type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/42
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 25. maj 2004
 i sag T-264/03, Jürgen Schmoldt m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Anullationssøgsmålsøgsmålsfrist - fysiske eller juridiske personer - retsakter - der berører de pågældende individuelt - beslutning - standarder for varmeisolering - afvisning)
 (2004/C 228/96)
 Processprog: tysk
 I sag T-264/03, Jürgen Schmoldt, Dallgow-Döberitz (Tyskland), Kaefer Isoliertechnik GmbH & Co. KG, Bremen (Tyskland), Hauptverband der Deutschen Bauindustrie eV, Berlin (Tyskland), ved Rechtsanwalt H.-P. Schneider, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: K. Wiedner, bistået af avocat A. Böhlke, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af artikel 1, sammenholdt med tabel 1 i bilaget til Kommissionens beslutning 2003/312/EF af 9. april 2003 om offentliggørelsen af referencer på standarder vedrørende isolationsmaterialer, geotextiler, stationære brandbekæmpelsessystemer og gipsblokke i henhold til Rådets direktiv 89/106/EØF (EFT L 114, s. 50), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; justitssekretær: H. Jung, den 25. maj 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Sagen afvises.
 2.
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler sagsøgtes omkostninger, herunder omkostningerne i sag T-264/03 R om foreløbige forholdsregler.
 (1) EFT C 239 af 4.10.2003.


text:
 31.7.2010
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 209/26
 2010. május 19-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
 (C-248/10. sz. ügy)
 ()
 2010/C 209/36
 Az eljárás nyelve: görög
 Felek
 Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Karanasou Apostolopoulou és A. Nijenhuis)
 Alperes: Görög Köztársaság
 Kereseti kérelmek
 —
 A Bíróság állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 92/49/EGK tanácsi irányelvnek és a 2002/83/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK és a 2006/48/EK irányelvnek a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések prudenciális értékelésének eljárási szabályai és az értékelés kritériumai tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis e rendelkezéseket nem közölte a Bizottsággal — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;
 —
 a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 Az irányelvnek a nemzeti jogba történő átültetésére előírt határidő 2009. március 21-én lejárt.
 (1) HL L 247., 2007.9.21., 1. o.


type: other

text:
Μόλις το 7% του πλεονάσματος του ΟΑΕΔ θα δοθεί στους μη επιδοτούμενους ανέργους • Ιατρικά Νέα
 Home / Ειδήσεις / Μόλις το 7% του πλεονάσματος του ΟΑΕΔ θα δοθεί στους μη επιδοτούμενους ανέργους
 Μόλις το 7% του πλεονάσματος του ΟΑΕΔ θα δοθεί στους μη επιδοτούμενους ανέργους
 Μόνο 20 εκατ. ευρώ από τα 288 εκατ. ευρώ που περίσσευαν φέτος από τον Οργανισμό Απασχόλησης Εργατικού Δυναμικού (ΟΑΕΔ) θα διατεθούν στους μη επιδοτούμενους ανέργους, στο πλαίσιο της έκτακτης-εφάπαξ οικονομικής ενίσχυσης την οποία ανακοίνωσε η υπουργός Εργασίας Έφη Αχτσιόγλου για τους ανέργους 18 έως 24 ετών, οι οποίοι δεν λαμβάνουν επίδομα ανεργίας.
 Με άλλα λόγια, η σχετική ενίσχυση η οποία θα ανέλθει σε 400 ευρώ για κάθε έναν από τους 50.000 ανέργους της παραπάνω ηλικίας και θα καταβληθεί έως τέλη του τρέχοντος μηνός θα κοστίσει στον προϋπολογισμό του ΟΑΕΔ μόλις το 7% του πλεονάσματος που αναμένεται για φέτος.
 Πιο συγκεκριμένα, σύμφωνα με ασφαλείς πληροφορίες του Capital.gr, το δημοσιονομικό πλεόνασμα του Οργανισμού θα ανέλθει σε 288 εκατ. ευρώ φέτος.
 Από το αποτέλεσμα αυτό, θα ωφεληθούν μόνο κατά 20 εκατ. ευρώ οι μη επιδοτούμενοι άνεργοι και μάλιστα αποκλειστικά όσοι είναι έως 24 ετών.
 Οι υπόλοιποι 800.639 άνεργοι που είναι εγγεγραμμένοι στον ΟΑΕΔ, είναι πάνω από 24 ετών και δεν λαμβάνουν κανένα τακτικό ή εποχικό επίδομα εξαιρούνται από την έκτακτη οικονομική ενίσχυση.
 Σημειώνεται πως από το σύνολο των 947.907 εγγεγραμμένων ανέργων τον περασμένο Οκτώβριο, μόλις οι 97.268 λαμβάνουν κάποιο τακτικό ή εποχικό επίδομα από τον ΟΑΕΔ. Οι υπόλοιποι 850.639 δεν λαμβάνουν κανένα επίδομα και από αυτούς μόλις 50.000 θα λάβουν τέλη Δεκεμβρίου μία έκτακτη ενίσχυση 400 ευρώ, δηλαδή λίγο παραπάνω από το κατώτατο μηνιαίο τακτικό επίδομα ανεργίας των 360 ευρώ.
 Αξίζει να σημειωθεί πως σύμφωνα με τις τελευταίες εκτιμήσεις του Οργανισμού τις οποίες έχει στη διάθεση του το Capital.gr, το κονδύλι που δαπανήθηκε για επιδόματα ανεργίας το 2017 ανήλθε μόλις σε 742 εκατ. ευρώ έναντι των 828 εκατ. ευρώ τα οποία είχαν αρχικά προβλεφθεί. Που σημαίνει ότι ο ΟΑΕΔ έδωσε 86 εκατ. ευρώ λιγότερα για επιδόματα ανεργίας σε σχέση με εκείνα που είχε αρχικά προϋπολογίσει.
 Από την άλλη μεριά, o OAEΔ δαπάνησε για προγράμματα καταπολέμησης της ανεργίας 51 εκατ. ευρώ περισσότερα σε σχέση με τις αρχικές προβλέψεις. Συγκεκριμένα, δαπάνησε 460 εκατ. ευρώ έναντι 409 εκατ.ευρώ τα οποία είχε προϋπολογίσει.
 Σύμφωνα με τις ίδιες πληροφορίες, ο ΟΑΕΔ έχει προϋπολογίσει για το 2018 δαπάνες ύψους 815 εκατ. ευρώ για επιδόματα ανεργίας και μόλις 332 εκατ. ευρώ για προγράμματα καταπολέμησης της ανεργίας.
 Με άλλα λόγια, έχει εκτιμήσει ότι θα χρειαστούν 70 εκατ. ευρώ σε σχέση με το 2017 (815 εκατ. ευρώ έναντι 742 εκατ. ευρώ), αν και αναμένεται από το ΥΠΟΙΚ πτώση της ανεργίας κατά 2 μονάδες.
 Επίσης έχει εκτιμήσει 128 εκατ. ευρώ λιγότερα κονδύλια για την καταπολέμηση της ανεργίας το 2018 σε σχέση με το 2017 (332 εκατ. ευρώ έναντι 460 εκατ. ευρώ).
 Τέλος για το 2018, ο ΟΑΕΔ προβλέπει πλεόνασμα 641 εκατ. ευρώ έναντι 288 εκατ. ευρώ, κυρίως λόγω της αναμενόμενης αύξησης των εσόδων των ασφαλιστικών εισφορών που αναμένεται να φέρει η αύξηση της μισθωτής απασχόλησης (1,5 δις. ευρώ το 2018 έναντι 1,4 δισ. ευρώ το 2017), την αύξηση των εσόδων από την επιχειρηματική δραστηριότητα (πχ τόκοι από καταθέσεις) κλπ.
 Ειδήσεις ΟΑΕΔ Οικονομια 2017-12-20
 ΕτικέτεςΕιδήσεις ΟΑΕΔ Οικονομια
 Προηγούμενο Χαρείτε τις γιορτές, νικήστε την κατάθλιψη και την μελαγχολία
 Επόμενο Το «προΣfΕΕρουμε» στο Κέντρο Φιλοξενίας Ασυνόδευτων της Praksis


