type: other

text:
DECRET 290 16/08/1977 - Portal Legislativ
 NORME generale de protecţie împotriva incendiilor la proiectarea şi realizarea construcţiilor şi instalaţiilor
 DECRET nr. 290 din 16 august 1977privind aprobarea Normelor generale de protecţie împotriva incendiilor la proiectarea şi realizarea construcţiilor şi instalaţiilor
 Publicat în BULETINUL OFICIAL nr. 90 din 22 august 1977
 Dezvoltarea economico-socială a tarii şi creşterea bunastarii întregului popor impun intensificarea eforturilor pentru creşterea eficientei activităţii de apărare a vieţii şi avutiei naţionale împotriva incendiilor.În îndeplinirea acestui obiectiv un rol important îl ocupa asigurarea protecţiei contra incendiilor prin proiectarea şi realizarea construcţiilor şi instalaţiilor.În scopul asigurării unei concepţii unitare de realizare a securităţii împotriva incendiilor, Consiliul de Stat al Republicii Socialiste România decretează: + Articolul 1Se aprobă "Normele generale de protecţie împotriva incendiilor la proiectarea şi realizarea construcţiilor şi instalaţiilor", care fac parte integrantă din prezentul decret. + Articolul 2La proiectarea şi executarea lucrărilor noi de construcţii şi instalaţii, precum şi la modificarea sau schimbarea destinaţiei celor existente, proiectantul şi ceilalţi factori ce participa la realizarea acestora răspund de luarea măsurilor tehnice de prevenire şi stingere a incendiilor în stricta concordanta cu cerinţele functionale, asigurind cele mai bune condiţii de siguranţă cu cheltuieli minime.Proiectantii şi beneficiarii sînt obligaţi, încă din faza de proiectare, sa restrîngă la strictul necesar terenurile ce urmează a se ocupa, incadrindu-se în normele de folosire a terenurilor pentru fiecare ramura de activitate. + Articolul 3Ministerele şi celelalte organe centrale vor include în prescripţiile tehnice de proiectare şi realizare a construcţiilor, instalaţiilor, echipamentelor şi utilajelor - pe care le emit - toate măsurile specifice de protecţie contra incendiilor. Aceste prescripţii se emit şi se modifica cu acordul Institutului central de cercetare, proiectare şi directivare în construcţii, al Ministerului de Interne - Comandamentul pompierilor şi al Inspectoratului General de Stat pentru Investiţii-Construcţii. + Articolul 4Organizaţiile de proiectare a construcţiilor, instalaţiilor, echipamentelor şi utilajelor, împreună cu cele care elaborează proiectele de inginerie tehnologică, sînt obligate: a) sa stabilească şi sa cuprindă, în documentaţiile tehnico-economice pe care le întocmesc, măsurile şi mijloacele de protecţie contra incendiilor specifice utilajelor, tehnologiilor, instalaţiilor şi destinaţiilor proiectate; ... b) sa prevadă în documentaţii maşinile, instalaţiile, utilajele, aparatura, echipamentul de protecţie şi substantele pentru prevenire şi stingere a incendiilor, cu care urmează a fi dotate construcţiile, instalaţiile şi utilajele proiectate, inclusiv elementele şi materialele de rezerva prevăzute de norme, precum şi componenta şi dotarea formatiilor civile de pompieri; ... c) sa prevadă tratarea cu substanţe ignifuge a tuturor materialelor combustibile utilizate la construcţii, instalaţii, echipamente şi utilaje, corespunzător cu importanţa obiectivului şi cu pericolul de incendiu; ... d) sa întocmească şi sa predea beneficiarilor scheme şi instrucţiuni de funcţionare, la parametrii proiectati, a dispozitivelor şi instalaţiilor de protecţie contra incendiilor pe care le-au proiectat, precum şi regulile de întreţinere necesare în exploatare. ... + Articolul 5Organizaţiile de execuţie a lucrărilor de construcţii, instalaţii şi de montaj sînt obligate: a) sa ia toate măsurile necesare pentru protecţia contra incendiilor la organizarea santierelor şi pe parcursul executării lucrărilor; ... b) sa realizeze integral şi la timp lucrările de prevenire şi stingere a incendiilor prevăzute în documentaţii şi sa aducă la cunoştinţa beneficiarului soluţiile necorespunzătoare de protecţie contra incendiilor, pe care le constata; ... c) să efectueze probele şi rodajul mecanic, precum şi alte probe care îi revin, în condiţii de deplina securitate împotriva incendiilor. ... + Articolul 6Unităţile beneficiare de investiţii sînt obligate: a) să asigure, potrivit sarcinilor ce le revin, dispozitivele şi instalaţiile de prevenire şi stingere a incendiilor, în termene corelate cu graficul de eşalonare a investiţiei şi să obţină de la furnizorii acestora instrucţiunile de funcţionare, utilizare şi întreţinere; ... b) sa urmărească modul în care se realizează măsurile de prevenire şi stingere a incendiilor prevăzute în documentaţii şi sa aducă la cunoştinţa proiectantului constatarea unor soluţii necorespunzătoare de protecţie contra incendiilor, în vederea introducerii modificărilor necesare; ... c) să asigure condiţii de deplina securitate la efectuarea probelor tehnologice, iar la receptionarea lucrărilor sa verifice dacă sînt respectate măsurile de protecţie contra incendiilor cuprinse în documentaţiile tehnico-economice şi dacă dispozitivele şi instalaţiile de prevenire şi stingere a incendiilor sînt în stare de funcţionare la parametrii proiectati; ... d) să asigure alcătuirea şi dotarea formatiilor civile de pompieri, care vor fi instruite lunar, şi, pînă la darea în funcţiune a obiectivelor, sa ia măsuri pentru pregătirea personalului cu privire la respectarea normelor de prevenire şi stingere a incendiilor. ... + Articolul 7Unităţile producătoare vor livra dispozitive şi instalaţii care condiţioneaza securitatea împotriva incendiilor, numai omologate şi cu instrucţiuni de funcţionare, utilizare şi întreţinere.Producătorii elementelor şi materialelor de construcţie vor preciza caracteristicile privind comportarea la foc, pentru fiecare produs nou.Caracteristicile privind comportarea la foc a materialelor şi elementelor de construcţie se determina prin încercări efectuate în laboratoare autorizate.Producătorii utilajelor, instalaţiilor şi subansamblurilor tehnologice vor lua sau, după caz, vor prescrie măsurile necesare de prevenire şi stingere a incendiilor, specifice acestora, astfel încît să se evite producerea unor incendii sau explozii în timpul exploatării. + Articolul 8Ministerul de Interne - Comandamentul pompierilor, Inspectoratul General de Stat pentru Investiţii-Construcţii şi Institutul central de cercetare, proiectare şi directivare în construcţii vor îndrumă şi controla aplicarea şi respectarea prevederilor prezentului decret. + Articolul 9Încălcarea prevederilor din prezentul decret atrage răspunderea disciplinară, materială, contravenţională, civilă sau penală, după caz. + Articolul 10Hotărîrea Consiliului de Miniştri nr. 90/1961 privind aprobarea Normativului pentru proiectarea şi executarea construcţiilor din punct de vedere al prevenirii incendiilor, precum şi a prescripţiilor provizorii pentru construcţiile din sectorul agrozootehnic, precum şi alte dispoziţii contrare, se abroga. + NORME generale de protecţie împotriva incendiilor la proiectarea şi realizarea construcţiilor şi instalaţiilor + Capitolul 1 Generalitati + Articolul 1Principiile şi cerinţele strict necesare asigurării protecţiei împotriva incendiilor, cuprinse în prezentele norme generale, sînt obligatorii la proiectarea şi executarea lucrărilor noi de construcţii şi instalaţii, precum şi la modificarea sau schimbarea destinaţiei celor existente. Pentru modificările sau schimbările de destinaţie care nu duc la inrautatirea situaţiei existente din punct de vedere al prevenirii şi stingerii incendiilor, dispoziţiile normelor generale nu sînt obligatorii, urmînd a se stabili, de la caz la caz, măsurile de protecţie necesare în funcţie de importanţa, valoarea şi vulnerabilitatea obiectului. + Articolul 2Măsurile tehnice de protecţie contra incendiilor se stabilesc în funcţie de categoria de pericol de incendiu a proceselor tehnologice şi destinaţie, de gradul de rezistenta la foc al construcţiilor, precum şi de sarcina termica a materialelor şi substanţelor combustibile utilizate, prelucrate, manipulate sau depozitate, definite conform prescripţiilor tehnice, asigurind cele mai bune condiţii de siguranţă cu cheltuieli minime. + Capitolul 2 Elemente de construcţii Alcătuirea elementelor + Articolul 3Elementele de construcţie vor fi, de regula, astfel alcătuite şi realizate încît sa nu favorizeze propagarea cu usurinta a incendiilor. + Articolul 4În scopul limitării propagarii incendiilor, construcţiile se împart în compartimente de incendiu, prin elemente antifoc, iar în interiorul compartimentelor se iau măsuri de întîrziere a propagarii incendiilor.Încăperile cu pericol de explozie se separa de restul construcţiei prin elemente rezistente la explozie. + Articolul 5Golurile tehnologice sau de circulaţie funcţională practicate în elementele de compartimentare împotriva propagarii incendiilor se protejeaza, după caz, prin uşi, obloane, cortine, încăperi tampon sau tamburi deschisi, alcătuite şi dimensionate corespunzător categoriei de pericol de incendiu sau destinaţiei. + Articolul 6Pentru limitarea vitezei de transmitere a arderii se va întrerupe continuitatea elementelor combustibile, precum şi a golurilor interioare din acestea. Prevederea nu se referă la canale de ventilaţie şi spaţii folosite pentru introducerea şi evacuarea aerului. + Articolul 7Canalele şi ghenele pentru montarea conductelor de orice fel, precum şi puturile ascensoarelor şi, în general, ale sistemelor de transport pe verticala, vor fi astfel alcătuite încît sa nu constituie o cale de propagare a incendiului de la un nivel la altul sau dintr-un compartiment de incendiu în altul. + Articolul 8Domeniul de utilizare a elementelor de construcţii şi instalaţii, a materialelor de finisaj, izolaţii etc. din materiale plastice se stabileşte pentru fiecare în parte şi pe sortimente, precizîndu-se condiţiile şi măsurile de protecţie necesare limitării efectelor incendiilor.La utilizarea elementelor şi finisajelor executate din materiale plastice se va avea în vedere eliminarea posibilităţilor de propagare a incendiilor şi de punere în pericol a vieţii persoanelor sau de distrugere a unor bunuri de valoare ori echipamente importante, datorită temperaturii, fumului sau gazelor degajate prin ardere. Măsuri constructive pentru spaţii cu pericol de explozie (categoriile A şi B de pericol de incendiu) + Articolul 9Construcţiile ce adapostesc procese tehnologice care prezintă pericol de explozie se realizează, de regula, din elemente de construcţie uşoare, iar acoperisul acestor construcţii trebuie să fie fără pod.Planşeele şi elementele lor de sustinere vor fi astfel executate încît sa nu