text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 15.7.2015
 COM(2015) 341 final
 2015/0149(COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om fastställande av en ram för energieffektivitetsmärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU
 (Text av betydelse för EES)
 {SWD(2015) 139 final}{SWD(2015) 140 final}
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 1.1.Motiv och syfte med förslaget
 Den 25 februari 2015 meddelade kommissionen i sin ramstrategi för en motståndskraftig energiunion med en framåtblickande klimatpolitik att energimärkningsdirektivet skulle ses över för att bättre utnyttja möjligheterna till energieffektivitet, begränsa energiefterfrågan och minska EU:s energiberoende.
 Energimärkning gynnar miljön, eftersom kunderna kan få korrekt, relevant och jämförbar information om energirelaterade produkters energieffektivitet och energianvändning oavsett var de befinner sig i EU. På så sätt kan de fatta välgrundade kostnadseffektiva och miljövänliga köpbeslut som både är bra för miljön och sparar pengar.
 1.2.Förenlighet med befintliga politiska bestämmelser inom politikområdet
 I oktober 2014 ställde Europeiska rådet upp ett vägledande mål för en ökad energieffektivitet på EU-nivå fram till 2030 på minst 27 %, med en översyn senast 2020, med siktet inställt på ett mål på EU-nivå på 30 %. Europeiska rådet ställde även upp målet att minska utsläppen av växthusgaser med 40 % fram till 2030.
 Föreliggande förslag är en uppföljning av ramstrategin för energiunionen och syftar till att ersätta direktiv 2010/30/EU om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirelaterade produkters användning av energi och andra resurser. Förslaget läggs nu fram efter utvärderingen av direktivet
 1
 . Produktspecifika regler som utfärdats enligt direktivet gäller fortfarande men kommer att ses över.
 Initiativet är i linje med unionens energi- och klimatpolitik eftersom det nuvarande regelverket om energimärkning uppdateras och blir mer verkningsfullt.
 1.3.Förenlighet med Europeiska unionens politik på andra områden
 Energieffektivitetsmärkning förbättrar den fria rörligheten för varor eftersom ingen nationell energimärkning då kommer att införas i medlemsstaterna. De europeiska företagens konkurrenskraft stärks genom att innovation uppmuntras, vilket ger dem ett försprång, och lika villkor för tillverkare från tredjeland garanteras via ökad marknadskontroll. Dessutom kan ökade vinstmarginaler tas ut på energieffektiva produkter, som visserligen blir dyrare i inköp men som leder till nettobesparingar för slutanvändarna under produktens livscykel.
 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET
 2.1.Rättslig grund
 Förslaget grundas på artikel 194.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som utgör den rättsliga grunden för bestämmelser om energi. När det gäller energieffektivitetsmärkning skulle artikel 114 kunna vara en möjlig rättslig grund (1992 års energimärkningsdirektiv
 2
 hade denna som rättslig grund, då det inte fanns någon bestämmelse om energi i fördraget), men det finns en risk för att detta oavsiktligt skulle kunna sätta gränser för medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande av information om energirelaterade produkter, som kan fungera som ett komplement till energimärkningen
 3
 . Energieffektivitetsmärkning avser endast energi och resurser under produktens användningsfas. Eftersom fördraget innehåller en specifik rättslig grund anses det lämpligt att använda denna.
 2.2.Subsidiaritet
 De bestämmelser om energieffektivitet som införts på EU-nivå är uttryck för energins växande betydelse som en politisk och ekonomisk utmaning och dess nära samband med områden som trygg energiförsörjning, klimatförändring, hållbarhet, miljö, den inre marknaden och ekonomisk utveckling. Energieffektivitetsmålen har hittills inte kunnat uppnås i tillräcklig utsträckning av medlemsstaterna själva och det behövs därför åtgärder på unionsnivå till stöd för de nationella åtgärderna.
 Det är viktigt att garantera lika villkor för tillverkare och återförsäljare vad gäller den information om energianvändning som ges till kunderna om en produkt som finns till försäljning på hela EU:s inre marknad. EU-omfattande rättsligt bindande regler är därför nödvändiga.
 Marknadskontrollen utförs av myndigheterna i EU:s medlemsstater. För att vara effektiv måste den vara enhetlig i hela EU, annars undergrävs den inre marknaden och företag avskräcks från att investera sina resurser i att utforma, tillverka och sälja energieffektiva produkter. Upprättandet av en databas kommer att bidra till göra marknadskontrollen effektivare.
 2.3.Proportionalitet
 I enlighet med proportionalitetsprincipen går de föreslagna ändringarna inte utöver vad som är nödvändigt för att nå de angivna målen. De ändringar som införs i gällande lagstiftning genom den här förordningen kommer att öka tydligheten och tillämpbarheten. Leverantörer kommer att vara skyldiga att lägga in olika uppgifter i den nya produktdatabasen, men detta är uppgifter som de redan har för att på begäran kunna lämna till de nationella marknadskontrollmyndigheterna. Merarbetet anses bli minimalt och står i proportion till de fördelar i form av verkställighet och transparens som produktdatabasen förväntas medföra. Förslagets proportionalitet diskuteras ytterligare i kapitel 8 i konsekvensbedömningen.
 2.4.Val av instrument
 Den föreslagna förändringen från ett direktiv till en förordning tar hänsyn till kommissionens allmänna mål att förenkla regelverket för medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna samt behovet av att säkerställa en enhetlig tillämpning och ett enhetligt genomförande av den föreslagna lagstiftningen inom hela unionen.
 3.RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 3.1.Efterhandsutvärdering av befintlig lagstiftning
 Kommissionen har gjort en efterhandsutvärdering av direktiven om energimärkning och vissa aspekter av direktivet om ekodesign i ett arbetsdokument som åtföljer detta förslag (SWD(2015) 143). Man kom framför allt fram till följande:
 1.De åtgärder beträffande ekodesign och energimärkning som införts är effektiva, eftersom de leder till påtagliga och betydande energi- och kostnadsbesparingar
 4
 .
 2.Det finns inte några hinder för den fria rörligheten för energirelaterade produkter på EU:s inre marknad.
 3.Fördelarna uppväger kostnaderna, både för företagen och för samhället som helhet
 5
 . Energimärkning är tillsammans med konsumenternas efterfrågan samt konkurrenspositionering en viktig drivkraft för innovation. Ju ambitiösare kraven är för toppklasserna, desto större blir möjligheterna för företagen att differentiera sina produkter och därmed stimulera innovation.
 4.Majoriteten av konsumenterna känner igen och förstår energimärkningen och använder den vid sina inköpsbeslut.
 5.När A+ och de högre klasserna infördes genom energimärkningsdirektivet från 2010 blev energimärkningen mindre verksam vad gällde att motivera konsumenterna att köpa effektivare produkter
 6
 . Vissa av de symboler som används för andra parametrar på märkningen är också svåra att förstå.
 6.Det finns en tendens att köpa större produkter som är effektiva och därmed hamnar i en hög energiklass, men som har mycket högre absolut energianvändning än mindre apparater av samma typ.
 7.Svag tillsyn av de nationella marknadskontrollmyndigheterna bidrar till bristande efterlevnad, som minskar de förväntade energibesparingarna med uppskattningsvis 10 %. Se vidare under avsnitt 3.
 8.Ambitionsnivån när det gäller åtgärderna för vissa produkter har varit alltför låg i förhållande till vad som är tekniskt och ekonomiskt genomförbart.
 9.En del åtgärder har förvisso varit inriktade på andra miljöeffekter än energianvändningen i användarledet, men det finns potential att minska dessa effekter ännu mer
 7
 .
 10.Vad gäller effektivitet är regleringsförfarandet för långdraget (i genomsnitt 49 månader), vilket ibland leder till föråldrat tekniskt och förberedande arbete i samband med politiska beslut, i synnerhet för elektroniska produkter där utvecklingen går snabbt.
 11.De två direktiven kompletterar varandra och genomförs i stor utsträckning på ett enhetligt sätt.
 12.För ett rad produkter utnyttjas inte de lägre klasserna av energimärkningen därför att modeller med låg prestanda har förbjudits genom ekodesignåtgärderna och tillverkarna har reagerat på den tekniska utvecklingen genom att ta fram allt effektivare produkter. Utan en fullständig jämförelse från A till G är märkningen inte relevant för konsumenterna.
 13.Mervärdet för EU kommer från det harmoniserade regelverket som innebär lägre kostnader för tillverkarna och gör EU till en föregångare i det internationella lagstiftnings- och standardiseringsarbetet.
 14.Politiken är fortsatt relevant för att uppnå EU:s energieffektivitetsmål efter 2020. Den kan också bidra till resurseffektivitet och kretsloppssamhället.
 15.Konsumentupplysning är fortsatt mycket viktig i den digitala tidsåldern. Förordningarna om energimärkning har nyligen anpassats så att energimärkningen även kan visas på internet.
 16.När det gäller kravet på att reklam måste innehålla en uppgift om energieffektivitetsklassen (artikel 4 c) kan effekterna av detta inte kvantifieras, men utvärderingen visade att det rättade till en situation med bristande information på marknaden.
 17.Kraven avseende offentlig upphandling (artikel 9.1) utvärderades redan 2011, ströks sedan från energimärkningsdirektivet och togs upp i ändrad form i energieffektivitetsdirektivet
 8
 .
 18.Rapporteringen i medierna under de senaste åren visar tydligt att informationen om vinsterna med politiken inte har varit tillräcklig.
 3.2.Samråd med berörda parter
 Ett offentligt samråd genomfördes den 31 augusti–30 november 2013 på webbplatsen ”Din röst i Europa”. En längre version av undersökningen riktades till berörda intressegrupper, statliga organ och experter, medan en kortare undersökning riktades till konsumenter och enskilda detaljhandlare och tillverkare. Vid den längre undersökningen inkom 138 svar, varav 58 från tillverkare och deras intresseorganisationer, 20 från myndigheter, 13 från miljögrupper och 9 från konsumentföreningar. Vid den kortare undersökningen inkom 197 svar, varav 127 från konsumenter, 40 från detaljhandlare och 30 från tillverkare. En detaljerad sammanfattning av de svarande och svaren offentliggjordes i februari 2014
 9
 .
 Tre möten med berörda parter hölls den 27 juni 2013, den 14 oktober 2013 och den 18 februari 2014. I samband med mötet med de senaste uppdragstagarna anordnade kommissionen ett möte med berörda parter den 19 februari 2014 om resultaten av testningen av en preliminär uppsättning modeller för energimärkningen och förslag till modeller för ytterligare testning.
 3.3.Extern experthjälp
 Två undersökningar beställdes specifikt som underlag för översynen.
 –En undersökning för utvärderingen av energimärkningsdirektivet och vissa aspekter av ekodesigndirektivet avslutades i juni 2014.
 –En undersökning om hur energimärkningen – och eventuella ändringar av den – påverkar konsumenternas förståelse och köpbeslut, som avslutades i oktober 2014.
 Båda undersökningarna har offentliggjorts på kommissionens webbplats Europa
 10
 .
