type: contracts

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22003D0076
 Euroopa Liidu Teataja L 257 , 09/10/2003 Lk 0025 - 0026
 EMP Ühiskomitee otsusnr 76/2003,20. juuni 2003,millega muudetakse EMP lepingu II lisa (tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, nagu seda on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eriti selle artiklit 98ning arvestades järgmist:(1) Lepingu II lisa on muudetud EMP Ühiskomitee 14. märtsi 2003. aasta otsusega nr 32/2003. [1](2) Lepingusse tuleb lisada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/45/EÜ, millega kahekümnendat korda muudetakse direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (lühiahelalised klooritud parafiinid) turustamise ja kasutamise piirangutega. [2](3) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 4. juuli 2002. aasta soovitus 2002/575/EÜ ainete o-anisidiin, 1,4-dioksaan riskide hindamise ja riskide vähendamise strateegia tulemuste kohta. [3](4) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 4. juuli 2002. aasta soovitus 2002/576/EÜ ainete etüülatsetoatsetaat, 4-kloro-o-kresool ja dimetüüldioktadetsüülammooniumkloriid riskide hindamise ja riskide vähendamise strateegia tulemuste kohta. [4](5) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 9. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/62/EÜ, millega üheksandat korda kohandatakse tehnika arengule I lisa direktiivis 76/769/EMÜ liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe (tinaorgaanilised ühendid) turustamise ja kasutamise piirangutega, [5] parandatult EÜT L 203, 1.8.2002, lk 64,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu II lisa XV peatükki muudetakse järgmiselt.1. Punktile 4 (nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ) lisatakse järgmised taanded:"— 32002 L 0045: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/45/EÜ, 25. juuni 2002 (EÜT L 177, 6.7.2002, lk 21),— 32002 L 0062: komisjoni direktiiv 2002/62/EÜ, 9. juuli 2002 (EÜT L 183, 12.7.2002, lk 58), parandatult EÜT L 203, 1.8.2002, lk 64."2. Pealkirja all"ÕIGUSAKTID, MIDA LEPINGUOSALISED ARVESSE VÕTAVAD"lisatakse punkti 22 (komisjoni soovitus 2002/755/EÜ) järele järgmised punktid:"23. 32002 H 0575: komisjoni soovitus 2002/575/EÜ, 4. juuli 2002, ainete o-anisidiin, 1,4-dioksaan riskide hindamise ja riskide vähendamise strateegia tulemuste kohta (EÜT L 181, 11.7.2002, lk 29).24. 32002 H 0576: komisjoni soovitus 2002/576/EÜ, 4. juuli 2002, aineteainete etüülatsetoatsetaat, 4-kloro-o-kresool ja dimetüüldioktadetsüülammooniumkloriid riskide hindamise ja riskide vähendamise strateegia tulemuste kohta (EÜT L 181, 11.7.2002, lk 35)."Artikkel 2Direktiivide 2002/45/EÜ ja 2002/62/EÜ, parandatult EÜT L 203, 1.8.2002, lk 64, ning soovituste 2002/575/EÜ ja 2002/756/EÜ islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub 21. juunil 2003 tingimusel, et EMP Ühiskomiteele on esitatud kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud teated. [6]Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, 20. juuni 2003EMP Ühiskomitee nimeleesistujaP. Westerlund[1] ELT L 137, 5.6.2003, lk 32.[2] EÜT L 177, 6.7.2002, lk 21.[3] EÜT L 181, 11.7.2002, lk 29.[4] EÜT L 181, 11.7.2002, lk 35.[5] EÜT L 183, 12.7.2002, lk 58.[6] Põhiseadusest tulenevatest nõuetest ei ole teatatud.--------------------------------------------------


type: other

text:
WELMA ́s nyhedsbrev nr. 1 - 2019
 1. Præjudicielle afgørelser om forskelsbehandling på grund af religion eller tro
 2. Frigivelse af barn til adoption uden samtykke fra biologiske forældre
 Nyheder i WELMA
 3. The Nordic Law and Gender Conference 2019
 4. WELMA introducerer 'reality check' seminar
 5. Artikel om europæiseringens betydning for retten til ikke at blive diskrimineret
 7. Michael Gøtze interviewet i Ræson om undersøgelseskommissioner
 8. Catherine Jacqueson bidrager til ny bog om den franske social sikring
 6. Issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal
 Afgørelser om forskelsbehandling på grund af religion eller tro
 Ligebehandlingsnævnet har d. 28. februar 2019 afgjort to præjudicielle afgørelser, som begge omhandler forskelsbehandling på grund af religion eller tro. I begge sager var der tale om en lærer, som på grund af sin religiøse overbevisning blev afskediget.