fie deplasate de suflul exploziei. + Articolul 10Încăperile nu vor avea tavane false şi zone neventilate care să faciliteze aglomerarea prafului ori producerea unor concentratii periculoase de gaze sau vapori combustibili. În spaţiile cu degajari de praf combustibil, finisajul va permite curăţirea uşoară a suprafeţelor. + Articolul 11Spaţiile cu pericol de explozie trebuie să aibă, în pereţii exteriori sau în acoperis, suprafeţe pentru decomprimare în caz de explozie, cu aria totală de minimum de 0,05 mp la 1 mc din volumul incaperii. În proiect se poate adopta un procent mai mic, pe baza unui calcul justificativ din care să rezulte ca prin aceasta stabilitatea clădirii nu este afectată.Suprafeţele pentru decomprimare se amplaseaza, pe cît posibil, în vecinătatea surselor de explozie. Se va avea în vedere ca în exterior efectul suflului exploziei sa nu afecteze obiecte invecinate sau cai publice de comunicaţie. + Articolul 12Suprafeţele pentru decomprimare pot fi libere sau închise. Elementele de închidere vor fi astfel concepute şi realizate încît la presiunea datorată exploziei sa cedeze la cel mult 120 kg/mp (118 daN/mp). + Articolul 13Timplaria, sistemele de actionare a acesteia şi stratul de uzura al pardoselilor din încăperile cu pericol de explozie trebuie astfel concepute şi realizate încît la lovire sa nu producă scîntei capabile sa initieze aprinderea amestecurilor explozive. Galerii, canale şi estacade + Articolul 14Montarea în aceeaşi galerie, canal sau estacada a unor conducte ori transportoare pentru lichide sau gaze, al căror amestec poate produce explozie sau incendiu, nu este admisă. + Articolul 15Galeriile, canalele şi estacadele destinate transportării substanţelor combustibile sau care prezintă pericol de explozie, cele care trec deasupra construcţiilor, precum şi cele care constituie cai de evacuare a oamenilor, vor fi executate din materiale incombustibile. + Articolul 16Galeriile şi canalele închise, prin care se transporta materiale combustibile sau conţin materiale ori elemente combustibile, vor avea asigurate posibilităţi de evacuare a fumului şi a gazelor fierbinti. + Articolul 17La intrarea în clădiri şi la trecerea prin sau pe sub pereţii antifoc al galeriilor, canalelor şi estacadelor, se vor lua măsuri de protecţie a golurilor în funcţie de natura materialelor din care sînt executate, precum şi a celor transportate, de destinaţia încăperilor spre care acced şi rolul de compartimentare al peretelui traversat. + Capitolul 3 Cai de evacuare în caz de incendiu + Articolul 18În clădiri, încăperi şi alte spaţii vor fi asigurate cai de evacuare prin care, în caz de incendiu, persoanele să poată ajunge în exterior la nivelul terenului sau al unor suprafeţe circulabile, în timpul cel mai scurt şi în condiţii de deplina siguranţa.Pentru circulatiile functionale care deservesc locuri în care prezenta oamenilor apare intimplator - sînt vizitate de cel mult 8 ori pe schimb pentru verificarea funcţionarii unor utilaje, precum şi ale încăperilor pentru fumat sau ale grupurilor sanitare - condiţiile prevăzute pentru căile de evacuare nu sînt obligatorii. + Articolul 19Uşile, coridoarele şi scarile prevăzute pentru funcţionarea normală a clădirii trebuie să asigure şi evacuarea în caz de incendiu. Cai special destinate evacuarii pot fi prevăzute numai în cazuri justificate din considerente tehnico-economice sau de securitate a vieţii oamenilor. + Articolul 20Se considera cai de evacuare circulatiile libere care duc prin uşi, coridoare, holuri, vestibuluri sau încăperi în exterior la nivelul terenului, direct sau prin case de scări alcătuite corespunzător, terase, balcoane ori pasaje de evacuare.Uşile incuiate în timpul funcţionarii normale pot constitui a doua cale de evacuare a unei porţiuni din construcţii sau a întregii clădiri în condiţiile asigurării posibilităţii de ieşire, conform prescripţiilor tehnice. + Articolul 21Nu constituie cai de evacuare: ascensoarele, trecerile prin uşi antifoc, care se pot bloca în poziţie închisă, precum şi trecerile, galeriile, tunelurile etc. prin care se transporta substanţe periculoase. + Articolul 22Traseele căilor de evacuare trebuie să fie distincte şi independente, stabilite astfel încît să se asigure distribuţia judicioasă a acestora faţă de spaţiul deservit, posibilitatea ca persoanele care se evacueaza sa recunoască cu usurinta traseul spre exterior, precum şi o circulaţie lesnicioasa.Evacuarea unor încăperi sau a unei părţi din clădire se poate face şi pe trasee care în unele porţiuni nu sînt distincte, conform prescripţiilor tehnice. + Articolul 23În clădiri, compartimente de incendiu sau porţiuni de clădiri independente din punctul de vedere al circulaţiei, de regula, persoanele trebuie să aibă acces la cel puţin două cai de evacuare care, pe cît posibil, sa ducă în direcţii opuse.A doua cale de evacuare poate fi constituită din ferestre sau trape exterioare, dacă prin acestea se asigura evacuarea în condiţii corespunzătoare de securitate a persoanelor. + Articolul 24O singura cale de evacuare poate fi asigurata atunci cînd conform proiectului la fiecare nivel se pot afla maximum 20 de persoane, precum şi în cazurile cînd, indiferent de numărul persoanelor, lungimea traseului de evacuare nu depăşeşte valoarea admisă în funcţie de destinaţie, conform prescripţiilor tehnice, pentru coridoare infundate.Aceasta prevedere nu se aplică la clădirile înalte şi la sălile aglomerate. + Articolul 25Alcătuirea şi gabaritele căilor de evacuare, lungimea maxima a traseelor, precum şi numărul de fluxuri de evacuare, trebuie să asigure circulaţia lesnicioasa şi fără obstacole. + Articolul 26Uşile folosite pe căile de evacuare trebuie să fie de tip sigur în funcţionare şi să aibă, de regula, deschiderea în sensul deplasarii persoanelor spre exterior.Uşile de pe traseul evacuarii publicului din sălile aglomerate se vor deschide la simpla apasare a sistemelor de închidere. + Articolul 27Scarile de evacuare trebuie să ducă de la ultimul nivel pe care îl deservesc pînă la ieşirea în exterior, la nivelul terenului ori al unor suprafeţe exterioare circulabile, de pe care evacuarea poate fi continuată pînă la nivelul terenului. + Articolul 28Pentru a se împiedica pătrunderea fumului pe căile de evacuare şi propagarea incendiilor de la un nivel la altul, de regula, scarile se separa de restul clădirii prin pereţi, planşee şi uşi. + Articolul 29Scări deschise în clădiri se admit numai în cazurile în care pericolul de aparitie şi propagare a incendiului şi a fumului este redus sau prin măsurile luate se asigura securitatea persoanelor.Instalaţiile tehnologice în aer liber, indiferent de numărul de niveluri şi categoriile de pericol de incendiu, vor avea scări deschise astfel alcătuite şi amplasate încît să asigure evacuarea persoanelor în caz de incendiu. + Articolul 30Evacuarea poate fi asigurata în toate cazurile prin scări exterioare deschise, alcătuite corespunzător şi astfel amplasate sau protejate încît circulaţia pe ele sa nu poată fi blocata de efectele incendiilor. + Articolul 31Scarile de evacuare ale nivelurilor supraterane pot fi coborîte în subsolul clădirilor numai în condiţiile realizării unei protecţii corespunzătoare împotriva propagarii fumului şi focului, precum şi asigurării iesirii persoanelor la nivelul terenului. + Articolul 32În casele de scări de evacuare nu vor fi amenajate spaţii sau încăperi de lucru ori depozitare şi nu vor fi introduse conducte de gaze naturale sau de lichide combustibile, pentru utilizări tehnologice. + Articolul 33În pereţii interiori ai caselor de scări se pot practica numai goluri necesare accesului la nivelurile deservite şi pentru iluminarea casei de scări, a vestibulurilor de etaj şi a coridoarelor, protejate corespunzător împotriva efectelor incendiilor. + Articolul 34Casele de scări, de regula, trebuie să fie iluminate natural, direct din exterior. Casele de scări fără iluminare naturala vor avea asigurate posibilităţi de evacuare a fumului. + Articolul 35Scarile de evacuare pot fi înlocuite în toate cazurile prin planuri înclinate avînd panta de maximum de 1: 10, respectiv 1: 8, în dreptul iesirilor din clădire, un finisaj care să împiedice alunecarea persoanelor şi care îndeplinesc condiţiile prevăzute pentru scări. + Articolul 36Curţile interioare cu aria mai mare de 600 mp, închise pe toate laturile de clădiri, vor fi prevăzute cu accese carosabile. + Articolul 37Clădirile blindate vor avea asigurate posibilităţi de acces pentru intervenţie, prin deschideri prevăzute în pereţii exteriori, protejate cu panouri uşor demontabile din afară şi marcate corespunzător. + Capitolul 4 Cai de comunicaţie + Articolul 38În incinta întreprinderilor, a grupurilor de clădiri social-culturale, administrative şi a ansamblurilor de locuinţe, se va asigura circulaţia şi intervenţia maşinilor pentru stingerea incendiilor, pe drumuri necesare funcţional sau pe fisii libere de teren corespunzător amenajate. + Articolul 39Căile de circulaţie vor asigura accesul fără obstacole şi pe distanţe cît mai scurte la construcţii, depozitele de substanţe combustibile şi sursele de apa. + Articolul 40Drumurile de acces care au incrucisari de nivel cu linii c.f., pe care pot staţiona vagoane, vor avea asigurata o a doua posibilitate de traversare, astfel încît accesul maşinilor de intervenţie în caz de incendiu să fie posibil permanent. + Capitolul 5 Construcţii industriale + Articolul 41La întocmirea planurilor generale se va urmări gruparea funcţiunilor periculoase în zone distincte, astfel situate şi realizate încît sa nu favorizeze propagarea incendiilor pe suprafeţe mari. + Articolul 42Construcţiile şi instalaţiile care cuprind procese tehnologice sau activităţi vitale pentru producţia de baza a obiectivelor vor avea asigurate condiţii sporite de protecţie contra incendiilor şi exploziilor, în vederea evitării întreruperii proceselor tehnologice datorită scoaterii lor din funcţiune. + Articolul 43Secţiile de producţie, secţiile auxiliare, anexele administrative şi sociale vor fi comasate în compartimente de incendiu, în funcţie de categoria de incendiu, gradul de rezistenta la foc şi numărul de niveluri conform anexei nr. 1.