 3.4.Konsekvensbedömning
 Konsekvensbedömningen (SWD(2015) 139) – som åtföljer detta förslag och offentliggörs på kommissionens webbplats Europa
 11
 tillsammans med ett positivt utlåtande från nämnden för lagstiftningskontroll (SEC(2015) 323) – antogs den 16 juni 2015.
 Som en uppföljning till den ovan nämnda utvärderingen undersöks i konsekvensbedömningen både ett antal problem med det nuvarande direktivet och några särskilda aspekter av ekodesigndirektivet. Ingen uppföljande lagstiftning förordas för dessa aspekter i nuläget.
 De två viktigaste frågorna rörande energimärkningsdirektivet var energimärkningens minskade effektivitet och den bristande efterlevnaden på grund av svag tillsyn. Utdragna regleringsförfaranden som leder till föråldrat tekniskt och förberedande arbete konstaterades också vara ett problem.
 Det alternativ som till slut valdes var att förbättra gällande regelverk om energimärkning, att kräva att märkta produkter ska registreras i en ny databas, att förbättra den rättsliga strukturen genom att göra om det gällande energimärkningsdirektivet till en förordning, anpassa den till förordningen om marknadskontroll
 12
 och att finansiera EU:s gemensamma marknadskontrollåtgärder.
 Genom detta förslag genomförs den lagstiftande delen av det valda alternativet i konsekvensbedömningen. Ytterligare icke lagstiftande åtgärder som planeras för att genomföra det alternativet beskrivs i rapporten till Europaparlamentet och rådet som åtföljer detta förslag.
 3.5.Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling
 Den positiva effekten på inkomsterna (uppskattningsvis 34 miljarder euro/år 2030) påverkar större företag, små och medelstora företag och mikroföretag på samma sätt. En annan ordning för mikroföretag och små och medelstora företag kan inte motiveras. Alla detaljhandlare bör omfattas av samma bestämmelser, eftersom energimärkning bara är till nytta för konsumenterna om alla produkter märks på alla försäljningsställen. Få små och medelstora tillverkare påverkas och inga mikroföretag. Samma regler bör gälla för alla för att säkerställa en rättvis konkurrens på den inre marknaden och sammanhängande och konsekvent information till konsumenterna. Besparingarna för konsumenterna uppskattas till 10–30 miljarder euro/år 2030 (utifrån antaganden om energiprisernas framtida utveckling).
 De europeiska företagens konkurrenskraft stärks genom att innovation uppmuntras, vilket ger dem ett försprång, och lika villkor för tillverkare från tredjeland garanteras genom ökad marknadskontroll. Dessutom ökar utrymmet för större vinstmarginaler på effektiva produkter som är dyrare i inköp men leder till nettobesparingar för slutanvändarna under produktens livscykel.
 När det gäller administrativa kostnader beräknas återförsäljarnas totala kostnader för att byta ut alla etiketter på alla produkter uppgå till 10 miljoner euro under en tioårsperiod för EU som helhet. Kostnaderna för tillverkarna beräknas uppgå till 50 miljoner euro under en tioårsperiod. Tillsammans innebär detta en kostnad på 2 eurocent per märkt produkt som säljs. De administrativa kostnaderna för registreringen av produkter uppskattas till 1,5 miljoner euro per år för hela branschen, vilket motsvarar 0,5 eurocent per produkt som säljs. De faktiska kostnaderna till följd av kravet på registrering av produkterna kommer i själva verket att vara mindre eller lika med noll, eftersom tillverkarna inte längre behöver hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för marknadskontrollmyndigheterna i fem år efter det att den sista produkten tillverkades.
 Tillverkare och återförsäljare kan föra över dessa administrativa kostnader på konsumenterna, men dessa kostnader kommer att mer än uppvägas av de energibesparingar som uppnås genom de effektivare produkter de köper till följd av förordningen.
 Förslaget är klart för internet eftersom en elektronisk databas ska inrättas, som kommer att förenkla, påskynda och förbättra överföringen av produktinformation mellan tillverkare, återförsäljare, marknadskontrollmyndigheter och slutkonsumenten.
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 Detta förslag ersätter ett gällande direktiv om energimärkning och de administrativa konsekvenserna och kostnaderna för medlemsstaterna bedöms därför bli måttliga, eftersom de redan har merparten av de nödvändiga strukturerna och reglerna på plats.
 Det här initiativet kräver inga ytterligare EU-budgetmedel. Kostnaderna för att skapa en produktdatabas (1 500 000 euro 2016 och 150 000 euro om året för underhållet under de därpå följande åren) och för undersökningar av hur konsumenterna uppfattar märkningen av vissa produktgrupper (300 000 euro per år från 2017) finansieras genom en omprioritering av befintliga budgetmedel för genomförandet av politiken om produkters energieffektivitet och omfattar tekniskt bistånd och/eller undersökningar för att bedöma vilka aspekter av produktgrupper som kräver delegerade akter och stöd till standardisering. Denna budget faller under de delar av ”Samhällsutmaningar” i Horisont 2020 som rör spridning på marknaden och innovation.
 5.ÖVRIGT
 5.1.Övervakning, utvärdering och rapportering
 Nästa utvärdering av ramen för energimärkning ska enligt planerna ske om 8 år. Den bör bygga på efterhandsutvärderingen vid produktspecifika undersökningar där man gör en genomgång av delegerade akter som antagits enligt denna ram. En utvärdering bör då ske av ramens verkan när det gäller att garantera den fria rörligheten för varor (har medlemsstaterna t.ex. avstått från att föreslå nationell energimärkning för produkter?). Produkternas minskade energianvändning och annan viktig miljöpåverkan bör då granskas och särskilt vilka förbättringar som uppnåtts i takt med att marknaden förändras när etiketterna genomgår en skalrevidering. Förbättringar av marknadskontrollen och efterlevnaden tack vare produktdatabasen kan bedömas med hjälp av medlemsstaternas rapportering om resultatet av marknadskontroll enligt förordningen om marknadskontroll.
 5.2.Närmare redogörelse för särskilda bestämmelser i förslaget
 I förslaget behålls målen och huvudprinciperna från det gällande energimärkningsdirektivet, men tillämpningsområdet för bestämmelserna i direktivet klargörs, skärps och utvidgas genom
 uppdaterad etikett och utrymme för skalrevidering
 förbättrad tillsyn
 skapande av en databas för produkter som omfattas av skyldigheten om energimärkning
 klargörande av de olika parternas skyldigheter
 förbättrad koppling mellan energimärkning och mätstandarder
 5.2.1.Uppdaterad etikett och utrymme för skalrevideringar
 Energimärkningen har varit framgångsrik vad gäller att stimulera produktionen av energieffektivare produkter, men leder också till märkningen är på väg att nå sin gräns. För många produktgrupper ligger de flesta modellerna nu i de högsta energiklasserna, vilket gör det svårt att skilja mellan olika modeller. Trots att energieffektivitetsklasserna A + till A + + + tillkom under 2010 för vissa produktgrupper återfinns alla modeller redan i dessa nya klasser och inga modeller ligger i de lägre klasserna. Produkterna behöver genomgå en ”skalrevidering” på ett systematiskt sätt och man behöver återgå till den ursprungliga skalan A–G för energimärkningen som enligt undersökningar är den skala som konsumenterna bäst kan förstå. Med det gällande direktivet finns det visserligen utrymme för att omklassificera produkter genom särskilda delegerade akter, men det här förslaget behandlar behovet av att revidera skalorna på etiketterna på ett mycket mer systematiskt sätt. De skyldigheter som leverantörer och återförsäljare har när skalorna på etiketterna revideras och när etiketterna ska bytas ut klargörs också.
 Kommissionen kommer att gå igenom etiketterna inom fem år efter ikraftträdandet av förordningen i syfte att revidera skalorna på dem. Först kommer man att gå igenom de produktgrupper där produkterna på marknaden i huvudsak återfinns i de översta klasserna. Själva skalrevideringen skulle ske flera år efter genomgången.
 När skalorna revideras behövs en övergångsperiod då både gamla (före revideringen) och nya etiketter med reviderad skala skulle finnas i butikerna för samma produkter. För att minimera risken för att konsumenterna blir osäkra, minska efterlevnadskostnaderna och säkerställa största möjliga säkerhet angående rättsläget för leverantörer och återförsäljare planeras i förslaget till förordning följande tillvägagångssätt:
 1.En delegerad akt för etiketten med reviderad skala offentliggörs och träder i kraft 20 dagar senare (precis som redan nu är fallet). I den delegerade akten fastställs kraven på energieffektivitet på ett sådant sätt att inga produkter som redan finns på marknaden återfinns i de högsta energiklasserna. Detta för att främja teknisk utveckling och innovation och sörja för ett erkännande av effektivare produkter. Den delegerade akten skulle föreskriva en viss dag när de ”gamla” etiketterna måste bytas ut till etiketter med reviderad skala.
 2.Under en period av sex månader efter det att den delegerade akten har trätt i kraft, men före den dag då etiketterna ska bytas ut, skulle leverantörerna lägga den etiketten med reviderad skala i förpackningen med produkten tillsammans med den befintliga etiketten.
 3.På dagen för utbytet skulle återförsäljarna åläggas att ersätta den gamla etiketten med den nya på alla produkter som finns utställda i butikerna. De skulle ha en vecka på sig för att byta ut alla etiketter till de nya.
 4.För produkter som redan fanns i butiken innan övergångsperioden på sex månader inleddes måste återförsäljarna få en ny etikett från leverantören (den kan även göras tillgänglig på internet för nedladdning från leverantörernas webbplatser).
 5.Medlemsstaterna skulle vara skyldiga att anordna informationskampanjer för att informera konsumenterna om att skalorna på etiketterna reviderats.
 Syftet med detta tillvägagångssätt är att i största möjliga utsträckning minska förekomsten av gamla och nya etiketter på samma typ av produkter i butikerna, vilket gör revideringen så praktisk som möjligt och i sin tur innebär att etiketten får större genomslagskraft och därmed sparar energi och pengar för konsumenterna. Det krävs inga betydande förändringar jämfört med det nuvarande systemet vad gäller det vanligaste sättet att distribuera etiketterna, som hittills har visat sig fungera.
 5.2.2.Skapande av en databas för produkter som omfattas av skyldigheten om energimärkning
 Vad beträffar tillsynen uppskattas den bristande efterlevnaden på marknaden uppgå till omkring 20 %, vilket innebär att ca 10 % av de planerade energibesparingarna går förlorade. Denna svaga tillsyn beror (åtminstone delvis) på att det är svårt för de nationella marknadskontrollmyndigheterna att få tillgång till teknisk dokumentation i god tid och den förvärras av en brist på tydlighet om olika modellnummer som används för samma modell i olika medlemsstater. Den nya databasen för produktregistrering kommer att innebära att marknadskontrollmyndigheterna mycket snabbare får tillgång till nödvändig information.
 Med en databas kommer det dessutom att finnas aktuella uppgifter om marknaden och information om energieffektivitet som kommer att påskynda förberedande undersökningar och undersökningar som rör revideringar samt det efterföljande lagstiftningsarbetet så att det nuvarande långa lagstiftningsförfarandet för delegerade akter förkortas.
