliucija MEPC.144(54)
 ·Laivų, skirtų gabenti nesupakuotas pavojingas chemines medžiagas, statybos ir įrangos kodekso (BCH kodeksas) pakeitimai
 (c)III priedas. Taršos pavojingomis medžiagomis, kurios gabenamos jūra supakuotos, prevencijos taisyklės
 MARPOL konvencijos III priedo pakeitimas (priedėlio dėl supakuotų kenksmingų medžiagų nustatymo kriterijų pakeitimas), įsigaliojęs 2016 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.257(67)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimas
 III priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.246(66)
 2014 m. sausio 1 d. MARPOL konvencijos III priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.193(61)
 2010 m. sausio 1 d. MARPOL konvencijos III priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.156(55)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, III, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 (d)IV priedas. Taršos nuotekomis iš laivų prevencijos taisyklės
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. rugsėjo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.274(69)
 ·1973 m. Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos IV priedo pakeitimai – specialioji Baltijos jūros teritorija ir Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo forma)
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.265(68)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad su aplinka susijusių Laivybos poliariniuose vandenyse kodekso nuostatų taikymas būtų privalomas)
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.246(66)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, III, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.216(63)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (regioniniai susitarimai dėl uosto priėmimo įrenginių pagal MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedus)
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.200(62)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (nuostatos dėl specialiosios zonos ir Baltijos jūros priskyrimas specialiosioms teritorijoms pagal MARPOL konvencijos IV priedą)
 ·MEPC
 62/24/Corr.1
 apima keletą Rezoliucijos MEPC.200(62) pataisų
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2008 m. gruodžio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.164(56)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (priėmimo įrenginiai ne specialiosiose teritorijose ir nuotekų išleidimas)
 IV priedo pakeitimai, įsigalioję 2007 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.143(54)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos IV priedo 13 taisyklės įtraukimas)
 2005 m. rugpjūčio 1 d. MARPOL konvencijos IV priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.115(51)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (persvarstytas MARPOL konvencijos IV priedas)
 (e)V priedas. Taršos šiukšlėmis iš laivų prevencijos taisyklės
 1988 m. gruodžio 31 d.
 MARPOL konvencijos V priedo tekstas
 V priedo pakeitimai, įsigalioję 2018 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.277(70)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos , priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos V priedo pakeitimai – jūros aplinkai kenksmingos medžiagos ir šiukšlių registravimo knygos forma)
 V priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.265(68)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad su aplinka susijusių Laivybos poliariniuose vandenyse kodekso nuostatų taikymas būtų privalomas)
 V priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.246(66)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos I, II, III, IV ir V priedų pakeitimai, siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 V priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.216(63)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (regioniniai susitarimai dėl uosto priėmimo įrenginių pagal MARPOL konvencijos I, II, IV ir V priedus)
 V priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.201(62)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai ((persvarstytas MARPOL konvencijos V priedas)
 ·MEPC
 62/24/Corr.1
 apima keletą Rezoliucijos MEPC.201(62) pataisų
 MARPOL konvencijos V priedo pakeitimai, įsigalioję 2005 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.116(51)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai ((persvarstytas MARPOL konvencijos V priedo priedėlis)
 MARPOL konvencijos V priedo pakeitimai, įsigalioję 2002 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.89(45)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos V priedo pakeitimai)
 MARPOL konvencijos V priedo pakeitimai, įsigalioję 1997 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.65(37)
 ·1978 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos , priedo pakeitimai (2 taisyklės pakeitimai ir nauja V priedo 9 taisyklė)
 (f)VI priedas. Laivų sukeliamos oro taršos prevencijos taisyklės
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2019 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.286(71)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (siekiant paskelbti Baltijos ir Šiaurės jūras NOx išmetimo kontrolės rajonais ir iš dalies pakeisti bunkerio atsargų papildymo važtaraštį)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2018 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.278(70)
 ·1997 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos VI priedo pakeitimai – duomenų apie laivų degalų suvartojimą rinkimo sistemos)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2017 m. rugsėjo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.271(69)
 ·1973 m. Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu, priedo pakeitimai (MARPOL konvencijos VI priedo 13 taisyklės pakeitimai – registravimo reikalavimai, susiję su atitiktimi III lygio NOx išmetimo kontrolės rajonuose vykdomai veiklai)
 MARPOL konvencijos VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.258(67)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (2 ir 13 taisyklių pakeitimai ir Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo forma)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2016 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.247(66)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (siekiant, kad III kodekso taikymas būtų privalomas)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2015 m. kovo 1 d.