type: wikipedia

text:
Geomorfoloogia (kr γῆ, ge- "maa"; μορφή, morfé- "kuju"; ja λόγος, logos- "õpetus") on õpetus pinnavormidest ja geoloogilistest protsessidest, mis neid kujundavad. Geomorfoloogid uurivad, kuidas maastik on kujunenud, pinnavormide ajalugu ja dünaamikat ning ennustavad pinnavormide muutusi väliuuringutega, eksperimentidega ja arvutimodelleerimisega. Geomorfoloogia uurib Maa reljeefi nii maismaal kui ka veekogude põhjas.
 Geomorfoloogiat kasutatakse loodusgeograafias, geoloogias, geodeesias, inseneriteadustes, arheoloogias ja geotehnoloogias. Nii suur huvide ring tähendab paljude uurimismeetodite ja -objektide kaasamist.
 Geomorfoloogia sünonüümiks on füsiograafia, mis oli varem kasutusel angloameerika maades. Rahvaste Ühenduse maades, Jaapanis ja ka Eestis peetakse geomorfoloogiat geograafia osaks, mujal on ta enamasti geoloogia alldistsipliin.
 Geomorfoloogia uurimisvaldkond
 Geomorfoloogia uurib põhiliselt litosfääri ning atmosfääri ja hüdrosfääri vastastikmõjusid, et saada aru süsteemidevahelistest seostest. Geomorfoloogid pööravad erilist tähelepanu kliima ja tektoonika vahelistele seostele, mida mõjutavad geomorfoloogilised protsessid. Geokronoloogia kasutab dateerimise meetodeid, et mõõta protsesside kestust. Maastiku mõõdistamise tehnikate hulka kuuluvad diferentseeritud GPS, kaugseire andmete põhjal tehtud digitaalne maastikumudel ja laserskaneerimine, mille abil väljendatakse koguseliselt maastikku elemente, tehakse analüüse, illustratsioone ja kaarte.
 Lisaks suuremõõtkavalistele probleemidele uurivad geomorfoloogid spetsiifilisemaid ja kohalikke küsimusi. Liustikulist tegevust uurivad geomorfoloogid tegelevad liustiku setetega nagu näiteks voored, oosid, liustiku serva esised järved ja ka liustiku kulutava tegevusega. See on vajalik, et koostada kronoloogiat väikeste liustike ja suurte jääkilpide liikumisest ja uurida nende mõjusid maastikule. Vooluveelist tegevust uurivad geomorfoloogid keskenduvad jõgedele – kuidas transporditakse setteid, kuidas jõed tekivad, kuidas jõed lõikuvad aluskivimisse, kuidas need reageerivad keskkonna ja tektoonilistele muutustele ning kuidas jõed kohanevad inimtegevusega. Mulla geomorfoloogid uurivad mulla profiile ja keemilist koostist, et teada saada maastiku ajaloost ja uurida kliima, elustiku ja kivimite vahelisi seoseid. Teised geomorfoloogid uurivad, kuidas mäenõlvad tekivad ja muutuvad ning ökoloogia ja geomorfoloogia vahelisi suhteid. Geomorfoloogia on väga lai ala, kuna uurib kõike, mis on seotud Maa litosfääriga ja protsessidega, mis seda muudavad.
 Geomorfoloogia praktilisteks külgedeks on riskide hindamine (nagu näiteks maalihete ennustamine), rannajoone kaitsmine ja jõgede voolusängi taastamine. Planeete uurivad geomorfoloogid uurivad pinnavorme teistel planeetidel nagu näiteks Marsil. Uuritakse tuule, vooluvee, jää, nõlvaprotsesside, meteoriidi tabamuste ja tektoonika indikaatoreid. See mitte ainult ei aita aru saada teiste planeetide geoloogilisest ja atmosfäärilisest ajaloost, vaid aitab rakendada neid teadmisi ka Maa uurimisel.
 Geoloogilised protsessid
 Geomorfoloogilised protsessid hõlmavad 1) regoliidi tekkimist ilma ja tuule mõjul, 2) tekkinud materjali transporti ja 3) selle materjali settimist. Põhilised pinnavorme kujundavad protsessid on tuul, lained, murenemine, nõlvaprotsessid, põhjavee liikumine, pinnavee voolamine, liustikuline tegevus ja vulkanism.
 Maakera pinda on muutnud maapealsed protsessid, mis kujundavad pinnamoodi, ja geoloogilised protsessid, mis põhjustavad maapinna kerget ja vajumist ning muudavad rannajoont. Maapealsed protsessid hõlmavad vett, tuult, jääd, tuld ja elavat loodust maakera pinnal koos keemiliste reaktsioonidega, mis moodustavad mulla ja muudavad materjalide omadusi. Samuti loetakse maapealsete protsesside sekka gravitatsioonist tulenevad muutused ja teised faktorid, näiteks inimeste muudetud maastik. Paljud neist teguritest on tugevalt mõjutatud kliima poolt. Geoloogilised protsessid hõlmavad mäeahelike kerget, vulkaanide tegevust, isostaatilisi muutusi maapinna kõrgustes (mõnikord vastuseks maapealsetele protsessidele) ja settebasseinide tekkimist. Selletõttu on maapind oma topograafiaga klimaatiliste, hüdroloogiliste ja bioloogiliste tegevuste koostöö koos geoloogiliste protsessidega.
 Suuremõõtkavalised topograafilised kaardid Maast illustreerivad maakoore pingeid. Mäeahelikud kerkivad geoloogiliste protsesside tõttu. Selliste üleskergitatud alade kulutuse tagajärjel transporditakse setteid teistesse maastiku piirkondadesse või rannikule, kus need settivad. Väiksema mõõtkavaliselt toimivad samad protsessid, kus individuaalsed pinnavormid kujunevad hoolimata kuhjavate (maapinnakerge ja settimine) ja kulutavate protsesside (vajumine ja erosioon) tasakaalule. Sageli need protsessid mõjutavad teineteist: liustikud, vesi ja settimine on tegurid, mis mõjutavad topograafiat isostaatiliselt. Topograafia mõjutab ka kohalikku kliimat, näiteks läbi orograafiliste sademete, mis muudavad topograafiat hüdroloogilise režiimi muutuse kaudu.
 Eoolsed protsessid
 Eoolsed protsessid viitavad tuule tegevusele, täpsemalt tuulte võimele muuta Maakera pinda. Tuul võib erodeerida, transportida ja setitada materjali. Tuule mõju on kõige tugevam hõreda vegetatsiooniga ja ulatuslikel kivistumata setetega aladel, näiteks kõrbetes, kus vee ja nõlvaprotsesside transportiv toime on väike. Eestis on eoolsete protsesside mõju väike, kõige paremini saab neid jälgida liivastel rannaaladel.
 Vooluveetekkelised protsessid
 Jõed ja ojad ei ole ainult vee, vaid ka setete edasikandjad. Voolates mööda oma orgu, on vesi võimeline kaasa haarama setteid ja transportima neid allavoolu. Setete transpordi hulk sõltub setete/osakeste kättesaadavusest ja jõe vooluhulgast. Jõed on suutelised erodeerima kivimitesse ja tekitavad nii uusi setteid, mis tulevad jõe enda sängist, aga ka ümbritsevatelt mäenõlvadelt. Tänu sellele on jõed alusepanijad suurte alade kujundajana mitteliustikulises keskkonnas. Erinevaid maastikuelemente ühendavadki põhiliselt jõed. Jõed kasvavad oma arengus pidevalt ja lõpuks ühinevad teiste jõgedega, moodustades jõestikke, kuid võivad moodustada ka teistsuguseid süsteeme, sõltuvalt kohalikust topograafiast ja aluspõhja geoloogiast.
 Liustikulised protsessid
 Liustikud on väga efektiivsed maastiku kujundajad, kuid kuna liustikud esinevad väga piiratud alal, on seda raske jälgida. Jää järkjärguline edasi liikumine tekitab aluskorra kivimite abrasiooni ja erosiooni. Selle tagajärjel tekivad liustikulised setted ehk moreen, mida jää transpordib. Liustikuline erosioon tekitab U-kujulisi orge, vastukaaluks vee tegevusele, mis tekitab V-kujulisi orge. Eestis on mandriliustiku jälgi kõige paremini näha Vooremaal, kuna voored on tekkinud liustiku kuhjava-kulutava tegevuse tagajärjel. Lõuna-Eesti kõrgustikud on moodustunud liustiku poolt kokku kuhjatud moreenist. Liustiku tegevusest on maha jäänud mitmed oosistikud (Neeruti-Porkuni oosistik), mõhnastikud (Kurtna mõhnastik) ja otsamoreenid (Võlumäe otsamoreen).
 Nõlvaprotsessid
 Pinnas, regoliit ja kivid liiguvad gravitatsiooni mõjul nõlvast alla maalihetena, libisemisena, varisemisena, voolamisena või nihkena. Sellised protsessid toimuvad maa peal kui ka vee all ja neid on täheldatud Maal, Marsil, Veenusel, Saturni kuul Titaanil ja Lapetusel. Käimasolevad nõlvaprotsessid võivad muuta nõlva kuju, mille tagajärjel võib muutuda protsesside toimumise kiirus ja ulatus. Väga järskudel nõlvadel võivad vallanduda väga kiiresti ulatuslikud pinnase liikumised, mistõttu on nõlvaprotsessid väga tähtsad tektooniliselt aktiivsetes piirkondades. Eestis esinevad nõlvaprotsessid enamasti jõgede kallastel, seda eriti kõrgustikelt alla voolavatel jõgedel, kuna seal on erosioon kõige suurem.
 Vulkaanilised protsessid
 Vulkaanilisetel protsessidel on suur mõju geomorfoloogiale. Vulkaanipursetel on hävitav mõju maastikule, nende tagajärjel vana maastik kattub lava, tefraa ja püroklastilise materjaliga ja selle tagajärjel muutub jõgede voolutee. Vulkaanipurske tagajärjel tekkinud koonus on topograafia osa ja seda hakkavad mõjutama maapealsed geomorfoloogilised protsessid.
 Tektoonilised protsessid
 Tektoonilised protsessid võivad toimuda mõnest sekundist kuni miljonite aastateni. Tektoonilised protsessid on suuresti mõjutatud aluskivimi ehitusest, kuna sellest sõltub tektooniliste protsesside morfoloogia. Maavärinate tagajärjel võivad suured maa-alad vajuda ja tekitada uusi märgalasid. Pärast sadu ja tuhandeid aastaid mäestiku erosiooni tekib isostaatiline kerge, mille tagajärjel maapind koos mäestikuga kerkib, kuna piisavalt palju materjali on ära erodeeritud ja see laseb litosfääril kerkida. Pärast seda protsessi hakkavad loodusjõud uuesti mäestikku madalamaks erodeerima. Pikaajalised tektoonilised protsessid tekitavad orogeneesi – tekivad suured mäestikud, mille eluiga on kümneid miljoneid aastaid. Mäestikest saavad alguse nõlva- ja vooluveetekkelised protsessid ning nende tõttu pikaajaline setete tootmine. Kuna Eesti asub laama keskel ja seega tektooniliselt mitteaktiivses piirkonnas, ei esine meil ulatuslikke tektoonilisi protsesse, sealhulgas ka vulkaanipurskeid. Eestis toimub isostaatiline kerge, kuna siin oli liustik, mis surus maapinda alla, ja liustiku taganemise järel pole maapind veel lõplikult üles tõusnud.
 Viited
 Välislingid
 Geomorfoloogia terminite eesti–inglise sõnastik