 Den ene sag omhandlede en klasselærer, som afviste at deltage i skolens årlige juletræsdans. Læreren, som var Jehovas Vidne, fejrede ikke jul og anså juletræsdansen som en religiøs handling i forbindelse med fejringen af julen. Nævnet fandt, at skolen ikke havde løftet bevisbyrden for, at det var nødvendigt at læreren deltog i juletræsdansen, som alene udgjorde en del af skolens julearrangement. Nævnet lagde vægt på, at læreren måneder forinden arrangementet havde oplyst, at hun ikke ønskede at deltage i dansen og kom med konkrete løsningsforslag, som skolen havde afvist uden at indgå en nærmere dialog. Derudover lagde nævnet vægt på, at to andre lærere var fritaget for juletræsdansen som følge af ferieafholdelse og knæproblemer, og at skolen ikke havde redegjort for, hvorfor en anden lærer ikke kunne deltage i juletræsdansen i stedet for klasselæreren.
 Nævnet gav læreren medhold og en godtgørelse svarende til omkring 12 måneders løn.
 I den anden sag var der tale om faglærer i idræt, som ikke kunne deltage i uddannelsesinstitutionens åbent hus-arrangement på en lørdag. Læreren var Syvende Adventist og troede på at helligholde lørdagen som sabbatsdag. Nævnet fandt ikke, at uddannelsesinstitutionen havde løftet bevisbyrden for, at kravet om arbejde på en lørdag til et åbent hus-arrangement var nødvendigt. Nævnet lagde vægt på, at der ikke var diskuteret alternative løsninger, da læreren meddelte afbud. Uddannelsesinstitutionens havde ikke godtgjort, at det ikke ville være muligt at finde en afløser. Læreren havde desuden udarbejdet en detaljeret planlægning af idrætsundervisningen til arrangementet.
 Nævnet gav læreren medhold, og han fik tilkendt en godtgørelse svarende til omkring 9 måneders løn.
 Ligebehandlingsnævnets nyhedsbrev med de to afgørelser kan læses her
 Højesteret har d. 4. og 18. februar 2019 afsagt to domme om adoption uden samtykke fra de biologiske forældre.
 Højesteretsdom d. 4. februar 2019
 Et barn var kort efter fødslen blevet tvangsfjernet fra sine biologiske forældre og anbragt i pleje. Forældrene søgte om samvær med deres barn, men kommunen afslog. Forældrene klagede til Ankestyrelsen, som besluttede, at der skulle være samvær. Samværet mellem barnet og forældrene blev derfor først etableret, da barnet var ca. et halvt år. Da barnet var ca. et år og ni måneder ophørte samværet, idet Statsforvaltningen bevilligede adoption af barnet. Der var på dette tidspunkt ikke taget stilling til, om samvær mellem barnet og de biologiske forældre efter adoptionen.
 Højesterets dommere fandt, at der forelå en høj grad af sandsynlighed for, at de biologiske forældre uanset støtteforanstaltninger var varigt ude af stand til at varetage omsorgen for barnet. Dermed var bevilling af adoption til plejeforældrene det bedste for barnet af hensyn til kontinuitet og stabilitet i barnets opvækst. Højesteret bemærkede, at afgørelsen om adoption ikke var begrundet i den ene af de biologiske forældres handicap, men begge forældres manglende evne til at varetage omsorgen for barnet. Beslutningen var dermed truffet af hensyn til barnets bedste, og Højesteret fandt, at afgørelsen var i overensstemmelse med FN ́s Børnekonvention og Handicapkonvention.