 Rezoliucija MEPC.251(66)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (2, 13, 19, 20 taisyklių pakeitimai ir Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedas pagal MARPOL konvencijos VI priedą ir dviejų rūšių degalų vienalaikio naudojimo variklių sertifikavimas pagal 2008 m. NOx techninį kodeksą)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.217(63)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (regioniniai susitarimai dėl uosto priėmimo įrenginių pagal MARPOL konvencijos VI priedą ir jūroje naudojamų dyzelinių variklių, turinčių selektyviosios katalizinės redukcijos sistemas, sertifikavimas pagal 2008 m. NOx techninį kodeksą)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.203(62)
 ·1997 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos, priedo pakeitimai (laivų energijos vartojimo efektyvumo taisyklių įtraukimas)
 ·
 MEPC 62/24/Corr.1
 apima keletą Rezoliucijos MEPC.203(62) pataisų
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2013 m. sausio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.202(62)
 ·1997 m. protokolo, susijusio su 1973 m. Tarptautine konvencija dėl teršimo iš laivų prevencijos , priedo pakeitimai (Karibų jūros paskelbimas išmetamųjų teršalų kontrolės rajonu)
 ·
 MEPC 62/24/Corr.1
 apima keletą Rezoliucijos MEPC.202(62) pataisų
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2012 m. vasario 1 d.
 Rezoliucija MEPC.194(61)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (persvarstyta Tarptautinio teršimo nafta prevencijos liudijimo priedo forma)
 VI priedo pakeitimai, įsigalioję 2011 m. rugpjūčio 1 d.
 Rezoliucija MEPC.190(60)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (Šiaurės Amerikos išmetamųjų teršalų kontrolės rajonas)
 2010 m. liepos 1 d. MARPOL konvencijos VI priedo tekstas.
 Rezoliucija MEPC.176(58)
 ·1997 m. protokolo priedo pakeitimai, siekiant iš dalies pakeisti 1973 m. Tarptautinę konvenciją dėl teršimo iš laivų prevencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (persvarstytas MARPOL konvencijos VI priedas)
 (1)
 Norvegija nėra Europos Sąjungos narė. Norvegija prisideda remdamasi lygiaverčiais nacionalinės teisės aktais ir ES teisės aktais, pagal kuriuos ji yra įsipareigojusi kaip Europos ekonominės erdvės (EEE) narė.
 (2)
 2018 m. balandžio 16 d. Komisijos ataskaita dėl sieros kiekio jūriniame kure standartų, nustatytų Direktyvoje 2016/802/ES, įgyvendinimo ir laikymosi, COM(2018) 188 final.
 (3)
 Norvegija nėra Europos Sąjungos narė. Norvegija prisideda remdamasi lygiaverčiais nacionalinės teisės aktais ir ES teisės aktais, pagal kuriuos ji yra įsipareigojusi kaip Europos ekonominės erdvės (EEE) narė.