Încăperile cu categorii de pericol de incendiu similare vor fi amplasate, pe cît posibil, adiacent, iar în măsura în care procesul tehnologic permite, se recomanda ca secţiile cu pericol de incendiu mai mare să fie amplasate la pereţii exteriori, în clădirile parter, sau la ultimul etaj, în clădirile cu mai multe niveluri. + Articolul 44Secţiile industriale, indiferent de categoria de pericol de incendiu, din punct de vedere al prevenirii şi stingerii incendiilor pot funcţiona în aer liber. + Articolul 45Dispunerea în clădiri a secţiilor industriale şi auxiliare se face astfel încît să se evite propagarea incendiului de la un nivel la altul şi afectarea stabilitatii construcţiei, luindu-se şi măsurile de compartimentare necesare. + Articolul 46În cazul cînd în instalaţiile tehnologice se utilizează lichide combustibile, proiectantul va studia şi stabili, de la caz la caz, măsurile necesare de limitare a posibilităţilor de propagare a incendiilor, precum şi cele de stingere. + Articolul 47Clădirile monobloc a căror latime este mai mare de 72 m şi aria construită peste 20.000 mp, precum şi clădirile blindate, vor fi de gradul I-II de rezistenta la foc. + Articolul 48Clădirile monobloc sau blindate (inclusiv încăperile blindate cu aria mai mare de 700 mp) se prevăd în părţile superioare ale spaţiilor şi compartimentelor de incendiu din categoriile A, B şi C de pericol cu dispozitive care să asigure evacuarea fumului în caz de incendiu.Dispozitivele vor avea suprafaţa libera însumată de cel puţin 0,2% din aria spaţiilor sau compartimentelor respective, urmărindu-se distribuirea lor cît mai uniforma.În clădiri etajate, sistemul de evacuare a fumului se asigura separat pentru fiecare nivel. + Articolul 49Pentru limitarea propagarii incendiilor, spaţiile închise cu arii mai mari de 10.400 mp, din categoriile A, B şi C de pericol de incendiu, se prevăd cu sisteme alcătuite din dispozitive pentru evacuarea gazelor fierbinti şi ecrane incombustibile coborîte sub tavan. + Capitolul 6 Depozite Principii generale + Articolul 50La proiectarea şi realizarea depozitelor de materiale şi substanţe combustibile se vor avea în vedere: a) înlăturarea posibilităţilor ca un incendiu produs în depozit sa pună în pericol construcţii sau instalaţii principale ori centre populate situate în vecinătate, precum şi aprinderea materialelor şi substanţelor depozitate datorită unui incendiu produs la un obiect invecinat; ... b) amplasarea depozitelor în zone astfel situate încît, pe cît posibil, direcţia vintului dominant sa nu fie dinspre depozit spre construcţiile vecine; ... c) asigurarea căilor de acces şi a circulatiilor functionale interioare printr-o organizare judicioasă a depozitarii astfel încît să se reducă posibilităţile de propagare uşoară a incendiului şi să se poată realiza o intervenţie corespunzătoare; ... d) stabilirea duratei de depozitare a materialelor şi a substanţelor care prezintă pericol de autoaprindere şi luarea măsurilor necesare verificării creşterii temperaturii acestora; ... e) evitarea trecerii prin depozite sau încăperi de depozitare a conductelor de transport fluide combustibile, a celor de încălzire şi a reţelelor electrice, care deservesc alţi consumatori; ... f) interzicerea pozarii conductelor pentru apa sau produse care conţin apa în depozite pentru materiale sau substanţe care reactioneaza periculos cu apa; ... g) prevederea instalaţiilor corespunzătoare de semnalizare şi de stingere a incendiilor, în funcţie de natura produselor depozitate, cantitatea şi importanţa acestora; ... h) păstrarea în încăperile de fabricaţie a materialelor şi substanţelor combustibile numai în cantităţi minime necesare fluxului tehnologic. ... + Articolul 51Depozitarea materialelor combustibile solide împreună cu lichide sau gaze combustibile, de regula, nu este admisă. Depozite închise + Articolul 52Clădirile depozitelor pentru materiale, substanţe sau obiecte pe care ministerele sau organele centrale le considera de mare valoare sau importanţa deosebită, vor fi de gradul I de rezistenta la foc. Dacă materialele, obiectele respective sau ambalajele lor sînt combustibile, clădirea trebuie să fie compartimentata antifoc, în funcţie de valoarea şi importanţa materialelor depozitate, recomandindu-se arii de maximum 750 mp.Atunci cînd nu este posibila compartimentarea depozitelor, consiliile de conducere ale ministerelor şi celorlalte organe centrale, comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti pot adopta suprafeţe mai mari dacă se iau măsuri corespunzătoare de limitare a propagarii incendiilor şi prevederea unor instalaţii eficiente de semnalizare şi stingere. + Articolul 53Pentru depozitele cu stive mai înalte de 4,00 m, se vor lua măsuri de protecţie contra incendiilor corespunzătoare pericolului prezentat de propagarea rapida a arderii şi densitatea sporită a materialelor adapostite, în conformitate cu prescripţiile tehnice de specialitate. + Articolul 54În încăperile de depozitare a materialelor şi substanţelor combustibile nu se vor amenaja spaţii pentru birouri, pentru finisarea, încercarea sau repararea bunurilor depozitate, precum şi pentru distribuţia lichidelor combustibile.Asemenea spaţii se amenajeaza în încăperi separate de cele de depozitare prin pereţi şi planşee incombustibile rezistente la foc.Spaţiile pentru recepţie-expediţie, de regula, vor fi separate în acelaşi mod. + Articolul 55Depozitele de baza şi cele principale pentru materiale şi substanţe combustibile vor fi amenajate în clădiri independente sau separate antifoc faţă de restul construcţiilor. + Articolul 56Inglobarea încăperilor de depozitare a materialelor combustibile în clădiri cu alte destinaţii se poate face atunci cînd considerente functionale o impun, luindu-se măsuri de compartimentare faţă de restul construcţiei prin elemente a căror comportare la foc se stabileşte în funcţie de sarcina termica şi de echiparea cu instalaţii de stingere. + Articolul 57Depozitarea substanţelor se poate face în aceeaşi încăpere, dacă amestecul lor sau al vaporilor respectivi nu prezintă pericol de autoaprindere sau explozie, iar în caz de incendiu se folosesc aceiaşi agenţi de stingere. + Articolul 58Depozitele închise pentru materiale sau substanţe combustibile se prevăd cu sisteme corespunzător alcătuite şi dimensionate, prin care să se asigure evacuarea fumului şi a gazelor produse în timpul incendiilor. + Articolul 59Cantitatea de lichide combustibile păstrată într-o clădire de depozitare şi în compartimentele acesteia, precum şi măsurile tehnice de protecţie necesare, se stabilesc astfel încît să se asigure limitarea propagarii incendiilor şi stingerea lor cu operativitate în vederea reducerii pierderilor. + Articolul 60Depozitarea lichidelor combustibile cu temperatura de inflamabilitate a vaporilor sub 28 grade C, în cantităţi mai mari de 2 mc, se va face numai în clădiri supraterane. Depozite deschise + Articolul 61Dispunerea şi comasarea diferitelor depozite de materiale şi substanţe solide, lichide sau gazoase, se stabilesc de consiliile de conducere ale ministerelor şi celorlalte organe centrale, comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, astfel încît să se evite întreruperi indelungate ale proceselor tehnologice ca urmare a distrugerii stocurilor de materii prime şi semifabricate şi să se limiteze pierderile în caz de incendiu. + Articolul 62În cazul depozitarii pe aceeaşi platforma a materialelor combustibile din sorturi diferite, se va asigura dispunerea organizată a acestora astfel încît sa nu favorizeze propagarea incendiilor pe suprafeţe mari. + Articolul 63Depozitele deschise de lichide combustibile, de regula, se amplaseaza în zone situate mai jos faţă de obiectele invecinate.Atunci cînd amplasarea se face într-o zona situata la o cota mai ridicată, se iau măsuri corespunzătoare care să împiedice pătrunderea lichidului combustibil şi transmiterea incendiului spre obiectele invecinate.În cazul amplasarii în vecinătatea unor ape, se vor lua măsuri pentru a se evita inundarea depozitelor şi scurgerea lichidelor combustibile spre acestea. + Articolul 64Rezervoarele sau grupurile de rezervoare supraterane sau semiingropate se prevăd cu cuva de retenţie, marginita de dig de pămînt sau perete incombustibil continuu, care să reziste la solicitarile mecanice şi termice produse în timpul avariilor şi incendiilor.Cuvele de retenţie se amenajeaza şi se dimensioneaza în asa fel încît sa nu deverseze lichidele în afară lor. + Articolul 65Depozitarea lichidelor combustibile în ambalaje se poate face pe platforme deschise executate din materiale incombustibile, situate deasupra nivelului terenului înconjurător şi prevăzute cu rigole de scurgere. + Capitolul 7 Construcţii civile Plan general şi compartimentare + Articolul 66Clădirile de locuit, publice, administrative şi civile anexe industriei pot fi comasate în limitele ariilor compartimentelor de incendiu precizate în anexa nr. 2, în funcţie de gradul de rezistenta la foc şi numărul de niveluri.Clădirile pentru persoane ce nu se pot evacua singure, cele pentru obiecte sau aparataj de importanţa deosebită, precum şi clădirile înalte, nu se recomanda a fi comasate cu construcţii care au alta destinaţie. + Articolul 67Depozitarea mărfurilor cu pericol de explozie în clădiri de locuit sau administrative, precum şi a atelierelor în care se utilizează astfel de materiale, nu este admisă. + Articolul 68În cazul comasarii mai multor funcţiuni într-o clădire civilă, acestea se vor separa corespunzător, de regula, prin pereţi şi planşee incombustibile, rezistente la foc. + Articolul 69Între numărul de niveluri al clădirilor, destinaţia, gradul de rezistenta la foc şi capacitatea lor, trebuie respectata următoarea corelatie: a) în clădirile de gradul I-II de rezistenta la foc, indiferent de capacitatea lor, numărul de niveluri nu se limitează; ... b) în clădirile de gradul III-V de rezistenta la foc, numărul de niveluri se limitează în funcţie de destinaţia lor şi de numărul de persoane adapostit, conform anexei nr. 3. ... + Articolul 70Mansardarea clădirilor civile se admite la clădiri de gradul I-II de rezistenta la foc, dacă elementele din structura portanta a acoperişului şi ale încăperilor amenajate în volumul podului sînt incombustibile.