text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 21997D0313(12)
 Oficiālais Vēstnesis L 071 , 13/03/1997 Lpp. 0044 - 0045
 EEZ Apvienotās komitejas LēmumsNr. 84/96(1996. gada 20. decembris),ar kuru groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību konkrētās jomās papildus četrām pamatbrīvībāmEEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, kurš precizē Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk "līgums", un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā līguma 31. protokols, inter alia, ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1996. gada 29. novembra Lēmumu Nr. 70/96 [1];tā kā 31. protokols ir jāgroza, lai ļautu EBTA valstīm piedalīties energoefektivitātes veicināšanā Kopienā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsLīguma 31. protokola 14. panta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"14. pantsEnerģētikas programmas un ar vidi saistītas darbības enerģētikas jomā.1. No 1996. gada 1. janvāra EBTA valstis piedalās Kopienas programmā, kas minēta 5. punkta a) apakšpunktā, un ar to saistītajās darbībās.2. No 1996. gada 1. janvāra EBTA valstis piedalās Kopienas programmā, kas minēta 5. punkta b) apakšpunktā, un ar to saistītajās darbībās.3. EBTA/EEZ valstis finansiāli atbalsta 5. punkta a) un b) apakšpunktā minētās programmas un ar tām saistītās darbības saskaņā ar līguma 82. panta 1. punkta a) apakšpunktu.4. No sadarbības sākuma programmās, kas minētas 5. punkta a) un b) apakšpunktā, un ar tām saistītajās darbībās EBTA/EEZ valstis pilnībā piedalās to EK komiteju darbā, kuras palīdz EK Komisijai šādu programmu un darbību vadībā.5. Līgumslēdzējas puses cenšas stiprināt sadarbību sastībā ar Kopienas darbībām, kuru pamatā ir šādi Kopienas tiesību akti:a) 393 D 0500: Padomes 1993. gada 13. septembra Lēmums 93/500/EEK par neizsīkstošu enerģijas avotu veicināšanu (Altener programma) (OV L 235, 18.9.1993., 41. lpp.);b) 396 D 0737: Padomes 1996. gada 16. decembra Lēmums 96/737/EK par daudzgadu programmu energoefektivitātes veicināšanai Kopienā (SAVE II programma) (OV L 335, 24.12.1996., 50. lpp.)."2. pantsŠis lēmums stājas spēkā 1996. gada 23. decembrī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu. To piemēro no 1996. gada 1. janvāra.3. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.Briselē, 1996. gada 1. decembrīEEZ Apvienotās komitejas vārdā —priekšsēdētājsH. Hafstein[1] OV L 135, 6.6.1996, 32. lpp.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Летница е село в Западна България. То се намира в община Драгоман, Софийска област.
 География
 Село Летница се намира в планински район.
 История
 По сведения на местни хора селото е основано от македонец, забягнал от родното си място след някаква простъпка.
 Училището в центъра на селото е открито през 1952 година, но вече не съществува и е частен имот.
 Обществени институции
 Кметски наместник на Летница е Румен Петров, който отговаря и за село Прекръсте, както и за Беренде.
 Източници
 Села в Софийска област
 Населени места в община Драгоман


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 21996D0725(08)
 Official Journal L 186 , 25/07/1996 P. 0082 - 0082
 Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEENru 29/96tas-26 ta' April 1996li temenda l-Anness XVIII (Saħħa u sigurtà fuq ix-xogħol, liġi tax-xogħol u trattament ugwali għall-irġiel u n-nisa) għall-Ftehim taż-ŻEEIL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aġġustat bil-Protokoll li Jaġġusta l-Ftehim għaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza għalih bħala l-Ftehim, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,Billi l-Anness XVIII għall-Ftehim ġie emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 3/96 tas-26 ta' Jannar 1996 [1];Billi r-Risoluzzjoni 95/K 296/06 tal-Kunsill u tar-rappreżentanti tal-Gvernijiet u ta' l-Istati Membri, li jiltaqgħu fi ħdan il-Kunsill, tal-5 ta' Ottubru 1995 dwar ix-xbieha tan-nisa u ta' l-irġiel imwassla fir-reklami u l-media [2] għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim,IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ:Artikolu 1Dan il-punt li ġej għandu jiddaħħal wara l-punt 21 (Direttiva tal-Kunsill 86/613/KEE) fl-Anness XVIII għall-Ftehim:"21a. 495 Y 1110(02): Ir-Risoluzzjoni 95/K 296/06 tal-Kunsill u tar-rappreżentanti tal-Gvernijiet u ta' l-Istati Membri, li jiltaqgħu fi ħdan il-Kunsill, tal-5 ta' Ottubru 1995 dwar ix-xbieha tan-nisa u ta' l-irġiel imwassla fir-reklami u l-media (ĠU C 296, ta' l-10.11.1995, p. 15).".Artikolu 2It-testi tar-Risoluzzjoni 95/K 296/06 tal-Kunsill u tar-rappreżentanti tal-Gvernijiet ta' l-Istati Membri, li jiltaqgħu fi ħdan il-Kunsill, fil-lingwa Islandiża u f'dik Norveġiża, li huma annessi għall-verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deċiżjoni, huma awtentiċi.Artikolu 3Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ nhar l-1 ta' Mejju 1996, sakemm ikunu ġew magħmula n-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE.Artikolu 4Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE għall-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej.Magħmula fi Brussel, fis-26 ta' April 1996.Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEEIl-PresidentP. Benavides[1] ĠU L 90, tat-11.4.1996, p. 41.[2] ĠU C 296, tat-10.11.1995, p. 15.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 14.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 269/13
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko), dne 13. června 2017 – „Varna Holideis“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
 (Věc C-364/17)
 (2017/C 269/18)
 Jednací jazyk: bulharština
 Předkládající soud
 Administrativen sad Varna
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně:„Varna Holideis“ EOOD
 Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
 Předběžné otázky
 1.
 Je třeba čl. 90 odst. 1 a čl. 185 odst. 1 směrnice 2006/112 (1) vykládat v tom smyslu, že vyžadují opravu uplatněného odpočtu daně i v takovém v případě, o který se jedná ve věci v původním řízení, v němž právní jednání, u něhož byl uplatněn nárok na odpočet daně, bylo pravomocným rozsudkem prohlášeno za neplatné, nebo je v souvislosti s definicí uvedenou v čl. 14 odst. 1 směrnice 2006/112 třeba vycházet v takovém případě z toho, že k dodání nedošlo a daňový nárok od počátku nevznikl?
 2.
 Je třeba čl. 185 odst. 1 a 2 směrnice 2006/112 vykládat v tom smyslu, že v případě chybějící vnitrostátní právní úpravy pro opravu uplatněného odpočtu daně v případě prohlášení neplatnosti právního jednání rozsudkem, lze provést opravu na základě přímého použití čl. 90 odst. 1 směrnice?
 (1) Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


type: other

text:
20 Sep 2015 - 31 May 2018
 Højesteret i dag
 Jens Peter Christensen, højesteretsdommer, professor, dr. jur.
 Født 1956 i Skive, dommer i Højesteret fra 2006.
 Student 1975
 Cand. scient. pol. 1982
 Lic. jur. 1990
 Cand. jur. 1992
 Fuldmægtig i Københavns Kommune 1983-84
 Adjunkt ved Institut for Statskundskab, Aarhus Universitet 1984-85
 Fuldmægtig i Undervisningsministeriet 1985-88
 Kandidatstipendiat ved Juridisk Institut, Aarhus Universitet 1988-90, lektor i offentlig ret 1990-98
 Professor i offentlig ret 1998-2011
 Konstitueret landsdommer i Vestre Landsret 1999-2000
 Tillige undervisningsassistent i nationaløkonomi ved Aarhus Universitet 1979-82, ved Københavns Universitet 1983-87 og ved Handelshøjskolen i København 1986-92, i erhvervsret 1992-94, i statsret ved Københavns Universitet 1987-97
 Fagkonsulent ved Jurist- og Økonomforbundets Forlag fra 1995
 Censor i statskundskab ved Aarhus og Københavns Universiteter fra 1997
 Medlem af forretningsudvalget for Nordisk Administrativt Forbund fra 1999
 Medredaktør af Ugeskrift for Retsvæsens litterære afd. fra 2003
 Medlem af Udvalget vedr. Undersøgelsesorganer 1994-96 (betænkning 1315/1996)
 Medlem af Statens Samfundsvidenskabelige Forskningsråd 1995-98
 Medlem af Folketingets Grundlovskomité 1996-99
 Medlem af Udvalget om forholdet mellem minister og embedsmænd 1997-98 (betænkning 1354/1998)
 Udpeget af Finansministeriet til at udarbejde udredningen ”Offentligt Ansatte Chefers Ansvar” udg. 1998
 Medlem af Udvalget vedr. PET og FE fra 1998-2012 (betænkning 1529/2012)
 Medlem af Valgretsnævnet (senere Valgnævnet) fra 1999 til 2012
 Formand for Ekspertgruppen vedr. indsigt i den kommunale administration 2002 (betænkning 1425/2002)
 Formand for Valgretsudvalget 2003 (betænkning 1432/2003)
 Formand for Udvalget om embedsmænds rådgivning og bistand (Spindoktorudvalget) 2003 (betænkning 1443/2004)
 Medlem af Procesbevillingsnævnet 2004-06
 Formand for Udvalget om offentligt ansattes ytringsfrihed og meddeleret 2004 (betænkning 1472/2006)
 Formand for Domstolsstyrelsens bestyrelse fra 2011
 Formand for Valgnævnet fra 2012
 Formand for Udvalget om særlige rådgivere (spindoktorer) 2012 (betænkning 1537/2013)
 Formand for § 66-udvalget (lovforberedende udvalg til opfølgning på Farum-Kommissionens anbefalinger om afsættelse af borgmestre og forberedelse af byrådsmøder) 2012 (betænkning 1538/2013)
 Formand for Udvalget om offentlig ansattes ytringsfrihed og whistleblowerordninger fra 2014 (betænkning 1553/2015)
 Formand for Udvalget om Undersøgelseskommissioner fra 2016
 Formand for en række bedømmelsesudvalg vedr. erhvervelse af den juridiske doktorgrad og besættelse af juridiske professorater mv.