 Det tycks finnas ett stort behov av en databas för energimärkningsdirektivet, eftersom energimärkningen huvudsakligen gäller hushållsapparater där effekterna av den bristande marknadskontrollen är mer utbredda och antalet likvärdiga modeller är större.
 Förutom att åtgärda svagheterna i det nuvarande systemet kan databasen i framtiden även användas för nya sätt att distribuera etiketterna till återförsäljarna, eftersom etiketterna och etiketter med reviderad skala skulle finnas i den databasen. Genom förslaget uppdateras också kraven i direktivet så att etiketterna kan tillhandahållas elektroniskt och leverantörerna kan lägga ut dem på sina webbplatser.
 Jämfört med de gällande produktinformationskraven för leverantörer skapar databasen bara en ny skyldighet att registrera produktmodellen genom att lägga in den information som enligt det nuvarande systemet redan krävs enligt de olika delegerade akterna.
 Den administrativa bördan för registreringen av produkter uppskattas till 1,5 miljoner euro per år för hela branschen, vilket motsvarar 0,5 eurocent per produkt som säljs. De faktiska kostnaderna kommer i själva verket att vara mindre eller lika med noll, eftersom leverantörerna inte längre behöver hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för marknadskontrollmyndigheterna i fem år efter det att den sista produkten tillverkades. I nuläget måste marknadskontrollmyndigheterna begära den tekniska dokumentationen från leverantörerna och återförsäljarna måste kontakta leverantörerna för att få etiketter om de av någon anledning behöver en. Med databasen kommer den tekniska dokumentationen att finnas tillgänglig för marknadskontroll och etiketterna att vara tillgängliga för återförsäljarna på en central plats.
 5.2.3.Klargörande av de olika parternas skyldigheter
 Förslaget omgrupperar de respektive skyldigheterna för medlemsstaterna, leverantörer och återförsäljare och gör dem mer enhetliga och enklare.
 Att direktivet ersätts med en förordning innebär en mindre administrativ börda för medlemsstaterna (även om de måste avlägsna de åtgärder från sin nationella lagstiftning som de infört för att införliva direktiv 2010/30/EU) och direkt tillämpliga krav för leverantörer och återförsäljare, vilket kommer att säkerställa en fullständig harmonisering i hela EU.
 5.2.4.Förbättrad koppling mellan energimärkning och mätstandarder
 I förslaget klargörs att en produkt som uppfyller de mät- och beräkningsmetoder som anges i den relevanta harmoniserade standarden ska antas överensstämma med relevanta bestämmelser i den tillämpliga delegerade akten.
 2015/0149 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om fastställande av en ram för energieffektivitetsmärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU
 (Text av betydelse för EES)
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 194.2,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
 efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande
 13
 ,
 med beaktande av Regionkommitténs yttrande
 14
 ,
 i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1)Europeiska unionen är fast besluten att bygga en energiunion med en framåtblickande klimatpolitik. Energieffektivitet är ett centralt inslag i EU:s ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och är mycket viktig för att begränsa energiefterfrågan.
 (2)Energieffektivitetsmärkning ger konsumenterna möjlighet att fatta välgrundade beslut i fråga om produkters energianvändning och främjar därmed innovation.
 (3)Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EG
 15
 har utvärderats med avseende på dess verkan
 16
 . Vid utvärderingen konstaterade man att ramen för energimärkning behöver uppdateras för att förbättra dess verkan.
 (4)Direktiv 2010/30/EU bör ersättas med en förordning som har samma tillämpningsområde, men som ändrar och förbättrar vissa av direktivets bestämmelser för att förtydliga och uppdatera innehållet. En förordning är det lämpliga rättsliga instrumentet, eftersom en förordning föreskriver tydliga och detaljerade regler som inte lämnar utrymme för varierande införlivande av medlemsstaterna och som därigenom säkerställer en högre grad av harmonisering i hela unionen. Ett harmoniserat regelverk på EU-nivå i stället för på medlemsstatsnivå medför lägre kostnader för tillverkarna och säkerställer lika villkor. En harmonisering i hela unionen säkerställer den fria rörligheten för varor på den inre marknaden.
 (5)Att begränsa energiefterfrågan framförs som en nyckelåtgärd i den europeiska strategin för energitrygghet
 17
 . I den strategiska ramen för energiunionen
 18
 betonades vidare principen att energieffektivitet kommer först och att unionens gällande energilagstiftning måste genomföras fullt ut. I färdplanen för strategin ingick en översyn av energieffektivitetsramen för produkter under 2015. Denna förordning kommer att förbättra regelverket och tillsynen på området energimärkning.
 (7)En förbättring av energirelaterade produkters effektivitet genom väl underbyggda beslut från konsumenternas sida gagnar EU:s ekonomi överlag, stimulerar innovation och bidrar till att unionens energieffektivitetsmål för 2020 och 2030 uppnås. Konsumenterna kommer dessutom att kunna spara pengar.
 (8)Europeiska rådet ställde i sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 upp ett vägledande mål på EU-nivå på minst 27 % för att förbättra energieffektiviteten under 2030 i förhållande till prognoserna för den framtida energianvändningen. Detta mål kommer att ses över senast 2020, med siktet inställt på ett mål på unionsnivå på 30 %. I slutsatserna fastställdes också ett bindande EU-mål om en intern minskning av växthusgasutsläppen med minst 40 % senast 2030 jämfört med år 1990, inklusive en minskning med 30 % av utsläppen i sektorer som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem.
 (9)Om korrekt, relevant och jämförbar information ges om energirelaterade produkters specifika energianvändning blir det enklare för kunden att välja produkter som förbrukar mindre energi och andra väsentliga resurser när de används. En standardiserad obligatorisk etikett är ett effektivt sätt att förse potentiella kunder med jämförbar information om energirelaterade produkters energianvändning. Detta bör kompletteras med ett produktinformationsblad. Etiketten bör vara lätt igenkännlig, enkel och koncis. För detta ändamål bör etikettens nuvarande färgskala från mörkgrönt till rött behållas som underlag för den information som ges till kunderna om produkters energieffektivitet. Klassificeringen med bokstäver från A till G har visat sig vara mest effektiv för kunderna. Om produkter på grund av ekodesignkraven enligt direktiv 2009/125/EG inte längre kan omfattas av klasserna ”F” eller ”G” bör dessa klasser inte anges på etiketten. I undantagsfall bör detta även gälla klasserna ”D” och ”E”, även om denna situation sannolikt inte kommer att uppstå eftersom etiketten skulle genomgå en skalrevidering när merparten av produktmodellerna hamnar i de två översta klasserna.
 (10)Genom utvecklingen inom den digitala tekniken kan etiketter även tillhandahållas och visas elektroniskt, t.ex. på internet, men även på elektroniska bildskärmar i butiker. För att dra nytta av dessa framsteg bör denna förordning tillåta användning av elektroniska etiketter som ersätter eller kompletterar den fysiska energimärkningen. Om det inte är möjligt att visa energimärkningen, t.ex. vid vissa former av distansförsäljning, i annonser och tekniskt reklammaterial bör potentiella kunder informeras åtminstone om produktens energiklass.
 (11)Tillverkarna reagerar på energimärkningen genom att ta fram allt effektivare produkter. Denna tekniska utveckling leder till produkter som främst hamnar i de högsta klasserna av energimärkningen. Ytterligare produktdifferentiering kan vara nödvändig för att kunderna ska kunna göra en riktig jämförelse, vilket kräver att etiketterna genomgår en skalrevidering. Det kan vara lämpligt att en sådan skalrevidering görs ungefär vart tionde år, med hänsyn till behovet av att undvika alltför omfattande bördor för tillverkarna. Denna förordning bör därför fastställa närmare bestämmelser för en skalrevidering för att skapa högsta möjliga säkerhet angående rättsläget för leverantörer och återförsäljare. En etikett med reviderad skala bör ha tomma toppklasser för att uppmuntra tekniska framsteg och göra det möjligt att ta fram och sprida allt effektivare produkter. När en etikett genomgår en skalrevidering bör alla energietiketter bytas ut på kort tid för att undvika osäkerhet bland kunderna.
 (12)Om en etikett genomgår en skalrevidering bör leverantörerna förse återförsäljarna med både de gamla etiketterna och etiketterna med reviderad skala under en viss tid. De befintliga etiketterna på produkter som ställs ut, även på internet, bör ersättas med etiketterna med reviderad skala så snart som möjligt efter den dag för utbyte som fastställs i den delegerade akten om etiketten med reviderad skala. Återförsäljare bör inte visa etiketterna med reviderad skala före dagen för utbyte.
 (13)Skyldigheterna måste fördelas tydligt och proportionellt på ett sätt som svarar mot varje aktörs roll i leverans- och distributionsprocessen. De ekonomiska aktörerna bör ansvara för efterlevnaden i förhållande till sina respektive roller i leveranskedjan och bör vidta lämpliga åtgärder för att se till att de bara tillhandahåller sådana produkter på marknaden som överensstämmer med denna förordning och dess delegerade akter.
 (14)För att kunder ska ha fortsatt förtroende för energimärkningen bör användning av andra etiketter som liknar energimärkningen inte tillåtas för energirelaterade produkter. Andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som kan vilseleda kunder eller göra dem osäkra vad gäller energianvändningen bör inte heller vara tillåtna.
 (15)För att skapa ett tydligt rättsläge är det nödvändigt att klargöra att de regler om marknadskontroll i unionen och om kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008
 19
 ska tillämpas på energirelaterade produkter. Med beaktande av principen om fri rörlighet för varor är det av avgörande betydelse att medlemsstaternas marknadskontrollmyndigheter samarbetar effektivt med varandra. Sådant samarbete om energimärkning bör stärkas genom stöd från kommissionen.
 (16)För att underlätta kontrollen av efterlevnad och för att lämna uppdaterade uppgifter om marknaden för regleringsprocessen vid revideringar av produktspecifika etiketter och informationsblad bör leverantörer lämna uppgifterna om sina produkters överensstämmelse elektroniskt i en databas som upprättas av kommissionen. Uppgifterna bör göras allmänt tillgängliga för att ge information till kunder och erbjuda alternativ för återförsäljare att få etiketterna. Marknadskontrollmyndigheterna bör ha tillgång till uppgifterna i databasen.
 (17)Påföljderna vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och delegerade akter som antas enligt förordningen bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.
 (18)I syfte att främja energieffektivitet, begränsning av klimatförändring och miljöskydd bör medlemsstaterna kunna skapa incitament för användningen av energieffektiva produkter. Det står medlemsstaterna fritt att besluta om utformningen av sådana incitament. Sådana incitament bör vara förenliga med unionens regler om statligt stöd och bör inte utgöra obefogade marknadshinder. Denna förordning föregriper inte utgången av eventuella förfaranden för statligt stöd som kan inledas enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende sådana incitament.