 Derudover kom Højesteret frem til, at adoptionen var forenelig med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 (ret til familieliv). I begrundelsen blev der lagt vægt på, at der forelå helt særlige omstændigheder og tungtvejende grunde af hensyn til barnets bedste, da alternativet til adoption ville være anbringelse hos en plejefamilie med den usikkerhed, at plejeforholdet kunne blive opsagt. Dog ville det formentlig være uforeneligt med Menneskerettighedskonventionen, hvis samvær eller anden kontakt med de biologiske forældre blev afskåret efter adoptionen, eller kun blev en muligt i helt særlige tilfælde. Dommen blev afsagt enstemmigt af Thomas Rørdam, Marianne Højgaard Pedersen, Poul Dahl Jensen, Henrik Waaben, Kurt Rasmussen, Jens Kruse Mikkelsen og Anne Louise Bormann.
 Højesterets afgørelse (sag 140/2018 og 144/2018) kan læses her.
 Højesteretsdom d. 18. februar 2019
 I 2012 var et barn umiddelbart efter fødslen blevet tvangsfjernet fra sine biologiske forældre og anbragt hos en plejefamilie. Kommunen indstillede til bortadoption, men Ankestyrelsen afviste at give samtykke, da det ikke var godtgjort, at de biologiske forældre ikke ville være i stand til at spille en positiv rolle for barnet. Barnet forblev anbragt hos plejefamilien, hvor de biologiske forældre havde ca. en times samvær med barnet om måneden. På baggrund af en ny indstilling fra kommunen, besluttede Ankestyrelsen i 2016 at give samtykke til, at barnet kunne bortadopteres til plejeforældrene uden de biologiske forældres samtykke. Dette medførte at Statsforvaltningen i marts 2017 frigav barnet til adoption. I januar 2018 blev plejeforældrene bevilget til adoption af barnet, hvorefter samværet mellem barnet og de biologiske forældre ophørte.
 Højesterets dommere lagde vægt på, at barnets tilknytning til plejefamilien havde en sådan karakter, at det ville være skadeligt for barnet at bryde denne tilknytning, særligt under hensynet til kontinuiteten og stabiliteten i barnets opvækst. På baggrund af dette fandt Højesteret, at der forelå helt særlige omstændigheder og tungtvejende hensyn til barnets bedste, at adoptionen var forenelig med menneskerettighedskonventionens artikel 8. Derudover bemærkede Højesteret, at de biologiske forældre med støtte fra kommunen havde haft samvær med barnet indtil adoptionsbevillingen, og at de ikke havde søgt om samvær efter bevillingen.
 Da adoptionen var truffet ud fra hensynet til barnets bedste, ansås afgørelsen om adoption uden samtykke for at være i overensstemmelse med FN ́s Børnekonvention og Handicapkonvention. Afgørelse om adoption var ikke begrundet i et handicap hos de biologiske forældre, men særligt i tilknytningen mellem barnet og plejeforældrene og risikoen for, at barnet ville lide skade, hvis denne tilknytning blev brudt.
 Dommen blev afsagt enstemmigt af Marianne Højgaard Pedersen, Jens Peter Christensen, Henrik Waaben, Michael Rekling og Hanne Schmidt.
 Højesterets afgørelse (sag 106/2018) kan læses her.
 Ph.d.-studerende Peter Hjaltason har kommenteret Højesterets afgørelser:
 Dommene af 4. og 18. februar var de første to første danske højesteretsdomme om tvangsadoption. Dette er bemærkelsesværdigt sammenlignet med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol samt de øverste domstole i Norge og Storbritannien, som har haft flere tvangsadoptionssager. Havde man derfor forventet meget udførlige domme, som vi har set det i andre principielle sager fra Højesteret og fra de førnævnte europæiske domstole, blev man skuffet. Havde man forventet en meget restriktiv linje fra Højesterets side, fordi tvangsadoption i Danmark betragtes som en meget indgribende beslutning, som vi har meget lidt tradition for at bruge, så blev man ligeledes skuffet. I begge sager konstaterede Højesteret stort set “i henhold til grundene”, at betingelserne for tvangsbortadoption var opfyldte. Herefter konstaterede Højesteret blot, at der også forelå sådan helt særlige omstændigheder, at adoptionerne var i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 uden nogen nærmere argumentation. Højesteret fandt end ikke anledning til at komme nærmere ind på FN’s Børnekonvention eller Handicapkonvention og synes således igen at lægge til grund, at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention yder den samme eller en bedre beskyttelse end FN-konventionerne, uden dette er nærmere begrundet. Advokaten, som havde begge sager, oplyser, at det ene forældrepar i hvert fald agter at indbringe deres sag for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Det sidste punktum er dermed ikke nødvendigvis sat i sagerne.