 Har bl.a. skrevet:
 Forfatningsretten og Det Levende Liv (lic.-afhandling, 1990)
 Ministeransvar (disputats, 1997)
 "Højesteret og statsmagten" i bogen Højesteret - 350 år (2011)
 Dansk Statsret (sammen med Jørgen Albæk Jensen og Michael Hansen Jensen) (2012)
 Grundloven med kommentarer (sammen med Jørgen Albæk Jensen og Michael Hansen Jensen) (2015)
 ”The Supreme Court in Today’s Society” i bogen The Supreme Court of Denmark (2015)
 ”Højesteret i dagens samfund” i bogen Højesteret (2015)
 Dansk Statsret, 2. udg. (sammen med Jørgen Albæk Jensen og Michael Hansen Jensen) (2016)
 Sidst opdateret: 22-09-2016


text:
 30.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 202/33
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 182/2014
 от 25 септември 2014 година
 за изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитвания и сертифициране) към Споразумението за ЕИП [2015/1250]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (Споразумението за ЕИП), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Регламент (ЕС) No 301/2014 на Комисията от 25 март 2014 г. за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на хромни (VI) съединения (1) следва да бъде включен в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение II към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 12щв (Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета) от глава XV от приложение II към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32014 R 0301: Регламент (ЕС) No 301/2014 на Комисията от 25 март 2014 г. (ОВ L 90, 26.3.2014 г., стр. 1).“
 Член 2
 Текстовете на Регламент (ЕС) No 301/2014 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 2014 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (2).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 90, 26.3.2014 г., стр. 1.
 (2) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 31.12.2014
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 373/24
 EUROOPA ÜHENDUSE JA ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VAHELISE ÕHUTRANSPORDIALASE KOKKULEPPE ALUSEL LOODUD EUROOPA LIIDU/ŠVEITSI ÕHUTRANSPORDI ÜHISKOMITEE OTSUS nr 2/2014,
 5. detsember 2014,
 millega asendatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise õhutranspordialase kokkuleppe lisa
 (2014/957/EL)
 EUROOPA LIIDU/ŠVEITSI ÕHUTRANSPORDIKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist õhutranspordialast kokkulepet, edaspidi „kokkulepe”, eriti selle artikli 23 lõiget 4,
 ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
 Ainus artikkel
 Alates 1. veebruarist 2015 asendatakse kokkuleppe lisa käesoleva otsuse lisaga.
 Bern, 5. detsember 2014
 Ühiskomitee nimel
 Euroopa Liidu delegatsiooni juht
 Margus RAHUOJA
 Šveitsi delegatsiooni juht
 Peter MÜLLER
 LISA
 Käesoleva kokkuleppe kohaldamisel arvestatakse järgmist:
 —
 1. detsembril 2009 jõustunud Lissaboni lepingu alusel asendab Euroopa Liit Euroopa Ühenduse ja on selle õigusjärglane;
 —
 iga kord, kui käesolevas lisas nimetatud õigusaktid sisaldavad viiteid Euroopa Ühenduse liikmesriikidele, mis on asendatud viidetega Euroopa Liidu liikmesriikidele, või nendega ühenduse loomise vajadusele, käsitatakse kõnealuseid viiteid käesoleva kokkuleppe kohaldamisel kehtivana ka Šveitsi suhtes või Šveitsiga ühenduse loomise vajaduse suhtes;
 —
 kokkuleppe artiklite 4, 15, 18, 27 ja 35 viiteid nõukogu määrustele (EMÜ) nr 2407/92 ja (EMÜ) nr 2408/92 käsitatakse viidetena Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1008/2008;
 —
 ilma et see piiraks käesoleva kokkuleppe artikli 15 kohaldamist, hõlmab järgmistes ühenduse direktiivides ja määrustes osutatud mõiste „ühenduse lennuettevõtja” ka sellist lennuettevõtjat, kelle peamine tegevuskoht ja registrijärgne asukoht selle olemasolu korral paikneb Šveitsi territooriumil ja kellele on antud tegevusluba kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1008/2008. Kõiki viiteid määrusele (EMÜ) nr 2407/92 käsitatakse viidetena määrusele (EÜ) nr 1008/2008;
 —
 kõiki järgmistes tekstides esinevaid viiteid asutamislepingu artiklitele 81 ja 82 või Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 101 ja 102 käsitatakse viidetena käesoleva kokkuleppe artiklitele 8 ja 9.
 1. Lennunduse liberaliseerimise ja muud tsiviillennunduses kohaldatavad õigusaktid
 Nr 1008/2008
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta määrus ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta
 Nr 2000/79
 Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv, mis käsitleb Euroopa Lennuettevõtjate Ühenduse (AEA), Euroopa Transporditöötajate Föderatsiooni (ETF), Euroopa Lennumeeskonnaliikmete Liidu (ECA), Euroopa Piirkondlike Lennuettevõtjate Ühenduse (ERA) ja Rahvusvahelise Lennutranspordiettevõtjate Ühenduse (IACA) sõlmitud kokkulepet tsiviillennunduse lennupersonali tööaja korralduse kohta
 Nr 93/104
 Nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiiv, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 direktiiv 2000/34/EÜ
 Nr 437/2003
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. veebruari 2003. aasta määrus reisijate, kauba ja posti õhuvedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta
 Nr 1358/2003
 Komisjoni 31. juuli 2003. aasta määrus, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 437/2003 reisijate, kauba ja posti õhuvedu käsitlevate statistiliste andmete kohta ja muudetakse selle I ja II lisa
 Nr 785/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrus kindlustusnõuete kohta lennuettevõtjatele ja õhusõiduki käitajatele, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 285/2010
 Nr 95/93
 Nõukogu 18. jaanuari 1993. aasta määrus ühenduse lennujaamades teenindusaegade jaotamise ühiste eeskirjade kohta (artiklid 1–12), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 793/2004
 Nr 2009/12
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta direktiiv lennujaamatasude kohta
 Nr 96/67
 Nõukogu 15. oktoobri 1996. aasta direktiiv juurdepääsu kohta maapealse käitluse turule ühenduse lennujaamades
 (Artiklid 1–9, 11–23 ja 25)
 Nr 80/2009
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. jaanuari 2009. aasta määrus toimimisjuhendi kohta arvutipõhiste ettetellimissüsteemide puhul ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 2299/89
 2. Konkurentsieeskirjad
 Nr 1/2003
 Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (artiklid 1–13, 15–45)
 (Sel määral, mil kõnealune määrus on käesoleva kokkuleppe kohaldamiseks oluline. Kõnealuse määruse lisamine ei mõjuta käesoleva kokkuleppe kohast ülesannete jaotust.)
 Nr 773/2004
 Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 1792/2006,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 622/2008
 Nr 139/2004
 Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus)
 (artiklid 1–18, artikli 19 lõiked 1–2 ja artiklid 20–23).
 Vastavalt ühinemismääruse artikli 4 lõikele 5 kohaldatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi vahel järgmist:
 1)
 määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklis 3 määratletud koondumise puhul, mis ei ole ühenduse suhtes oluline kõnealuse määruse artikli 1 tähenduses ja mida on võimalik läbi vaadata vähemalt kolme EÜ liikmesriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni riikliku konkurentsiõiguse alusel, võivad kõnealuse määruse artikli 4 lõikes 2 osutatud isikud või ettevõtjad enne asjaomastele ametiasutustele teatamist teha Euroopa Ühenduste Komisjonile põhjendatud ettepaneku, et koondumise peaks läbi vaatama komisjon;
 2)
 Euroopa Komisjon edastab kõik määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 4 lõike 5 ja eelmise lõigu kohased ettepanekud viivitamata Šveitsi Konföderatsioonile;
 3)
 kui Šveitsi Konföderatsioon väljendab rahulolematust juhtumi käsitlemise suunamise taotluse suhtes, jääb juhtum Šveitsi pädeva konkurentsiasutuse pädevusse ning seda ei suunata kõnealuse lõike kohaselt Šveitsi Konföderatsiooni pädevusest välja.
 Seoses ühinemismääruse artikli 4 lõigetes 4 ja 5, artikli 9 lõigetes 2 ja 6 ning artikli 22 lõikes 2 osutatud tähtaegadega kohaldatakse järgmist:
 1)
 Euroopa Komisjon edastab kõik asjaomased dokumendid vastavalt artikli 4 lõigetele 4 ja 5, artikli 9 lõigetele 2 ja 6 ning artikli 22 lõikele 2 viivitamata Šveitsi pädevale konkurentsiasutusele;
 2)
 Šveitsi Konföderatsiooni puhul hakatakse määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 4 lõigetes 4 ja 5, artikli 9 lõigetes 2 ja 6 ning artikli 22 lõikes 2 osutatud tähtaegu arvestama alates ajast, mil Šveitsi pädev konkurentsiasutus on asjaomased dokumendid kätte saanud.
 Nr 802/2004
 Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (artiklid 1–24), muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 1792/2006,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 1033/2008,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1269/2013
 Nr 2006/111
 Komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiiv liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta
 Nr 487/2009
 Nõukogu 25. mai 2009. aasta määrus asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes õhutranspordi sektoris
 3. Lennuohutus
 Nr 216/2008
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta määrus, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja millega luuakse Euroopa Lennundusohutusamet ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 91/670/EMÜ, määrus (EÜ) nr 1592/2002 ning direktiiv 2004/36/EÜ, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 690/2009,
 —
 määrus (EÜ) nr 1108/2009,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 6/2013
 Lennundusohutusametil on Šveitsis talle kõnealuse määruse kohaselt antud volitused.