 (19)Energianvändning och annan information om de produkter som omfattas av produktspecifika krav enligt denna förordning bör mätas med tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa praxis för mät- och beräkningsmetoder. För att den inre marknaden ska kunna fungera är det viktigt att det finns standarder som harmoniserats på unionsnivå. Om det inte finns offentliggjorda standarder vid tidpunkten för tillämpningen av produktspecifika krav bör kommissionen i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra tillfälliga mät- och beräkningsmetoder för dessa produktspecifika krav. Så snart en hänvisning till en sådan standard har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning bör efterlevnaden av denna ge presumtion om överensstämmelse med mätmetoderna för de produktspecifika krav som antagits på grundval av denna förordning.
 (20)Kommissionen bör tillhandahålla en arbetsplan för revideringen av etiketter till vissa produkter, bland annat med en vägledande förteckning över fler energirelaterade produkter för vilka en energimärkning kan införas. En teknisk, miljömässig och ekonomisk analys av de berörda produktgrupperna bör ligga till grund för genomförandet av arbetsplanen. Denna analys bör även ta upp kompletterande information samt möjligheterna och kostnaderna för att informera konsumenterna om en energirelaterad produkts prestanda, såsom produktens absoluta energianvändning, hållbarhet eller miljöprestanda, i överensstämmelse med målet att främja ett kretsloppssamhälle. Denna kompletterande information bör göra etiketten mer lättolkad och verkningsfull för konsumenterna och bör inte påverka dem på något negativt sätt.
 (21)I syfte att ta fram produktspecifika etiketter och informationsblad och operativa närmare uppgifter om produktdatabasen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och med samrådsforumet.
 (22)Denna förordning bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av direktiv 2010/30/EU.
 (23)Direktiv 2010/30/EU bör därför upphävas.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Syfte och tillämpningsområde
 1.I denna förordning fastställs en ram för angivande, genom märkning och standardiserad produktinformation, av energirelaterade produkters användning av energi och andra resurser när de används samt kompletterande uppgifter om energirelaterade produkter för att ge kunder möjlighet att välja effektivare produkter.
 2.Denna förordning ska inte tillämpas på
 (a)begagnade produkter,
 (b)transportmedel för personer eller varor, med undantag för de som drivs med en stationär motor.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denna förordning avses med
 (1)kund: fysisk eller juridisk person som för eget bruk köper eller hyr en produkt som omfattas av denna förordning, oavsett om vederbörande agerar för ändamål som faller utanför den egna närings- eller yrkesverksamheten eller ej,
 (2)utsläppande på marknaden: tillhandahållande för första gången av en produkt på unionsmarknaden,
 (3)tillhandahållande på marknaden: leverans av en produkt för distribution eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt,
 (4)ibruktagande: den första användningen av en produkt för avsett ändamål på unionsmarknaden,
 (5)leverantör: tillverkaren i unionen, den auktoriserade representanten för en tillverkare som inte är etablerad i unionen eller den importör som släpper ut produkter som omfattas av denna förordning på unionsmarknaden,
 (6)tillverkare: fysisk eller juridisk person som tillverkar en energirelaterad produkt eller som låter konstruera eller tillverka en produkt och saluför den energirelaterade produkten, i eget namn eller under eget varumärke,
 (7)auktoriserad representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som enligt skriftlig fullmakt från tillverkaren har rätt att i tillverkarens ställe utföra särskilt angivna uppgifter,
 (8)importör: fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som släpper ut en energirelaterad produkt från ett tredjeland på unionsmarknaden,
 (9)återförsäljare: detaljist eller annan person som säljer, hyr ut, erbjuder för avbetalning eller ställer ut produkter som är avsedda för kunder,
 (10)distansförsäljning: försäljning, uthyrning eller hyrköp via postorder, katalog, internet, telefonförsäljning eller någon annan metod där den potentiella slutanvändaren inte kan förväntas se produkten i utställt skick,
 (11)energirelaterad produkt: vara, system eller tjänst som påverkar energianvändningen när den används och som släpps ut på marknaden och tas i bruk i unionen, inklusive delar som ska ingå i energirelaterade produkter som släpps ut på marknaden och tas i bruk,
 (12)harmoniserad standard: europeisk standard enligt definitionen i artikel 2.1 c i förordning (EU) nr 1025/2012
 20
 ,
 (13)etikett: grafisk framställning inklusive en klassificering med bokstäver från A till G i sju olika färger från mörkgrön till röd för att visa energianvändning,
 (14)modell: version av en produkt där alla enheter har samma tekniska egenskaper som är relevanta för etiketten och produktinformationsbladet och har samma modellbeteckning.
 (15)modellbeteckning: vanligtvis alfanumerisk kod som särskiljer en viss produktmodell från andra modeller med samma varumärke eller leverantörsnamn,
 (16)likvärdig modell: modell som släppts ut på marknaden av samma leverantör och med samma etikett och produktinformation som en annan modell, men med en annan modellbeteckning,
 (17)produktinformationsblad: standardiserad uppställning av information om en produkt,
 (18)skalrevidering: återkommande förfarande för en uppstramning av de krav som ställs för att en viss produkt ska uppnå energieffektivitetsklassen på en etikett, vilket för befintliga etiketter kan innebära att vissa energiklasser utgår,
 (19)etikett med reviderad skala: etikett för en viss produkt som har genomgått skalrevidering,
 (20)kompletterande information: information om en energirelaterad produkts funktionella prestanda och miljöprestanda, såsom produktens absoluta energianvändning eller hållbarhet, som bygger på uppgifter som är mätbara för marknadskontrollmyndigheterna, är entydig och inte har några betydande negativa effekter på etikettens begriplighet och verkan för kunderna.
 Artikel 3
 Leverantörers och återförsäljares skyldigheter
 1.Leverantörer ska uppfylla följande krav:
 (a)De ska se till att produkter som släpps ut på marknaden kostnadsfritt förses med korrekta etiketter och produktinformationsblad i enlighet med denna förordning och relevanta delegerade akter.
 (b)De ska tillhandahålla etiketter utan dröjsmål och kostnadsfritt på begäran från återförsäljare.
 (c)De ska se till att de etiketter och produktinformationsblad som de tillhandahåller är korrekta och upprätta teknisk dokumentation i den utsträckning som behövs för att kunna bedöma om dessa är korrekta.
 (d)De ska, innan de släpper ut en produktmodell på marknaden, registrera de uppgifter som anges i bilaga I i den databas som upprättats i enlighet med artikel 8.
 2.Återförsäljare ska uppfylla följande krav:
 (a)De ska på ett synligt sätt anbringa den etikett som tillhandahålls av leverantören eller på annat sätt för en produkt som omfattas av en delegerad akt.
 (b)De ska, om de inte har någon etikett eller etikett med reviderad skala
 i) be att få etiketten eller en etikett med reviderad skala av leverantören,
 ii) skriva ut etiketten från den produktdatabas som upprättats i enlighet med artikel 8, om denna funktion är tillgänglig för produkten, eller
 iii) skriva ut etiketten eller en etikett med reviderad skala från leverantörens webbplats, om denna funktion är tillgänglig för produkten.
 (c)De ska tillhandahålla produktinformationsbladet till kunderna.
 3.Leverantörer och återförsäljare ska uppfylla följande krav:
 (a)De ska ange produktens energieffektivitetsklass i alla annonser och allt tekniskt reklammaterial som rör en viss modell av produkter i enlighet med den relevanta delegerade akten.
 (b)De ska samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna och omedelbart vidta åtgärder för att åtgärda fall av bristande efterlevnad av kraven i denna förordning och dess delegerade akter som omfattas av deras ansvarsområde, på eget initiativ eller på begäran av marknadskontrollmyndigheterna.
 (c)De får inte, för produkter som omfattas av denna förordning, tillhandahålla eller anbringa andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som inte uppfyller kraven i denna förordning eller de relevanta delegerade akterna, om detta kan leda till missförstånd eller förväxling hos kunderna beträffande användningen av energi eller andra resurser under användning.
 (d)De får inte, för produkter som inte omfattas av denna förordning, tillhandahålla eller anbringa etiketter som efterliknar etiketten enligt definitionen i denna förordning.
 Artikel 4
 Medlemsstaternas skyldigheter
 1.Medlemsstaterna får inte förbjuda, begränsa eller förhindra utsläppandet på marknaden eller ibruktagandet, inom sina territorier, av energirelaterade produkter som är förenliga med denna förordning och dess relevanta delegerade akter.
 2.Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att leverantörer och återförsäljare uppfyller skyldigheterna och kraven i denna förordning och de relevanta delegerade akterna.
 3.Om medlemsstaterna tillhandahåller ett incitament för en energirelaterad produkt som omfattas av denna förordning och specificeras i en delegerad akt ska de sträva efter den högsta energieffektivitetsklass som anges i den tillämpliga delegerade akten.
 4.Medlemsstaterna ska i samband med införandet av etiketter, inklusive etiketter med reviderad skala och produktinformationsblad, se till att upplysnings- och reklamkampanjer genomförs som syftar till att främja energieffektivitet och en mer ansvarsfull energianvändning av kunder, om lämpligt i samarbete med återförsäljare.
 5.Medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om påföljder och tillsynsmekanismer som ska tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och dess delegerade akter samt vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den dag då denna förordning börjar tillämpas och utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar bestämmelserna.
 Artikel 5
 Marknadskontroll i unionen och kontroll av energirelaterade produkter som förs in på unionsmarknaden
 1.Artiklarna 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008 ska tillämpas på energirelaterade produkter som omfattas av denna förordning och dess delegerade akter.
 2.Kommissionen ska stödja samarbete och utbyte av information om marknadskontroll av energimärkning av produkter mellan de nationella myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för marknadskontroll eller yttre gränskontroll och mellan dessa myndigheter och kommissionen.
 Artikel 6
 Unionsförfarande i fråga om skyddsåtgärder
 1.Om en medlemsstats marknadskontrollmyndigheter har tillräckliga skäl att anta att en energirelaterad produkt som omfattas av en delegerad akt enligt denna förordning utgör en risk för aspekter av skydd i allmänhetens intresse som omfattas av denna förordning, ska de göra en utvärdering av den energirelaterade produkten som omfattar alla de krav som fastställs i denna förordning och dess relevanta delegerade akter. Leverantören ska i nödvändig omfattning samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna i det syftet.
 2.Om marknadskontrollmyndigheterna vid utvärderingen konstaterar att den energirelaterade produkten inte uppfyller kraven i denna förordning och dess relevanta delegerade akter ska de utan dröjsmål ålägga leverantören att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder för att den energirelaterade produkten ska uppfylla dessa krav, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den inom en rimlig tid som de fastställer i förhållande till typen av risk. Artikel 21 i förordning (EG) nr 765/2008 ska tillämpas på de åtgärder som avses i detta stycke.
 3.Om marknadskontrollmyndigheterna anser att den bristande överensstämmelsen inte bara gäller det nationella territoriet, ska de informera kommissionen och övriga medlemsstater om utvärderingsresultaten och om de åtgärder som de har ålagt leverantören att vidta.
 4.Leverantören ska se till att alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas i fråga om alla energirelaterade produkter som denne har tillhandahållit på unionsmarknaden.
 5.Om leverantören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den period som avses i punkt 2, ska marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av den energirelaterade produkten på deras nationella marknad, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den. Marknadskontrollmyndigheterna ska utan dröjsmål informera kommissionen och övriga medlemsstater om dessa åtgärder.