În clădiri de locuit, mansardele sînt admise şi dacă elementele menţionate sînt combustibile, dacă sînt respectate prevederile anexei nr. 3 + Articolul 71Realizarea de curţi închise la clădiri etajate nu se recomanda deoarece favorizează formarea curentilor turbionari şi propagarea incendiului. În cazurile în care se prevăd totuşi asemenea curţi, în care maşinile de intervenţie ale pompierilor nu au acces, este necesară asigurarea posibilităţilor de salvare a persoanelor din clădire prin ferestre sau alte goluri ale fatadelor care sînt accesibile pentru intervenţie. Clădiri înalte + Articolul 72Clădirile înalte vor fi de gradul I de rezistenta la foc. Atunci cînd în limita compartimentului de incendiu sînt şi porţiuni cu înălţimea mai mica de 28 m, se admite ca aceste porţiuni să fie de gradul II de rezistenta la foc, dacă în caz de incendiu nu afectează stabilitatea clădirii înalte. Acoperisurile sau terasele părţilor mai joase, din cadrul compartimentului de incendiu, nu trebuie să aibă goluri (protejate sau neprotejate), situate la distanta mai mica de 10 m faţă de partea vitrata a clădirii înalte.Utilizarea pereţilor despartitori combustibili în clădiri înalte nu se admite. + Articolul 73În clădiri înalte sarcina termica rezultată din materiale şi elemente de construcţie, cu excepţia pardoselilor lipite şi a timplariei ferestrelor, nu va fi mai mare de 275 MJ/mp (66 Mcal/mp). Sarcina termica totală rezultată din materiale şi elemente de construcţie, finisaje, mobilier şi alte materiale adapostite, nu va depăşi 840 MJ/mp (cca 200 Mcal/mp). Pentru încăperile în care sarcina termica poate fi de 1.680 MJ/mp (400 Mcal/mp), se va asigura separarea prin elemente antifoc, iar în clădirile cu înălţimea de peste 45 m, ele vor fi prevăzute cu sisteme automate de semnalizare a incendiilor şi cu instalaţii automate de stingere. + Articolul 74Pentru limitarea propagarii incendiilor, între portiunile de clădire înaltă cu destinaţii diferite, precum şi între căile de evacuare şi încăperile adiacente, se prevăd pereţi şi planşee rezistente la foc.Elementele de construcţie portante ale clădirii înalte, care strabat încăperi cu destinaţii diferite, vor fi alcătuite şi protejate astfel încît stabilitatea clădirii înalte sa nu fie afectată în caz de incendiu. + Articolul 75Fatadele clădirilor înalte vor fi astfel realizate încît să se împiedice transmiterea incendiilor de la un nivel la altul. + Articolul 76Circulatiile comune orizontale şi casele de scări care nu au goluri directe în exterior, prin care să se poată evacua fumul în caz de incendiu, se echipeaza cu sisteme de evacuare mecanică a acestuia. + Articolul 77Materialele şi finisajele utilizate în clădirile înalte nu trebuie să permită propagarea rapida a incendiilor.Finisajul pe căile de evacuare a persoanelor în caz de incendiu, de regula, trebuie să fie incombustibil, cu excepţia situaţiilor prevăzute în prescripţiile tehnice. + Articolul 78În clădirile înalte, cel puţin unul din ascensoarele prevăzute, uşor accesibil, se va amenaja corespunzător asigurării operaţiunilor de stingere. În clădirile cu înălţimea mai mare de 45 m se amenajeaza doua asemenea ascensoare. + Articolul 79În subsolul sau demisolul clădirilor înalte nu se recomanda amenajarea spaţiilor de parcare sau de garare a autovehiculelor. Clădiri cu sali aglomerate + Articolul 80La sălile aglomerate, măsurile de protecţie contra incendiilor se stabilesc în funcţie de capacitate, destinaţie, respectiv categoria sălii şi gradul de rezistenta la foc asigurat.Pentru sălile cu mai multe funcţiuni, măsurile se iau în funcţie de categoria cea mai favorabilă. + Articolul 81Corelatia între categoria salilor, numărul de locuri şi gradul de rezistenta la foc al clădirilor cu sali aglomerate se stabilesc conform anexei nr. 4. + Articolul 82Amenajarea salilor aglomerate în clădiri de gradul IV-V de rezistenta la foc se admite numai pentru: a) circuri mobile la care se asigura evacuarea rapida a spectatorilor direct în exterior; ... b) cluburi şi cămine culturale din mediul rural, amenajate în clădiri parter, avînd maximum 300 de locuri; ... c) expoziţii provizorii de importanţa locală care nu adapostesc materiale de valoare, amenajate în clădiri parter; ... d) cinematografe cu funcţionare sezoniera, amenajate în clădiri parter şi avînd maximum 300 de locuri. ... + Articolul 83Numărul maxim de niveluri admis pentru porţiunea în care are acces publicul din clădirile cu sali aglomerate este indicat în anexa nr. 5. + Articolul 84Conducerile ministerelor sau ale organelor centrale tutelare ale investiţiei, respectiv comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, pot adopta capacităţi şi număr de niveluri mai mari, stabilind măsuri corespunzătoare de prevenire şi stingere a incendiilor. + Articolul 85Elementele decorative interioare, finisajele, tratamentele termice şi acustice ale salilor aglomerate vor fi astfel realizate încît sa nu propage incendiul cu usurinta. + Articolul 86Utilizarea draperiilor, perdelelor, cortinelor etc., care pot întrerupe căile de evacuare, este interzisă. + Articolul 87Portiunile de clădiri aferente salilor aglomerate din clădiri cu alte destinaţii (inclusiv căile lor de evacuare) trebuie să fie separate de restul construcţiei prin pereţi şi planşee incombustibile, rezistente la foc. + Articolul 88Clădirile cu sali aglomerate vor fi uşor accesibile din drumuri publice, asigurindu-se desfăşurarea corespunzătoare a operaţiunilor de stingere şi salvarea persoanelor în caz de incendiu.Platformele exterioare pentru parcarea maşinilor, situate în vecinătatea clădirilor cu sali aglomerate, trebuie să fie amplasate în afară gabaritului liber necesar pentru evacuarea publicului din clădire şi a căilor de acces a vehiculelor pompierilor la fatadele clădirii respective sau la sursele de apa. + Articolul 89Pentru evacuarea fumului degajat în caz de incendiu, la partea superioară a salilor în care are acces publicul se vor prevedea dispozitive amplasate judicios, a căror suprafaţa totală va fi, de regula, de cel puţin 1/100 din suprafaţa sălii.Casele de scări se prevăd la nivelul lor cel mai înalt, în mod similar, cu dispozitive de evacuare a fumului. + Articolul 90În teatrele dramatice şi muzicale, care au mai mult de 600 locuri şi scena amenajată, se separa scena şi anexele sale (buzunare, depozite, ateliere etc) de sala aglomerata, prin pereţi antifoc şi cortine de siguranţă. Faţa de alte spaţii accesibile publicului, separarea se face prin planşee şi ziduri rezistente la foc. + Articolul 91Scena şi buzunarele scenei trebuie să fie separate de anexe ale acesteia prin pereţi şi planşee incombustibile.Deasupra scenei nu se admite să se amenajeze încăperi cu alte destinaţii, iar sub scena nu se vor amplasa ateliere cu pericol de incendiu. + Articolul 92Încăperea destinată formatiei civile de pompieri, aferentă scenelor amenajate ale salilor cu peste 600 locuri, va avea o buna vizibilitate în scena şi accese uşoare şi sigure în caz de incendiu la încăperile unde sînt necesare manevre sau intervenţii în asemenea situaţii, precum şi din exterior. + Articolul 93Pentru intervenţia în caz de incendiu la părţile superioare ale scenei, la nivelul podiumului de joc, precum şi la subsol, se va asigura accesul prin case de scări închise sau prin scări exterioare. + Articolul 94Cortina de siguranţă, etansa contra fumului şi rezistenta la foc, trebuie să poate fi coborîtă, în cel mult 40 de secunde, prin comanda de la distanta şi manual. + Articolul 95Scenele cu suprafaţa mai mare de 150 mp şi buzunarele cu înălţimea mai mare de 10 m vor avea asigurata evacuarea fumului şi a gazelor produse în caz de incendiu prin dispozitive cu suprafaţa libera totală de minimum 5% din aria pardoselii. + Articolul 96Proiectia de filme şi diapozitive trebuie să se facă din cabine special amenajate, atunci cînd se utilizează mai mult de un aparat de proiectie a filmelor neinflamabile, precum şi indiferent de numărul aparatelor la proiectia filmelor pe bază de nitroceluloza. + Articolul 97Planşee şi pereţii cabinei de proiectie şi ai anexelor sale vor fi incombustibili şi rezistenti la foc. Secţii de calculatoare electronice + Articolul 98Clădirile sau compartimentale de incendiu în care se amplaseaza secţii de calcul electronic, cu calculatoare mari şi mijlocii, trebuie să fie de gradul I-II de rezistenta la foc. Tavanele suspendate şi pardoselile înalte utilizate vor fi astfel alcătuite şi realizate încît sa nu propage uşor incendiul. + Articolul 99Portiunile de clădire care adapostesc echipamentul de calcul şi funcţiuni a căror activitate condiţioneaza continuitatea de lucru a calculatorului (încăperi pentru imprimarea programelor, depozite de înregistrări, centrale de instalaţii etc.) se separa de restul construcţiei prin pereţi şi planşee incombustibile, rezistente la foc. + Articolul 100Spaţiile situate dedesubtul sau deasupra încăperilor care adapostesc echipament de calcul nu vor avea o sarcina termica mai mare de 420 MJ/mp (100 Mcal/mp). + Articolul 101Sala calculatorului se separa de celelalte încăperi ale secţiei de calcul prin pereţi incombustibili, a căror rezistenta la foc se stabileşte în funcţie de destinaţia încăperilor. + Articolul 102Gruparea în aceeaşi sala a mai multor calculatoare independente din punct de vedere funcţional nu se recomanda. + Articolul 103Depozitarea programelor şi a înregistrărilor de date se va face în încăperi separate de restul construcţiei prin pereţi şi planşee incombustibile, rezistente la foc. + Capitolul 8 Instalaţii de semnalizare şi stingere a incendiilor + Articolul 104Instalaţiile tehnologice şi construcţiile se prevăd, după caz, cu instalaţii de semnalizare şi stingere a incendiilor.Instalaţiile de semnalizare şi stingere a incendiilor, maşinile, utilajele, aparatura, echipamentele de protecţie şi substantele pentru prevenirea şi stingerea incendiilor se stabilesc conform prezentelor norme generale şi normelor de dotare ale ministerelor şi celorlalte organe centrale, comitetelor executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, în funcţie de posibilitatea apariţiei şi propagarii incendiilor, de pericolul pe care îl prezintă pentru viaţa oamenilor sau a bunurilor materiale, importanţa şi valoarea acestora, precum şi de posibilităţile reale de alarmare şi intervenţie a forţelor umane. + Articolul 105Instalaţiile de semnalizare şi de stingere a incendiilor, de regula, se prevăd cu actionare manuală, dacă intervenţia în caz de incendiu se asigura în timp util.Actionarea automată a instalaţiilor de semnalizare, precum şi a celor fixe de stingere a incendiilor, se asigura la clădiri şi spaţii unde nu exista o permanenta supraveghere, cînd incendiul nu poate fi uşor observat sau atunci cînd datorită pericolului de incendiu ori al cerinţelor de securitate a oamenilor şi bunurilor este necesară o intervenţie imediata.Instalaţiile cu actionare automată se prevăd şi cu posibilităţi de actionare manuală. + Articolul 106Instalaţiile de semnalizare şi stingere a incendiilor se proiectează şi se realizează conform celor indicate în prescripţiile tehnice, astfel încît să prezinte siguranţa în exploatare, să asigure posibilitatea verificării periodice a stării de funcţionare, iar eventualele revizii şi reparaţii să se poată face cu usurinta. + Articolul 107La încăperile echipate cu instalaţii sprinkler, instalaţii de semnalizare a incendiilor se prevăd numai cînd aceste încăperi sînt situate în clădiri deosebit de importante, asigurindu-se semnalizarea