 Komisjonil on Šveitsis talle antud volitused otsuste puhul, mis on tehtud kõnealuse määruse artikli 11 lõike 2, artikli 14 lõigete 5 ja 7, artikli 24 lõike 5, artikli 25 lõike 1, artikli 38 lõike 3 punkti i, artikli 39 lõike 1, artikli 40 lõike 3, artikli 41 lõigete 3 ja 5, artikli 42 lõike 4, artikli 54 lõike 1 ja artikli 61 lõike 3 kohaselt.
 Olenemata Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise õhutranspordialase kokkuleppe lisa teise taandega ettenähtud horisontaalsest kohandusest, ei tõlgendata kõnealuse määruse artiklis 65 ega selles nimetatud otsuse 1999/468/EÜ sätetes esitatud viiteid liikmesriigile Šveitsi kohta kehtivana.
 Kõnealust määrust ei tõlgendata mingil juhul selliselt, et see annaks Euroopa Lennundusohutusametile volitused tegutseda Šveitsi nimel rahvusvaheliste lepingute raames muudel põhjustel kui tema selliste lepingute järgsete kohustuste täitmisel.
 Käesolevas lepingus loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses.
 a)
 Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
 i)
 lõikesse 1 lisatakse pärast sõna „ühendusega” sõnad „või Šveitsiga”;
 ii)
 lõike 2 punkti a lisatakse pärast sõna „ühendusega” sõnad „või Šveitsiga”;
 iii)
 lõikest 2 jäetakse välja punktid b ja c;
 iv)
 lisatakse järgmine lõige:
 „3. Kui ühendus peab läbirääkimisi kolmanda riigiga, et sõlmida leping, mille kohaselt liikmesriik või lennundusohutusamet võivad välja anda sertifikaate asjaomase kolmanda riigi pädeva lennundusasutuse väljaantud sertifikaatide alusel, püüab ta tagada Šveitsile pakkumise samalaadse lepingu sõlmimiseks asjaomase kolmanda riigiga. Šveits püüab omakorda sõlmida kolmandate riikidega samalaadsed lepingud, kui on sõlminud ühendus.”
 b)
 Artiklisse 29 lisatakse järgmine lõige:
 „4. Erandina Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste artikli 12 lõike 2 punktist a võib lennundusohutusameti tegevdirektor võtta Šveitsi täieõiguslikke kodanikke tööle lepingu alusel.”
 c)
 Artiklisse 30 lisatakse järgmine lõik:
 „Šveits kohaldab lennundusohutusameti suhtes Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli, mis on esitatud käesoleva lisa A lisas, kooskõlas A lisa liitega.”
 d)
 Artiklisse 37 lisatakse järgmine lõik:
 „Šveits osaleb täielikult lennundusohutusameti juhatuses ning tal on seal ELi liikmesriikidega võrdsed õigused ja kohustused, välja arvatud hääleõigus.”
 e)
 Artiklisse 59 lisatakse järgmine lõige:
 „12. Šveits osaleb lõike 1 punktis b osutatud ühenduse rahalises panuses vastavalt järgmisele valemile:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C,
 kus:
 S
 =
 lennundusohutusameti eelarve osa, mis ei ole kaetud lõike 1 punktides c ja d märgitud tasude ja lõivudega;
 a
 =
 assotsieerunud riikide arv,
 b
 =
 ELi liikmesriikide arv,
 c
 =
 Šveitsi osamaks Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) eelarvesse,
 C
 =
 ELi liikmesriikide ja assotsieerunud riikide toetuse kogumaht ICAO eelarves.”
 f)
 Artiklisse 61 lisatakse järgmine lõik:
 „Šveitsis lennundusohutusameti tegevusega seotud osalejate suhtes teostatavat ühenduse finantskontrolli käsitlevad sätted on esitatud käesoleva lisa B lisas.”
 g)
 Määruse II lisa laiendatakse järgmistele õhusõidukitele kui toodetele, mis kuuluvad komisjoni 24. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1702/2003 (millega nähakse ette õhusõidukite ja nendega seotud toodete, osade ja seadmete lennukõlblikkuse ja keskkonnaohutuse sertifitseerimise ning projekteerimis- ja tootjaorganisatsioonide sertifitseerimise rakenduseeskirjad) (1) artikli 2 lõike 3 punkti a alapunkti ii reguleerimisalasse:
 õhusõiduk [HB-IDJ] — tüüp CL600-2B19;
 õhusõiduk [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] — tüüp Gulfstream G-IV;
 õhusõiduk [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] — tüüp Gulfstream G-V;
 õhusõiduk [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] — tüüp MD 900.
 Nr 1108/2009
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 216/2008 lennuväljade, lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste valdkonnas ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2006/23/EÜ
 Nr 805/2011
 Komisjoni 10. augusti 2011. aasta määrus, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad lennujuhtide lubade ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2008 kohaste teatavate tõendite kohta
 Nr 1178/2011
 Komisjoni 3. novembri 2011. aasta määrus, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 290/2012,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 70/2014,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 245/2014
 Nr 3922/91
 Nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määrus tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses (artiklid 1–3, artikli 4 lõige 2, artiklid 5–11 ja 13), muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 määrus (EÜ) nr 1899/2006,
 —
 määrus (EÜ) nr 1900/2006,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 8/2008,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 859/2008
 Nr 996/2010
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus tsiviillennunduses toimuvate lennuõnnetuste ja intsidentide uurimise ja ennetamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 94/56/EÜ
 Nr 2003/42
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2003. aasta direktiiv vahejuhtumitest teatamise kohta tsiviillennunduses (artiklid 1–12)
 Nr 1321/2007
 Komisjoni 12. novembri 2007. aasta määrus, milles sätestatakse rakenduseeskirjad tsiviillennunduse vahejuhtumeid käsitleva sellise teabe koondamise kohta kesksesse andmekogusse, mida vahetatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/42/EÜ kohaselt
 Nr 1330/2007
 Komisjoni 24. septembri 2007. aasta määrus, milles sätestatakse rakenduseeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/42/EÜ artikli 7 lõikes 2 osutatud tsiviillennunduse vahejuhtumeid käsitleva teabe levitamise kohta huvitatud isikutele
 Nr 2042/2003
 Komisjoni 20. novembri 2003. aasta määrus õhusõidukite ja lennundustoodete ning nende osade ja seadmete jätkuva lennukõlblikkuse ning sellega tegelevate organisatsioonide ja isikute sertifitseerimise kohta, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 707/2006,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 376/2007,
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 1056/2008,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 127/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 962/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 1149/2011,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 593/2012
 Nr 104/2004
 Komisjoni 22. jaanuari 2004. aasta määrus, milles sätestatakse Euroopa Lennundusohutusameti apellatsiooninõukogu korraldust ja koosseisu käsitlevad eeskirjad
 Nr 2111/2005
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. detsembri 2005. aasta määrus, mis käsitleb ühenduse nimekirja, millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu, koostamist ja lennureisijate teavitamist lendu teenindavast lennuettevõtjast ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivi 2004/36/EÜ artikkel 9
 Nr 473/2006
 Komisjoni 22. märtsi 2006. aasta määrus, millega kehtestatakse rakenduseeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2111/2005 II peatükis osutatud ühenduse nimekirja tarvis, millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu
 Nr 474/2006
 Komisjoni 22. märtsi 2006. aasta määrus, millega kehtestatakse rakenduseeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2111/2005 II peatükis nimetatud ühenduse nimekiri lennuettevõtjatest, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu, viimati muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 368/2014
 Nr 1332/2011
 Komisjoni 16. detsembri 2011. aasta määrus, millega kehtestatakse ühised õhuruumi kasutamise nõuded ja käitamisprotseduurid õhukokkupõrke vältimiseks
 Nr 646/2012
 Komisjoni 16. juuli 2012. aasta rakendusmäärus, millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2008 kohaste trahvide ja perioodiliste karistusmaksete üksikasjalikud rakenduseeskirjad
 Nr 748/2012
 Komisjoni 3. augusti 2012. aasta määrus, millega nähakse ette õhusõidukite ja nendega seotud toodete, osade ja seadmete lennukõlblikkuse ja keskkonnaohutuse sertifitseerimise ning projekteerimis- ja tootjaorganisatsioonide sertifitseerimise rakenduseeskirjad, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 7/2013,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 69/2014
 Nr 965/2012
 Komisjoni 5. oktoobri 2012. aasta määrus, millega kehtestatakse lennutegevusega seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 800/2013,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 71/2014,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 83/2014,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 379/2014
 Nr 2012/780
 Komisjoni 5. detsembri 2012. aasta otsus, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 996/2010 (tsiviillennunduses toimuvate õnnetuste ja intsidentide uurimise ja ennetamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 94/56/EÜ) artikli 18 lõikega 5 loodud Euroopa lennuohutusalaste soovituste kesksele andmekogule ja nendele soovitustele antud vastustele juurdepääsu õigusi
 Nr 628/2013
 Komisjoni 28. juuni 2013. aasta rakendusmäärus, milles käsitletakse Euroopa Lennundusohutusameti töömeetodeid standardimiskontrollide korraldamisel ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2008 eeskirjade kohaldamise järelevalvel ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 736/2006
 Nr 139/2014
 Komisjoni 12. veebruari 2014. aasta määrus, millega kehtestatakse lennuväljadega seotud nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008
 Nr 319/2014
 Komisjoni 27. märtsi 2014. aasta määrus, milles käsitletakse Euroopa lennundusohutusametile makstavaid lõive ja tasusid ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 593/2007
 Nr 452/2014
 Komisjoni 29. aprilli 2014. aasta määrus, millega kehtestatakse kolmandate riikide käitajate lennutegevusega seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008
 4. Lennundusjulgestus