 (4)
 Norvegija nėra Europos Sąjungos narė. Norvegija prisideda remdamasi lygiaverčiais nacionalinės teisės aktais ir ES teisės aktais, pagal kuriuos ji yra įsipareigojusi kaip Europos ekonominės erdvės (EEE) narė.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.2.2009
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 32/50
 Wyrok Sądu do spraw Służby Publicznej (druga izba) z dnia 11 grudnia 2008 r. — Reali przeciwko Komisji
 (Sprawa F-136/06) (1)
 (Służba publiczna - Członkowie personelu tymczasowego - Zatrudnienie - Zaszeregowanie do grupy - Doświadczenie zawodowe - Dyplom - Równoważność)
 (2009/C 32/98)
 Język postępowania: angielski
 Strony
 Strona skarżąca: Enzo Reali (Florencja, Włochy) (przedstawiciel: S. A. Pappas, adwokat)
 Strona pozwana: Komisja Wspólnot Europejskich (przedstawiciele: J. Currall i M. Velardo, pełnomocnicy)
 Przedmiot sprawy
 Służba publiczna — Uchylenie decyzji organu powołującego (AIPN) z dnia 30 sierpnia 2006 r. oddalającej zażalenie wniesione przez skarżącego, członka personelu tymczasowego, w którym domagał się on przeszeregowania ze stopnia 14 na stopień 16 w grupie IV ze względu na walor jego dyplomu „Laurea in Scienze Agrarie” przy obliczaniu doświadczenia zawodowego.
 Sentencja wyroku
 1)
 Skarga zostaje oddalona.
 2)
 Każda ze stron ponosi własne koszty.
 (1) Dz.U. C 20 z 27.1.2007, s. 38.


type: wikipedia

text:
30 august este a 242-a zi a calendarului gregorian și a 243-a zi în anii bisecți.
 Evenimente
 1265: Prima mențiune documentară a Hunedoarei.
 1464: Papa Paul al II-lea îi succede Papei Pius al II-lea ca cel de-al 211-lea papă.
 1535: S-a încheiat înălțarea Bisericii "Sf. Dumitru" din Suceava (începută la 10 august 1534), ctitorie a lui Petru Rareș, domn al Moldovei (1527-1538; 1541-1546)
 1698: A apărut, la Iași, prima scriere filosofică românească: Divanul sau gâlceava înțeleptului cu lumea sau giudețul sufletului cu trupul, de Dimitrie Cantemir.
 1877: Asaltul armatei române asupra redutei turcești PlevnaIII, în timpul războiului pentru independență.
 1881: Inginerul francez Clement Ader (1841-1926) a patentat teatrofonul, primul sistem audio-stereo în Franța.
 1909: Paleontologul american Charles Walcott descoperă fosile în șistul Burgess din Columbia Britanică, Canada. Acest depozit de fosile este renumit pentru conservarea excepțională a părților moi ale fosilelor sale. Cu o vechime de 508 milioane de ani (Cambrianul mijlociu), este unul dintre primele paturi de fosile care conțin amprente cu părți moi.
 1914: Are loc primul spectacol al Companiei Marioara Voiculescu-Bulandra, cu piesa "Soțul ideal", de Oscar Wilde.
 1918: A fost asasinat șeful Direcției Politice de Stat a Rusiei bolșevice (C.E.K.A.), Urițki. In aceeași zi, la Moscova, a avut loc atentatul Faniei Kaplan asupra lui Lenin.
 1940: A fost încheiat al doilea protocol al Dictatului de la Viena. România a fost nevoită să cedeze Ungariei, Nord-vestul Transilvaniei, cunoscut istoriografic sub numele de Transilvania de Nord.
 1941: Intră în vigoare Acordul de la Tighina, un tratat semnat de Germania nazistă și România privind problemele de administrare, economice și de securitate ale Transnistriei.
 1944: România a rupt, după lovitura de stat de la 23 august, relațiile diplomatice cu Ungaria horthystă.
 1948: A fost creată "Direcția Generală a Securității Poporului" (Securitatea).
 1974: A fost realizat calculatorul pe bază de laser Coral.
 1974: A fost inaugurat, la București, "Centrul demografic ONU-România", ca parte a conferinței mondiale asupra populației, la care au fost prezente 5000 de persoane.
 1974: La Zagreb, un tren pe ruta Atena-Dortmund deraiază la intrarea în gara principală, ducând la decesul a 153 de persoane.
 1974: La Tokyo, are loc atentatul asupra sediului Mitsubishi Heavy Industries care provoacă decesul a 8 persoane și la rănirea a altor 376.
 1981: Președintele Iranului, Mohammad Ali Rajai, și primul ministru, Mohammad Javad, au fost uciși într-un atac cu bombe efectuat asupra clădirii Guvernului.