înainte de intrarea în funcţiune a instalaţiilor automate de stingere. + Articolul 108În funcţie de importanţa instalaţiilor şi a spaţiilor cu pericol deosebit, precum şi de consecinţele unor eventuale incendii sau explozii, de la caz la caz, se va analiza şi stabili necesitatea prevederii unei semnalizari înainte de atingere a parametrilor periculosi, astfel încît să se poată lua măsuri de inlaturare a pericolului. + Articolul 109Obiectivele cu pericol de incendiu se prevăd cu mijloace de anuntare a incendiului la unităţile militare de pompieri. În cazul obiectivelor mari şi vulnerabile la incendiu, se va asigura legătură directa cu aceste unităţi. + Articolul 110Se pot utiliza, ca agenţi de stingere, apa sub forma de jeturi compacte, dispersate în picaturi sau pulverizata, spuma grea, medie sau uşoară, gaze inerte, abur, pulberi stingatoare, hidrocarburi halogenate şi altele, în funcţie de natura şi cantitatea substanţelor combustibile protejate. + Articolul 111În vederea obţinerii de economii la investiţii, atunci cînd exista mai multe întreprinderi sau construcţii invecinate, alimentarea cu apa de incendiu se va realiza, de regula, prin instalaţii comune. + Articolul 112Numărul de calcul al incendiilor care pot avea loc simultan se determina după cum urmează: a) Pe teritoriul zonelor sau platformelor industriale: ... - dacă suprafaţa teritoriului este sub 150 ha, un incendiu;- dacă suprafaţa teritoriului este mai mare, proiectantul va stabili, în funcţie de pericolul prezentat de procesele tehnologice sau posibilitatea de transmitere a incendiului între obiecte, cazurile speciale în care este necesară luarea în consideraţie a doua incendii simultane. b) Pentru zone sau platforme industriale, alimentate prin aceleaşi instalaţii cu centrele populate: ... - dacă suprafaţa zonei sau platformei este pînă la 150 ha şi centrul populat are pînă la 10.000 locuitori, un incendiu;- dacă numărul locuitorilor din centrul populat este de cel mult 25.000, indiferent de suprafaţa zonei sau platformei industriale, proiectantul va stabili cazurile speciale în care este necesară luarea în consideraţie a doua incendii simultane;- dacă numărul locuitorilor depăşeşte 25.000 persoane, numărul de calcul al incendiilor simultane se determina separat pentru zone sau platforme industriale şi separat pentru centrul populat, însumîndu-se. + Articolul 113Instalaţiile de stingere se proiectează, de regula, astfel încît să asigure în permanenta debitul şi presiunea minima necesară pînă la terminarea perioadei teoretice de funcţionare a acestora.Punerea sub presiune a instalaţiei prin actionarea de la distanta, imediat după izbucnirea incendiului, se prevede numai în cazuri particulare dacă nu exista pericol de deteriorare a instalaţiei de actionare. + Articolul 114Reţelele exterioare şi, după caz, cele interioare vor fi prevăzute cu racorduri pentru alimentarea acestora şi de la pompele mobile de incendiu. + Articolul 115Atunci cînd obţinerea direct de la sursa a cantităţilor de apa necesare în timpul incendiilor nu este posibila din punct de vedere tehnic sau nu este justificată din punct de vedere economic, se prevede rezerva de apa pentru incendiu. Atunci cînd alimentarea rezervorului de la sursa poate avea loc fără întrerupere, chiar în timpul incendiului, rezerva se poate reduce cu volumul asigurat de acest debit minimal. + Articolul 116Rezerva de apa pentru incendiu poate fi păstrată împreună cu cantităţile de apa necesare consumului de apa potabilă, menajera sau industriala.Instalaţiile de sprinklere şi drencere pentru stingerea incendiilor trebuie să aibă rezerva intangibila care să asigure funcţionarea lor. + Articolul 117La obiectivele importante şi vulnerabile instalaţiile se vor proiecta astfel încît să se asigure parametrii funcţionali şi în cazul unei avarii la elementele componente. + Articolul 118Instalaţiile de stingere a incendiilor vor avea asigurata alimentarea cu energie de la surse corespunzătoare, care pot fi hidraulice, pneumatice, electrice, motoare cu ardere interna, abur etc. + Articolul 119Instalaţiile de stingere vor fi astfel proiectate şi realizate încît să poată funcţiona pe durata de intervenţie în caz de incendiu, specifică lor. + Articolul 120Instalaţiile de apa pentru stingerea incendiilor se proiectează şi se executa astfel încît să fie ferite de inghet. + Articolul 121Rezervoarele, bazinele sau alte surse de apa rece, situate la distanţe mai mici de 1000 m faţă de construcţii, vor avea asigurate posibilităţi de alimentare a pompelor de incendiu mobile, direct din acestea. + Articolul 122Punctele de stationare şi alimentare a pompelor mobile de incendiu la bazine, rezervoare sau alte surse de apa se vor stabili astfel încît radiatia termica sau alte efecte ale incendiului la obiecte invecinate sa nu împiedice desfăşurarea acţiunii de intervenţie.Riurile, lacurile, iazurile sau fintinile cu debit suficient şi cu adîncime corespunzătoare pot fi amenajate pentru a servi la alimentarea cu apa în caz de incendiu. + Articolul 123La instalaţiile de spuma se folosesc numai substanţe omologate pentru stingerea lichidelor combustibile respective, iar pentru produsele combustibile care distrug peliculele lichide ale spumelor obişnuite, substantele spumante trebuie să fie de tip special antialcool sau universale. + Capitolul 9 Instalaţii utilitare + Articolul 124Instalaţiile tehnologice, precum şi instalaţiile hidrotehnice, electrice, de încălzire, de ventilare şi altele asemenea, aferente construcţiilor, se proiectează şi se executa astfel încît sa evite producerea incendiilor şi propagarea lor, în conformitate cu prevederile prezentelor norme generale şi ale prescripţiilor tehnice de specialitate. + Articolul 125Sistemele de încălzire se stabilesc în funcţie de pericolul de incendiu, destinaţia încăperilor, gradul de rezistenta la foc şi mărimea construcţiilor, fiind interzise cele cu foc deschis în spaţii care prezintă pericol de incendiu sau explozie. + Articolul 126Instalaţiile electrice vor fi corespunzătoare categoriei de pericol de incendiu a procesului tehnologic, destinaţiei spaţiului şi mediului respectiv. + Articolul 127Încăperile şi spaţiile în care se degaja substanţe combustibile vor avea asigurata evacuarea gazelor, vaporilor, prafului şi pulberilor, pe măsura degajarii lor, astfel încît să se evite posibilitatea acumularii lor în cantităţi periculoase. + Articolul 128La realizarea sistemelor de ventilare se va urmări reducerea posibilităţilor de formare a amestecurilor explozive şi de propagare a incendiului prin canalele de ventilare, precum şi utilizarea unor materiale şi elemente corespunzătoare. + Articolul 129Sistemele de ventilare a secţiilor şi încăperilor din categoriile A, B şi C de pericol de incendiu vor fi separate de cele ale categoriilor D şi E de pericol. Evacuarea prin acelaşi sistem a substanţelor care, în amestec mecanic sau combinaţie chimica, pot provoca o aprindere sau explozie, nu este permisă. + Articolul 130Sistemele de ventilare a încăperilor în care se depozitează sau se prelucreaza substanţe inflamabile, a salilor aglomerate şi a încăperilor cu aparatura de mare valoare sau importanţa deosebită, vor fi independente de celelalte sisteme de ventilare ale clădirii. + Articolul 131În interiorul canalelor de ventilare nu se admit montarea conductelor de lichide sau gaze combustibile, iar în canalele prin care se vehiculeaza praf, vapori ori gaze combustibile, nu se vor monta nici conducte de încălzire sau circuite electrice. De asemenea, în canalele de ventilare ale salilor aglomerate şi ale clădirilor înalte nu se admite montarea circuitelor electrice şi a conductelor izolate cu materiale combustibile. + Articolul 132Traversarea pereţilor antifoc de către canalele de ventilare nu se recomanda. În cazurile în care aceste traversari nu sînt absolut necesare, se vor lua măsuri pentru evitarea propagarii incendiilor în compartimentele invecinate. + Anexa 1Arii construite şi număr de niveluri maxime admise pentru compartimente de incendiu ale construcţiilor industriale
 Categoria de pericol de incendiu Gradul de rezistenta la foc Numar de niveluri admis Aria maxima construita la sol, admisa pentru un compartiment de incendiu (in mp)
 Cladiri parter Cladiri cu doua niveluri Cladiri cu trei sau mai multe niveluri
 A, B I 6 Nelimitat
 A, B (cu exceptia proceselor de productie din industria chimica si petrochimica) II 6 Nelimitat
 A (procese de productie din industria chimica si petrochimica) II 6 Nelimitat 5.200 3.500
 B (procese de productie din industria chimica si petrochimica) II 6 Nelimitat 10.400 6.500
 C I Nelimitat
 II 6 Nelimitat 11.700 7.800
 III 3 5.200 3.500 2.600
 IV 2 2.800 2.000 -
 V 1 1.200 - -
 D I-II Nelimitat
 III 3 6.500 5.200 3.500
 IV 2 3.500 2.600 -
 V 1 1.500 - -
 E I-II Nelimitat
 III 3 7.800 6.500 3.500
 V 2 2.600 1.500 -
 NOTE:1. Încăperile din categoriile A şi B de pericol de incendiu nu se vor amplasa în subsolul clădirilor.2. Dacă procesul tehnologic impune, la clădirile din gradele I şi II se poate mari numărul de niveluri, cu condiţia luării unor măsuri de protecţie corespunzătoare care să limiteze posibilităţile de propagare a incendiilor de la un nivel la altul.3. Ariile se pot majoră cu 100% pentru compartimentele dotate cu instalaţii automate de stingere sau cu 50% pentru cele prevăzute cu sisteme corespunzătoare pentru evacuarea organizată a fumului şi gazelor fierbinti produse în timpul incendiilor, respectiv cu 25% pentru cele dotate cu instalaţii automate de semnalizare a incendiilor. Majorările menţionate nu se cumulează.4. Aria parterului din compartimente cu doua sau mai multe niveluri se poate mari la limitele prevăzute pentru construcţii parter, dacă planseul de deasupra parterului are o limita de rezistenta la foc de cel puţin 2 h 30 minute şi nu are goluri.5. Consiliile de conducere ale ministerelor şi celorlalte organe centrale titulare ale investiţiilor, precum şi comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, pot stabili arii construite mai mari, în cazuri bine justificate şi luînd măsuri care să limiteze dezvoltarea incendiilor. + Anexa 2Arii construite maxime admise pentru compartimente de incendiu ale clădirilor civile
 Gradul de rezistenta la foc Aria maxima construita la sol, admisa pentru un compartiment de incendiu (mp)
 Cladiri cu un nivel Cladiri cu mai multe niveluri
 I─II 2.500 2.500
 III 1.800 1.800
 IV 1.400 1.000
 V 1.000 800