 6.Den information som avses i punkt 5 ska omfatta alla tillgängliga uppgifter, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera den energirelaterade produkt som inte uppfyller kraven, dess ursprung, vilken typ av bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk produkten utgör, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt leverantörens synpunkter. Marknadskontrollmyndigheterna ska särskilt ange om den bristande överensstämmelsen beror på att den energirelaterade produkten inte uppfyller krav som rör aspekter av skydd i allmänhetens intresse som föreskrivs i denna förordning eller brister i de harmoniserade standarder som avses i artikel 9, vilka ger presumtion om överensstämmelse.
 7.Andra medlemsstater än den som inledde förfarandet ska utan dröjsmål informera kommissionen och övriga medlemsstater om vidtagna åtgärder och om eventuella kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda energirelaterade produktens bristande överensstämmelse med kraven samt eventuella invändningar mot den anmälda nationella åtgärden.
 8.Om varken en medlemsstat eller kommissionen inom 60 dagar efter mottagandet av den information som avses i punkt 5 har rest invändningar mot en tillfällig åtgärd som vidtagits av en medlemsstat ska åtgärden anses vara berättigad.
 9.Medlemsstaterna ska se till att lämpliga begränsande åtgärder utan dröjsmål vidtas mot den berörda energirelaterade produkten, till exempel tillbakadragande av produkten från deras marknad.
 10.Om det, när det förfarande som anges i punkterna 4 och 5 genomförts, görs invändningar mot en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit eller om kommissionen anser att en nationell åtgärd strider mot unionslagstiftningen, ska kommissionen utan dröjsmål samråda med medlemsstaterna och leverantören samt utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av resultaten av denna utvärdering ska kommissionen besluta om den nationella åtgärden är berättigad eller inte.
 11.Kommissionen ska rikta beslutet till alla medlemsstater och omedelbart delge dem och leverantören sitt beslut.
 12.Om den nationella åtgärden anses berättigad, ska alla medlemsstater vidta de åtgärder som krävs för att se till att den energirelaterade produkt som inte uppfyller kraven dras tillbaka från deras marknader och underrätta kommissionen om detta. Om den nationella åtgärden anses oberättigad ska den berörda medlemsstaten upphäva åtgärden.
 13.Om den nationella åtgärden anses berättigad och den energirelaterade produktens bristande överensstämmelse kan tillskrivas en brist i de harmoniserade standarder som avses punkt 6 ska kommissionen tillämpa det förfarande som föreskrivs i artikel 11 i förordning (EU) nr 1025/2012.
 Artikel 7
 Etiketter och skalrevidering
 1.Kommissionen får, genom delegerade akter som antagits i enlighet med artiklarna 12 och 13, införa etiketter eller göra en skalrevidering av befintliga etiketter.
 2.Om modeller i energiklasserna D, E, F eller G inte längre får släppas ut på marknaden på grund av en genomförandeåtgärd som antagits i enlighet med direktiv 2009/125/EG för en viss produktgrupp, får den eller de klasserna inte längre visas på etiketten.
 3.Kommissionen ska se till att det vid införandet eller skalrevideringen av en etikett fastställs sådana krav att inga produkter förväntas ingå i energiklasserna A eller B vid tidpunkten för införandet av etiketten och att den förväntade tidpunkten då en majoritet av modellerna kommer att ingå i dessa klasser infaller minst tio år senare.
 4.Etiketter ska regelbundet genomgå en skalrevidering.
 5.När en etikett genomgår en skalrevidering
 (a)ska leverantörerna tillhandahålla både de vid den tidpunkten aktuella etiketterna och etiketterna med reviderad skala till återförsäljarna under en period på sex månader före den dag som avses i led b,
 (b)ska återförsäljarna byta ut de befintliga etiketterna på utställda produkter, även på internet, till etiketterna med reviderad skala inom en vecka efter den dag som anges för detta i den relevanta delegerade akten. Återförsäljare får inte visa etiketterna med reviderad skala före den dagen.
 6.Etiketter som införs genom delegerade akter som antagits enligt artikel 10 i direktiv 2010/30/EU före tillämpningsdagen för denna förordning gäller som etiketter för tillämpningen av denna förordning. Kommissionen ska göra en översyn av dessa etiketter inom fem år efter ikraftträdandet av denna förordning i syfte att genomföra en skalrevidering.
 Artikel 8
 Produktdatabas
 Kommissionen ska upprätta och underhålla en produktdatabas med den information som avses i bilaga I. Den information som förtecknas i punkt 1 i bilaga I ska göras allmänt tillgänglig.
 Artikel 9
 Harmoniserade standarder
 Efter antagandet av en delegerad akt enligt denna förordning som föreskriver specifika märkningskrav som antagits i enlighet med artikel 13 i denna förordning ska kommissionen, i enlighet med förordning (EU) nr 1025/2012
 21
 , i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra hänvisningar till harmoniserade standarder som uppfyller de relevanta krav på mätning och beräkning som föreskrivs i den delegerade akten.
 Om man vid bedömningen av en produkts överensstämmelse tillämpar sådana harmoniserade standarder ska produkten anses överensstämma med de relevanta kraven på mätning och beräkning i den delegerade akten.
 Artikel 10
 Samråd
 Kommissionen ska se till att den vid genomförandet av sina uppgifter enligt denna förordning för varje genomförandeåtgärd eftersträvar ett väl avvägt deltagande av företrädare för medlemsstaterna och alla produktgruppens relevanta intressenter, t.ex. industrin, inbegripet små och medelstora företag, hantverksföretag, fackföreningar, återförsäljare, detaljhandlare, importörer, miljöskyddsgrupper och konsumentorganisationer. Kommissionen ska för detta ändamål inrätta ett samrådsforum där dessa parter ska mötas. Detta samrådsforum kan kombineras med det samrådsforum som avses i artikel 18 i direktiv 2009/125/EG.
 När detta är ändamålsenligt ska kommissionen före antagandet av delegerade akter testa specifika produktgruppers etiketters utformning och innehåll med konsumenter för att försäkra sig om att de till fullo förstår etiketterna.
 Artikel 11
 Arbetsplan
 Kommissionen ska, efter att ha hört det samrådsforum som avses i artikel 10, upprätta en arbetsplan som ska offentliggöras. Arbetsplanen ska innehålla en vägledande förteckning över produktgrupper som betraktas som prioriterade för antagande av delegerade akter. Arbetsplanen ska också innehålla planer för en revidering och skalrevidering av etiketter för produkter eller produktgrupper. Arbetsplanen får ändras regelbundet av kommissionen efter det att den har hört samrådsforumet. Denna arbetsplan kan kombineras med den arbetsplan som avses i artikel 16 i direktiv 2009/125/EG.
 Artikel 12
 Delegerade akter
 1.Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter som rör närmare krav på etiketter för särskilda grupper av energirelaterade produkter (nedan kallade särskilda produktgrupper) i enlighet med artikel 13.
 2.I de delegerade akterna ska produktgrupper fastställas som uppfyller följande kriterier:
 (a)Produktgruppen ska, enligt senast tillgängliga uppgifter och med beaktande av de kvantiteter som släpps ut på unionsmarknaden, ge betydande möjligheter att spara energi och i förekommande fall andra resurser.
 (b)Produktgrupper med likvärdig funktion ska skilja sig åt avsevärt i fråga om relevanta prestandanivåer.
 (c)Det får inte uppstå betydande negativa effekter på produktgruppens prisnivå och livscykelkostnader.
 3.I de delegerade akterna för specifika produktgrupper ska särskilt följande läggas fast:
 (a)Definitionen av de specifika produktgrupper som faller under definitionen av ”energirelaterade produkter” i artikel 2.11 och som ska omfattas.
 (b)Etikettens utformning och innehåll, inbegripet en skala från A till G som visar energianvändningen; etiketten för de olika produktgrupperna ska i största möjliga utsträckning vara enhetligt utformad och ska under alla omständigheter vara tydlig och läsbar.
 (c)I förekommande fall användningen av andra resurser samt kompletterande information om energirelaterade produkter, varvid etiketten ska framhäva produktens energieffektivitet.
 (d)De ställen där etiketten ska visas, till exempel fäst på produkten, tryckt på förpackningen, tillhandahållen i elektroniskt format eller visad online.
 (e)I förekommande fall elektroniska medel för märkning av produkter.
 (f)Det sätt på vilket etiketten och teknisk information ska tillhandahållas vid distansförsäljning.
 (g)Innehållet och i förekommande fall formatet och andra närmare uppgifter rörande den tekniska dokumentationen och produktinformationsbladet.
 (h)Angivande av att bara de kontrolltoleranser som fastställs i den eller de delegerade akterna gäller vid kontrollen av överensstämmelse med kraven.
 (i)Leverantörers och återförsäljares skyldigheter vad gäller produktdatabasen.
 (j)Precist angivande av den energiklass som ska ingå i annonser och tekniskt reklammaterial, inklusive krav på att denna ska föreligga i läslig och synlig form.
 (k)De förfaranden för bedömning av överensstämmelse och de mät- och beräkningsmetoder som ska användas för att fastställa de uppgifter som lämnas på etiketten och i produktinformationsbladet.
 (l)Huruvida det för större apparater krävs en högre grad av energieffektivitet för att uppnå en viss energiklass.
 (m)Formatet på eventuella ytterligare hänvisningar på etiketten som gör det möjligt för kunderna att på elektronisk väg få mer detaljerad information om den produktprestanda som anges i informationsbladet.
 (n)Om och hur energiklasser som beskriver produktens energianvändning under användning bör visas på smarta mätare eller på produktens interaktiva skärm.
 (o)Datum för utvärdering och eventuell revidering av den delegerade akten.
 Vad gäller etikettens innehåll enligt led b första stycket ska stegen A–G i klassificeringen motsvara betydande energi- och kostnadsbesparingar ur kundens perspektiv.
 Vad gäller formatet på hänvisningar enligt led m första stycket kan dessa hänvisningar lämnas i form av adressen till en webbplats, en quick response-kod (QR), en länk till etiketter på internet eller någon annan ändamålsenlig konsumentorienterad form.
 Införandet av en etikett för en produkt som ska omfattas av en delegerad akt får inte ha några väsentliga negativa effekter på produktens sätt att fungera ur användarens synvinkel.
 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter som rör operativa uppgifter i samband med produktdatabasen, inklusive eventuella skyldigheter för leverantörer och återförsäljare i enlighet med artikel 13.
 Artikel 13
 Utövande av delegering
 1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
 2.Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 7 och 12 ska ges till kommissionen tills vidare från och med dagen för tillämpning av denna förordning.
 3.Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 7 och 12 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i förordningen upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
 4.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
 5.En delegerad akt som antas enligt artiklarna 7 och 12 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period kan förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
 Artikel 14
 Utvärdering
 Senast åtta år efter ikraftträdandet ska kommissionen bedöma tillämpningen av denna förordning och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet. Rapporten ska bedöma hur effektivt denna förordning har gjort det möjligt för konsumenterna att välja effektivare produkter, med beaktande av dess inverkan på företag.