 1984: Primul zbor al navetei Discovery. Ultimul zbor va fi în 2011, un zbor de aprovizionare și mentenanță către Stația Spațială Internațională.
 1986: Cutremur de pământ în Vrancea cu magnitudinea de 7,2, adâncimea de 140 km.
 2005: Uraganul Katrina a devastat sudul SUA.
 2021: Generalul Corpului de marină Kenneth McKenzie Jr. anunță că ultimele trupele americane au părăsit Afganistanul, încheind implicarea SUA în războiul din Afganistan. Președintele american, Joe Biden, confirmă sfârșitul războiului printr-o declarație.
 2021: Programul ONU pentru Mediu anunță că benzina cu plumb pentru vehiculele rutiere a fost eliminată treptat la nivel global, la o sută de ani de la introducerea sa.
 Nașteri
 1334: Petru al Castiliei (d. 1369)
 1705: David Hartley, filosof englez (d. 1757)
 1740: Nicolas-Antoine Nouet, astronom francez (d. 1811)
 1745: Johann Hieronymus Schröter, astronom german (d. 1816)
 1748: Jacques-Louis David, pictor francez (d. 1825)
 1797: Mary Shelley, scriitoare britanică (d. 1851)
 1811: Théophile Gautier, scriitor francez (d. 1872)
 1846: Alexandru Podoleanu, compozitor român (d.1907)
 1848: Gheorghe Bengescu, diplomat și publicist român, membru al Academiei Române (d.1921)
 1852: Jacobus Henricus van 't Hoff, chimist olandez, laureat Nobel (d. 1911)
 1855: Evelyn de Morgan, pictoriță engleză prerafaelită (d. 1919)
 1871: Ernest Rutherford, fizician britanic, laureat Nobel (d. 1937)
 1879: Aurel Popp, pictor, sculptor și grafician român (d. 1960)
 1884: Theodor Svedberg, chimist și fizician suedez, laureat Nobel (d. 1971)
 1888: Ramón Acín, pictor spaniol (d. 1936)
 1897: Aurel Petrescu, regizor și operator român (d. 1948)
 1910: Augustin Z.N. Pop, istoric literar român (d. 1988)
 1912: Edward Mills Purcell, fizician american, laureat Nobel (d. 1997)
 1913: Vlad Voiculescu, medic român, membru al Academiei Române (d. 2001)
 1924: Gabriel Chaborschi, muzician român de origine poloneză (d. 1990)
 1927: Victor Emanuel Sahini, chimist român (d. 2017)
 1928: Alain Rey, lingvist și lexicograf francez (d. 2020)
 1930: Warren Buffett, om de afaceri miliardar american
 1930: Mauro Ramos, fotbalist brazilian (d. 2002)
 1934: Anatoli Solonițîn, actor sovietic (d. 1982)
 1939: John Peel, disc jockey britanic (d. 2004)
 1943: Anna Adamis, scriitoare și libretistă maghiară
 1946: Regina Anne-Marie a Greciei, fosta regină a Greciei
 1949: Peter Maffay, cantautor german născut în România
 1952: Daniel Dăianu, economist și politician român
 1956: Iuliu Moldovan, pictor român
 1959: Ralu Filip, jurist și jurnalist român (d. 2007)
 1961: Marius Chelaru, critic literar, eseist, poet, prozator, traducător, promotor cultural și editor român
 1963: Paul Oakenfold, DJ de trance și producător muzical
 1964: AG Weinberger, compozitor și interpret de muzică de jazz
 1966: Aymen Benabderrahmane, politician algerian, prim-ministru al Algeriei (2021-prezent)
 1966: Gelu Vlașin, poet român
 1967: Gelil Eserghep, politician român
 1972: Cameron Diaz, actriță americană