text:
29/04/2005 AMAF
 Arrêté ministériel du 29 avril 2005 portant dérogation transitoire au marquage CE des portes et barrières telles que définies par la norme harmonisée NBN EN 13241-1 "Portes et barrières industrielles, commerciales et de garage - Norme de produit - Partie 1 : Produits sans caractéristiques coupe-feu, ni pare-fumée"
 18/05/2005 23285 --
 29/04/2005 BVR
 Besluit van de Vlaamse regering van 29 april 2005 - Ruimtelijke ordening - Voorlopige vaststelling van het ontwerp van gewestelijk ruimtelijk uitvoeringsplan "Chartreuse" (afbakening regionaalstedelijk gebied Brugge)
 25/05/2005 24474 --
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse Regering van 1 februari 2002 met betrekking tot de subsidiëring van de aanleg door de gemeenten van openbare rioleringen, andere dan prioritaire rioleringen, en van de bouw door de gemeenten van kleinschalige rioolwaterzuiveringsinstallaties
 31/05/2005 25260 D
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse Regering van 6 december 2002 betreffende de organisatie van het buitengewoon secundair onderwijs van opleidingsvorm 3
 16/06/2005 27398 38222
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse Regering van 19 juli 2002 betreffende het geïntegreerd ondersteuningsaanbod in het gewoon basisonderwijs
 17/06/2005 27908 --
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot uitvoering van artikel 17, § 4bis, van het decreet van 23 januari 1991 inzake de bescherming van het leefmilieu tegen de verontreiniging door meststoffen, tot wijziging van het besluit van 15 maart 2002 van de Vlaamse Regering tot uitvoering van de artikelen 14, § 6, en 17, § 8, van het decreet van 23 januari 1991 inzake de bescherming van het leefmilieu tegen de verontreiniging door meststoffen en tot wijziging van het besluit van 31 maart 2000 tot aanwijzing van de gebiedsgerichte verscherpingen zoals bedoeld in artikelen 13bis, 15, 15bis, 15quater, 15quinquies en 17 van het decreet van 23 januari 1991 inzake de bescherming van het leefmilieu tegen de verontreiniging door meststoffen
 23/06/2005 28678 38248
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 3 maart 2000 tot uitvoering van de artikelen 11, § 1, 13° en § 7, 33 en 33bis van het decreet van 23 januari 1991 inzake de bescherming van het leefmilieu tegen de verontreiniging door meststoffen
 23/06/2005 28683 38249
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot regeling van de aanstelling van de bedienaars der erediensten en moreel consulenten bij sommige diensten van de Vlaamse Overheid
 28/06/2005 29815 37413
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse Regering van 30 april 2004 betreffende de adviescheques
 30/06/2005 30101 D
 Besluit van de Vlaamse Regering van 29 april 2005 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 5 oktober 2001 tot uitvoering van artikel 33ter van het decreet van 23 januari 1991 inzake de bescherming van het leefmilieu tegen de verontreiniging door meststoffen en tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 6 februari 1991 houdende vaststelling van het Vlaams reglement betreffende de milieuvergunning
 07/07/2005 31789 38250
 29/04/2005 AGCF
 Arrêté du Gouvernement de la Communauté française du 29 avril 2005 portant modification de diverses dispositions réglementaires relatives notamment à la fixation des échelles de traitement afférentes à certaines fonctions des membres du personnel de l'enseignement
 15/07/2005 32481 --
 Arrêté du Gouvernement de la Communauté française du 29 avril 2005 fixant la procédure d'introduction des demandes d'allocations d'études secondaires ainsi que les conditions de leur octroi
 03/08/2005 34103 38168
 Arrêté du Gouvernement de la Communauté française du 29 avril 2005 créant le jury de promotion pour la fonction d'inspecteur de cours spéciaux (spécialité: éducation physique) dans l'enseignement secondaire du degré inférieur de la Communauté française
 31/08/2005 38091 38262
 Arrêté du Gouvernement de la Communauté française du 29 avril 2005 fixant la procédure d'introduction des demandes d'allocations d'études supérieures ainsi que les conditions de leur octroi
 08/09/2005 39413 38169
 28/04/2005 AGW
 Arrêté du Gouvernement wallon du 28 avril 2005 modifiant l'arrêté du Gouvernement wallon du 4 juillet 2002 arrêtant la liste des projets soumis à étude d'incidences et des installations et activités classées
 10/05/2005 21924 U
 28/04/2005 AR
 Arrêté royal du 28 avril 2005 modifiant l'arrêté royal du 3 septembre 2000 réglant l'intervention de l'Etat et de certains organismes publics dans les frais de transport des membres du personnel fédéral et portant modification de l'arrêté royal du 20 avril 1999 accordant une indemnité pour l'utilisation de la bicyclette aux membres du personnel de certains services publics fédéraux
 12/05/2005 22547 U - D
 Arrêté du Gouvernement wallon du 28 avril 2005 fixant, pour l'année 2005, la somme à attribuer au Fonds spécial de l'aide sociale destinée aux C.P.A.S. des communes de la Région wallonne à l'exception des C.P.A.S. des communes de la Communauté germanophone
 12/05/2005 22711 --
 28/04/2005 L
 Loi du 28 avril 2005 modifiant la loi du 28 mars 1984 sur les brevets d'invention, en ce qui concerne la brevetabilité des inventions biotechnologiques
 13/05/2005 22852 37222
 Arrêté du Gouvernement wallon du 28 avril 2005 portant exécution en ce qui concerne l'intégration professionnelle des ayants droit à l'intégration sociale, du décret-programme du 18 décembre 2003 portant diverses mesures en matière de trésorerie et de dette, d'action sociale et de santé
 23/05/2005 23985 38223
 Arrêté royal du 28 avril 2005 modifiant l'arrêté royal du 12 août 2000, précisant les modalités d'application de la loi déterminant les conditions auxquelles les autorités locales peuvent bénéficier d'une aide financière de l'Etat dans le cadre de la politique urbaine
 25/05/2005 24415 U - D
 Loi du 28 avril 2005 contenant le plafonnement de la taxe sur les opérations de bourse
 27/05/2005 24962 38091
 28/04/2005 AMAF
 Arrêté ministériel du 28 avril 2005 modifiant les articles 60 et 61 de l'arrêté ministériel du 26 novembre 1991 portant les modalités d'application de la réglementation du chômage
 31/05/2005 25167 U - D
 28/04/2005 MBVO
 Ministerieel besluit van 28 april 2005 tot bepaling van de voorwaarden tot toelating van de digitale mammografie in het Vlaamse bevolkingsonderzoek inzake borstkanker
 15/06/2005 27300 D
 28/04/2005 ArrêtCE
 Arrêt du Conseil d'Etat n° 143873 du 28 avril 2005 «Est annulé l'arrêté du Gouvernement wallon du 4 février 1999 arrêtant définitivement la modification partielle de la planche n° 64/1 du plan de secteur de Beauraing-Gedinne portant sur l'inscription d'une zone artisanale ou de petites et moyennes entreprises et d'une zone industrielle sur le territoire de la commune de Bièvre, en ce que la première de ces modifications affecte des biens appartenant à Berthe LEONET, situés au lieu-dit "Champ de Bouillon" et cadastrés section C, n° 376n2 (d'une contenance d'un hectare, septante-huit ares et cinquante centiares) et n° 376y3 (d'une teneur de trente-six ares et quarante-six centiares).»
 16/06/2005 27432 --
 27/04/2005 AMAF
 Arrêté ministériel du 27 avril 2005 déterminant l'entrée en vigueur des chapitres Ier et II de l'arrêté royal du 19 juillet 2001 portant diverses dispositions concernant la mise en place des services publics fédéraux et des services publics fédéraux de programmation en ce qui concerne le Service public fédéral de Programmation politique scientifique
 12/05/2005 22651 --
 Document refLex Chrono n° 47935
 refLex Chrono Document nr. 47935
 Document refLex Chrono n° 119486
 refLex Chrono Document nr. 119486
 Document refLex Chrono n° 57540
 refLex Chrono Document nr. 57540
 Document refLex Chrono n° 74420
 refLex Chrono Document nr. 74420
 Document refLex Chrono n° 130202
 refLex Chrono Document nr. 130202
 Document refLex Chrono n° 130914
 refLex Chrono Document nr. 130914
 Document refLex Chrono n° 101440
 refLex Chrono Document nr. 101440
 Document refLex Chrono n° 75321
 refLex Chrono Document nr. 75321