 Nr 300/2008
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2008. aasta määrus, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002
 Nr 272/2009
 Komisjoni 2. aprilli 2009. aasta määrus, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 300/2008 lisas sätestatud tsiviillennundusjulgestuse ühiseid põhistandardeid, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 297/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 720/2011,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 1141/2011,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 245/2013
 Nr 1254/2009
 Komisjoni 18. detsembri 2009. aasta määrus, milles sätestatakse kriteeriumid, mille kohaselt on liikmesriikidel võimalik teha erandeid tsiviillennundusjulgestuse ühistest põhistandarditest ja võtta vastu alternatiivsed julgestusmeetmed
 Nr 18/2010
 Komisjoni 8. jaanuari 2010. aasta määrus, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 300/2008 seoses riiklike tsiviillennundusjulgestuse järelevalve programmide kriteeriumidega
 Nr 72/2010
 Komisjoni 26. jaanuari 2010. aasta määrus, millega nähakse ette tsiviillennundusjulgestuse valdkonnas korraldatavate komisjoni inspekteerimiste kord
 Nr 185/2010
 Komisjoni 4. märtsi 2010. aasta määrus, millega nähakse ette üksikasjalikud meetmed lennundusjulgestuse ühiste põhistandardite rakendamiseks, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 357/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 358/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 573/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 983/2010,
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 334/2011,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 859/2011,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1087/2011,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1147/2011,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 173/2012,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 711/2012,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1082/2012,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 104/2013,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 246/2013,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 654/2013,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1103/2013,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1116/2013,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 278/2014,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 687/2014
 Nr 2010/774
 Komisjoni 13. aprilli 2010. aasta otsus, millega nähakse ette üksikasjalikud meetmed määruse (EÜ) nr 300/2008 artikli 18 punktis a osutatud teavet sisaldavate lennundusjulgestuse ühiste põhistandardite rakendamiseks, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni otsus K(2010)2604,
 —
 komisjoni otsus K(2010)3572,
 —
 komisjoni otsus K(2010)9139,
 —
 komisjoni rakendusotsus K(2011)5862,
 —
 komisjoni rakendusotsus K(2011)8042,
 —
 komisjoni rakendusotsus K(2011)9407,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2012)1228,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2012)5672,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2012)5880,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2013)1587,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2013)2045,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2013)4180,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2013)7275,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2014)1200,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2014)1635,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2014)3870,
 —
 komisjoni rakendusotsus C(2014)4054
 Nr 2013/511
 Komisjoni 4. veebruari 2013. aasta rakendusotsus, milles käsitletakse reisijate ja muude isikute kui reisijate läbivaatust lõhkeaine jälgede avastamise (ETD) seadme ja käsimetallidetektori abil
 5. Lennuliikluse korraldamine
 Nr 549/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrus, millega sätestatakse raamistik ühtse Euroopa taeva loomiseks (raammäärus), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 1070/2009
 Komisjonil on Šveitsis talle artiklite 6, 8, 10, 11 ja 12 kohaselt antud volitused.
 Artiklit 10 muudetakse järgmiselt:
 lõikes 2 tuleks sõnad „ühenduse tasandil” asendada sõnadega „ühenduse tasandil, kaasates Šveitsi”.
 Olenemata Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise õhutranspordialase kokkuleppe lisa teises taandes sätestatud horisontaalsest kohandusest, ei tõlgendata määruse (EÜ) nr 549/2004 artiklis 5 ega selles mainitud otsuse 1999/468/EÜ sätetes viidatud „liikmesriiki” Šveitsi kohta kehtivana.
 Nr 550/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrus aeronavigatsiooniteenuste osutamise kohta ühtses Euroopa taevas (teenuse osutamise määrus), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 1070/2009
 Komisjonil on Šveitsis talle artiklite 9a, 9b, 15a, 16 ja 17 kohaselt antud volitused.
 Käesoleva kokkuleppe kohaldamisel muudetakse kõnealust määrust järgmiselt.
 a)
 Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
 lõikesse 2 lisatakse pärast sõna „ühenduses” sõnad „ja Šveitsis”.
 b)
 Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:
 lõigetesse 1 ja 6 lisatakse pärast sõna „ühenduses” sõnad „ja Šveitsis”.
 c)
 Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
 lõikesse 1 lisatakse pärast sõna „ühenduses” sõnad „ja Šveitsis”.
 d)
 Artiklit 10 muudetakse järgmiselt:
 lõikesse 1 lisatakse pärast sõna „ühenduses” sõnad „ja Šveitsis”.
 e)
 Artikli 16 lõige 3 asendatakse järgmisega:
 „3. Komisjon edastab oma otsuse liikmesriikidele ning teavitab sellest teenuseosutajaid, kui see on õiguslikult asjassepuutuv.”
 Nr 551/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrus õhuruumi korraldamise ja kasutamise kohta ühtses Euroopa taevas (õhuruumi määrus), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 1070/2009
 Komisjonil on Šveitsis talle artiklite 3a, 6 ja 10 kohaselt antud volitused.
 Nr 552/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrus Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgu koostalitlusvõime kohta (koostalitlusvõime määrus), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 1070/2009
 Komisjonil on Šveitsis talle artiklite 4 ja 7 ning artikli 10 lõike 3 kohaselt antud volitused.
 Käesoleva kokkuleppe kohaldamisel muudetakse kõnealust määrust järgmiselt.
 a)
 Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
 lõikesse 2 lisatakse pärast sõna „ühendusega” sõnad „või Šveitsiga”.
 b)
 Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:
 lõikesse 4 lisatakse pärast sõna „ühendusega” sõnad „või Šveitsiga”.
 c)
 III lisa muudetakse järgmiselt:
 punkti 3 teise ja viimasesse taandesse lisatakse pärast sõna „ühenduses” sõnad „või Šveitsis”.
 Nr 2150/2005
 Komisjoni 23. detsembri 2005. aasta määrus, milles sätestatakse ühised eeskirjad õhuruumi paindlikuks kasutamiseks
 Nr 1033/2006
 Komisjoni 4. juuli 2006. aasta määrus, milles sätestatakse ühtset Euroopa taevast käsitlevad nõuded lennuplaanide korra kohta lennueelses etapis, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 923/2012,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 428/2013
 Nr 1032/2006
 Komisjoni 6. juuli 2006. aasta määrus, millega sätestatakse lennuandmete vahetamise automaatsüsteemidele esitatavad lendudest teavitamise, nende koordineerimise ja lennujuhtimisüksuste vahel üleandmise nõuded, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni määrus (EÜ) nr 30/2009
 Nr 1794/2006
 Komisjoni 6. detsembri 2006. aasta määrus, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste ühine maksustamiskava, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 1191/2010,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 923/2012
 Nr 730/2006
 Komisjoni 11. mai 2006. aasta määrus õhuruumi klassifikatsiooni ja visuaallennureeglitele vastavate lendude lubamise kohta lennutasandist 195 kõrgemal, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 923/2012
 Nr 219/2007
 Nõukogu 27. veebruari 2007. aasta määrus ühisettevõtte loomise kohta Euroopa lennuliikluse uue põlvkonna juhtimissüsteemi (SESAR) väljaarendamiseks, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 nõukogu määrus (EÜ) nr 1361/2008,
 —
 nõukogu määrus (EL) nr 721/2014
 Nr 633/2007
 Komisjoni 7. juuni 2007. aasta määrus, milles sätestatakse lendudest teavitamiseks, nende koordineerimiseks ja lennujuhtimisüksuste vahel üleandmiseks kasutatava lennuandmete edastamise protokolli kohaldamise nõuded, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni määrus (EL) nr 283/2011
 Nr 482/2008
 Komisjoni 30. mai 2008. aasta määrus, millega luuakse aeronavigatsiooniteenuste osutajate rakendatav tarkvara turvalisuse tagamise süsteem ja muudetakse määruse (EÜ) nr 2096/2005 II lisa
 Nr 29/2009
 Komisjoni 16. jaanuari 2009. aasta määrus, millega kehtestatakse andmevahetusteenuste nõuded ühtse Euroopa taeva jaoks, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 441/2014
 Käesolevas kokkuleppes loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses:
 I lisa A osasse lisatakse „Switzerland UIR”.
 Nr 262/2009
 Komisjoni 30. märtsi 2009. aasta määrus, milles sätestatakse režiimi S päringusaatja koodide kooskõlastatud määramise ja kasutamise nõuded ühtse Euroopa taeva kontekstis
 Nr 73/2010
 Komisjoni 26. jaanuari 2010. aasta määrus, millega kehtestatakse ühtse Euroopa taeva aeronavigatsiooniliste andmete ja aeronavigatsiooniteabe kvaliteedinõuded
 Nr 255/2010
 Komisjoni 25. märtsi 2010. aasta määrus, milles sätestatakse lennuliiklusvoogude juhtimise ühised eeskirjad, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 923/2012
 Nr 691/2010
 Komisjoni 29. juuli 2010. aasta määrus, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgufunktsioonide tulemuslikkuse kava ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2096/2005, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1216/2011
 Komisjoni poolt kõnealuse määruse artikli 14 lõike 3 alusel vastuvõetud parandusmeetmed on Šveitsi jaoks kohustuslikud pärast nende vastuvõtmist ühiskomitee poolt.