 Artikel 15
 Upphävande
 Direktiv 2010/30/EU ska upphöra att gälla den 1 januari 2017.
 Hänvisningar till direktiv 2010/30/EU ska tolkas som hänvisningar till denna förordning och läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.
 Artikel 16
 Ikraftträdande
 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2017.
 Artikel 3.1 d ska dock tillämpas från och med den 1 januari 2019.
 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel den
 På Europaparlamentets vägnar
 På rådets vägnar
 Ordförande
 Ordförande
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT
 1.GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1.1.Förslagets eller initiativets beteckning
 1.2.Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 1.3.Typ av förslag eller initiativ
 1.4.Mål
 1.5.Motivering till förslaget eller initiativet
 1.6.Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 1.7.Planerad metod för genomförandet
 2.FÖRVALTNING
 2.1.Bestämmelser om uppföljning och rapportering
 2.2.Administrations- och kontrollsystem
 2.3.Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 3.BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1.Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 3.2.Beräknad inverkan på utgifterna
 3.2.1.Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna
 3.2.2.Beräknad inverkan på driftsanslagen
 3.2.3.Beräknad inverkan på anslag av administrativ natur
 3.2.4.Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5.Bidrag från tredje part
 3.3.Beräknad inverkan på inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT
 1.GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1.1.Förslagets eller initiativets beteckning
 Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av en ram för energieffektivitetsmärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU
 1.2.Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 22
 Avdelning 32: Energi
 32 04 Horisont 2020 – Forskning och innovation avseende energi
 1.3.Typ av förslag eller initiativ
 Befintlig åtgärd vars genomförande förlängs i tiden
 1.4.Mål
 1.4.1.Fleråriga strategiska mål för kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 Energiunionen
 1.4.2.Specifika mål eller verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som berörs
 Specifikt mål
 Främja dämpad energiefterfrågan.
 Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 ABB 2: Forsknings- och innovationsverksamhet avseende energi
 1.4.3.Verkan eller resultat som förväntas
 Det förväntade resultatet av detta initiativ är att förbättra ramen för energieffektivitetsmärkning i unionen, som för närvarande inte är optimal vad gäller verkan för konsumenterna, efterlevnad och ambitionsnivå.
 Detta förslag kommer att öka skyddet för konsumenter och andra användare av energirelaterade produkter genom effektivare energimärkning och tillsyn.
 Förslaget kommer att påverka de ekonomiska aktörerna som måste fortsätta att tillhandahålla och visa energimärkning och tillhandahålla information för marknadskontroll, men det sistnämnda via olika kanaler.
 Förslaget kommer att påverka nationella myndigheter, som kommer att bli bättre rustade för sina marknadskontrollåtgärder.
 1.4.4.Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan
 Andelen produkter med klass A, klass B osv. på energimärkningen.
 Andelen produkter som inom ramen för marknadskontrollåtgärder har konstaterats inte uppfylla kraven.
 1.5.Motivering till förslaget eller initiativet
 1.5.1.Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt
 Det allmänna målet för detta initiativ är att säkerställa den inre marknadens funktion genom fri rörlighet för varor som garanterar ett starkt miljö- och konsumentskydd.
 1.5.2.Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå:
 Målet att minska produkters negativa miljöeffekter, i synnerhet energianvändningen, kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, eftersom detta skulle leda till olika nationella bestämmelser och förfaranden (med snarlika mål) vilket skulle innebära onödiga kostnader för näringslivet (och i slutändan konsumenterna) och utgöra hinder för den fria rörligheten för varor inom EU. Endast genom harmoniserade EU-regler om energimärkning med mätningar och tester som underlag kan det säkerställas att samma modell av en produkt har samma offentliggjorda energiklass i hela EU.
 I avsaknad av EU-lagstiftning skulle alla medlemsstater sannolikt införa energimärkning för vissa produktgrupper, för att skydda konsumenterna och åstadkomma energibesparingar. Åtgärder på EU-nivå är det enda sättet att säkerställa att märkningen av produkter som släpps ut på marknaden är lika i alla medlemsstater, vilket säkerställer den inre marknadens funktion med stöd av artikel 26 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 1.5.3.Huvudsakliga erfarenheter från liknande försök eller åtgärder
 EU har visserligen skapat en inre marknad för energimärkning, men märkningarna behöver uppdateras eftersom den tekniska utvecklingen leder till att många modeller klassificeras i de högsta klasserna och någon differentiering därmed inte föreligger för konsumenterna. Vid revideringen av energimärkningsdirektivet under 2010 lade man till klasserna A+, A++ och A+++ till A–G-skalan för att åtgärda detta problem. Översynen har visat att dessa klasser inte fungerar lika bra för konsumenterna som den ursprungliga A–G-skalan. Detta förslag åtgärdar det problemet genom att man återgår till A–G-skalan och reviderar denna regelbundet.
 Marknadskontrollmyndigheterna har kontrollerat efterlevnaden av energimärkningskraven. Bristande efterlevnad leder dock fortsatt till att omkring 10 % av de förväntade energibesparingarna (och kostnadsbesparingarna för konsumenterna) går förlorade. Kommissionens förslag till en ny förordning om marknadskontroll (COM(2013) 75) syftade till att hantera dessa utmaningar för EU:s harmoniseringslagstiftning för produkter. Marknadskontrollmyndigheterna på energimärkningsområdet ställs dock inför problem som inte kan lösas genom det förslaget. Man har svårt att få tillgång till teknisk dokumentation i tid, det är svårt att identifiera och få kontaktuppgifter till utländska tillverkare och det finns inget centralt system för att identifiera likvärdiga modeller som redan kan ha kontrollerats av andra marknadskontrollmyndigheter. Det har vidare varit svårt för kommissionen att fastställa lämpliga krav på märkningsklass för varje produktgrupp, eftersom det inte finns aktuella offentliga uppgifter om produkters energiprestanda. Tröskelvärdena för de nya märkningsklasserna A+, A++ och A+++ var för många produkter minde ambitiösa än vad de borde ha varit, vilket leder till att revideringar behöver göras tidigare än planerat. För att skalrevideringar och andra revideringar inte ska behövas så ofta är det viktigt att ha aktuella uppgifter. Detta förslag åtgärdar båda dessa problem genom att en databas skapas för produktregistrering där tillverkarna ska hålla sina uppgifter om prestanda och efterlevnad centralt tillgängliga för marknadskontrollmyndigheterna och kommissionen.
 1.5.4.Förenlighet med andra finansieringsformer och eventuella synergieffekter
 Detta initiativ överensstämmer med ekodesigndirektivet 2009/125/EG som fastställer minimikrav för energirelaterade produkter. Vissa av dessa har också en energimärkning. Genom detta initiativ säkerställs en gemensam arbetsplan och samråd för berörda parter i arbetet med produktspecifika förordningar.
 Initiativet överensstämmer med marknadskontrollförordningen (EG) nr 765/2008 och avskaffar i synnerhet överlappande bestämmelser från energimärkningslagstiftningen som redan ingår i förordningen om marknadskontroll för all EU-lagstiftning om harmonisering.
 Den föreslagna databasen för produktregistrering möjliggör synergieffekter med EU:s övriga harmoniseringslagstiftning där sådana databaser upprättas eller kan komma att upprättas i framtiden (särskilt direktiv 2014/53/EU om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning).
 1.6.Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 Förslag eller initiativ som pågår under en obegränsad tid
 –Efter en inledande period från juli 2016
 –beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
 1.7.Planerad metod för genomförandet
 23
 Direkt förvaltning som sköts av kommissionen
 –genom dess avdelningar, inklusive personal vid unionens delegationer
 Anmärkningar
 Det här initiativet kräver inga ytterligare budgetmedel. Den föreslagna databasen för registrering av energirelaterade produkter (med en beräknad budget på 1 500 000 euro under 2016 samt 150 000 euro för underhåll per år under de kommande åren) kommer att finansieras genom en omprioritering av de medel som planeras för genomförandet av politiken för produkters energieffektivitet i samband med marknadsintroduktion och innovation på området Samhällsutmaningar inom Horisont 2020 (tidigare Intelligent energi – Europa). Dessa medel uppgår till 2 500 000 euro för 2015 för all politik rörande produkters energieffektivitet sammantaget (energimärkning, ekodesign, Energy Star och märkning av däck). Uppskattningsvis 700 000 euro av detta avser tekniskt bistånd och undersökningar om energimärkning (särskilt förberedande undersökningar som ligger till grund för reglering av nya produktgrupper eller revideringar av förordningar) och väntas vara nödvändiga under de kommande åren. Till följd av detta förslag krävs ytterligare 300 000 euro per år från och med 2017 för undersökningar av hur konsumenternas uppfattar märkningen av specifika produktgrupper, såsom föreslås i denna förordning. Detta lämnar tillräckligt med utrymme inom de samlade medlen för politiken om produkters energieffektivitet för att täcka kostnaderna för produktregistreringsdatabasen. Tillgången till uppgifterna i den databasen innebär att kostnaderna för förberedande undersökningar om ekodesign av produkter som också omfattas av energimärkning kommer att minska, eftersom färre uppgifter behöver samlas in vid dessa undersökningar.
 De föreslagna budgetkonsekvenserna ligger inom den finansieringsram som planerades i budgetförslaget för 2016 och i budgetplaneringen för åren 2017–2020 för budgetpost 32 04 03 01.
 I avsnitt 3.2.2 fastställs de ovannämnda siffrorna i ett flerårigt sammanhang.
 2.FÖRVALTNING
 2.1.Bestämmelser om uppföljning och rapportering
 Samrådsforumet ska fungera som plattform för diskussioner om den korrekta tillämpningen av den föreslagna förordningen.
 I en slutbestämmelse föreslås också att kommissionen gör en utvärdering och rapporterar om tillämpningen åtta år efter ikraftträdandet. Vid utvärderingen ska man kartlägga eventuella problem och brister i förordningen och detta kan eventuellt vara utgångspunkt för nya åtgärder, t.ex. ändringar av förordningen.
 2.2.Administrations- och kontrollsystem
 2.2.1.Risker som identifierats:
 Upprättandet av en databas för registrering av produkter med en budget på omkring 1 500 000 euro (och 150 000 euro för underhåll per år).
 Riskerna i samband med driften av databasen för produktregistrering har främst att göra med it-relaterade problem som ett eventuellt systemhaveri och sekretessfrågor.
 2.2.2.Uppgifter om det interna kontrollsystemet:
 De planerade kontrollmetoderna föreskrivs i budgetförordningen och dess tillämpningsföreskrifter.
 2.3.Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 Inga särskilda åtgärder förutom tillämpning av budgetförordningen.
 3.BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1.Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Redovisa enligt de berörda rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd
 Rubrik i den fleråriga budgetramen
 Budgetrubrik i den årliga budgeten
 Typ av anslag
 Bidrag
 Nummer
 [Beteckning.....................................]
 Diff./ Icke-diff.
 24
 från Efta-länder
 25
 från kandidat-länder
 26
 från tredje-länder
 enligt artikel 21.2 b i budget-förordningen
 1a Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning
 32 04 03 01
 Horisont 2020 – Forskning och innovation avseende energi, Samhällsutmaningar – Klara övergången till ett tillförlitligt, hållbart och konkurrenskraftigt energisystem
 Diff.