 NOTE:1. Pentru clădirile dotate cu instalaţii automate de stingere, ariile se pot majoră cu 100%. Atunci cînd se prevăd instalaţii automate de semnalizare a incendiilor, ariile se pot majoră cu 25% . Majorările menţionate nu se cumulează.2. Consiliile de conducere ale ministerelor şi celorlalte organe centrale titulare ale investiţiei, precum şi comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, pot stabili arii construite mai mari, în cazuri bine justificate şi luînd măsuri care să limiteze dezvoltarea incendiile. + Anexa 3Număr de niveluri maxim admis şi capacitatea clădirilor civile de gradul III-V de rezistenta la foc
 Nr. crt. Densitatea cladirilor Numar maxim de persoane admis Numar maxim de niveluri pentru cladiri avind gradul de rezistenta la foc:
 1. Cladiri care adapostesc persoane ce nu se pot evacua singure 150 2 1 1
 Cladiri pentru muzee sau expozitii, care nu adapostesc valori deosebite si nu sint sali aglomerate 300
 2. Cladiri pentru cazare temporara 200 3 2 1
 Cladiri pentru invatamint de cultura generala si licee 480
 3. Cladiri de locuit cu apartamente Nelimitat 5 3 2
 4. Cladiri cu alte destinatii Nelimitat 3 2 1
 + Anexa 4Corelatia între categoria salilor, numărul de locuri şi gradul de rezistenta la foc al clădirilor cu sali aglomerate
 Amplasarea salilor aglomerate Categoria salii Numarul de locuri admis in functie de gradul de rezistenta la foc
 I II III IV─V
 In cladiri independente S1 S2 Nelimitat 1.000 500 Conform art. 82
 In cladiri alipite pe o latura la constructii cu alte destinatii sau mai multe sali comasate intr─o cladire S1 1.000 500 Nu se admite alipirea sau comasarea
 S2 1.200 600
 Inglobate in constructii cu alte destinatii S1 500 250
 S2 1.000 500
 + Anexa 5Numărul maxim de niveluri admis în clădiri cu sali aglomerate (porţiunea în care publicul are acces)
 Categoria salii aglomerate Numarul maxim de niveluri admis in cladiri avind gradul de rezistenta la foc:
 S1 Nelimitat 5 2 1
 S2 Nelimitat Sa nu fie cladiri inalte 3
 NOTE:1. Pentru clădirile de gradul I de rezistenta la foc cu sali aglomerate din categoria S1, inglobate în construcţii civile cu alte destinaţii, numărul de niveluri se limitează la 5.2. Amplasarea salilor aglomerate sub nivelul terenului se admite numai dacă porţiunea respectiva cuprinde cel mult 600 locuri iar pardoseala sălii este cu cel mult 3 m sub nivelul terenului şi se iau măsuri corespunzătoare de evacuare a fumului în caz de incendiu.------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 21995D0413(06)
 Oficiālais Vēstnesis L 083 , 13/04/1995 Lpp. 0047 - 0047
 EEZ Apvienotās komitejas LēmumsNr. 16/95(1995. gada 24. februāris),ar kuru groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, kurš pielāgo Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk tekstā — "līgums", un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā līguma II pielikumā jaunākie grozījumi izdarīti ar EEZ Apvienotās komitejas 1995. gada 27. janvāra Lēmumu Nr. 9/95, ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) [1];tā kā līgumā ir jāiekļauj Komisijas 1994. gada 12. septembra Lēmums 94/643/EK par atļauju atsaukšanu augu aizsardzības līdzekļiem, kuri kā aktīvo vielu satur cihalotrīnu [2],IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAiz līguma II pielikuma XV nodaļas 12.f punkta (Komisijas Regulā (EK) Nr. 1488/94) pievieno šādu jaunu punktu:"12.g 394 D 0643: Komisijas 1994. gada 12. septembra Lēmums 94/643/EK par atļauju atsaukšanu augu aizsardzības līdzekļiem, kuri kā aktīvo vielu satur cihalotrīnu (OV L 249, 24.9.1994., 18. lpp.)."2. pantsKomisijas Lēmuma 94/643/EK teksti islandiešu un norvēģu valodā, kas pievienoti šā lēmuma redakcijām attiecīgajās valodās, ir autentiski.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā 1995. gada 1. aprīlī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu.4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.Briselē, 1995. gada 24. februārīEEZ Apvienotās komitejas vārdā —priekšsēdētājsG. J. L. Avery[1] OV L 47, 2.3.1995., 29. lpp.[2] OV L 249, 24.9.1994., 18. lpp.--------------------------------------------------


text:
 2.7.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 210/16
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 54/2019
 ze dne 29. března 2019,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/808]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2018/960 ze dne 5. července 2018, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro lambda-cyhalothrin v některých produktech a na jejich povrchu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2018/1049 ze dne 25. července 2018, kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech a potravinách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I a v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech a potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (4)
 Přílohy I a II Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 0960: nařízení Komise (EU) 2018/960 ze dne 5. července 2018 (Úř. věst. L 169, 6.7.2018, s. 27),
 —
 32018 R 1049: nařízení Komise (EU) 2018/1049 ze dne 25. července 2018 (Úř. věst. L 189, 26.7.2018, s. 9).“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 0960: nařízení Komise (EU) 2018/960 ze dne 5. července 2018 (Úř. věst. L 169, 6.7.2018, s. 27),
 —
 32018 R 1049: nařízení Komise (EU) 2018/1049 ze dne 25. července 2018 (Úř. věst. L 189, 26.7.2018, s. 9).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) 2018/940 a (EU) 2018/1049 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. března 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. března 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 169, 6.7.2018, s. 27.
 (2) Úř. věst. L 189, 26.7.2018, s. 9.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


type: wikipedia

text:
 Események
 Római Birodalom
 Marcus Gavius Orfitust és Lucius Arrius Pudenst választják consulnak.
 A pártus háborúban a rómaiak offenzívába lendülnek. Egyik hadtestük - talán Publius Martius Verus vezetésével visszafoglalja Oszroéné fővárosát, Edesszát és visszaültetik korábbi Róma-barát királyát, VII. Mánut a trónra. A pártusok Niszibiszbe vonulnak vissza, amit a rómaiak megostromolnak és elfoglalnak.
 Egy másik római hadsereg Avidius Cassius vezetésével délnek indul az Eufrátesz mentén. Dura-Európosznál megfutamítják a pártusokat, majd elfoglalják és kifosztják Szeleukeiát és a folyó túlpartján fekvő pártus fővárost, Ktésziphónt. A királyi palotát felgyújtják.
 Szeleukeiában ismeretlen betegség kezdi tizedelni a római katonákat, amely a sereg visszavonulásával elterjed Szíriában, majd az egész birodalomban. Az antoninusi járvány 180-ig tart és becslések szerint a birodalom lakosságának mintegy 10%-át, 5-10 millió embert pusztít el.
 Marcus Aurelius felállít két légiót (Legio II Italica és III Italica), mert a védtelenül maradt dunai határszakaszon a markomannok háborúra készülnek.
 Rómában a hatóságok elfogják és kivégzik Iustinus keresztény filozófust és hat követőjét.
 Korea
 Kogurjo királyát, Cshadét féltestvére, Sinde meggyilkolja és elbitorolja a trónt.
 Születések
 Macrinus, római császár
 Halálozások
 Appianosz, görög történetíró
 Szt. Iustinus, keresztény filozófus
 Peregrinosz, görög filozófus
 Thedzso kogurjói király
 Cshade kogurjói király
 Kapcsolódó cikkek
 Államok vezetőinek listája 165-ben
 Fordítás
 2. század
 als:160er#165


text:
 27.11.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 342/46
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 138/2014
 od 27. lipnja 2014.
 o izmjeni Priloga XX. (Okoliš) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Odluku Komisije 2013/793/EU od 19. prosinca 2013. o izmjeni Odluke 2007/506/EZ radi produženja valjanosti ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a za sapune, šampone i regeneratore za kosu (1) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Prilog XX. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 U točki 2.y (Odluka Komisije 2007/506/EZ) Priloga XX. Sporazumu o EGP-u dodaje se sljedeća alineja:
 „—
 32013 D 0793: Odlukom Komisije 2013/793/EU od 19. prosinca 2013. (SL L 349, 21.12.2013., str. 104.).”
 Članak 2.
 Tekstovi Odluke 2013/793/EU na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 28. lipnja 2014., uz uvjet da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u podnesene (2).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 27. lipnja 2014.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Gianluca GRIPPA
 (1) SL L 349, 21.12.2013., str. 104.
 (2) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0068
 Úřední věstník L 238 , 06/09/2001 S. 0014 - 0014
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 68/2001ze dne 19. června 2001,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 2/2001 ze dne 31. ledna 2001 [1].(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 ze dne 16. prosince 1999 o léčivých přípravcích pro vzácná onemocnění [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole XIII přílohy II Dohody se za bod 15l (nařízení Komise 2141/96/ES) vkládá nový bod, který zní:"15m. 32000 R 0141: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 ze dne 16. prosince 1999 o léčivých přípravcích pro vzácná onemocnění (Úř. věst. L 18, 22.1.2000, s. 1)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 141/2000 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 20. června 2001 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 19. června 2001.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 66, 8.3.2001, s. 44.[2] Úř. věst. L 18, 22.1.2000, s. 1.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
Jonathan Watkins à la barre de Manif d’art 9 – La biennale de Québec | Manif d'art
 Jonathan Watkins à la barre de Manif d’art 9 – La biennale de Québec
 Si petits entre les étoiles, si grands contre le ciel, en sera le titre.
 Québec, le 19 février 2018 – Manif d’art est heureuse de dévoiler l’identité du commissaire de la neuvième édition de son événement phare, La biennale de Québec. Jonathan Watkins, directeur de la Ikon Gallery à Birmingham en Angleterre, qui s’est démarqué au fil du temps dans de multiples événements internationaux, de Sydney à Turin en passant par Charjah aux Émirats arabes unis, Guangzhou en Chine, Milan et Venise, sera donc à la barre de Manif d’art 9 – La biennale de Québec. Réalisé en collaboration avec le Musée national des beaux-arts du Québec (MNBAQ), l’événement bisannuel investira à nouveau tout le territoire de la ville de Québec du 14 février au 21 avril 2019. Jonathan Watkins élaborera une programmation autour du thème Si petits entre les étoiles, si grands contre le ciel, inspiré notamment des mots de Leonard Cohen, en complicité avec Claude Bélanger, directeur général et artistique de Manif d’art, Bernard Lamarche, conservateur de l’art actuel au MNBAQ et Michelle Drapeau, commissaire adjointe de la biennale.