 Nr K(2010)5134
 Komisjoni 29. juuli 2010. aasta otsus ühtse Euroopa taeva tulemuslikkuse hindamise organi määramise kohta
 Nr 2014/672
 Komisjoni 24. septembri 2014. aasta rakendusotsus ühtset Euroopa taevast käsitleva algatuse tulemuslikkuse hindamise asutuse ametiaja pikendamise kohta
 Nr 176/2011
 Komisjoni 24. veebruari 2011. aasta määrus teabe kohta, mis tuleb esitada enne funktsionaalse õhuruumiosa kehtestamist ja muutmist
 Nr 2011/121
 Komisjoni 21. veebruari 2011. aasta otsus, milles määratakse kindlaks kogu Euroopa Liitu hõlmavad tulemuseesmärgid ja häiretasemed aeronavigatsiooniteenuste osutamiseks aastatel 2012–2014
 Nr 677/2011
 Komisjoni 7. juuli 2011. aasta määrus, millega kehtestatakse lennuliikluse korraldamise (ATM) võrgustiku funktsioonide üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja muudetakse määrust (EL) nr 691/2010
 Nr 2011/4130
 Komisjoni 7. juuli 2011. aasta otsus võrgustiku haldusasutuse määramise kohta ühtse Euroopa taeva lennuliikluse korraldamise võrgustikule
 Nr 1034/2011
 Komisjoni 17. oktoobri 2011. aasta rakendusmäärus lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste ohutusjärelevalve kohta, millega muudetakse määrust (EL) nr 691/2010
 Nr 1035/2011
 Komisjoni 17. oktoobri 2011. aasta rakendusmäärus, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 482/2008 ja (EL) nr 691/2010, muudetud järgmiste õigusaktidega:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 923/2012,
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 448/2014
 Nr 1206/2011
 Komisjoni 22. novembri 2011. aasta rakendusmäärus, millega kehtestatakse õhusõidukite identifitseerimise nõuded seoses ühtse Euroopa taeva seirega
 Käesolevas kokkuleppes loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses:
 I lisasse lisatakse „Switzerland UIR”.
 Nr 1207/2011
 Komisjoni 22. novembri 2011. aasta rakendusmäärus, milles sätestatakse ühtse Euroopa taeva seire toimivuse ja koostalitlusvõime nõuded
 Nr 923/2012
 Komisjoni 26. septembri 2012. aasta rakendusmäärus, millega kehtestatakse ühised lennureeglid ning aeronavigatsiooniteenuseid ja -protseduure käsitlevad käitamissätted ning muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 1035/2011 ning määruseid (EÜ) nr 1265/2007, (EÜ) nr 1794/2006, (EÜ) nr 730/2006, (EÜ) nr 1033/2006 ja (EL) nr 255/2010
 Nr 1079/2012
 Komisjoni 16. novembri 2012. aasta rakendusmäärus, millega kehtestatakse ühtses Euroopa taevas kasutatavad kõneside kanalisammud, muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 657/2013
 Nr 390/2013
 Komisjoni 3. mai 2013. aasta rakendusmäärus, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse kava
 Nr 391/2013
 Komisjoni 3. mai 2013. aasta rakendusmäärus, milles sätestatakse aeronavigatsioonitasude süsteem
 Nr 409/2013
 Komisjoni 3. mai 2013. aasta rakendusmäärus, milles käsitletakse ühisprojektide määratlemist, juhtimiskorra kehtestamist ja Euroopa lennuliikluse korraldamise üldkava elluviimist toetavate stiimulite väljaselgitamist
 Nr 2014/132
 Komisjoni 11. märtsi 2014. aasta rakendusotsus, milles määratakse kindlaks kogu Euroopa Liitu hõlmavad lennuliikluse juhtimisvõrgu tulemuseesmärgid ja häiretasemed teiseks võrdlusperioodiks (aastateks 2015–2019)
 Nr 716/2014
 Komisjoni 27. juuni 2014. aasta rakendusmäärus Euroopa lennuliikluse korraldamise üldkava rakendamist toetava ühise katseprojekti kehtestamise kohta
 6. Keskkond ja müra
 Nr 2002/30
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. märtsi 2002. aasta direktiiv müraga seotud käitamispiirangute eeskirjade ja -korra kehtestamise kohta ühenduse lennuväljadel (artiklid 1–12 ja 14–18)
 (Kehtivad Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Leedu Vabariigi, Läti Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Slovaki Vabariigi, Sloveenia Vabariigi, Tšehhi Vabariigi ja Ungari Vabariigi ühinemistingimusi ning Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavaid muudatusi käsitleva akti I lisa muudatused, mis tulenevad II lisa 8. peatüki („Transpordipoliitika”) G jao („Õhutransport”) punktist 2.)
 Nr 89/629
 Nõukogu 4. detsembri 1989. aasta direktiiv tsiviilkasutuses olevate allahelikiirusega reaktiivlennukite müra piiramise kohta
 (artiklid 1–8)
 Nr 2006/93
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiv rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni teise väljaande (1988) 16. lisa 1. köite 3. peatüki II osas käsitletud lennukite lendude reguleerimise kohta
 7. Tarbijakaitse
 Nr 90/314
 Nõukogu 13. juuni 1990. aasta direktiiv reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta
 (artiklid 1–10)
 Nr 93/13
 Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes
 (artiklid 1–11)
 Nr 2027/97
 Nõukogu 9. oktoobri 1997. aasta määrus lennuettevõtja vastutuse kohta õnnetusjuhtumite puhul (artiklid 1–8), muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 määrus (EÜ) nr 889/2002
 Nr 261/2004
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91
 (artiklid 1–18)
 Nr 1107/2006
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrus puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kohta lennureisi puhul
 8. Muud
 Nr 2003/96
 Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik
 (artikli 14 lõike 1 punkt b ja artikli 14 lõige 2)
 9. Lisad:
 A: Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokoll
 B: Šveitsis EASA tegevuses osalejate üle teostatavat Euroopa Liidu finantskontrolli käsitlevad sätted
 (1) ELT L 243, 27.9.2003, lk 6.
 A LISA
 EUROOPA LIIDU PRIVILEEGIDE JA IMMUNITEETIDE PROTOKOLL
 KÕRGED LEPINGUOSALISED,
 VÕTTES ARVESSE, et kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 343 ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikliga 191 on Euroopa Liidul ja Euroopa Aatomienergiaühendusel liikmesriikide territooriumil oma ülesannete täitmiseks vajalikud privileegid ja immuniteedid,
 ON KOKKU LEPPINUD järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule:
 I PEATÜKK
 EUROOPA LIIDU OMAND, VARA JA TEGEVUS
 Artikkel 1
 Liidu ruumid ja ehitised on puutumatud. Neid ei või läbi otsida, arestida, konfiskeerida ega sundvõõrandada. Liidu omandi ja vara suhtes ei kehti Euroopa Kohtu loata ükski haldus- ega õiguslik piirang.
 Artikkel 2
 Liidu arhiivid on puutumatud.
 Artikkel 3
 Liit, tema vara, tulud ja muu omand on vabastatud kõikidest otsestest maksudest.
 Alati kui võimalik, võtavad liikmesriikide valitsused asjakohased meetmed, et hüvitada või tagastada vallas- või kinnisvara hinnas sisalduvad kaudsed maksud või müügimaksud, kui liit teeb oma ametlikuks kasutuseks ulatuslikke oste, mille hind sisaldab selliseid makse. Neid sätteid ei kohaldata, kui nende mõjul liidu piires kahjustataks konkurentsi.
 Vabastus ei kehti selliste maksude ja tasude suhtes, mis katavad üksnes kommunaalteenuste kulud.
 Artikkel 4
 Liidu ametialaseks kasutamiseks imporditavad ja eksporditavad kaubad on vabastatud kõikidest tollimaksudest, -keeldudest ja -piirangutest; selliselt imporditud kaupu ei või impordiriigi territooriumil müüa ega muul viisil võõrandada tasu eest ega tasuta, välja arvatud selle riigi valitsuse heakskiidetud tingimustel.
 Samuti on liidu väljaanded vabastatud tollimaksudest, impordi- ja ekspordikeeldudest ning impordi- ja ekspordipiirangutest.
 II PEATÜKK
 SIDE JA REISILUBA (LAISSEZ-PASSER)
 Artikkel 5
 Liidu institutsioonidele võimaldatakse ametlikuks sidepidamiseks ja kõikide oma dokumentide edastamiseks iga liikmesriigi territooriumil sama kord, mille see riik tagab diplomaatilistele esindustele.
 Liidu institutsioonide ametlikku kirjavahetust ja muid ametlikke teateid ei tsenseerita.
 Artikkel 6
 Liidu institutsioonide presidendid võivad liidu institutsioonide liikmetele ja teenistujatele väljastada nõukogu poolt lihthäälteenamusega kehtestatud vormis reisiloa (laissez-passer), mida liikmesriikide ametiasutused tunnustavad kehtiva reisidokumendina. Neid reisilube väljastatakse ametnikele ja muudele teenistujatele tingimustel, mis on ette nähtud liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes.
 Komisjon võib sõlmida lepinguid nende reisilubade tunnustamiseks kehtivate reisidokumentidena kolmandate riikide territooriumil.
 III PEATÜKK
 EUROOPA PARLAMENDI LIIKMED
 Artikkel 7
 Euroopa Parlamendi istungipaika sõitvate või sealt lahkuvate Euroopa Parlamendi liikmete vaba liikumise suhtes ei kehtestata ühtegi haldus- ega muud piirangut.
 Euroopa Parlamendi liikmetele võimaldatakse seoses tollikontrolli ja rahavahetusega:
 a)
 nende oma valitsuse poolt samad soodustused, mis välismaal ajutisel ametilähetusel olevatele kõrgetele ametnikele;
 b)
 teiste liikmesriikide valitsuste poolt samad soodustused, mis välisriikide valitsuste esindajatele ajutisel ametilähetusel.
 Artikkel 8
 Euroopa Parlamendi liikmeid ei või üle kuulata, nende suhtes tõkendit kohaldada ega neid kohtumenetlusele allutada nende poolt oma kohustuste täitmisel avaldatud arvamuste või antud häälte tõttu.