text:
20150731057617082015/C 270/362102015TC27020150817HR01HRINFO_JUDICIAL20150424283032Predmet T-210/15: Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Deutsche Telekom protiv Komisije
 ---documentbreak--- C2702015HR2820120150424HR0036282303Tužba podnesena 24. travnja 2015. – Deutsche Telekom protiv Komisije
 (Predmet T-210/15)2015/C 270/36Jezik postupka: njemački
 Stranke
 Tužitelj: Deutsche Telekom AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: A. Rosenfeld i O. Corzilius, odvjetnici)
 Tuženik: Europska komisija
 Tužbeni zahtjev
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi Odluku Europske komisije od 17. veljače 2015. o zahtjevu tužitelja za pristup dokumentima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1049/2001 – GESTDEM 2014/4555;
 —
 naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Zahtijevani pristup dokumentima odnosi se na postupak povodom zloporabe vladajućeg položaja u smislu članka 102. UFEU-a.
 U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe sedam tužbenih razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 3. podstavka 2. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (
 1
 ) te obveze obrazlaganja
 —
 Tužitelj ovdje ističe da je Komisija postupila nepravilno kada posebne iznimke za zaštitu postupka odlučivanja i njihove restriktivne pretpostavke nije ispitala, iako ta odredba izričito uređuje ovakav slučaj zahtijevane objave dokumenata nakon završetka postupka. Usto takvo postupanje nije ni obrazložila.
 2.
 Drugi tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 2. prve i treće alineje Uredbe br. 1049/2001 zbog neprimjene iznimaka
 —
 Tužitelj ističe da je Komisija postupila nepravilno kada je potvrdila primjenjivost iznimaka za zaštitu poslovnih interesa trećih osoba i svrhe ispitnih radnji na dokumente završenog postupka jer se oslonila na opću pretpostavku. Time je povrijedila obvezu konkretnog i pojedinačnog ispitivanja dokumenata na koje se odnosi zahtjev za pristup. Usto nije dokazala da je stvarno nanesena šteta zaštićenim interesima.
 3.
 Treći tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 2. posljednjeg podstavka Uredbe br. 1049/2001 zbog postojanja prevagujućeg javnog interesa za objavu informacija
 —
 Tužitelj u okviru ovog tužbenog razloga ističe da postoji prevagujući javni interes za objavu zahtijevanih dokumenata. Taj prevagujući javni interes odnosi se na zahtjev dobre upravne prakse, provedbu mjera za usklađivanje, ispitivanje mogućih zahtjeva za naknadu štete kao i sudski nadzor upravnih radnji. Tužitelj smatra da bez pristupa dokumentima on nema mogućnost preispitati Komisijine upravne radnje koje se na njega odnose.
 4.
 Četvrti tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 4. Uredbe br. 1049/2001 zbog nesavjetovanja s trećim osobama
 —
 Tužitelj ovdje ističe da je Komisija počinila pogrešku koja se tiče prava jer se nije posavjetovala s trećim osobama o davanju pristupa dokumentima koji se na njega odnose.
 5.
 Peti tužbeni razlog: povreda članka 4. stavka 6. Uredbe br. 1049/2001 zbog neodobravanja djelomičnog pristupa dokumentima
 —
 U okviru ovog tužbenog razloga prigovara se da je Komisija nepravilno odbila djelomičan pristup dokumentima.
 6.
 Šesti tužbeni razlog: povreda primarnog prava zbog povrede temeljnog prava na pristup dokumentima prema članku 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i povrede zahtjeva transparentnosti prema članku 15. stavku 3. UFEU-a
 —
 Tužitelj ističe da zahtjev za pristup zahtijevanim dokumentima (podredno) izravno proizlazi iz primarnog prava i na temelju toga mu treba biti priznat. Potpuno odbijanje pristupa neproporcionalno je zadiranje u temeljno pravo na pristup dokumentima prema članku 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Uredbu br. 1049/2001 treba tumačiti s obzirom na značenje tog temeljnog prava i zahtjeva transparentnosti utvrđenog u članku 15. stavku 3. UFEU-a.
 7.
 Sedmi tužbeni razlog: povreda članka 8. Uredbe br. 1049/2001 zbog nepoštovanja rokova
 —
 Tužitelj u okviru ovog tužbenog razloga ističe da Komisija nije poštovala prisilne rokove jer ponovljeni zahtjev nije obradila u predviđenim rokovima i rokove je više puta neutemeljeno produljivala.
 (
 1
 ) Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)


text:
 15.12.2012
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 389/3
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mit-Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (il-Portugall) fit-18 ta’ Settembru 2012 — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA vs Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
 (Kawża C-425/12)
 2012/C 389/04
 Lingwa tal-kawża: il-Portugiż
 Qorti tar-rinviju
 Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA
 Konvenut: Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
 Domand preliminari
 L-Artikolu 4(1) tad-Direttiva tal-Kunsill 93/38/KEE (1), tal-14 ta’ Ġunju 1993, l-Artikolu 14(1)(ċ)(i) tal-istess direttiva, moqrija fid-dawl tal-emenda introdotta permezz tad-Direttiva 98/04/KE (2) tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, tas-16 ta’ Frar 1998, kif ukoll id-dispożizzjonijiet l-oħra minn dawn id-direttivi jew il-prinċipji ġenerali tad-dritt Komunitarju applikabbli, jistgħu jiġu interpretati fis-sens li joħolqu obbligi għal konċessjonarji speċifiċi ta’ servizzi pubbliċi, b’mod partikolari, entità rregolata taħt l-Artikolu 2(1)(b) tal-imsemmija Direttiva 93/38/KEE, sa fejn din id-direttiva ma ġietx trasposta għall-finijiet tad-dritt intern mill-Istat Portugiż, liema nuqqas ta’ osservanza ta’ dawn l-obbligi jista’ jiġi invokat kontra dik l-entità konċessjonarja speċifika mill-istess Stat Portugiż, permezz tal-att imputabbli lill-ministeri tagħha?
 (1) Direttiva tal-Kunsill 93/38/KEE, tal-14 ta’ Ġunju 1993, li tikkoordina l-proċeduri ta’ akkwist pubbliku għal entitajiet li joperaw fis-setturi tal-ilma, tal-enerġija, tat-trasport u tat-telekomunikazzjoni (ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 6, Vol. 2, p. 194)
 (2) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 6, Vol. 3, p. 91


text:
 19.6.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 161/43
 Acção intentada em 25 de Janeiro de 2010 — Noko Ngele/Comissão
 (Processo T-15/10)
 (2010/C 161/68)
 Língua do processo: francês
 Partes
 Demandante: Mariyus Noko Ngele (Bruxelas, Bélgica) (Representante: F. Sabakunzi, advogado)
 Demandada: Comissão Europeia
 Pedidos do demandante
 —
 Declarar que o CDE não substituiu o CDI e que não tem existência legal nem personalidade jurídica na Bélgica.
 —
 Condenar solidariamente a Comissão Europeia, um dos seus membros e alguns do seus agentes a pagar a título de indemnização do prejuízo financeiro o montante de duzentos mil euros, acrescidos dos juros legais vencidos e vincendos à taxa de 10 % ao ano desde 1995;
 —
 Condenar solidariamente a Comissão Europeia, um dos seus membros e alguns do seus agentes a pagar a título de indemnização por danos morais e psicológicos o montante de cinco milhões de euros, acrescidos dos juros vincendos;
 —
 Conferir executoriedade à sentença a proferir, independentemente de qualquer recurso que venha a ser interposto;
 —
 Condenar a demandada nas despesas e nas custas de parte, estimadas em trinta mil euros.
 Fundamentos e principais argumentos
 Com a presente acção, o demandante pede a reparação do prejuízo que alegadamente sofreu em consequência da impossibilidade de cobrar um crédito que alegadamente tinha contra o «Centro de Desenvolvimento Industrial (CDI)» na sequência da substituição desta organização por uma instituição conjunta do grupo dos Estados ACP (África, Caraíbas e Pacífico) e da União Europeia, denominada «Centro de Desenvolvimento Empresarial (CDE)».