 The Nordic Law and Gender Conference afholdes d. 23. og 24. september 2019 på Det Juridiske Fakultet i Oslo.
 Konferencens tema er ‘Nordic Gender Equality in Transition: Anti-discrimination Laws, Practices and Scholarship Revisited’. Gennem både fælles og parallelle sessioner ønsker konferencen at give et juridisk, teoretisk og kritisk grundlag for debatter om tidligere, nuværende og fremtidig ligestillings- og diskrimineringslovgivning i de nordiske lande. Konferencen søger også at problematisere, hvordan ligestilling og ikke-diskriminering må afvejes mod andre retslige principper i forskellige jurisdiktioner.
 Konferencen byder på to spændende dage i Oslo med mulighed for både faglig dygtiggørelse og til at skabe nye kontakter til nordiske kollegaer.
 Læs mere om konferencen og tilmeldingen her
 WELMA introducerer 'reality check' seminarer
 I april afholdte WELMA sit første ’reality check’ frokostseminar.
 Formålet med ’reality check’ seminarene er at knytte de studerende tættere på centret og bygge tættere bånd mellem uddannelse og forskning. Turen startede med forvaltningsretten og veltilberedte oplæg om aktindsigt, aftaler og retssikkerhedsloven af Michael Gøtze, Peter Hjaltason og Rasmus Grønved Nielsen. Se nærmere her
 Turen forsætter i efteråret og annonceres senere.
 Artikel om europæiseringens betydning for retten til ikke at blive diskrimeneret
 Professor dr.jur. Kirsten Ketscher bidrager til bog om europæisering af nordisk ligestillingspolitik.
 Bogen ’Europæisering af nordisk ligestillingspolitik’ belyser, hvordan europæisk integration har haft en indflydelse på nordisk ligestillingspolitik, og hvordan Norden har sat sit præg på EU's ligestillingspolitik.
 Kirsten Ketscher har bidraget til bogen med sin artikel ’Kapitel 4 Uden titel – diskriminering, nej tak!’
 I sin artikel skriver Kirsten Ketscher om ligestilling i EU-domstolens praksis og kvindediskriminerende kvoteordninger i svensk domspraksis. Formålet med artiklen er at løfte opmærksomheden mod den europæiske domspraksis, dvs. EU-domstolen og EFTA-domstolen, og potentialet for gennem disse domstoles praksis at nedbryde kønsdiskriminerende strukturer og stereotypiseringer.
 Michael Gøtze interviewet i Ræson om undersøgelseskommissioner
 Interviewet med Michael Gøtze kaster lys over fordele og ulemper ved de senere års mange undersøgelseskommissioner. Det kan diskuteres, hvor meget, der kommer ud af undersøgelseskommissionerne, men de viser, hvordan embedsmændene i en del sager går ud af deres neutrale rolle og bliver spændt for eller måske selv løber efter en politisk vogn. Juraen bøjer sig for den politiske dagsorden. Politiseringen af embedsmandsapparatet er blevet et systemproblem, snarere end et enkeltsagsproblem, hvis man skal dømme efter undersøgelseskommissionerne, siger Michael Gøtze i interviewet i Ræson.
 Catherine Jacqueson bidrager til ny bog om den franske social sikring
 Catherine Jacqueson sætter den danske velfærdsmodel på det franske juridiske landkort i en bog, som fejrer 70 år for den franske social sikring. Kapitlet undersøger fundamentet og de forskellige rationaler for det danske velfærdssystem og placerer det i Esping-Andersen’s famøse typologi af velfærdsstaten. Bidraget diskuterer derefter de liberale vinde, som har blæst på området de sidste 20 år, og som har indført konkurrence mellem det offentlige og det private og rykket ansvaret fra staten til individet. Afslutningsvis belyser kapitlet, hvordan systemet tackler den øget internationalisering og mobilitet.
 Catherine Jacqueson, ’Le système de sécurité social à la danoise – entre universalisme et concurrence’ i La sécurité sociale : Universalité et Modernité, Isabelle Daugareilh et Maryse Badel (éds), Pedone, 2019, pp. 149-162.
 Issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal
 FIRE – Research Group for Fiscal Relations in WELMA has established a new online journal, which is Open Access. The first issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal in 2019 contains two articles that have relevance for welfare law.