 1974: Camilla Läckberg, scriitoare suedeză
 1975: Radhi Jaïdi, fotbalist tunisian
 1981: Tomasz Majewski, atlet polonez, aruncător de greutate
 1982: Andy Roddick, tenismen american, nr 1 mondial
 1986: Paula Kinikinilau, rugbist româno-tongalez
 1988: Alina Moloci, handbalistă română
 1989: Bebe Rexha, cântăreață, compozitoare americană
 1989: Billy Joe Saunders, boxer britanic
 1990: Rossella Gregorio, scrimeră italiană
 Decese
 1483: Regele Ludovic al XI-lea al Franței (n. 1423)
 1580: Emanuel Filibert, Duce de Savoia (n. 1528)
 1751: Christopher Polhem, inventator suedez (n. 1661)
 1830: Louis Henri, Prinț de Condé (n. 1756)
 1831: Louise de Saxa-Gotha-Altenburg, soția lui Ernest I, Duce de Saxa-Coburg și Gotha (n. 1800)
 1844: Francis Baily, astronom englez (n. 1774)
 1877: Nicolae Valter Mărăcineanu, ofițer român, căzut la Grivița (n. 1840)
 1891: Emanoil Bacaloglu, fizician, chimist și matematician român (n. 1830)
 1928: Wilhelm Wien, fizician german, laureat Nobel (n. 1864)
 1929: Emanoil Riegler, medic român (n. 1854)
 1935: Henri Barbusse, prozator francez, militant comunist (n. 1873)
 1940: Sir Joseph John Thomson, fizician englez, laureat Nobel (n. 1856)
 1950: Alexandru Lapedatu, istoric și om politic român, membru al Academiei Române (n. 1876)
 1961: Charles Coburn, actor american (n. 1877)
 1963: Alexandra de Hanovra, prințesă a Marii Britanii și Irlandei, Ducesă de Brunswick-Lüneburg (n. 1882)
 1964: Scarlat Lambrino, istoric român, membru al Academiei Române (n. 1891)
 1975: Theodor Constantin, scriitor român (n. 1910)
 1981: Mohammad Ali Rajai, politician iranian, președinte al Iranului (n. 1933)
 1989: Costin Murgescu, economist român, membru al Academiei Române (n. 1919)
 1997: Ernest Wilimowski, fotbalist germano-polonez (n. 1916)
 2006: Naghib Mahfuz, scriitor egiptean, laureat Nobel (n. 1911)
 2012: Cornel Todea, regizor teatru și realizator de emisiuni de televiziune (n. 1935)
 2013: Seamus Heaney, scriitor nord-irlandez, laureat Nobel (n. 1939)
 2015: Wes Craven, regizor de film, actor și scenarist american (n. 1939)
 2015: Dan Iordăchescu, bariton român (n. 1930)
 2022: Mihail Gorbaciov, președinte al URSS (n. 1931).
 Sărbători
 Sf. Alexandru, Ioan și Pavel cel Nou, Patriarhii Constantinopolului; Cuv. Fantin; Sf. Ierarh Varlaam, Mitropolitul Moldovei; Sf. Ierarh Ioan de la Râșca și Secu, Episcopul Romanului (calendar ortodox)
 Azerbaidjan: Sărbătoare națională - Proclamarea independenței - (1991)
 Note
 ! 30
 ! 08 30


text:
Με την έννοια Μεσοπόλεμος (λατ.: Interbellum / αγγλ.: Interwar period / γερ.: Zwischenkriegszeit / γαλλ.: Entre-deux-guerres) αναφερόμαστε στη χρονική περίοδο μεταξύ Πρώτου και Δευτέρου Παγκοσμίου Πολέμου. Την περίοδο αυτή συγκλόνισε τον κόσμο η οικονομική κρίση του 1929. Παράλληλα, το κίνημα του αναθεωρητισμού οδήγησε στην άνοδο του αυταρχισμού και του εθνικισμού που κορυφώθηκε με τον Β ́ Παγκόσμιο Πόλεμο. Ονομάζεται έτσι η περίοδος που χρονολογικά εκτείνεται από τα τέλη του 1918 έως τα τέλη του 1939.