type: legislation

text:
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) .../...
 af 19.3.2018
 om de proceduremæssige skridt for høringsprocessen med henblik på fastlæggelse af status som ny fødevare i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2283 om nye fødevarer
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/2283 om nye fødevarer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1852/2001
 1
 , særlig artikel 4, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)Ved forordning (EU) 2015/2283 er der fastsat bestemmelser om markedsføring og anvendelse af nye fødevarer i Unionen.
 (2)I artikel 4 i forordning (EU) 2015/2283 er der fastsat grundlæggende principper for proceduren for fastlæggelse af status som ny fødevare. I henhold artiklens stk. 1 skal ledere af fødevarevirksomheder kontrollere, om den fødevare, de agter at markedsføre i Unionen, er omfattet af nævnte forordning.
 (3)Med henblik på at fastlægge, hvorvidt en bestemt fødevare har status som ny fødevare, bør der indgives en anmodning om rådføring. Medlemsstaterne bør kontrollere gyldigheden af sådanne anmodninger. Det er derfor nødvendigt at fastsætte regler for kontrolprocessen.
 (4)Der bør fastsættes regler for at sikre, at rådføringsprocessen med henblik på fastlæggelse af status som ny fødevare resulterer i alle de oplysninger, der er nødvendige for medlemsstaternes evaluering.
 (5)Med henblik på at sikre, at fødevarevirksomhedslederne og offentligheden oplyses om statussen som ny fødevare, bør oplysningerne vedrørende statussen som ny fødevare gøres offentligt tilgængelige.
 (6)Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Genstand og anvendelsesområde
 Der fastsættes ved nærværende forordning regler for gennemførelsen af artikel 4 i forordning (EU) 2015/2283 for så vidt angår de proceduremæssige skridt i rådføringsprocessen med henblik på fastlæggelse af, hvorvidt en fødevare falder inden for anvendelsesområdet for forordning (EU) 2015/2283.
 Artikel 2
 Definitioner
 Ud over de definitioner, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002
 2
 og forordning (EU) 2015/2283, forstås ved følgende:
 a)"anmodning om rådføring": en anmodning fra en fødevarevirksomhedsleder til en modtagende medlemsstat om at fastlægge, hvorvidt en bestemt fødevare har status som ny fødevare
 b)"modtagende medlemsstat": en medlemsstat, hvori fødevarevirksomhedslederen agter at markedsføre en bestemt fødevare for første gang.
 Artikel 3
 Indgivelse af en anmodning om rådføring
 1.Fødevarevirksomhedslederen skal rådføre sig med den modtagende medlemsstat, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) 2015/2283, ved at indgive en anmodning om rådføring til samme medlemsstat.
 2.Hvis fødevarevirksomhedslederen agter at markedsføre fødevaren i flere medlemsstater samtidig, skal fødevarevirksomhedslederen kun indgive anmodningen om rådføring til én af disse medlemsstater.
 Artikel 4
 Indhold og præsentation af en anmodning om rådføring
 1.Anmodningen om rådføring skal indgives elektronisk til den modtagende medlemsstat og bestå af følgende:
 a)et følgebrev
 b)et teknisk dossier
 c)støttedokumentation
 d)en forklarende note, der præciserer formålet med og relevansen af den indgivne dokumentation.
 2.Følgebrevet omhandlet i stk. 1, litra a), skal være udformet i overensstemmelse med modellen i bilag I.
 3.Det tekniske dossier omhandlet i stk. 1, litra b), skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for, at den modtagende medlemsstat kan træffe afgørelse om statussen som ny fødevare, og skal være udformet i overensstemmelse med modellen i bilag II.
 4.Uanset stk. 3 er det ikke obligatorisk for en ansøger at fremlægge alle de i bilag II omhandlede elementer, forudsat at ansøgeren har fremlagt en verificerbar begrundelse for hvert enkelt manglende element.
 Artikel 5
 Procedurer for kontrol af gyldigheden af en anmodning om rådføring
 1.Den modtagende medlemsstat kontrollerer straks, om anmodningen om rådføring opfylder kravene i artikel 4.
 2.Hvis fødevarevirksomhedslederen fremlægger utilstrækkelige oplysninger som del af anmodningen om rådføring, anmoder den modtagende medlemsstat fødevarevirksomhedslederen om at fremlægge yderligere oplysninger eller foretage de relevante ajourføringer af anmodningen om rådføring inden for den af den modtagende medlemsstat fastsatte frist.
 3.Anmodningen om rådføring betragtes ikke som gyldig, hvis:
 a)fødevarevirksomhedslederen ikke indgiver de ønskede yderligere oplysninger eller den ajourførte anmodning om rådføring inden for den af den modtagende medlemsstat fastsatte frist
 b)de fremlagte yderligere oplysninger er utilstrækkelige til at konkludere, at anmodningen om rådføring er gyldig.
 4.Den modtagende medlemsstat træffer afgørelse om gyldigheden af anmodningen om rådføring og oplyser straks fødevarevirksomhedslederen, de øvrige medlemsstater og Kommissionen om afgørelsen. Hvis anmodningen om rådføring ikke betragtes som gyldig, fremlægger den modtagende medlemsstat årsagerne til denne konklusion.
 Artikel 6
 Procedurer for evaluering af en gyldig anmodning om rådføring
 1.Den modtagende medlemsstat træffer afgørelse om, hvorvidt en fødevare har status som ny fødevare inden for fire måneder fra den dato, hvor den traf afgørelse om gyldigheden af anmodningen om rådføring.
 2.Hvis den modtagende medlemsstat konstaterer, at den ikke har tilstrækkelig dokumentation til at træffe afgørelse om, hvorvidt en fødevare har status som ny fødevare, kan den anmode fødevarevirksomhedslederen om at fremlægge yderligere oplysninger. Fristen for denne anmodning fastsættes sammen med fødevarevirksomhedslederen.
 Den modtagende medlemsstat kan rådføre sig med de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
 3.En anmodning om yderligere oplysninger som omhandlet i stk. 2 må ikke overskride den i stk. 1 omhandlede frist, jf. dog stk. 4.
 4.I behørigt begrundede tilfælde kan den modtagende medlemsstat forlænge den i stk. 1 omhandlede frist med højst fire måneder. Den modtagende medlemsstat oplyser fødevarevirksomhedslederen, de øvrige medlemsstater og Kommissionen om sin afgørelse og fremlægger en begrundelse herfor.
 5.Når den modtagende medlemsstat træffer afgørelse om, hvorvidt en fødevare har status som ny fødevare, meddeler den straks afgørelsen til fødevarevirksomhedslederen, de øvrige medlemsstater og Kommissionen og fremlægger en begrundelse herfor, jf. artikel 7.
 Artikel 7
 Oplysning om status som ny fødevare og offentliggørelse
 1.Den i artikel 6, stk. 5, omhandlede meddelelse skal indeholde følgende:
 a)navn på og en beskrivelse af fødevaren
 b)er erklæring om, hvorvidt fødevaren er ny, ikke ny eller kun ny i kosttilskud
 c)årsager, der begrunder den i litra b) omhandlede erklæring
 d)hvis fødevaren er en ny fødevare, den mest passende fødevarekategori, som den falder ind under, jf. artikel 3, stk. 2, i forordning (EU) 2015/2283.
 2.Kommissionen gør straks oplysningerne vedrørende statussen som ny fødevare offentligt tilgængelige på Kommissionens websted.
 Artikel 8
 Medlemsstaternes kompetente myndigheder
 Medlemsstaterne forsyner Kommissionen med kontaktoplysninger for de nationale kompetente myndigheder samt kontaktoplysninger for de respektive kontaktpunkter, der udpeges med henblik på denne forordning, senest den 1. marts 2018.
 Kommissionen offentliggør disse kontaktoplysninger på Kommissionens websted senest den 1. maj 2018.
 Artikel 9
 Fortrolighed
 1.Fødevarevirksomhedsledere kan anmode den modtagende medlemsstat om at indvillige i, at fremlæggelsen af visse oplysninger, der er fremlagt som del af anmodningen om rådføring, skal behandles fortroligt, hvis fremlæggelse af sådanne oplysninger kan skade deres konkurrencemæssige stilling.
 2.Med henblik på stk. 1 angiver fødevarevirksomhedslederne, hvilke dele af de fremlagte oplysninger der ønskes behandlet fortroligt, og fremlægger alle nødvendige detaljer til støtte for deres anmodning om fortrolig behandling.
 3.Den modtagende medlemsstat oplyser fødevarevirksomhedslederen om sine synspunkter med hensyn til, hvilke dele af oplysningerne der skal behandles fortroligt.
 Følgende oplysninger er dog ikke fortrolige:
 a)ansøgerens navn og adresse
 b)navnet på og beskrivelsen af fødevaren
 c)en sammenfatning af de undersøgelser, ansøgeren har fremlagt
 d)hvis det er hensigtsmæssigt, analysemetoden/metoderne.
 4.Hvis den modtagende medlemsstat rådfører sig med andre medlemsstater, jf. artikel 6, stk. 2, andet afsnit, underretter den Kommissionen og medlemsstaterne om sine synspunkter med hensyn til fortroligheden af anmodningen om rådføring.
 5.Efter at være blevet underrettet i henhold til stk. 3 kan fødevarevirksomhedslederen inden for en frist på tre uger trække sin anmodning om rådføring tilbage, idet de fremlagte oplysninger forbliver fortrolige i perioden frem til fristens udløb.
 6.Kommissionen og medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre en passende fortrolig behandling af de i stk. 3 omhandlede oplysninger, de modtager i henhold til denne forordning, undtagen oplysninger, der nødvendigvis må offentliggøres for at beskytte menneskers sundhed.
 7.Hvis en fødevarevirksomhedsleder trækker eller har trukket sin anmodning om rådføring tilbage, jf. stk. 5, må hverken Kommissionen eller medlemsstaterne fremlægge oplysninger, for hvilke fødevarevirksomhedslederen anmodede om fortrolig behandling i henhold til stk. 1.
 8.Anvendelsen af stk. 1-7 berører ikke den udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, der er nødvendig for at behandle de anmodninger om rådføring, der er indgivet i henhold til denne forordning.
 Artikel 10
 Ikrafttræden og anvendelse
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19.3.2018.
 På Kommissionens vegne
 Formand
 Jean-Claude JUNCKER
 (1)
 EUT L 327 af 11.12.2015, s. 1.
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1).
 ---documentbreak---
 DA
 BILAG
 BILAG I
 MODEL TIL FØLGEBREV TIL ANMODNING OM HØRING MED HENBLIK PÅ FASTLÆGGELSE AF STATUS SOM NY FØDEVARE
 Medlemsstatens kompetente myndighed
 Dato: ________
 Vedr.: Anmodning om rådføring med henblik på fastlæggelse af status som ny fødevare for _____________
 ___________________________________________________________________________
 Fødevarevirksomhedsleder(e)/rådførende part:
 Virksomhed: __________________________________________________________________
 Adresse: ____________________________________________________________________
 Telefon:__________________________________________________________________
 E-mail: _____________________________________________________________________
 Kontaktperson: ______________________________________________________________
 indgiver denne anmodning om rådføring med henblik på fastlæggelse af status som ny fødevare for ___________________________________________________________________________
 Med venlig hilsen
 Underskrift ____________________________________
 Bilag:
 Teknisk dossier
 Dokumenter til støtte for anmodningen om rådføring
 Forklarende note
 BILAG II
 MODEL TIL TEKNISK DOSSIER
 Sammenhængen mellem de forskellige elementer af information skal fremgå af en forklarende note. Med hensyn til dokumentation for konsum i nævneværdigt omfang i Unionen før den 15. maj 1997, navnlig hvis det er nødvendigt at sammenligne dokumenter fra flere kilder for at kunne nå frem til en konklusion.
 Hvis kun dele af dokumenterne er relevante for fastlæggelsen af statussen som ny fødevare, skal disse dele fremhæves.
 Afsnit 1 skal udfyldes for alle fødevarer.
 Både afsnit 1 og 2 skal udfyldes for ekstrakter.
 Afsnit 1 (punkt 1-3 og punkt 7) og afsnit 3 skal udfyldes for fødevarer, der er resultatet af en fremstillingsproces, som ikke blev anvendt til fødevarefremstilling i Unionen før den 15. maj 1997.
 Afsnit 1: Alle fødevarer (for fødevarer, der er resultatet af en fremstillingsproces, som ikke blev anvendt til fødevarefremstilling i Unionen før den 15. maj 1997, kun punkt 1-3 og punkt 7)
 1.
 Beskrivelse af fødevaren
 1.1
 Fødevarens navn
 1.2
 Detaljeret beskrivelse af fødevaren, herunder oplysninger om, hvorvidt fødevaren består af industrielt fremstillede nanomaterialer som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), nr. viii) og ix), i forordning (EU) 2015/2283
 1.3
 Foreslået kategori for den nye fødevare, jf. artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2015/2283, hvis det er relevant
 2.
 Yderligere karakteristik af fødevaren og/eller kilden til fødevaren
 A.
 Organismer (mikroorganismer, svampe, alger, planter, dyr)
 2.1
 Taksonomisk navn (det fulde latinske navn med autornavn)
 2.2
 Synonymer, andre navne, hvis det er relevant
 2.3
 Præcisering af, hvilke dele af organismen anvendelsen til konsum før den 15. maj 1997 i Unionen vedrører, hvis det er relevant
 2.4 Specifikation vedrørende renhed/koncentration
 B.
 Kemiske stoffer
 2.5
 CAS-nummer(re) (hvis et sådant/sådanne er blevet tildelt)
 2.6
 Kemisk(e) navn(e) i henhold til IUPAC-nomenklaturen
 2.7
 Synonymer, handelsnavn, almindeligt anvendt navn, hvis det er relevant
 2.8
 Molekyle- og strukturformler
 2.9
 Specifikation vedrørende renhed/koncentration
 3.
 Anvendelsesbetingelser
 3.1
 Hvordan påtænkes fødevaren anvendt?
 3.2
 Type af produkt(er), i hvilket/hvilke fødevaren påtænkes anvendt
 3.3
 Værdi/koncentration (eller interval af værdier) i det/de produkt(er), i hvilket/hvilke fødevaren påtænkes anvendt
 4.
 Fremstillingsproces
 4.1
 Detaljeret beskrivelse af fremstillingsprocessen. Vedlæg et flowdiagram for at beskrive fremstillingsprocessen.
 5.
 Konsum af fødevaren i Unionen før den 15. maj 1997
 5.1
 I hvor høj grad blev fødevaren anvendt til konsum i nævneværdigt omfang i hele Unionen før den 15. maj 1997? Giv nærmere oplysninger.
 5.2
 I hvor høj grad blev fødevaren anvendt til konsum i nævneværdigt omfang i én medlemsstat før den 15. maj 1997? Giv nærmere oplysninger.
 5.3
 Blev fødevaren kun anvendt til konsum regionalt/i lille, lokal målestok i Unionen før den 15. maj 1997? Giv nærmere oplysninger.
 5.4
 Var fødevaren tilgængelig i Unionen før den 15. maj 1997 som en ingrediens til en specifik målgruppe (f.eks. som fødevare til et særligt medicinsk formål)? Giv nærmere oplysninger.
 6.
 Høringer om tilgængelighed i Unionen
 Hvis fødevarevirksomhedsledere er usikre på, hvorvidt de oplysninger, de råder over, er tilstrækkelige til at bevise, at den pågældende fødevare har været anvendt til konsum i nævneværdigt omfang i Unionen før den 15. maj 1997, kan de rådføre sig med andre fødevarevirksomhedsledere eller sammenslutninger af fødevarevirksomhedsledere med henblik på at indsamle tilstrækkelige oplysninger.
 6.1
 Har der fundet rådføring sted med andre fødevarevirksomhedsledere eller sammenslutninger af fødevarevirksomhedsledere? Giv nærmere oplysninger.
 6.2
 Er fødevaren på nuværende tidspunkt tilgængelig på markedet i Unionen? Giv nærmere oplysninger.
 7.
 Yderligere oplysninger
 7.1
 Foreligger der oplysninger om, at det pågældende produkt anvendes som lægemiddel i Unionen, jf. direktiv 2001/83/EF
 1
 ?
 7.2
 Foreligger der andre oplysninger, der vil kunne hjælpe til fastlæggelsen af statussen som ny fødevare? Alle relevante oplysninger skal forelægges, også oplysninger, som der ikke specifikt anmodes om.
 Afsnit 2: Ekstrakter
 8.
 Ekstrakter
 8.1
 Yderligere oplysninger vedrørende kildematerialet til ekstraktet, hvis de ikke fremgår af afsnit 1. Giv nærmere oplysninger.
 8.2
 Specifikationer for ekstraktet. Giv nærmere oplysninger.
 8.3
 Hvis ekstraktet kommer fra en fødevarekilde, vil indtaget af ekstraktbestanddele i fødevaren i så fald være højere end indtaget af disse bestanddele i fødevarekilden? Giv nærmere oplysninger.
 Afsnit 3: Fødevarer, der er resultatet af en fremstillingsproces, som ikke blev anvendt til fødevarefremstilling i Unionen før den 15. maj 1997
 9.
 Fremstillingsproces
 9.1
 Detaljeret beskrivelse af fremstillingsprocessen. Vedlæg et flowdiagram for at beskrive fremstillingsprocessen.
 9.2
 Påvirker strukturen eller sammensætningen af fødevaren dens næringsværdi, metabolisme eller indhold af uønskede stoffer på grund af fremstillingsprocessen for fødevaren?
 Giv nærmere oplysninger.
 9.3
 Er fødevaren fremstillet af en kilde, der sædvanligvis ikke sig selv indtages som del af kosten? Giv nærmere oplysninger.
 (1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).