 Artikkel 9
 Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal on parlamendi liikmetel:
 a)
 oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel;
 b)
 teise liikmesriigi territooriumil immuniteet tõkendite ja kohtumenetluse suhtes.
 Immuniteet kehtib Euroopa Parlamendi liikmete suhtes ka siis, kui nad reisivad Euroopa Parlamenti ja sealt tagasi.
 Parlamendi liige ei saa nõuda immuniteediga kaasnevaid õigusi, kui ta on tabatud õigusrikkumiselt, ning see ei takista Euroopa Parlamenti kasutamast õigust tühistada oma liikme immuniteet.
 IV PEATÜKK
 EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE TÖÖS OSALEVAD LIIKMESRIIKIDE ESINDAJAD
 Artikkel 10
 Liidu institutsioonide töös osalevatele liikmesriikide esindajatele, nende nõuandjatele ja tehnilistele asjatundjatele võimaldatakse oma kohustusi täites ning kohtumispaika ja sealt tagasi sõites tavapärased privileegid, immuniteedid ja soodustused.
 Käesolev artikkel kehtib ka liidu konsultatiivorganite kohta.
 V PEATÜKK
 EUROOPA LIIDU AMETNIKUD JA MUUD TEENISTUJAD
 Artikkel 11
 Iga liikmesriigi territooriumil on liidu ametnikel ja muudel teenistujatel nende kodakondsusest olenemata järgmised privileegid ja immuniteedid:
 a)
 vastavalt aluslepingute sätetele, mis käsitlevad ühest küljest ametnike ja muude teenistujate vastutust liidu ees ja teisest küljest Euroopa Liidu Kohtu pädevust liidu ja selle ametnike vahelistes vaidlustes, kohtulik puutumatus ametiülesannete täitmisel sooritatud tegude, sealhulgas suuliste ja kirjalike avalduste suhtes. Neile jääb see puutumatus ka pärast nende ametist lahkumist;
 b)
 teenistujate, nende abikaasade ja neist sõltuvate pereliikmete puhul ei kehti sissesõidupiirangud ega välismaalaste registreerimise formaalsused;
 c)
 valuutavahetust reguleerivate määruste rakendamisel võimaldatakse neile samad soodustused, mis on ette nähtud rahvusvaheliste organisatsioonide ametnikele;
 d)
 õigus selles riigis esmakordsel ametisseasumisel tollimaksuvabalt riiki tuua oma mööbel ja muu vallasvara ning õigus oma mööbel ja muu vallasvara tollimaksuvabalt sellest riigist taas välja viia, kui nende ametikohustused selles riigis lõpevad; mõlemal juhul vastavalt tingimustele, mida peab vajalikuks selle riigi valitsus, kus seda õigust kasutatakse;
 e)
 õigus tollimaksuvabalt riiki tuua isiklikuks kasutamiseks mõeldud auto, mis on omandatud riigis, kus nad viimati elasid, või riigis, mille kodakondsed nad on, selle riigi siseturul valitsevate tingimuste kohaselt, ning see auto tollimaksuvabalt sellest riigist taas välja viia; mõlemal juhul vastavalt tingimustele, mida peab vajalikuks asjaomase riigi valitsus.
 Artikkel 12
 Kooskõlas tingimuste ja menetlusega, mille Euroopa Parlament ja nõukogu on seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist asjaomaste institutsioonidega määruste abil kinnitanud, on liidu ametnikud ja muud teenistujad kohustatud maksma liidule maksu töö- ja muudelt tasudelt, mida liit neile maksab.
 Euroopa Liidu makstud töö- ja muudelt tasudelt ei maksta riiklikke makse.
 Artikkel 13
 Tulumaksu, omandimaksu ja pärandimaksu rakendamisel ning liidu liikmesriikide vahel sõlmitud topeltmaksustamise vältimist käsitlevate konventsioonide kohaldamisel loetakse nende liidu ametnike ja muude teenistujate elukohaks, kes üksnes oma kohustuste täitmiseks liidu teenistuses asuvad elama liikmesriiki, kus nad liidu teenistusse astudes ei ole maksukohustuslased, nii riigis, kus nad tegelikult elavad, kui ka riigis, kus nad on maksukohustuslased, viimati nimetatud riiki, tingimusel et see riik on liidu liige. See säte kehtib ka abikaasa kohta, kui abikaasa ei tegutse iseseisvalt tasustataval töökohal, ning käesolevas artiklis nimetatud isikute ülalpidamisel ja hoole all olevate laste kohta.
 Eelmises lõigus nimetatud isikutele kuuluv vallasvara, mis asub selle riigi territooriumil, kus nad viibivad, on selles riigis vabastatud pärandimaksust; pärandimaksu suurust määrates loetakse selline vara nende isikute maksustavas elukohariigis asuvaks, arvestades kolmandate riikide õigusi ja topeltmaksustamist käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide võimalikku kohaldamist.
 Käesoleva artikli sätete kohaldamisel ei arvestata sellist elukohta, mis on seotud üksnes kohustuste täitmisega muude rahvusvaheliste organisatsioonide teenistuses.
 Artikkel 14
 Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist asjaomaste institutsioonidega määruste abil liidu ametnike ja muude teenistujate sotsiaalkindlustustagatiste kava.
 Artikkel 15
 Euroopa Parlament ja nõukogu määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist muude asjaomaste institutsioonidega määruste abil kindlaks liidu ametnike ja muude teenistujate kategooriad, kelle suhtes osaliselt või täielikult kehtivad artikli 11, artikli 12 teise lõigu ja artikli 13 sätted.
 Liikmesriikide valitsustele teatatakse korrapäraselt sellistesse kategooriatesse kuuluvate ametnike ja muude teenistujate nimed, ametinimetused ja aadressid.
 VI PEATÜKK
 EUROOPA LIIDU JUURDE AKREDITEERITUD KOLMANDATE RIIKIDE ESINDUSTE PRIVILEEGID JA IMMUNITEEDID
 Artikkel 16
 Liikmesriik, mille territooriumil on liidu institutsiooni asukoht, annab kolmandate riikide esindustele, mis on akrediteeritud liidu juurde, tavapärased diplomaatilised immuniteedid ja privileegid.
 VII PEATÜKK
 ÜLDSÄTTED
 Artikkel 17
 Liidu ametnikele ja muudele teenistujatele antakse privileegid, immuniteedid ja soodustused üksnes liidu huvides.
 Iga liidu institutsioon peab ametnikule või muule teenistujale antud immuniteedi tühistama alati, kui kõnealune institutsioon leiab, et sellise immuniteedi tühistamine ei ole vastuolus liidu huvidega.
 Artikkel 18
 Käesoleva protokolli kohaldamisel teevad liidu institutsioonid koostööd asjaomaste liikmesriikide vastutavate asutustega.
 Artikkel 19
 Artikleid 11–14 ja artiklit 17 kohaldatakse komisjoni liikmete suhtes.
 Artikkel 20
 Artikleid 11 kuni 14 ja artiklit 17 kohaldatakse Euroopa Liidu Kohtu kohtunike, kohtujuristide, kohtusekretäride ja kaasettekandjate suhtes, ilma et eelöeldu piiraks protokolli Euroopa Liidu Kohtu põhikirja kohta, kohtunike ja kohtujuristide kohtulikku puutumatust käsitleva artikli 3 sätete kohaldamist.
 Artikkel 21
 Käesolevat protokolli kohaldatakse ka Euroopa Investeerimispanga, selle organite liikmete, personali ning selle tegevuses osalevate liikmesriikide esindajate suhtes, ilma et see piiraks Euroopa Investeerimispanga põhikirja protokolli sätete kohaldamist.
 Euroopa Investeerimispank on vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust sellelaadsest kohustusest tema kapitali mis tahes suurenemise korral ning sellega seotud võimalikest formaalsustest riigis, kus on kõnealuse panga asukoht. Samuti ei anna tema tegevuse lõpetamine või likvideerimine alust maksustamiseks. Panga ja selle organite põhikirjalist tegevust ei maksustata käibemaksuga.
 Artikkel 22
 Käesolevat protokolli kohaldatakse ka Euroopa Keskpanga, selle organite liikmete ja personali suhtes, ilma et see piiraks Euroopa Keskpankade Süsteemi ning Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva protokolli sätete kohaldamist.
 Euroopa Keskpank on vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust sellelaadsest kohustusest tema kapitali mis tahes suurenemise korral ning sellega seotud võimalikest formaalsustest riigis, kus on kõnealuse panga asukoht. Panga ja selle organite tegevust, mis lähtub Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirjast, ei maksustata käibemaksuga.
 Liide
 EUROOPA LIIDU PRIVILEEGIDE JA IMMUNITEETIDE PROTOKOLLI ŠVEITSIS KOHALDAMISE MENETLUS
 1. Kohaldamise laiendamine Šveitsile
 Igat viidet liikmesriikidele Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokollis (edaspidi „protokoll”) mõistetakse nii, et see hõlmab ka Šveitsi, kui järgmiste sätetega ei ole ette nähtud teisiti.
 2. Agentuuri vabastamine kaudsetest maksudest (kaasa arvatud käibemaks)
 Šveitsist eksporditavatelt toodetelt ja teenustelt ei tule maksta Šveitsi käibemaksu. Kui tegemist on lennundusohutusameti ametlikuks kasutamiseks protokolli artikli 3 teise lõigu kohaselt Šveitsi tarnitavate toodete või seal osutatavate teenustega, vabastatakse need käibemaksust selle tagastamise teel. Käibemaksust vabastatakse juhul, kui toodete ja teenuste ostuhind arvel või sellega võrdsustatud dokumendil on kokku vähemalt 100 Šveitsi franki (maksud kaasa arvatud).