 « C’est pour moi un grand honneur d’avoir été nommé commissaire de la prochaine biennale de Québec et d’avoir une telle occasion de cultiver un esprit d’aventure en m’inspirant de la riche histoire des lieux. Québec est une ville remarquable, au caractère intensément artistique, débordant d’une énergie créative et d’une attitude positive. Autant que possible, j’ai l’intention de m’en imprégner pleinement, d’organiser une biennale très internationale en restant conscient de l’endroit où nous sommes et de présenter une abondance d’œuvres d’art contemporain qui soient à la fois stimulantes, de la plus haute qualité et pertinentes. » – Jonathan Watkins, commissaire de Manif d’art 9
 Une thématique inspirée de la ville de Québec et d’une chanson de Leonard Cohen
 C’est l’été dernier, lors de sa dernière visite à Québec, que l’idée de la thématique a germé dans l’esprit de Jonathan Watkins. Inspirée par la situation géographique de la ville de Québec, logée au cœur de la forêt laurentienne, l’idée d’allier l’art et la nature s’est vite imposée. D’ailleurs, la période sur laquelle s’étend la biennale, de l’hiver au printemps, a aussi influencé le choix de cette thématique vaste et ambitieuse. C’est donc en phase avec la géographie et le climat que Manif d’art 9 sera articulée.
 Le titre de Manif d’art 9, Si petits entre les étoiles, si grands contre le ciel1, est une paraphrase des paroles d’une chanson de Leonard Cohen (Stories of the Street, 1967). Tout au long de sa vie, cet artiste extraordinaire était préoccupé par notre place dans l’ordre naturel. Du point de vue de Cohen, nos réalisations culturelles doivent être considérées dans le contexte d’une image universelle beaucoup plus grande qui défie les idées conventionnelles de l’art contre la nature. L’intention de Jonathan Watkins avec cette thématique est d’attirer notre attention sur les continuités entre l’art et la vie quotidienne (humaine). L’enjeu principal sera d’appréhender l’endroit où nous sommes, contre et entre les énormités que nous tenons habituellement pour acquises.
 « En présentant l’exposition centrale au MNBAQ, dans le pavillon Pierre Lassonde, Manif d’art 9 – La biennale de Québec détient la clé de tous les possibles. Les artistes, que Jonathan Watkins va rassembler autour d’un thème aussi ouvert qu’inspirant, Si petits entre les étoiles, si grands contre le ciel, vont faire de la ville de Québec et du MNBAQ une destination incontournable à l’hiver 2019. » de dire Line Ouellet, directrice et conservatrice en chef du MNBAQ.
 « Fier du succès et du rayonnement de Manif d’art 8, c’est avec enthousiasme que nous plongeons dans la production de cette neuvième édition, en collaboration avec le MNBAQ. De plus, travailler avec Jonathan Watkins, dont la réputation dans le milieu de l’art contemporain n’est plus à faire, est un privilège inouï. » de s’exprimer Claude Bélanger, directeur général et artistique de Manif d’art. « Vivement 2019, en route vers la création de la prochaine édition! » de conclure M. Bélanger.
 Notes biographiques, Jonathan Watkins
 Jonathan Watkins est le directeur de la Ikon Gallery à Birmingham depuis 1999. Précédemment, il a travaillé à Londres comme conservateur de la Serpentine Gallery (1995-1997) et comme directeur de Chisenhale Gallery (1990-1995).
 Il a également été commissaire de plusieurs expositions internationales majeures : la biennale de Sydney en 1998, l’exposition Facts of life : Art japonais contemporain à la Hayward Gallery de Londres en 2001, l’exposition Quotidiana au Château de Rivoli à Turin en 1999, la Tate Triennal en 2003, la biennale de Shanghaï en 2006, la biennale de Charjah aux Émirats arabes unis en 2007, l’exposition Négociations au Musée d’art de Pékin en 2010 et la triennale de Guangzhou en Chine en 2012. Il était de l’équipe commissariale d’Europarte lors de la Biennale de Venise en 1997, de l’équipe de Milano Europe 2000 au Palais de la triennale à Milan en 2000 et de celle de Riwaq pour la biennale palestinienne en 2007. Il a également été commissaire du pavillon irakien pour la Biennale de Venise en 2013.
 Jonathan Watkins a largement écrit sur l’art contemporain. Ses récents essais se sont concentrés sur le travail de Giuseppe Penone, Martin Creed, Semyon Faibisovich, Yang Zhenzhong, Rika Noguchi, Caro Niederer, Beat Streuli et Cornelia Parker. Il a également écrit une monographie de l’artiste japonais On Kawara publiée aux éditions Phaidon.
 Le Musée national des beaux-arts du Québec est un complexe muséal unique à Québec, alliant l’art, l’architecture et la nature. La vaste collection du Musée, la collection nationale de référence en art du Québec, compte plus de 40 000 œuvres, relatant 400 ans d’histoire. Cette riche collection compte l’une des plus importantes collections d’art religieux du Québec, une collection majeure d’art inuit ainsi qu’une collection exemplaire d’art contemporain avec plus de 9 000 œuvres : sculptures, estampes, céramiques, photos, dessins, vidéos, installations, art numérique et art médiatique. En 2016, un quatrième pavillon a été inauguré, le pavillon Pierre Lassonde, afin de mettre en lumière la collection d’art contemporain du Musée des années 1960 jusqu’à aujourd’hui. C’est dans un écrin de verre et d’acier, mariant le patrimoine au design contemporain, que l’art contemporain du Québec – incluant l’art inuit, l’art décoratif et le design – est désormais mis en valeur.
 Contact pour Manif d’art 9 – La biennale de Québec :
 Contact pour le MNBAQ :
 418-644-6460, poste 5532
 1. Story of the Street’ by Leonard Cohen. Copyright © 1993, Leonard Cohen, used by permission of The Wylie Agency (UK) Limited
 Article précédentÇa bouge dans l’équipe de Manif d’artArticle suivantAppel de dossiers : Activités satellites pour Manif d’art 9 – La biennale de Québec


text:
 Carriera
 Club
 Samantha Zandomenichi cresce calcisticamente nel Barcon, società calcistica con sede nell'omonima frazione del comune di Vedelago, con la quale nella stagione 2007-2008 disputa il Campionato Primavera regionale.
 Inserita nella rosa della prima squadra durante la stagione di 2008-2009, riesce durante la sua prima stagione in Serie B, l'allora terzo livello del campionato italiano di calcio femminile a scendere in campo 12 volte su 26 partite e segnando 3 gol. Benché giunto quarto nel Girone B la società non riesce ad iscriversi nella Serie B e nella stagione successiva è costretta a ricominciare dalla Serie C.
 Nell'estate 2011 trova un accordo con il Venezia 1984 che le offre l'opportunità di debuttare in Serie A. Con le veneziane affronta una difficile stagione che la vedrà riagguantare la massima serie con lo spareggio vinto sulla Lazio per l'ultimo posto valido a fine campionato. Tuttavia la società fallisce e lascia la giocatrice svincolata.
 Riesce comunque a firmare con il Tavagnacco che stava cercando nuove atlete per rafforzare il reparto offensivo.
 Con le friulane contribuisce a raggiungere il primo massimo risultato nella stagione di 2012-2013, conquistando il secondo posto dietro alla Torres ed aggiudicandosi così il diritto a partecipare alla UEFA Women's Champions League. La stagione è coronata anche dalla conquista della prima Coppa Italia (2012-2013), successo ottenuto anche l'anno successivo (2013-2014).
 Fa il suo esordio internazionale il 9 ottobre 2013, incontrando le danesi del Fortuna Hjørring nella partita di andata valida per i sedicesimi di finale dalla stagione 2013-2014, incontro vinto dal Tavagnacco per 3 a 2.
 Nell'estate 2014 decide di lasciare la società per trasferirsi al Graphistudio Pordenone. Con le neroverdi rimane la sola stagione 2014-2015, dove con una sola rete siglata su 15 presenze non riesce ad impedire la retrocessione della squadra.
 Durante il calciomercato estivo 2015 trova un accordo con la neopromossa Permac Vittorio Veneto che le permette di rimanere a giocare in Serie A.
 Dopo aver disputato la prima parte della stagione 2016-2017 con la maglia del San Zaccaria in Serie A, all'apertura della sessione invernale del campionato lascia le romagnole per trasferirsi all'Udinese in Serie B. Ha iniziato la stagione 2017-2018 tra le file dell'Imolese in Serie B, per poi trasferirsi al Marcon nel dicembre 2017.
 Rimane con la società anche dopo l'affiliazione con il , ripartendo, causa la riforma del campionato, dalla nuova Serie C.
 Palmarès
 Club
 Tavagnacco: 2012-2013, 2013-2014
 Note
 Collegamenti esterni


text:
Bad Reputation ist ein US-amerikanischer Low-Budget-Film mit Slasher-Elementen von Regisseur Jim Hemphill aus dem Jahr 2005. Das Werk ist das Regiedebüt Hemphills und handelt von einer jungen Frau, die Opfer einer brutalen Misshandlung wird, später auf Unverständnis stößt und letztendlich zur Selbstjustiz greift.
 Handlung
 Michelle lebt mit ihrer Mutter, die mühselig den Lebensunterhalt bestreitet, in einem heruntergekommenen Vorstadtviertel. Die schüchterne Schülerin hat wenig Freunde und leidet unter sozialer Isolation. Sie entflieht der rauen Wirklichkeit, in dem sie sich in Büchern vergräbt. Insgeheim sehnt sich die Außenseiterin danach nicht weiter mit Missachtung gestraft zu werden. Eines Tages keimt etwas Hoffnung in ihrem trostlosen Dasein auf, als Aaron, ein höflicher und gutaussehender Charakter, sie zu einer Party einlädt. Michelle sieht ihre Chance gekommen, allgemeine Akzeptanz zu finden.
 Gegen den Rat ihrer Mutter, die die Schülerin eindringlich vor der Männerwelt warnt, zieht es Michelle zu den Feierlichkeiten. Mit einem schwarzen, körperbetonten Abendkleid erregt sie bei der Feier sogleich das Interesse der männlichen Partygäste. Aaron erliegt augenblicklich Michelles Äußerem, obgleich er lose mit der eifersüchtigen Debbie liiert ist. Spätestens jetzt wird Aarons zwielichtiger Charakter offensichtlich. Der gutgelaunte Gastgeber umgarnt die verunsicherte Michelle, die sich ihrer Wirkung anfangs nicht bewusst ist. Später füllt Aaron seine Angebetete ab, mischt ihr Roofies in einen Cocktail und führt sie anschließend auf ein Zimmer, um Sex zu haben. Michelle sträubt sich – mit fatalen Folgen. In einer nach unten gerichteten Spirale vergewaltigt der sexuell erregte Aaron sie im Beisein zweier Freunde, die sich dann ebenfalls an ihr vergehen. Wenig später lassen die Männer von der zierlichen Frau ab. Kurz darauf wird von den Freundinnen der drei Übeltäter entdeckt, die sie ebenfalls misshandeln und drangsalieren, bis sie das Bewusstsein verliert.
 Am nächsten Tag wirft Rädelsführerin Debbie Michelle vor, die Vergewaltigung selbst heraufbeschworen zu haben. Sie wird negativ als „Schlampe“ dargestellt; der Ruf ist somit ruiniert. Michelles ohnehin beschwerliches Leben wird zur Tortur. Von der Umwelt missverstanden, kommt ihr irgendwann die Idee, ihrem Image nachzukommen. Sie legt sich aufreizendere Kleidung zu, umgarnt ihre männlichen Peiniger und startet einen blutigen Rachefeldzug. Der Reihe nach dezimiert sie so die Schuldigen. Nach fünf teils äußerst brutalen Morden trifft Michelle am Ende des Films auf Wendy, die einstmals halbherzig ihre Peinigung verhindern wollte. Es kommt zu einem bewaffneten Konflikt in deren Verlauf Wendy Michelle mit einem Messer tödlich verletzt.