text:
 5.6.2010
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 148/48
 Žaloba podaná 12. apríla 2010 — Grupo Osborne/ÚHVT — Confecciones Sanfertús (TORO)
 (Vec T-165/10)
 2010/C 148/78
 Jazyk žaloby: španielčina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J. Iglesias Monravá, advokát)
 Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
 Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Španielsko)
 Návrhy žalobkyne
 —
 zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) vo veci R 0638/2009-2,
 —
 povoliť zápis ochrannej známky č. 2 844 264 pre triedu 25,
 —
 zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
 Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.
 Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „TORO“ (prihláška č. 2 844 264) pre tovary a služby v triedach 18, 25 a 39.
 Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Confecciones Sanfertús, SL.
 Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka „LETORO“ (č. 465 635) pre tovary tried 24 a 25 a španielske obrazové ochranné známky obsahujúce slovný prvok „TORO“ (č. 802 043 a č. 1 513 622) pre tovary triedy 25.
 Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky.
 Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie žaloby.
 Dôvody žaloby: nesprávny výklad článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva; existencia skoršieho rozhodnutia námietkového oddelenia o zlučiteľnosti ochranných známok „TORO“ a „LETORO“; okrem toho predložené dôkazy o používaní nepotvrdzujú používanie španielskych ochranných známok „TORO“ (slovná ochranná známka) a „LETORO“ (obrazová ochranná známka).


text:
 13.3.2010
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 63/30
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Giudice di Pace di Varese, tas-17 ta’ Diċembru 2009 — Siddiquee Mohammed Mohiuddin vs Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 (Kawża C-541/09)
 2010/C 63/49
 Lingwa tal-kawża: it-Taljan
 Qorti tar-rinviju
 Giudice di Pace di Varese, l-Italja.
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrent: Siddiquee mohammed Mohiuddin.
 Konvenuta: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese.
 Domandi preliminari
 (1)
 Id-dispożizzjonijiet meħuda flimkien tal-Artikoli 4 u 6 tar-Regolament (KE) Nru 882/2004 (1) tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, tad-29 ta’ April 2004, dwar il-kontrolli uffiċjali mwettqa biex tiġi żgurata l-verifikazzjoni tal-konformità mal-liġi tal-għalf u l-ikel, mas-saħħa tal-annimali u mar-regoli dwar il-welfare tal-annimali, jikkostitwixxu dritt suġġettiv tal-persuni kkonċernati li jkunu suġġetti, fir-rigward tal-prodotti tal-ikel u x-xorb, għal kontrolli magħmula biss minn impjegati li jissodisfaw il-kundizzjonijiet hemm elenkati, u jistgħu dawn jiġu invokati f’kawża u jkunu opponibbli fil-konfront tal-pretensjonijiet ta’ sanzjoni tal-Istati Membri?
 (2)
 Fil-każ ta’ risposta negattiva, id-Direttiva 2000/13/KE (2) tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, tal-20 ta’ Marzu 2000, fuq l-approssimazzjoni ta’ liġijiet tal-Istati Membri li għandhom x’jaqsmu ma’ tikkettjar, preżentazzjoni u riklamar ta’ oġġetti tal-ikel tikkonċerna, fil-kuntest tas-sistema Komunitarja ta’ regolamentazzjoni ta’ tikkettjar ta’ oġġetti tal-ikel u xorb, l-aspetti sanitarji?
 (3)
 Id-Direttiva tal-Kunsill 76/768/KEE (3), tas-27 ta’ Lulju 1976, dwar l-approssimazzjoni tal-liġijiet tal-Istati Membri li għandhom x’jaqsmu mal-prodotti kosmetiċi u l-emendi sussegwenti tagħha, u regoli Komunitajri oħra rilevanti, jipprekludu Stat Membru milli jkun jista’ jiddisintgwi bejn ir-responsabbiltajiet tal-operaturi fil-qasam bl-esklużjoni tan-negozjant minħabba l-attività tiegħu?
 (4)
 Fil-każ ta’ risposta negattiva, l-Artikolu 6 tad-Direttiva u l-emendi sussegwenti tagħha għandhom jinftiehmu fis-sens li joħolqu responsabbiltà in solidum bejn il-produttur tal-prodott kosmetiku u s-sempliċi negozjant li ma jintervjenix fl-istadji ta’ produzzjoni, ippakkjar u tikkettjar tal-prodott kosmetiku?
 (1) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 3, Vol. 45 p. 200.
 (2) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 15, Vol. 5 p. 75.
 (3) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 13, Vol. 3 p. 285.


type: contracts

text:
 26.7.2018
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 189/13
 DÉCISION No 55/2017 DU COMITÉ MIXTE INSTITUÉ PAR L'ACCORD DE RECONNAISSANCE MUTUELLE CONCLU ENTRE LA COMMUNAUTÉ EUROPÉENNE ET LES ÉTATS-UNIS D'AMÉRIQUE
 du 5 juin 2018
 relative à l'inclusion d'organismes d'évaluation de la conformité dans l'annexe sectorielle sur la compatibilité électromagnétique [2018/1051]
 LE COMITÉ MIXTE,
 vu l'accord de reconnaissance mutuelle conclu entre la Communauté européenne et les États-Unis d'Amérique, et notamment ses articles 7 et 14,
 considérant qu'il incombe au comité mixte de décider de l'inclusion d'un ou de plusieurs organismes d'évaluation de la conformité dans une annexe sectorielle,
 DÉCIDE:
 1.
 L'organisme d'évaluation de la conformité mentionné à l'annexe A est ajouté à la liste d'organismes figurant dans la colonne «Accès communautaire au marché américain» de la section V de l'annexe sectorielle sur la compatibilité électromagnétique.
 2.
 Les compétences spécifiques de l'organisme d'évaluation de la conformité mentionné à l'annexe A, du point de vue des produits et des procédures d'évaluation de la conformité, sont convenues entre les parties, qui se chargeront de leur mise à jour.
 La présente décision, établie en double exemplaire, est signée par les représentants du comité mixte autorisés à agir au nom des parties aux fins de la modification de l'accord. Elle prend effet à la date de la dernière signature.
 Au nom des États-Unis d'Amérique
 James C. SANFORD
 Signé à Washington DC, le 30 mai 2018
 Au nom de l'Union européenne
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Signé à Bruxelles, le 5 juin 2018
 ANNEXE A
 Organisme communautaire d'évaluation de la conformité ajouté à la liste d'organismes figurant dans la colonne «Accès communautaire au marché américain» de la section V de l'annexe sectorielle sur la compatibilité électromagnétique
 UL International Italia S.r.l.
 Via delle Industrie, 6
 20061 Carugate (MI)
 ITALIE