 Διεθνείς σχέσεις
 Αμέσως μετά τον Α ́ Παγκόσμιο Πόλεμο συγκροτήθηκε στο Παρίσι συνέδριο για την αναδιανομή εδαφών και τη λήψη αποφάσεων. Οι νικητές με τη Συνθήκη των Βερσαλλιών αποφάσισαν τη δημιουργία ενός νέου χάρτη, τόσο για την Ευρώπη όσο και για τον κόσμο, προσπαθώντας να εξυπηρετήσουν τα συμφέροντά τους έστω και υπό το πρόσχημα της προστασίας των λαών.
 Σε αντίθεση με την πρόφαση που χρησιμοποιήθηκε στο Συνέδριο της Βιέννης, η νομιμότητα για τις ηττημένες χώρες, κυρίως την Αυστροουγγρική και την Οθωμανική Αυτοκρατορία, αμφισβητήθηκε για χάρη της αυτοδιάθεσης των λαών και άλλων πολιτικών σκοπιμοτήτων. Η διάσπαση της Αυστροουγγρικής Αυτοκρατορίας δημιούργησε πολλά προβλήματα σε σχέση με τα σύνορα των κρατών που προέκυψαν και τις εθνότητες που υπήρχαν σε αυτά. Η ύπαρξη εθνικών κρατών ήταν κάτι που εξυπηρετούσε τη Βρετανία και τη Γαλλία, δημιουργώντας μια ζώνη κρατών γύρω από τη Γερμανία και τη Ρωσία, ώστε να εκμεταλλεύονται τις αποικίες τους έχοντας ταυτόχρονα ένα είδος κυριαρχίας στην Ευρώπη. Οι φιλοδοξίες των δεύτερων όμως, στρέφονταν σε αυτά ακριβώς τα εδάφη.
 Ο θρίαμβος του εθνικισμού και η αρπακτική διάθεση των νικητών με την εξάπλωση του έθνους-κράτους, δημιούργησε το πολιτικό πρόβλημα των μειονοτήτων, που οδήγησε σε προστριβές και συγκρούσεις. Όπου το κράτος ταυτιζόταν με ένα συγκεκριμένο έθνος, η παρουσία άλλων εθνοτήτων στο εσωτερικό του ήταν άμεση απειλή για την ειρήνη. Η χάραξη των συνόρων και η προσθαφαίρεση εδαφών χωρίς να ληφθούν υπόψη οικονομικά κριτήρια, είχαν σοβαρές επιπτώσεις και στην οικονομία των χωρών της κεντρικής και ανατολικής Ευρώπης. Για παράδειγμα, η διάσπαση της Αυστρουγγαρίας είχε διαλύσει την εμπορική ενότητα που υπήρχε με άξονα το Δούναβη. Στην Ιταλία η απογοήτευση ήταν έντονη από την αθέτηση των εδαφικών υποσχέσεων, κάτι που οδήγησε σε λαϊκή υποστήριξη της κατάληψης του Φιούμε. Οι Ιταλοί πίστευαν ότι η χώρα τους θα έβγαινε αναβαθμισμένη από τον πόλεμο. Οι συγκρουόμενες εδαφικές διεκδικήσεις της Ιταλίας και της Γιουγκοσλαβίας όμως δεν ήταν δυνατό να ικανοποιηθούν με βάση την αυτοδιάθεση των λαών, αλλά ούτε με βάση τη δικαιοσύνη. Οι υποσχέσεις για απόκτηση εδαφών και το πρόβλημα της αποπληρωμής των δανείων που συνήφθηκαν κατά τη διάρκεια του πολέμου, περιέπλεξαν τις διακρατικές σχέσεις και αύξησαν τις επεμβάσεις στην πολιτική των χωρών μεταξύ τους.