 Kritiken
 Das Lexikon des internationalen Films schrieb, der Film sei eine „ernsthafte Auseinandersetzung in Sachen Diskriminierung und Frauenverachtung“.
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Filmtitel 2005
 US-amerikanischer Film
 Filmdrama
 Independentfilm
 Rape-and-Revenge-Film


type: caselaw

text:
 12.10.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 337/16
 Pritožba, ki jo je 9. julija 2015 vložila Viara Todorova Androva zoper sodbo, ki jo je 29. aprila 2015 izdalo Sodišče za uslužbence v zadevi F-78/12, Todorova Androva/Svet
 (Zadeva T-366/15 P)
 (2015/C 337/19)
 Jezik postopka: francoščina
 Stranke
 Pritožnica: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgija) (zastopnik: M. Velardo, odvetnik)
 Druge stranke v postopku: Svet Evropske unije, Evropska komisija in Računsko sodišče Evropske unije
 Predlogi
 Pritožnica Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 sodbo z dne 29. aprila 2015, ki je bila izdana v zadevi F-78/12, razveljavi in samo odloči o zadevi;
 —
 podredno, zadevo vrne Sodišču za uslužbence v ponovno odločanje;
 —
 Svetu naloži plačilo stroškov postopka.
 Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
 Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja štiri pritožbene razloge.
 1.
 Prvi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je Sodišče za uslužbence (v nadaljevanju: SU) menilo, da člen 45 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije ne dovoljuje, da se za namene vpisa na seznam uradnikov, ki lahko napredujejo, upošteva delovna doba, ki jo je oseba dopolnila kot začasni uslužbenec.
 2.
 Drugi pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, ker je to sodišče menilo, da se za obravnavano zadevo ne uporabi sodna praksa Sodišča, kot izhaja iz sodbe z dne 8. septembra 2011, Rosado Santana (C-177/10, Rec, EU:C:2011:557), ampak sodna praksa, ki izhaja iz sklepa z dne 7. marca 2013, Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150).
 3.
 Tretji pritožbeni razlog: napačna uporaba prava, ker je SU tožbeni razlog, utemeljen na kršitvi načela enakega obravnavanja, štelo za nedopusten, ker niso bila navedena natančna imena kandidatov, ki so napredovali namesto pritožnice.
 4.
 Četrti pritožbeni razlog: napačna uporaba prava s strani SU, ker je to sodišče tožbeni razlog, utemeljen na kršitvi dolžnosti skrbnega ravnanja, štelo za nedopusten zaradi nespoštovanja skladnosti med pritožbo in tožbo.


text:
Delaware [delavêr] je zvezna država ZDA, ki leži v Srednjeatlantskem območju Združenih držav. Delaware je 2. najmanjša zvezne država v ZDA. Znana je kot prva država, saj je bila prva izmed 13 kolonij, ki je podpisala ustavo ZDA. To se je zgodilo 7. decembra 1787.
 Geografija
 Delaware je dolg 154 km in v širino sega od 14 km do 56 km. Njegova površina skupaj znaša 5.054 km 2, zaradi česar je druga najmanjša država v ZDA. Na severu jo omejuje Pensilvanija, na vzhodu teče obmejna reka Delaware, Delaware Bay, New Jersey in Atlantski ocean. Na zahodu in jugu si mejo deli z Marylandom. Majhni deli Delawara se nahajajo tudi na vzhodni strani reke Delaware. Zvezna država Delaware skupaj z okrožji vzhodne obale Maryland in dvema okrožjema Virginije tvorijo polotok Delaware, ki se razteza ob srednjeatlantski obali. Država leži na ravnini. Ima najnižjo povprečno nadmorsko višino katere koli zvezne države v ZDA.
 Podnebje je oceansko, saj državo na severu pred mrzlimi vetrovi ščiti gora Pennsilvanija. V notranjosti države je podnebje kontinentalno, z mrzlimi zimami (do -20° C) pozimi in vročimi poletji (do +40° C).
 Leta 2020 so izvedli štetje prebivalcev, kjer so skupaj popisali 973.764 prebivalcev.
 Opredelitev severne meje države je nenavadna. Večino meje med Delawarom in Pensilvanijo je prvotno opredeljeval lok, ki se je raztezal od kupole sodišča v mestu New Castle. To mejo pogosto tudi imenujemo Dvanajstmiljski krog.
 Zgodovina
 Preden so Delaware naselili evropski kolonisti, so to območje naseljevala vzhodna algonkijska plemena, znana tudi kot Unami Lenape ali Delaware, ki so živela v dolini reke Delaware. Pleme je tesno povezano s plemeni Munsee Lenape ob reki Hudson. Ustanovili so lovsko in kmetijsko družbo ter zelo hitro postali posredniki v trgovini s krznom s svojimi starodavnimi sovražniki iz plemen Minqua ali Susquehannock. Ko so izgubili ozemlja, ki so jih zavzeli Irokezi v sedemdesetih letih 17. stol., so ostanki plemena Lenape zapustili to območje in preselili čez gore Alleghany. Tisti ki so ostali, so bili kasneje pokristjanjeni in asimilirani med naseljence.
 Država je dobila ime po reki Delaware. Ta je svoje ime dobila po Thomasu Westu, tretjemu baronu De La Warrju (1577–1618), ki je bil v času kolonializma vladajoči guverner kolonije Virginia. Ljudje Delawara, priseljensko poimenovanje pripadnikov Lenape, prav tako izvirajo iz istega vira.
 Znane osebnosti
 Joe Biden
 Viri
 Zvezne države ZDA


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52001PC0111
 Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου για τη διόρθωση του κανονισμού (EK) αριθ. 2201/96 για την κοινή οργάνωση αγοράς στον τομέα των μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα οπωροκηπευτικά [COM(2001) 111 τελικό — 2001/0052(CNS)]
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. C 180 E της 26/06/2001 σ. 0181 - 0181
 Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου για τη διόρθωση του κανονισμού (EK) αριθ. 2201/96 για την κοινή οργάνωση αγοράς στον τομέα των μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα οπωροκηπευτικά(2001/C 180 E/13)COM(2001) 111 τελικό - 2001/0052(CNS)(Υποβλήθηκε από την Επιτροπή στις 26 Φεβρουαρίου 2001)ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,Έχοντας υπόψη:τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως τα άρθρα 36 και 37,την πρόταση της Επιτροπής,τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου,Εκτιμώντας τα εξής:(1) Ο κανονισμός (EK) αριθ. 2699/2000 του Συμβουλίου(1) τροποποίησε τον τίτλο I του κανονισμού (EK) αριθ. 2201/96 του Συμβουλίου(2) και προσάρμοσε ανάλογα, χωρίς να τροποποιούνται κατ' ουσίαν, τις διατάξεις που διέπουν το καθεστώς ενίσχυσης στη μεταποίηση ξηρών δαμάσκηνων που προέρχονται από αποξηραμένα δαμάσκηνα Ente και ξηρών σύκων. Το καθεστώς αυτό, το οποίο μέχρι τώρα περιλαμβανόταν στα άρθρα 2 έως 6 του κανονισμού (EK) αριθ. 2201/96, θεσπίζεται εις το εξής από το άρθρο 6α του κανονισμού (EK) αριθ. 2699/2000. Προκειμένου να ληφθεί υπόψη η νέα αυτή παρουσίαση, θα πρέπει να διορθωθεί το κείμενο του άρθρου 31 του κανονισμού αριθ. 2201/96 που ορίζει τις δαπάνες που χρηματοδοτούνται από το τμήμα "Εγγυήσεων" του Ευρωπαϊκού Γεωργικού Ταμείου Προσανατολισμού και Εγγυήσεων (ΕΓΤΠΕ).(2) Στο ίδιο άρθρο 31, η αναφορά στον κανονισμό (EK) αριθ. 729/70(3), ο οποίος έχει καταργηθεί πρέπει να αντικατασταθεί από αναφορά στον κανονισμό (EK) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου της 17ης Μαΐου 1999 περί χρηματοδοτήσεως της κοινής γεωργικής πολιτικής(4),ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:Άρθρο 1Το άρθρο 31 του κανονισμού (EK) αριθ. 2201/96 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: "Άρθρο 31Οι δαπάνες που πραγματοποιούνται κατ' εφαρμογή των άρθρων 2, 6α και 7, του άρθρου 9 παράγραφοι 4 και 5 και του άρθρου 10 παράγραφος 3 θεωρούνται ως παρεμβάσεις για τη ρύθμιση των γεωργικών αγορών κατά την έννοια του άρθρου 1 παράγραφος 2 στοιχείο β) του κανονισμού (EK) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου της 17ης Μαΐου 1999 περί χρηματοδοτήσεως της κοινής γεωργικής πολιτικής(5)."Άρθρο 2Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.(1) ΕΕ L 311 της 12.12.2000, σ. 9.(2) ΕΕ L 297 της 21.11.1996, σ. 29. Κανονισμός όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (EK) αριθ. 2699/2000 (ΕΕ L 311 της 12.12.2000, σ. 9).(3) ΕΕ L 94 της 28.4.1970, σ. 13. Κανονισμός όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (EK) αριθ. 1287/95 (ΕΕ L 125 της 8.6.1995, σ. 1).(4) ΕΕ L 160 της 26.6.1999, σ. 103.(5) ΕΕ L 160 της 26.6.1999, σ. 103.


text:
 11.7.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 190/82
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 660/2013
 z dnia 10 lipca 2013 r.
 ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje – zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej – kryteria, na których podstawie ustalania Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
 (2)
 Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodne z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 10 lipca 2013 r.
 W imieniu Komisji, za Przewodniczącego,
 Jerzy PLEWA
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 299 z 16.11.2007, s. 1.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod państw trzecich (1)
 Standardowa wartość w przywozie
 0707 00 05
 MK
 33,9
 TR
 105,8
 ZZ
 69,9
 0709 93 10
 TR
 128,7
 ZZ
 128,7
 0805 50 10
 AR
 82,0
 TR
 70,0
 UY
 80,2
 ZA
 99,2
 ZZ
 82,9
 0808 10 80
 AR
 162,5
 BR
 93,2
 CL
 129,6
 CN
 109,5
 NZ
 141,2
 US
 156,4
 ZA
 114,5
 ZZ
 129,6
 0808 30 90
 AR
 104,7
 CL
 140,3
 CN
 66,6
 ZA
 120,5
 ZZ
 108,0
 0809 10 00
 IL
 275,4
 TR
 201,1
 ZZ
 238,3
 0809 29 00
 TR
 349,5
 US
 793,8
 ZZ
 571,7
 0809 30
 TR
 200,5
 ZZ
 200,5
 0809 40 05
 IL
 99,1
 MA
 99,1
 ZA
 125,3
 ZZ
 107,8
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (WE) nr 1833/2006 (Dz.U. L 354 z 14.12.2006, s. 19). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.