 The first article is ‘Confronting SKAT in the Højesteret: An investigation into how EU Law, Precedent, Litigant Resources, and Structural Reform shape Tax Decisions’ by PhD candidate Henrik Litleré Bentsen, University of Bergen, associate professor Mark Jonathan McKenzie, Texas Tech University and PhD candidate Jon Kåre Skiple, University of Bergen. The article explores a variety of trends in judicial behavior for tax cases in the Supreme Court of Denmark (Højesteret). The article tries to illuminate why the Danish government win so many cases before the Supreme Court of Denmark, and what circumstances might increase a private litigant’s chances of winning.
 The other relevant article about welfare law is ‘Compensation regimes – an innovative tax treaty provision when applied to cross-border regions’ by Jur.dr. Yvette Lind, assistant professor and postdoc at the University College of Gävle, Sweden. The article comprises a discussion and an analysis of how compensation regimes may be utilized as tax treaty instruments dividing tax revenues between the contracting states and involved municipalities in addition to strengthening predictability, tax neutrality and non-discrimination in the case of the individual cross-border worker.
 You can read UCPH Fiscal Relations Law Journal here


type: wikipedia

text:
A cluster-fejfájás idegrendszeri betegség, melynek fő jellemzője a féloldali kiterjedésű, rohamokban jelentkező és igen heves fejfájás. A „cluster” arra utal, hogy a fájdalmak bizonyos periódusokban halmozottan jelennek meg, majd hónapokra, évekre eltűnnek. Első orvosi leírását Gerard Van Swieten adta 1745-ben, ám azóta sem jutottak sokkal előbbre a betegség okának, kialakulásának, mechanizmusának megismerésében. Annyi bizonyos, hogy a hipotalamusz – mint a biológiai óra központja – kulcsfontosságú szerepet játszik a rohamok kialakulásában, azok napi illetve éves ciklusában.
 Gyakorisága
 A cluster-fejfájás előfordulási gyakorisága 0,07 és 0,7% közé tehető, tehát kb. olyan ritka, mint a sclerosis multiplex. A legújabb felmérések szerint férfiaknál 2,5-szer gyakoribb, mint nőknél. A betegség kezdetekor az átlagéletkor 31 év. Epizodikus cluster esetén átlagban 1–2 évente következik be a periódus, amelynek átlagos hossza 6 hét, amit tünet- és panaszmentes időszak követ. Ez jellemző a betegek 85%-ára. A betegek 15%-ánál a rohamperiódus 1 évnél tovább is tarthat, 1 hónapnál nem hosszabb szünettel – ez a betegség krónikus formája.
 A cluster-fejfájást kettős periodicitás jellemzi: az epizódok gyakran az év azonos időszakában, a rohamok pedig többnyire azonos napszakban jelentkeznek. Az esetek 55%-ában a roham álmából ébreszti a beteget, mintegy 2 órával az elalvás után, az alvás REM-fázisában.
 Tünetei
 A cluster sokkal kínzóbb, mint más fejfájások, például a migrén. Nőbetegek szerint gyötrelmesebb szenvedést okoz, mint a szülés. A fájdalom általában a szem környékén, a homlok- vagy halántéktájon alakul ki, s érintheti az arcot, állkapcsot is. Szigorúan féloldali és egy rohamperióduson belül ugyanazon az oldalon jelentkezik, hirtelen, előjelek nélkül, és maximális intenzitását 2–15 perc alatt éri el. Ez a fájdalom heves, kínzó és általában folytonos, nem lüktető. A roham az esetek 80%-ában 30 perctől 2 óráig tart, átlagos hossza 80 perc. A roham végén a fájdalom olyan gyorsan tűnik el, ahogy beállt. A napi átlagos rohamszám kettő (naponta 0,5–8); az epizód kezdetén és végén általában ritkább, míg annak közepén gyakoribb.
 A roham legjellemzőbb kísérőtünete az azonos oldali szem könnyezése és vörössége, továbbá – szintén a fájdalmas oldalon – orrdugulás, orrfolyás, az arcfél és a homlok izzadása. A rohamot kísérheti hányinger, esetleg hányás, továbbá fény-, hang- és szagérzékenység. A páciens a roham alatt jellemzően ül, áll vagy járkál – csak az enyhe rohamok alatt képes lefeküdni és fekve maradni.