 Παρότι νικήτριες, η Γαλλία και η Βρετανία βγήκαν εξουθενωμένες από τον πόλεμο. Ιδίως η Γαλλία φοβόταν έντονα μια νέα γερμανική ισχυροποίηση και πάλευε να ανορθωθεί οικονομικά, υπονομεύοντας παράλληλα κάθε γερμανική δυνατότητα ανάκαμψης. Η Βρετανία και η Αμερική όμως θεωρούσαν επικίνδυνη την πιθανότητα μιας οικονομικής και στρατιωτικής παντοδυναμίας και δεν υποστήριζαν τη Γαλλία στο ζήτημα αποπληρωμής των γερμανικών επανορθώσεων. Οι σχέσεις Γαλλίας - Γερμανίας επιδεινώθηκαν μετά την υπογραφή της συνθήκης ειρήνης, καθώς οι Ηνωμένες Πολιτείες τερμάτισαν την εμπλοκή τους στα πολιτικά της Ευρώπης και η Ρωσία είχε επίσης απομονωθεί. Η Βρετανία ήταν η μόνη που μπορούσε να έχει το ρόλο μεσολαβητή και ήδη είχε καταλάβει ότι δεν μπορούσε να αγνοεί τα ευρωπαϊκά ζητήματα. Η βρετανική πολιτική στρεφόταν προς τη διατήρηση μιας ευρωπαϊκής ισορροπίας. Όμως μετά τον πόλεμο θεωρούσε ότι η ισορροπία κινδύνευε περισσότερο από τη γαλλική εθνικιστική πολιτική.
 Η απόφαση των Βρετανών και των Αμερικανών να απαιτήσουν την εξόφληση των χρεών από τη Γαλλία, οδήγησε την τελευταία να σκληρύνει τη στάση της απέναντι στο ζήτημα των επανορθώσεων. Έτσι, κατέλαβε τη γερμανική περιοχή του Ρουρ με σκοπό την εκμετάλλευση των ορυχείων της. Αυτή η κίνηση εκβιασμού ανάγκασε τη Γερμανία να ξαναρχίσει την αποπληρωμή επανορθώσεων, την οποία είχε διακόψει. Η επίλυση του ζητήματος των πολεμικών επανορθώσεων ήταν ένα μέτρο που θα βοηθούσε τη Γερμανία να ορθοποδήσει και να αναπτύξει την οικονομία της. Από το 1922, ο πληθωρισμός χτύπησε τη γερμανική οικονομία και κλόνισε τους πολιτικούς θεσμούς. Η μετέπειτα γαλλική εκτίμηση ότι η δυναμική αναμέτρηση με τη Γερμανία δεν θα ήταν ωφέλιμη, οδήγησε σε μια νέα προσέγγιση. Το πρόβλημα των επανορθώσεων επιλύθηκε κατά ένα μέρος, με το σχέδιο Ντωζ του 1924 και τη συμφωνία του Λοκάρνο που ακολούθησε, που διευκόλυναν τη Γερμανία να ανταποκριθεί στις υποχρεώσεις που της είχαν επιβληθεί. Η ανάγκη της Γερμανίας να καταβάλει τις επανορθώσεις έκανε ευπρόσδεκτες τις αμερικανικές επενδύσεις σε αυτήν, δημιουργώντας μια ανακύκλωση κεφαλαίων, τα οποία οδηγούσε ως επανορθώσεις σε κράτη που με αυτά αποπλήρωναν τα δικά τους πολεμικά χρέη. Η διακοπή αυτού του κύκλου επέφερε την πτώση ολόκληρου του οικονομικού συστήματος μετά το μεγάλο αμερικανικό κραχ.
 Κοινωνία των Εθνών
 Οι δυνάμεις του 20ου αιώνα συγκρότησαν ένα διεθνές όργανο που υποτίθεται ότι θα προστάτευε την ειρήνη μέσω των διαπραγματεύσεων. Η Κοινωνία των Εθνών ήταν ένα συλλογικό όργανο που συγκροτήθηκε με την προτροπή του Πρόεδρου των ΗΠΑ, Γούντροου Ουίλσον. Σκοπός της ήταν η επίλυση των διαφορών μεταξύ των κρατών χωρίς την προσφυγή στη βία. Ωστόσο από την έναρξή της δέχτηκε σοβαρό πλήγμα από την άρνηση των ΗΠΑ να γίνουν μέλος της. Συνεπώς με απούσα τη μεγαλύτερη εκ των ηγετικών δυνάμεων η Κοινωνία των Εθνών δεν είχε πραγματική δύναμη για επιβολή των αποφάσεών της.