text:
Il demanio (dal latino dominium, "dominio", attraverso il francese antico demaine) è, in senso generico, l'insieme di tutti i beni inalienabili e imprescrittibili che appartengono a uno Stato (beni demaniali).
 Il demanio nel diritto italiano
 In Italia, quanto previsto dal Codice Civile art. 822 e seguenti, il demanio è costituito dai seguenti beni (demanio necessario): il lido del mare, la spiaggia, le rade e i porti; i fiumi, i torrenti, i laghi, le altre acque definite pubbliche dalle leggi in materia (c.c. 2774, Cod. Nav. 28, 29, 692) e le opere destinate alla difesa nazionale.
 Fanno allo stesso modo parte del demanio pubblico, ma solamente se appartengono allo Stato (demanio accidentale): le strade, le autostrade e le strade ferrate; gli aerodromi (Cod. Nav. 692 a); gli acquedotti; gli immobili riconosciuti d'interesse artistico, storico, archeologico o etnoantropologico a norma delle leggi in materia; le raccolte dei musei, delle pinacoteche, degli archivi, delle biblioteche; e infine gli altri beni che sono dalla legge assoggettati al regime proprio del demanio pubblico. Il Codice dei beni culturali e del paesaggio (D.Lgs. 22 gennaio 2004, n. 42) stabilisce all'articolo 53, comma 1, che i beni culturali appartenenti allo Stato, alle regioni e agli altri enti pubblici territoriali che rientrino nelle tipologie indicate all'articolo 822 del codice civile costituiscono il demanio culturale.
 Tali beni possono anche appartenere alle regioni, alle città metropolitane, alle province o ai comuni, costituendo così il demanio regionale, metropolitano, provinciale o comunale, ma sono ugualmente soggetti al regime del demanio dello Stato.
 Sui beni demaniali si esercita l'uso pubblico, cioè la collettività ne può godere i benefici direttamente (come nel caso delle spiagge o dei musei) o indirettamente (nel caso dei porti o degli aeroporti). La proprietà del demanio pubblico è inalienabile e non può formare oggetto di diritti vantati da terzi (art. 823). I beni demaniali sono tutelati dall'autorità amministrativa, ed è competenza attribuita all'Agenzia del Demanio per tutti quei beni, appartenenti al Demanio dello Stato, mentre per i beni demaniali e del Patrimonio indisponibile di Regione, di Province e di Comuni la stessa Agenzia del Demanio svolge solo funzioni di controllo, circa la destinazione e la gestione degli stessi beni, da parte degli Enti locali.
 Eccetto alcune discipline speciali, tutte le acque superficiali e sotterranee appartengono al demanio pubblico. Le sponde e rive esterne di fiumi e torrenti essendo soggette alle sole piene straordinarie, appartengono ai proprietari dei fondi rivieraschi, e, non avendo natura demaniale, su di esse possono insistere manufatti occupati da persone.
 La principale caratteristica dei beni che fanno parte del demanio pubblico è la loro inalienabilità e imprescrittibilità. Essi non possono essere venduti (se non in forza di una specifica nuova legge) e non possono formare oggetto di diritti a favore di terzi, se non nei modi e nei limiti stabiliti dalle leggi che li riguardano (Cod. Nav. 30 e seguenti). Non possono poi essere prescritti, ovvero rimangono sempre di proprietà dello Stato anche se abbandonati per lungo tempo (non si possono usucapire).
 Un complementare orientamento della giurisprudenza ha affermato che l'esclusione di un bene dal demanio pubblico (nota come "sdemanializzazione") può essere tacita, vale a dire desunta in sede giudiziale dall'esistenza di "atti univoci e concludenti, incompatibili con la volontà di conservarne la destinazione all'uso pubblico".
 Uno dei pochi modi che consente ad un privato di poter utilizzare questi beni pubblici è la cosiddetta concessione che corrisponde ad una specie di "locazione" -in quanto prevede il pagamento di un canone annuo in cambio della disponibilità del bene-, ed è predisposta tramite un bando di gara pubblico, dall'Ente pubblico che in base alle Leggi dello Stato è preposto alla gestione di quel particolare demanio. La concessione solitamente è divisa in due parti. Alla scadenza della prima, lo Stato può ridiscutere i termini della concessione, per esempio aumentandone il canone nel caso la società abbia registrato utili molto alti. Al termine della concessione, lo Stato deve indire un nuovo appalto.
 Gli altri beni di proprietà dello Stato e degli altri enti locali non rientranti nel demanio costituiscono il patrimonio dell'ente che, a sua volta, si suddivide in patrimonio indisponibile e patrimonio disponibile. L'Agenzia del demanio ha competenza sul patrimonio immobiliare e storico-artistico dello Stato.
 Il demanio naturale compete invece agli enti locali, ed, in modo concorrente, alle Autorità di bacino e al Genio Civile. In tema di dissesto idrogeologico, un'ordinanza comunale può legittimamente autorizzare privati cittadini residenti e aventi domicilio alla raccolta, prelievo e rimozione di legname e tagli boschivi nel demanio fluviale (in particolare dagli alvei e letti), previa richiesta scritta dell'interessato e rilascio di autorizzazione nominativa gratuita da parte del Genio Civile, ed eventuale parere favorevole dell'Autorità di bacino, per il rischio di arrecare danni/disturbo all’avifauna e ai micro-habitat.
 Note
 Bibliografia
 Sabino Cassese, Organi e procedure per l'amministrazione della proprietà pubblica: situazione attuale e proposte di modificazione, in “Rivista trimestrale di diritto pubblico”, 1971, n. 3, pp. 1373–1398.
 Sabino Cassese, Relazione della Commissione di indagine sul patrimonio immobiliare pubblico, in “Rivista trimestrale di diritto pubblico”, 1986, n. 4, pp. 1117–1169.
 Sabino Cassese, Relazione conclusiva della Commissione di indagine sul patrimonio immobiliare pubblico, in “Rivista trimestrale di diritto pubblico”, 1988, n. 1, pp. 171–251.
 U. Mattei – E. Reviglio – S. Rodotà (a cura di), «Invertire la rotta. Idee per una riforma della proprietà pubblica», Bologna, Il Mulino, 2007.
 Voci correlate
 Ager publicus
 Proprietà collettiva
 Stato
 Beni Pubblici
 Altri progetti
 Collegamenti esterni
 Diritto amministrativo
 Beni comuni


text:
 17.10.2019
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 264/42
 DECIZIA 2019/1734 A COMITETULUI UE-COREEA PENTRU COMERȚ ȘI DEZVOLTARE DURABILĂ
 din 30 septembrie 2019
 privind o listă revizuită a experților care doresc și sunt în măsură să acționeze în calitate de membri ai grupului de experți în conformitate cu articolul 13.15 din acord [2019/...]
 COMITETUL UE-COREEA PENTRU COMERȚ ȘI DEZVOLTARE DURABILĂ,
 având în vedere Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 13.15 alineatul (3),
 întrucât:
 (1)
 În temeiul articolului 13.15 alineatul (3) din acord, părțile trebuie să stabilească o listă conținând numele a cel puțin 15 persoane care doresc și sunt în măsură să acționeze în calitate de membri ai grupului de experți cu privire la chestiunile care intră sub incidența capitolului 13 privind comerțul și dezvoltarea durabilă și care dețin expertiză în chestiunile vizate de capitolul menționat. Dintre respectivele persoane, cel puțin cinci persoane trebuie să nu fie resortisanți ai vreunei părți și urmează să prezideze grupul de experți.
 (2)
 La 27 iunie 2012, Comitetul UE-Coreea pentru comerț și dezvoltare durabilă a adoptat Decizia nr. 2/2012 (1) de stabilire a unei liste de 18 experți care pot face parte din grupul de experți.
 (3)
 Republica Coreea și-a exprimat dorința de a înlocui unii dintre resortisanții coreeni aflați pe lista de experți. Pentru ca această modificare să intre în vigoare, lista revizuită a experților ar trebui să fie aprobată de către Comitetul UE-Coreea pentru comerț și dezvoltare durabilă.
 (4)
 Prin urmare, părțile au revizuit lista experților stabilită prin Decizia nr. 2/2012, iar lista revizuită de experți, astfel cum este conținută în anexă, ar trebui adoptată,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 Lista experților care doresc să acționeze în calitate de membri ai grupului de experți în sensul articolului 13.15 din acord, astfel cum este prevăzută în anexa la Decizia nr. 2/2012, se înlocuiește cu lista de experți prevăzută în anexa la prezenta decizie.
 Articolul 2
 Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
 Adoptată la Bruxelles și Seoul, 30 septembrie 2019.
 Pentru Comitetul UE-Coreea pentru comerț și dezvoltare durabilă
 Copreședintele Comitetului pentru comerț și dezvoltare durabilă al Republicii Coreea
 Kyong Yun KIM
 Copreședintele Comitetului pentru comerț și dezvoltare durabilă al Uniunii Europene
 Ewa SYNOWIEC
 (1) Decizia nr. 2/2012 a Comitetului UE-Coreea pentru comerț și dezvoltare durabilă din 27 iunie 2012 privind instituirea unui grup de experți menționat la articolul 13.15 din Acordul de liber schimb între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte (JO L 331, 1.12.2012, p. 54).
 ANEXĂ
 LISTA EXPERȚILOR CARE DORESC ȘI SUNT IN MASURA SA ACȚIONEZE IN CALITATE DE MEMBRI AI GRUPULUI DE EXPERȚI CU PRIVIRE LA CHESTIUNILE CARE INTRA SUB INCIDENȚA CAPITOLULUI 13 (COMERȚ ȘI DEZVOLTARE DURABILA) DIN ACORD
 Experți numiți de Republica Coreea:
 Sung Wook LEE
 Jaemin LEE
 Chang Young KWON
 Suh-Yong CHUNG
 Taek-Whan HAN
 Won-Mog CHOI
 Experți numiți de Uniunea Europeană:
 Eddy LAURIJSSEN
 Jorge CARDONA
 Karin LUKAS
 Hélène RUIZ FABRI
 Laurence BOISSON DE CHAZOURNES
 Geert VAN CALSTER
 Președinți (care nu sunt resortisanți ai părților):
 Thomas P. PINANSKY
 Nguyen Van TAI
 Le HA THANH
 Jill MURRAY
 Ricardo MELÉNDEZ-ORTIZ
 Nathalie BERNASCONI-OSTERWALDER