 JA
 NEJ
 JA
 NEJ
 5 Admi-nistra-tion
 32 01 01
 Utgifter avseende tjänstemän och tillfälligt anställda inom politikområdet Energi
 Icke-diff.
 NEJ
 NEJ
 NEJ
 NEJ
 5 Admi-nistra-tion
 32 01 02
 Extern personal och andra administrativa utgifter till stöd för politikområdet Energi
 Icke-diff.
 NEJ
 NEJ
 NEJ
 NEJ
 Nya budgetrubriker som föreslås
 Redovisa enligt de berörda rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd
 Rubrik i den fleråriga budgetramen
 Budgetrubrik i den årliga budgeten
 Typ av anslag
 Bidrag
 Nummer
 [Beteckning.....................................]
 Diff./ Icke-diff.
 från Efta-länder
 från kandidat-länder
 från tredje-länder
 enligt artikel 21.2 b i budget-förordningen
 3.2.Beräknad inverkan på utgifterna
 3.2.1.Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen
 Nummer
 1a Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning
 GD: ENER
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 TOTALT
 •Driftsanslag
 Anslag av administrativ natur som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program
 27
 32 04 03 01
 Samhällsutmaningar: Klara övergången till ett tillförlitligt, hållbart och konkurrenskraftigt energisystem
 (3)
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 TOTALA anslag för GD ENER
 Åtaganden
 =1+1a +3
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 Betalningar
 =2+2a
 +3
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 •TOTALA driftsanslag
 Åtaganden
 (4)
 Betalningar
 (5)
 •TOTALA anslag av administrativ natur som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program
 (6)
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 TOTALA anslag
 för RUBRIK 1a
 i den fleråriga budgetramen
 Åtaganden
 =4+ 6
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Betalningar
 =5+ 6
 2,200
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Rubrik i den fleråriga budgetramen
 5
 ”Administrativa utgifter”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 TOTALT
 GD: ENER
 •Personal
 0,417
 0,417
 0,417
 0,417
 0,417
 2,085
 •Övriga administrativa utgifter
 0,066
 0,066
 0,066
 0,066
 0,066
 0,330
 TOTALT GD ENER
 Anslag
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 2,415
 TOTALA anslag
 för RUBRIK 5
 i den fleråriga budgetramen
 (summa åtaganden = summa betalningar)
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 2,415
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 TOTALT
 TOTALA anslag
 för RUBRIKERNA 1–5
 i den fleråriga budgetramen
 Åtaganden
 2,683
 1,633
 1,633
 1,633
 1,633
 9,215
 Betalningar
 2,683
 1,633
 1,683
 1,633
 1,633
 9,215
 3.2.2.Beräknad inverkan på driftsanslagen
 –Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt följande:
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Mål- och resultatbeteckning
 ⇩
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 TOTALT
 RESULTAT
 Typ
 28
 Genomsnittliga kostnader
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Nej
 Kostn.
 Totalt antal
 Total kostnad
 SPECIFIKT MÅL: Främja dämpad energiefterfrågan.
 Leverans av it-databas för registrering av energirelaterade produkter
 1
 1,500
 1
 1,500
 Drift av it-databas för registrering av energirelaterade produkter
 1
 0,150
 1
 0,150
 1
 0,150
 1
 0,150
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 Tekniskt bistånd och/eller undersökningar för att bedöma aspekter av produktgrupper som är nödvändiga för delegerade akter och stöd till standardisering
 1
 0,700
 1
 1,000
 1
 1,000
 1
 1,000
 1
 1,000
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 TOTALA KOSTNADER
 2,20
 1,150
 1,150
 1,150
 1,150
 Förslag som pågår under en obegränsad tid
 3.2.3.Beräknad inverkan på anslag av administrativ natur
 3.2.3.1.Sammanfattning
 –Förslaget/initiativet kräver att anslag av administrativ natur tas i anspråk enligt följande:
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen
 Personal
 0,417
 0,417
 0,417
 0,417
 0,417
 2,085
 Övriga administrativa utgifter
 0,066
 0,066
 0,066
 0,066
 0,066
 0,330
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 2,415
 Utanför RUBRIK 5
 29
 iden fleråriga budgetramen
 Personal
 Andra utgifter av administrativ natur
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen
 TOTALT
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 0,483
 2,415
 Personalbehoven och andra utgifter av administrativ natur ska täckas genom anslag inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till begränsningar i fråga om budgetmedel.
 3.2.3.2.Beräknat personalbehov
 –Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk enligt följande:
 Beräkningarna ska anges i heltidsekvivalenter
 2016
 2017
 2018
 2019
 2020
 •Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda)
 32 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna)
 3
 3
 3
 3
 3
 XX 01 01 02 (vid delegationer)
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder)
 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder)
 •Extern personal (i heltidsekvivalenter)
 30
 32 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier finansierade genom ramanslaget)
 0,3
 0,3
 0,3
 0,3
 0,3
 XX 01 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter som tjänstgör vid delegationerna)
 XX 01 04 yy
 31
 - vid huvudkontoret
 - vid delegationer
 XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder)
 10 01 05 02 (kontraktsanställda, vikarier och nationella experter som arbetar med direkta forskningsåtgärder)
 Annan budgetrubrik (ange vilken)
 TOTALT
 Personalbehoven ska täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till begränsningar i fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda
 Handläggare:
 0,3 heltidsekvivalenter som gruppledare
 2,7 heltidsekvivalenter som handläggare för förordningen, de produktspecifika delegerade akterna och för stöd till samordning av marknadskontrollmyndigheternas tillsyn
 Assistenter:
 0,3 heltidsekvivalenter som stöd för lagstiftningsförfaranden och kommunikation
 Extern personal
 0,3 heltidsekvivalenter som gruppens sekreterare och logistikansvarig
 3.2.4.Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
 Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda rubriken i den fleråriga budgetramen.
 3.2.5.Bidrag från tredje part
 Det ingår inga bidrag från tredje part i det aktuella förslaget eller initiativet
 3.3.Beräknad inverkan på inkomsterna
 Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
 (1)
 COM(2015) 143.
 (2)
 Rådets direktiv 92/75/EG.
 (3)
 T.ex. Frankrikes konsumentskyddslag om tillhandahållande av information om tillgång till reservdelar
 (4)
 Genomförandet av de två direktiven beräknas spara 175 Mtoe primärenergi per år fram till 2020 (cirka 15 % av dessa besparingar på grund av energimärkningsåtgärder, varvid man bör beakta att omkring hälften av produktgrupperna bara omfattas av ekodesigndirektivet). Detta betyder besparingar på motsvarande 19 % jämfört med den energianvändning som vore fallet vid oförändrade ramvillkor för dessa produkter. Genom denna politik kommer målet att öka energieffektiviteten med 20 % senast 2020 att uppnås till nära hälften. Beroendet av import av energi skulle minskas med 23 % respektive 37 % för naturgas och kol. De ekodesign- och energimärkningsåtgärder som är i kraft nu uppskattas medföra besparingar för produkternas slutanvändare på totalt 100 miljarder euro årligen senast 2020 i form av lägre energikostnader.
 (5)
 Kostnaderna för krav och märkning kommer visserligen att drabba tillverkarna i första hand, men dessa förs sedan över på slutanvändarna (hushåll och andra företag) som drar nytta av kostnadsbesparingar till följd av minskad energianvändning, vilka avsevärt uppväger de initiala inköpskostnaderna. Detaljerade uppgifter för EU som helhet föreligger inte. För Storbritannien har kostnads-nyttoförhållandet uppskattats till 3,8.
 (6)
 Den ändrade utformningen där fler +-tecken används för att ange högre effektivitetsklasser än klass A är mindre effektiv när det gäller att motivera till inköp av produkter med högre effektivitet än den ursprungliga skalan A–G. Konsumentundersökningar visar att den nya märkningsskalan visserligen är begriplig för konsumenterna, men att den har minskat deras beredskap att betala mer för effektivare produkter därför att de motiveras mindre av en skillnad mellan A + och A + + + än av en skillnad mellan C och A. Mer information finns i London Economics & Ipsos Mori, A study on the impact of the energy label – and of potential changes to it – on consumer understanding and on purchase decisions, 2014.
 (7)
 Exempelvis ifråga om som återanvändbarhet, materialåtervinningsbarhet och återvinningsbarhet, återvunnet material, användning av prioriterade material, farliga ämnen och hållbarhet.
 (8)
 Direktiv 2012/27/EU (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1.
 (9)
 https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Background_document_II_-_Survey_results.pdf
 (10)
 http://ec.europa.eu/energy/en/studies?field_associated_topic_tid=45
 (11)
 http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2015_en.htm
 (12)
 I synnerhet till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93.
 (13)
 EUT C , , s. .
 (14)
 EUT C , , s. .
 (15)
 EUT L 153, 18.6.2010, s. 1.
 (16)
 COM(2015) 143.
 (17)
 COM(2014) 330.
 (18)
 COM(2015) 80 final.
 (19)
 EUT L 218, 13.8.2008, s. 30.
 (20)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 om europeisk standardisering (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).
 (21)
 EUT L 316, 14.11.2012, s. 12.
 (22)
 Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB.
 (23)
 Närmare förklaringar av de olika metoderna för genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen återfinns på BudgWeb: http://ec.europa.eu/budget/index_en.cfm.
 (24)
 Diff./Icke-diff. =Differentierade respektive icke-differentierade anslag.
 (25)
 Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen.
 (26)
 Kandidatländer och i förekommande fall potentiella kandidatländer i västra Balkan.
 (27)
 Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 (28)
 Resultaten som ska anges är de produkter eller tjänster som levererats (t.ex. antal studentutbyten som har finansierats eller antal kilometer väg som har byggts).
 (29)
 Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 (30)
 [Denna fotnot förklarar vissa initialförkortningar som inte används i den svenska versionen].
 (31)
 Särskilt tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster).
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 15.7.2015
 COM(2015) 341 final
 BILAGOR
 till
 Förslag till
 Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av en ram för energieffektivitetsmärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU
 {SWD(2015) 139 final}{SWD(2015) 140 final}
 BILAGA I
 INFORMATION SOM SKA INGÅ I PRODUKTDATABASEN
 1.Allmänt tillgänglig produktinformation:
 (a)Tillverkarens eller leverantörens namn eller varumärke.
 (b)Modellbeteckning(ar), inklusive för alla likvärdiga modeller.
 (c)Etiketten i elektroniskt format.
 (d)Klassen/klasserna och andra parametrar på etiketten.
 (e)Produktinformationsbladet i elektroniskt format.
 2.Information om efterlevnad, endast tillgänglig för medlemsstaternas marknadskontrollmyndigheter och kommissionen:
 (a)Den tekniska dokumentation som anges i den tillämpliga delegerade akten.
 (b)Provningsrapport eller liknande tekniska bevis som gör det möjligt att bedöma om alla krav i den tillämpliga delegerade akten uppfylls.
 (c)Leverantörens namn och adress.
 (d)Kontaktuppgifter till en företrädare för leverantören.