 Η Κοινωνία των Εθνών δεν μπόρεσε να αντεπεξέλθει στο ζήτημα των αποικιών της Γερμανίας, υποκύπτοντας στις διαθέσεις των νικητών. Ήταν αδύναμη, εξαιτίας της διαφορετικής ερμηνείας που έδιναν οι μεγάλες δυνάμεις, εκφράζοντας τις επιδιώξεις τους, όσον αφορά τις αρμοδιότητες και υποχρεώσεις της. Γι’ αυτό και ενώ μπόρεσε να λύσει διαφορές μεταξύ μικρών κρατών, ήταν αδύναμη να επιβάλλει λύσεις σε ζητήματα μεταξύ ισχυρών και ανίσχυρων κρατών. Ενώ οι ιδεαλιστές υποστηρικτές της έβλεπαν σε αυτή ένα νέο θεσμό ρύθμισης της ηθικής και έννομης τάξης μεταξύ των κρατών, ρεαλιστές όπως οι Γάλλοι την έβλεπαν μόνο ως μέσο καταπολέμησης του αναθεωρητισμού.
 Αναθεωρητισμός
 Οι ανικανοποίητες εδαφικές βλέψεις των ευρωπαϊκών κρατών, τα προβλήματα των μειονοτήτων και ο εθνικισμός ήταν οι προϋποθέσεις για την ανάπτυξη του αναθεωρητισμού, δηλαδή της πολιτικής των δυσαρεστημένων χωρών να αναθεωρήσουν το καθεστώς που προέκυψε από τις μεταπολεμικές συνθήκες ειρήνης. Τα προβλήματα που δημιουργούσε ο αναθεωρητισμός, επιδεινώνονταν από τις οικονομικές εξελίξεις. Τα διαρκή οικονομικά προβλήματα των εργατικών τάξεων, κυρίως στις ηττημένες χώρες δημιουργούσαν προστριβές και αναγωγή τους στα αποτελέσματα του πόλεμου. Η κατάληψη του Ρουρ από τη Γαλλία, θεωρήθηκε από τους Γερμανούς ως μια ενέργεια με σκοπό την ταπείνωση της χώρας τους.
 Για τη συγκράτηση του γερμανικού αναθεωρητισμού, η Βρετανία και η Γαλλία εγγυήθηκαν τα σύνορα ορισμένων χωρών, υποσχόμενες στρατιωτική βοήθεια σε περίπτωση επίθεσης. Ωστόσο η βρετανική εγγύηση προς τις χώρες που ήταν περισσότερο δυνατό να απειληθούν, δηλαδή της Πολωνίας και της Τσεχοσλοβακίας, ήταν καθυστερημένη και περιορισμένη. Θεωρείται πως εάν οι νικήτριες χώρες είχαν προβάλει μια περισσότερο έγκαιρη και ισχυρή υποστήριξη του καθεστώτος που είχε δημιουργηθεί με τις συνθήκες ειρήνης, θα είχε συγκρατηθεί ο γερμανικός αναθεωρητισμός ή θα οδηγούμασταν στην αναθεώρηση χωρίς να εκραγεί ο Β ́ Παγκόσμιος Πόλεμος.
 Παραπομπές
 Πηγές άρθρου
 Κολιόπουλος Ι.Σ., Νεότερη Ευρωπαϊκή Ιστορία 1789-1945, εκδόσεις Βάνιας, Θεσσαλονίκη 2001.
 Berstein Serge - Milza Pierre, Ιστορία της Ευρώπης, Γ’ τόμ., εκδόσεις Αλεξάνδρεια, Αθήνα 1997.
 Mazower Mark, Σκοτεινή Ήπειρος, Δ’ έκδ., εκδόσεις Αλεξάνδρεια, Αθήνα 2004.
 Νεότερη ιστορία
 Μεσοπόλεμος
 Επακόλουθα του Α ́ Παγκοσμίου Πολέμου