 Rohamokat kiváltó okok
 Nitroglicerin tartalmú gyógyszerrel a rohamperiódus alatt szinte minden betegnél kiváltható a roham. A páciensek legalább fele érzékeny az alkoholra – csekély mennyiségű szeszes ital elfogyasztása (például egy pohár bor) 5–45 percen belül rohamot vált ki. Előidézheti a stressz illetve annak hiánya (pihenés), extrém időjárási körülmény, sőt némelyik étel is.
 Terápia
 A legújabb felmérések alapján több év telik el, mire a clustert pontosan diagnosztizálják. A clusteres pácienseket rendszerint egyéb fejfájásokra kezelik – sikertelenül. Ezért fontos a cluster mielőbbi felismerése és kezelése. Mivel kevés a cluster terápiájára alkalmazható gyógyszer, a kutatások középpontjában olyan új szerek megtalálása áll, melyeket ugyan más betegségre fejlesztettek ki, de a clusterre is használhatók lehetnek.
 A gyógyszeres terápiánál megkülönböztetünk rohamkezelést és preventív, ún. intervallumkezelést.
 Rohamkezelésre Magyarországon jelenleg egyetlen hatékony szer van:
 sumatriptán (injekció vagy orrspray)
 Hatásukat 5–10 perc alatt elérik (az Imigran spray kicsit lassúbb), de csak a fennálló rohamot szüntetik meg – megelőző hatásuk nincs. A hagyományos fájdalomcsillapítók szinte teljesen hatástalanok.
 A 100%-os oxigén maszkon keresztül, 10–15 l/perc sebességgel belélegezve a betegek több mint háromnegyedénél 5–15 perc alatt megszünteti a rohamot. Oxigént neurológus szakorvos írhat fel a clusteres beteg számára. Jelenleg (2009) TB-támogatás nincs rá, a teljes térítési díjat meg kell fizetni.
 A roham megelőzése:
 átmeneti kezelés: triptán-, szteroid-, ergotamin-tartalmú készítményekkel a rohamok számának ill. erősségének csökkentése, míg a fenntartó kezelés el nem éri hatását;
 fenntartó kezelés: kalciumcsatorna-blokkolók, lítiumkészítmények, methysergid, epilepsziaellenes szerek, egyéb szerek: indometacin, bétablokkolók, triciklikus és egyéb antidepresszánsok, kapszaicin, melyeket némi sikerrel teszteltek;
 szabadforgalmú készítmények: pl. a melatonin napi 1×10 mg-os adagja (lefekvés előtt fél órával alkalmazva) segíthet a roham megelőzésében.
 További információk
 A cluster fejfájásban szenvedő betegek honlapja
 A cluster fejfájás portál
 Cluster-fejfájás az eMedicine-en
 Idegrendszeri betegségek


jurisdiction: EU

text:
 3.3.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 58/81
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 123/2010
 tal-10 ta’ Novembru 2010
 li temenda l-Anness XIII (Trasport) tal-Ftehim taż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat mill-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa ‘l quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”, u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness XIII tal-Ftehim ġie emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 108/2010 tal-1 ta’ Ottubru 2010 (1).
 (2)
 Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 285/2010 tas- 6 ta’ April 2010 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 785/2004 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill dwar ir-rekwiżiti tal-assigurazzjoni tat-trasportaturi tal-ajru u l-operaturi tal-ajruplani (2) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim,
 IDDEĊIDIET KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 Dan li ġej għandu jiżdied mal-punt 66 l (ir-Regolament (KE) Nru 785/2004 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Anness XIII li jinsab mal-Ftehim:
 “, kif emendat permezz ta’:
 —
 32010 R 0285: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 285/2010 tat-6 ta' April 2010 (ĠU L 87, 7.4.2010, p. 19).”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolament (UE) Nru 285/2010 fil-lingwa Islandiża u dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom jitqiesu li huma awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fit-11 ta’ Novembru 2010, sakemm in-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ikunu saru lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea u fis-Suppliment taż-ŻEE tiegħu.
 Magħmul fi Brussell, l-10 ta’ Novembru 2010.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ĠU L 332, 16.12.2010, p. 58.
 (2) ĠU L 87, 7.4.2010, p. 19.
 (*) Rekwiżiti kostituzzjonali indikati.