 Käibemaksu tagastamine toimub sellekohase Šveitsi vormi esitamisel föderaalse maksuameti käibemaksu osakonda. Taotlused tuleb üldjuhul läbi vaadata kolme kuu jooksul alates kuupäevast, kui tagastamistaotlus koos vajalike tõendavate dokumentidega esitati.
 3. Lennundusohutusameti personali käsitlevate eeskirjade kohaldamise menetlus
 Vastavalt protokolli artikli 12 teisele lõigule vabastab Šveits vastavalt riigisisese õiguse põhimõtetele lennundusohutusameti ametnikud ja teised töötajad nõukogu määruse (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 549/69 (1) artikli 2 tähenduses föderaal-, kantoni- ja kommuunimaksudest palgalt, töötasult ja tasudelt, mida neile maksab Euroopa Liit ja mis on maksustatud liidusisese maksuga.
 Kõnealuse protokolli artikli 13 kohaldamisel ei käsitata Šveitsi liikmesriigina eespool esitatud punkti 1 tähenduses.
 Lennundusohutusameti ametnikud ja teised töötajad ning nende pereliikmed, kes on Euroopa Liidu ametnike ja teiste teenistujate suhtes kehtiva sotsiaalkindlustuse süsteemi liikmed, ei pea tingimata olema allutatud Šveitsi sotsiaalkindlustuse süsteemile.
 Euroopa Liidu Kohtul on ainupädevus kõigis agentuuri või komisjoni ja tema personali vahelisi suhteid käsitlevates küsimustes seoses nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (2) ja teiste Euroopa Liidu õiguse töötingimusi määratlevate sätete kohaldamisega.
 (1) Nõukogu määrus (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 549/69, 25. märts 1969, millega määratakse kindlaks Euroopa ühenduste ametnike ja muude teenistujate kategooriad, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 12, artikli 13 teist lõiku ja artiklit 14 (EÜT L 74, 27.3.1969, lk 1).
 (2) Nõukogu määrus (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68, 29. veebruar 1968, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed (muudele teenistujatele kohaldatav kord) (EÜT L 56, 4.3.1968, lk 1).
 B LISA
 FINANTSKONTROLL ŠVEITSI-POOLSETE EUROOPA LENNUNDUSOHUTUSAMETI TEGEVUSES OSALEJATE ÜLE
 Artikkel 1
 Otsene teabevahetus
 Lennundusohutusamet ja komisjon suhtlevad otse kõigi Šveitsis asuvate isikute või ettevõtjatega, kes osalevad lennundusohutusameti tegevuses lepinguosalistena, lennundusohutusameti programmis osalejatena, isikutena, kellele on tehtud makseid lennundusohutusameti või komisjoni eelarvest, või alltöövõtjatena. Need isikud võivad edastada otse komisjonile või lennundusohutusametile kogu olulise teabe ja dokumendid, mis nad peavad esitama vastavalt käesolevas otsuses viidatud vahenditele, sõlmitud lepingutele või kokkulepetele ja kõigile nende alusel vastuvõetud otsustele.
 Artikkel 2
 Kontrollid
 1. Vastavalt nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (1), mille haldusnõukogu võttis vastu 26. märtsil 2003 vastavalt komisjoni määrusele (EÜ, Euratom) nr 2343/2002 (2), ja muudele käesolevas otsuses osutatud õigusaktidele võib Šveitsis asutatud ettevõtetega sõlmitud lepingutes ja kokkulepetes ning nendega koos vastuvõetud otsustes ette näha, et nende ja nende alltöövõtjate juures võivad igal ajal toimuda teaduslikud, finants-, tehnoloogilised või muud auditid, mida viivad läbi lennundusohutusameti või komisjoni ametnikud või lennundusohutusameti ja komisjoni poolt volitatud muud isikud.
 2. Lennundusohutusameti või komisjoni ametnikele ja muudele kõnealuse ameti ja komisjoni volitatud isikutele peab olema tagatud kontrolli teostamiseks vajalik juurdepääs ruumidele, töödele ja dokumentidele ning kogu auditi teostamiseks vajalikule teabele, kaasa arvatud elektroonilisel kujul. Seda juurdepääsuõigust väljendatakse selgesõnaliselt lepingutes ja kokkulepetes, mis on sõlmitud käesolevas otsuses viidatud vahendite rakendamiseks.
 3. Euroopa Kontrollikojal on samad õigused kui komisjonil.
 4. Auditid võivad toimuda kuni viis aastat pärast käesoleva otsuse kehtivuse lõppu või vastavalt sõlmitud lepingutes või kokkulepetes ning vastuvõetud otsustes ettenähtud tähtaegadele.
 5. Šveitsi föderaalset finantskontrolli teavitatakse eelnevalt Šveitsi territooriumil teostatavatest audititest. See teave ei ole niisuguste auditite teostamise seaduslik tingimus.
 Artikkel 3
 Kohapealne kontroll
 1. Käesoleva kokkuleppe kohaselt on komisjon (OLAF) volitatud teostama kohapealset kontrolli ja ülevaatusi Šveitsi territooriumil vastavalt tingimustele, mis on sätestatud nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (3).
 2. Kohapealse kontrolli ja inspekteerimise valmistab komisjon ette ja viib läbi tihedas koostöös Šveitsi föderaalse finantskontrolli või teiste pädevate, Šveitsi föderaalse finantskontrolli määratud Šveitsi asutustega. Asjaomastele asutustele teatatakse võimalikult kiiresti kontrolli ja inspekteerimise objekt, eesmärk ja õiguslik alus, et nad võiksid tagada igakülgse vajaliku abi. Sel eesmärgil võivad Šveitsi pädevate asutuste töötajad osaleda kohapealses kontrollis ja inspekteerimises.
 3. Kui asjaomased Šveitsi asutused soovivad, võivad kohapealse kontrolli ja inspekteerimise korraldada komisjon ja kõnealused asutused ühiselt.
 4. Kui programmis osalejad on kohapealse kontrolli või inspekteerimise vastu, tagavad Šveitsi asutused siseriiklikke eeskirju järgides komisjoni inspektoritele igakülgse vajaliku abi kohapealse kontrolli ja inspekteerimise edukaks teostamiseks.
 5. Komisjon edastab võimalikult kiiresti Šveitsi föderaalsele finantskontrollile kõik asjaolud või kahtlused selliste rikkumiste kohta, millest ta on kohapealse kontrolli või inspekteerimise käigus teadlikuks saanud. Igal juhul peab komisjon teavitama eespool nimetatud asutust kontrolli või inspekteerimise tulemustest.
 Artikkel 4
 Teavitamine ja nõustamine
 1. Käesoleva lisa edukaks rakendamiseks vahetavad ühenduse ja Šveitsi pädevad asutused regulaarselt teavet ning peavad ühe või teise lepinguosalise taotlusel nõupidamisi.
 2. Šveitsi pädevad asutused teavitavad viivitamatult lennundusohutusametit ja komisjoni kõigist neile teatavaks saanud asjaoludest või kahtlustest seoses eeskirjade eiramisega käesolevas kokkuleppes viidatud vahendite kohaldamiseks sõlmitud lepingute ja kokkulepete sõlmimisel ja rakendamisel.
 Artikkel 5
 Konfidentsiaalsus
 Kogu käesoleva lisa alusel mis tahes vormis edastatud või saadud teavet käsitletakse ametisaladusena ja seda kaitstakse nagu muud samalaadset informatsiooni Šveitsi õigusaktide ja ühenduse institutsioonide suhtes kehtivate vastavate sätetega. Sellist teavet võib edastada üksnes ühenduse institutsioonides, liikmesriikides või Šveitsis olevatele isikutele, kes oma ülesannete tõttu peavad seda teadma; samuti tohib seda teavet kasutada üksnes selleks, et tagada lepinguosaliste finantshuvide tõhus kaitse.
 Artikkel 6
 Haldusmeetmed ja -sanktsioonid
 Ilma et see piiraks Šveitsi karistusõiguse kohaldamist, võib agentuur või komisjon võtta haldusmeetmeid ja määrata halduskaristusi vastavalt määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 ja komisjoni määrusele (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (4), samuti nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (5).
 Artikkel 7
 Sissenõudmine ja täitmine
 Lennundusohutusameti ja komisjoni poolt käesoleva otsuse rakendusalas vastuvõetud otsused, mis sisaldavad rahalisi kohustusi muudele isikutele kui riikidele, kuuluvad täitmisele Šveitsis.
 Täitekorraldus väljastatakse ilma muu kontrollita pärast dokumendi autentsuse tõestamist Šveitsi valitsuse määratud asutuse poolt, kes teavitab sellest lennundusohutusametit või komisjoni. Sundtäitmine toimub vastavalt Šveitsi menetlusõigusele. Täitedokumendi aluseks oleva otsuse seaduslikkust kontrollib Euroopa Liidu Kohus.
 Euroopa Liidu Kohtu otsused, mis tehakse vahekohtuklausli alusel, kuuluvad täitmisele samadel tingimustel.
 (1) Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, 25. juuni 2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, ja lennundusohutusameti finantseeskirjale (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1).
 (2) Komisjoni määrus (EÜ, Euratom) nr 2343/2002, 23. detsember 2002, raamfinantsmääruse kohta asutustele, millele viidatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artiklis 185 (EÜT L 357, 31.12.2002, lk 72).
 (3) Nõukogu määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96, 11. november 1996, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2).
 (4) Komisjoni määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, 23. detsember 2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 357, 31.12.2002, lk 1).
 (5) Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95, 18. detsember 1995, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1).


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/312
 PROTOKOL (č. 30)
 O UPLATŇOVÁNÍ LISTINY ZÁKLADNÍCH PRÁV EVROPSKÉ UNIE V POLSKU A VE SPOJENÉM KRÁLOVSTVÍ
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 VZHLEDEM K TOMU, že v článku 6 Smlouvy o Evropské unii Unie uznává práva, svobody a zásady vyhlášené v Listině základních práv Evropské unie,
 VZHLEDEM K TOMU, že Listina musí být uplatňována přísně v souladu s uvedeným článkem 6 a hlavou VII Listiny,
 VZHLEDEM K TOMU, že podle uvedeného článku 6 musí být Listina uplatňována a vykládána soudy Polska a Spojeného království přísně v souladu s vysvětleními uvedenými ve zmíněném článku,
 VZHLEDEM K TOMU, že Listina obsahuje práva i zásady,
 VZHLEDEM K TOMU, že Listina obsahuje ustanovení občanské a politické povahy i ustanovení povahy hospodářské a sociální,
 VZHLEDEM K TOMU, že Listina potvrzuje práva, svobody a zásady uznávané Unií a tato práva zviditelňuje, avšak netvoří nová práva nebo nové zásady,
 PŘIPOMÍNAJÍCE závazky Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecně,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ přání Polska a Spojeného království vyjasnit některé aspekty uplatňování Listiny,
 PŘEJÍCE SI proto vyjasnit uplatňování Listiny ve vztahu k právním předpisům a správním postupům Polska a Spojeného království a její soudní vymahatelnosti v Polsku a ve Spojeném království,
 POTVRZUJÍCE, že odkazy uvedené v tomto protokolu na fungování určitého ustanovení Listiny se v žádném případě nedotýkají fungování jiných ustanovení Listiny,
 POTVRZUJÍCE, že tento protokol se nedotýká uplatňování Listiny na ostatní členské státy,
 POTVRZUJÍCE, že tento protokol se nedotýká ostatních závazků Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecně,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 1. Listina nerozšiřuje možnost Soudního dvora Evropské unie ani jakéhokoliv soudu Polska či Spojeného království shledat, že právní a správní předpisy, zvyklosti nebo postupy Polska či Spojeného království nejsou v souladu se základními právy, svobodami nebo zásadami, které Listina potvrzuje.
 2. Zejména, a aby se předešlo jakékoliv pochybnosti, nic v hlavě IV Listiny nezakládá soudně vymahatelná práva platná v Polsku či ve Spojeném království, pokud tato práva nejsou stanovena ve vnitrostátním právu Polska či Spojeného království.
 Článek 2
 Tam, kde ustanovení Listiny odkazuje na vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti, vztahuje se toto ustanovení na Polsko či Spojené království pouze v tom rozsahu, v jakém jsou práva nebo zásady v dotyčném ustanovení obsažené uznávány v právních předpisech nebo zvyklostech Polska či Spojeného království.


text:
Bomen is een manier van voortstuwen van een boot in ondiep water.
 Een lange staak of (vaar)boom wordt hiertoe in het water in de bodem gestoken, en het schip wordt vooruitgeduwd.
 Kleine schepen
 Deze vorm van voortbewegen werd vooral gebruikt op de kleinere scheepjes die niet de beschikking hadden over een zeil of motor, op smalle wateren waar niet geroeid kon worden, op ondiepe wateren waar niet gepeddeld kon worden (met name tegenstrooms), of als er staande over een hoge last moest worden gekeken.
 Bomen wordt vaak punteren genoemd, omdat deze manier veel gebruikt wordt voor de punter en aanverwante scheepjes.
 Op deze scheepjes gebeurde het bomen staande op een klein achterplechtje (stuurbank) of bij het ontbreken hiervan op een plank die over het boeisel was gelegd. De persoon die de boom hanteerde stond stil en met zijn gelaat in de vaarrichting.
 Omdat bij deze manier van voortbewegen een roer overbodig is waren veel kleine scheepjes daar ook niet mee uitgerust.
 Grote schepen
 Op de traditionele zeilschepen van de Zuiderzee werd er geboomd als er geen wind stond.
 Daartoe werd vaak het zwaard afgenomen en op de plecht en de deken (bovenzijde van de bun) gelegd, de man die moest bomen kon zodoende de boom op de plecht insteken en lopend tot op de deken het schip duwen. Bij zeilschepen werd de boom bewaard door hem langs een van de stagen op te hangen.
 Op de vrachtschepen werd alleen geboomd als er niet kon worden gejaagd of met een vastgezette boom vanaf de kant worden geduwd (wegen of truilen). Omdat deze schepen vaak een gangboord hadden kon de persoon die moest bomen een groot deel van de scheepslengte gebruiken.
 Dit gebeurde met de rug naar de boeg en het schip werd als het ware met de voeten vooruit geduwd. Hierbij was het dus wel noodzakelijk dat er iemand anders aan het roer stond.
 Vorm
 De onderkant van de vaarboom, de voet, bestaat uit de hak (het uiteinde van de hoofdstok) en de iets kortere teen, een aan de hoofdstok bevestigd iets gekromd stukje hout van ongeveer twintig centimeter, dat het bomen vergemakkelijkt in een modderige bodem. Als de bodem hard of steenachtig is, kan de teen beschadigd worden of zelfs los raken en moet de hak worden gebruikt om het schip voort te stuwen.''
 Binnenvaart


text:
 4.2.2012
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 32/4
 Arrest van het Hof (Tweede kamer) van 8 december 2011 — KME Germany AG, voorheen KM Europa Metal AG, KME France SAS, voorheen Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, voorheen Europa Metalli SpA/Europese Commissie
 (Zaak C-272/09 P) (1)
 (Hogere voorziening - Mededinging - Mededingingsregelingen - Markt voor industriële koperen buizen - Geldboeten - Omvang van markt, duur van inbreuk en medewerking die in aanmerking kunnen worden genomen - Effectief rechtsmiddel)
 2012/C 32/06
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Rekwirantes: KME Germany AG, voorheen KM Europa Metal AG, KME France SAS, voorheen Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, voorheen Europa Metalli SpA (vertegenwoordigers: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. Rizza, avvocato, T. Graf, advokat, M. Piergiovanni, avvocato)
 Andere partij in de procedure: Europese Commissie (vertegenwoordigers: E. Gippini Fournier en J. Bourke, gemachtigden, C. Thomas, solicitor)
 Voorwerp
 Hogere voorziening tegen het arrest van het Gerecht van eerste aanleg (Achtste kamer) van 6 mei 2009, KME Germany e.a./Commissie (T-127/04), waarbij is verworpen een beroep strekkende tot verlaging van de geldboete die aan rekwirantes is opgelegd bij beschikking 2004/421/EG van de Commissie van 16 december 2003 in een procedure op grond van artikel 81 van het EG-Verdrag en artikel 53 van de EER-beschikking (Zaak COMP/E-1/38.240 — Industriële buizen) (PB L 125, blz. 50) — Vaststelling van prijzen en verdeling van marken — Concrete weerslag op de markt — Richtsnoeren voor de berekening van geldboeten
 Dictum
 1)
 De hogere voorziening wordt afgewezen.
 2)
 KME Germany AG, KME France SAS en KME Italy SpA worden verwezen in de kosten.
 (1) PB C 220 van 12.9.2009.


text:
 8.5.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 144/43
 Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2017 – Merck v. EUIPO – Société des produits Nestlé (HEALTHPRESSO)
 (Věc T-747/14) (1)
 („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2017/C 144/58)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Merck KGaA (Darmstadt, Německo) (zástupci: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)
 Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupci: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a S. Cobet-Nüse, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. srpna 2014 (věc R 1880/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Société des produits Nestlé SA a Merck KGaA.
 Výrok
 1.
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2.
 Merck KGaA a Société des produits Nestlé SA ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů vynaložených úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).
 (1) Úř. věst. C 462, 22.12.2014.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0186
 Decisão do Comité Misto do EEE n.° 186/1999, de 17 de Dezembro de 1999, que altera o anexo XXII (direito das sociedades) do Acordo EEE
 Jornal Oficial no L 074 de 15/03/2001 p. 0016 - 0017
 Decisão do Comité Misto do EEEn.o 186/1999de 17 de Dezembro de 1999que altera o anexo XXII (direito das sociedades) do Acordo EEEO COMITÉ MISTO DO EEE,Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, alterado pelo protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado "o acordo", e, nomeadamente, o seu artigo 98.o,Considerando o seguinte:(1) O anexo XXII do acordo foi alterado pela Decisão n.o 125/1999 do Comité Misto do EEE, de 30 de Setembro de 1999(1).(2) A Directiva 1999/60/CE do Conselho, de 17 de Junho de 1999, que altera a Directiva 78/660/CEE no que se refere aos montantes expressos em ecus(2) deve ser integrada no acordo,DECIDE:Artigo 1.oO ponto 4 (Quarta Directiva 78/660/CEE do Conselho) do anexo XXII do acordo é alterado do seguinte modo:1. Antes das adaptações, é aditado o seguinte travessão:"- 399 L 0060: Directiva 1999/60/CE do Conselho, de 17 de Junho de 1999, que altera a Directiva 78/660/CEE no que se refere aos montantes expressos em ecus (JO L 162 de 26.6.1999, p. 65)".2. É aditada a seguinte adaptação:"c) No artigo 2.o, relativamente aos Estados da EFTA, onde se lê 'publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias' deve ler-se 'publicado oficialmente em cada Estado da EFTA'".Artigo 2.oFazem fé os textos da Directiva 1999/60/CE redigidos nas línguas islandesa e norueguesa, que acompanham as respectivas versões linguísticas da presente decisão.Artigo 3.oA presente decisão entra em vigor em 18 de Dezembro de 1999, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações, em conformidade com o n.o 1 do artigo 103.o do acordo.Artigo 4.oA presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias.Feito em Bruxelas, em 17 de Dezembro de 1999.Pelo Comité Misto do EEEO PresidenteN. v. Liechtenstein(1) JO L 325 de 21.12.2000, p. 46.(2) JO L 162 de 26.6.1999, p. 65.