 BILAGA II
 Jämförelsetabell
 Direktiv 2010/30/EU
 Denna förordning
 Artikel 1.1
 Artikel 1.1
 Artikel 1.2
 —
 Artikel 1.3 a och b
 Artikel 1.2 a och b
 Artikel 1.3 c
 —
 Artikel 2
 Artikel 2
 Artikel 2 a
 Artikel 2.11
 Artikel 2 b
 Artikel 2.17
 Artikel 2 c
 —
 Artikel 2 d
 —
 Artikel 2 e
 —
 Artikel 2 f
 —
 Artikel 2 g
 Artikel 2.9
 Artikel 2 h
 Artikel 2.5
 Artikel 2 i
 Artikel 2.2
 Artikel 2 j
 Artikel 2.4
 Artikel 2 k
 Artikel 3
 —
 Artikel 4
 Artikel 3.1.a
 Artikel 4.2
 Artikel 3.1 b
 Artikel 3.3 c
 Artikel 3.1 c
 Artikel 4.4
 Artikel 3.1 d
 Artikel 5.2
 Artikel 3.2
 Artikel 3.3
 Artikel 3.4
 Artikel 4 a
 Artikel 4 b
 Artikel 3.3 b och artikel 6
 Artikel 5.1
 —
 Artikel 3.2
 —
 Artikel 4 c
 Artikel 3.3 a
 Artikel 4 d
 Artikel 3.3 a
 Artikel 5
 Artikel 5 a
 Artikel 5.1 b i, ii, iii och iv
 Artikel 5 c
 Artikel 5 d
 Artikel 5 d andra stycket
 Artikel 5 e
 Artikel 5 f
 Artikel 5 g
 Artikel 5 h
 Artikel 6
 Artikel 6 a
 Artikel 6 b
 Artikel 7
 Artikel 8.1
 Artikel 8.2
 Artikel 9.1
 Artikel 9.2
 Artikel 9.3
 Artikel 9.4
 Artikel 10.1
 Artikel 10.1 andra stycket
 Artikel 10.1 tredje stycket
 Artikel 10.1 fjärde stycket
 Artikel 10.2 a
 Artikel 10.2 b
 Artikel 3.1 och 3.3
 Artikel 3.1 a
 Artikel 3.1 d och bilaga I
 Artikel 3.1 d
 Artikel 3.1.a
 Artikel 3.1 b
 Artikel 3.1 a
 —
 Artikel 3.1 a
 —
 Artikel 3.2 och 3.3
 Artikel 3.2 a
 Artikel 3.2 a
 Artikel 12.3 d och f
 Artikel 4.1
 —
 Upphävd genom direktiv 2012/27/EU
 Upphävd genom direktiv 2012/27/EU
 Artikel 4.3
 —
 Artikel 12
 Artikel 12.2
 —
 Artikel 12.3 c
 Artikel 12.2 a
 Artikel 12.2 b
 Artikel 10.2 c
 —
 Artikel 10.3 a
 Artikel 10.3 b
 Artikel 10.3 c
 Artikel 10.3 d
 Artikel 10.4 a
 Artikel 10.4 b
 Artikel 10.4 c
 Artikel 10.4 d
 Artikel 10.4 d andra stycket
 Artikel 10.4 d tredje stycket
 Artikel 10.4 d fjärde stycket
 Artikel 10.4 d femte stycket
 Artikel 10.4 e
 Artikel 10.4 f
 Artikel 10.4 g
 Artikel 10.4 h
 Artikel 10.4 i
 Artikel 10.4 j
 Artikel 11.1
 Artikel 11.2
 Artikel 11.3
 Artikel 12.1
 Artikel 12.2
 Artikel 12.3
 Artikel 13
 Artikel 14
 Artikel 15
 Artikel 16
 Artikel 17
 Artikel 18
 Artikel 19
 —
 —
 Artikel 10
 —
 Artikel 12.3 a
 Artikel 12.3 k
 Artikel 12.3 g
 Artikel 12.3 b
 —
 Artikel 12.3 b
 Artikel 7.3
 Artikel 7
 Artikel 12.3 d
 Artikel 12.3 g
 Artikel 12.3 j
 Artikel 7.3
 Artikel 12.3 h
 Artikel 12.3 o
 Artikel 13.2
 Artikel 13.4
 Artikel 13.1
 Artikel 13.3
 —
 Artikel 13.3
 Artikel 13.5
 Artikel 14
 Artikel 4.5
 —
 Artikel 15
 Artikel 16
 Artikel 16
 Bilaga I
 —
 —
 Bilaga I
 Bilaga II
 Bilaga II


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
C 1/10 FR Journal officiel des CommunauteÂs europeÂennes 4.1.1999
 Demande de deÂcision preÂjudicielle, preÂsenteÂe par deÂcision des activiteÂs d'une autoriteÂ, des postes de niveau infeÂ-
 de Överklagandenämnden för högskolan, rendue le rieur ou des postes de niveau eÂleveÂ a-t-il de l'impor-
 14 octobre 1998 dans l'affaire 1. Katarina Abrahamsson tance?
 et 2. Leif Anderson contre Elisabet Fogelqvist
 (Affaire C-407/98) (1) JO L 39 du 14.2.1976, p. 40.
 (1999/C 1/18)
 La Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a eÂteÂ
 saisie d'une demande de deÂcision aÁ titre preÂjudiciel par
 deÂcision de Överklagandenämnden för högskolan, rendue Demande de deÂcision preÂjudicielle preÂsenteÂe par ordon-
 le 14 octobre 1998, dans l'affaire 1. Katarina Abrahams- nance de la High Court of Justice (England & Wales),
 son et 2. Leif Anderson contre Elisabet Fogelqvist et qui Queen's Bench Division, Divisional Court, rendue le
 est parvenue au greffe de la Cour le 26 octobre 1998. 2 novembre 1998, dans l'affaire Abbey National plc
 contre Commissioners of Customs and Excise
 L'Överklagandenämnden för högskolan demande aÁ la (Affaire C-408/98)
 Cour de justice de statuer sur les questions suivantes:
 (1999/C 1/19)
 1. Les articles 2, paragraphe 1, et 2, paragraphe 4, de la
 directive 76/207/CEE du Conseil du 9 feÂvrier 1976 La Cour de justice des CommunauteÂs europeÂennes a eÂteÂ
 relative aÁ la mise en úuvre du principe de l'eÂgaliteÂ de saisie d'une demande de deÂcision aÁ titre preÂjudiciel par
 traitement entre hommes et femmes en ce qui concerne ordonnance de la High Court of Justice (England &
 l'acceÁs aÁ l'emploi, aÁ la formation et aÁ la promotion Wales), Queen's Bench Division, Divisional Court, rendue
 professionnelles, et les conditions de travail (1) s'oppo- le 2 novembre 1998, dans l'affaire Abbey National plc
 sent-ils aÁ une disposition nationale selon laquelle un contre Commissioners of Customs and Excise, et qui est
 candidat appartenant aÁ un sexe sous-repreÂsenteÂ et pos- parvenue au greffe de la Cour le 17 novembre 1998.
 seÂdant des qualifications suffisantes pour un poste de
 l'EÂtat doit eÃtre choisi prioritairement aÁ un candidat du La High Court of Justice demande aÁ la Cour de justice de
 sexe opposeÂ qui aurait par ailleurs eÂteÂ deÂsigneÂ («la dis- statuer sur les questions suivantes:
 crimination positive»), si cette mesure est neÂcessaire
 pour qu'un candidat du sexe sous-repreÂsenteÂ soit deÂ- 1) Eu eÂgard aux termes de l'article 17, paragraphe 2, de
 signeÂ, et selon laquelle une mesure de discrimination la sixieÁme directive TVA (1), l'expression de l'article 5,
 positive doit eÃtre eÂcarteÂe uniquement lorsque la diffeÂ- paragraphe 8, de cette directive selon laquelle «le
 rence entre les meÂrites respectifs des candidats est beÂneÂficiaire continue la personne du ceÂdant» exige-
 d'une importance telle qu'il en reÂsulterait un manque- t-elle que les livraisons du beÂneÂficiaire soient consideÂ-
 ment aÁ l'exigence d'objectiviteÂ lors de l'engagement? reÂes de la meÃme facËon que si elles avaient eÂteÂ effec-
 tueÂes par le ceÂdant, aux fins de la deÂtermination de la
 2. En cas de reÂponse affirmative aÁ la premieÁre question,
 deÂduction de la taxe en amont du ceÂdant?
 l'application de la mesure de discrimination positive
 est-elle interdite meÃme dans l'hypotheÁse o la reÁgle Á l'occasion de «la transmission . . . d'une universaliteÂ
 2) A
 nationale s'applique uniquement, soit aux proceÂdures
 totale ou partielle de biens» au sens de l'article 5,
 visant aÁ pourvoir une quantiteÂ preÂalablement limiteÂe
 paragraphe 8, de la sixieÁme directive TVA, lorsque
 de postes (comme c'est le cas au titre du reÁglement
 l'EÂtat membre, en vertu de dispositions nationales
 no 1995/936), soit aux postes creÂeÂs dans le cadre d'un
 adopteÂes en application de cet article, consideÁre qu'au-
 programme speÂcifique d'une eÂcole supeÂrieure particu-
 cune livraison de biens ou de services n'est intervenue,
 lieÁre permettant l'application de mesures de discrimi-
 l'assujetti peut-il, selon l'interpreÂtation correcte des
 nation positive (tel que c'est le cas au titre de
 articles 5, paragraphe 8, et 17, paragraphe 2, deÂduire
 l'article 15 bis du chapitre 4 du reÁglement sur les eÂco-
 la totaliteÂ de la taxe en amont supporteÂe sur des frais
 les supeÂrieures)?
 affeÂrents aÁ la transmission, dans le cas o l'assujetti
 aurait eÂteÂ redevable de la taxe en aval relative aÁ la
 3. Au cas o la reÂponse aÁ la deuxieÁme question implique
 transmission si l'article 5, paragraphe 8, ne s'eÂtait pas
 d'une manieÁre quelconque qu'une telle mesure de dis-
 appliqueÂ?
 crimination positive est interdite, y a-t-il lieu eÂgale-
 ment de consideÂrer que la reÁgle, fondeÂe sur la jurispru-
 dence administrative sueÂdoise et sur l'article 15, 3) Lorsque l'activiteÂ eÂconomique du ceÂdant anteÂrieure aÁ
 deuxieÁme alineÂa, chapitre 4, du reÁglement sur les eÂco- l'opeÂration relevant de l'article 5, paragraphe 8, a eÂteÂ
 les supeÂrieures, approuveÂe par la Commission de entieÁrement taxeÂe, la taxe en amont est-elle deÂductible
 recours, selon laquelle un candidat appartenant aÁ un pour un paiement effectueÂ dans le cadre de la cessation
 sexe sous-repreÂsenteÂ peut se voir accorder une prioriteÂ de cette activiteÂ?
 par rapport aÁ un concurrent du sexe opposeÂ pour
 autant que les candidats posseÁdent des meÂrites eÂquiva- (1) Directive 77/388/CEE du Conseil du 17 mai 1977 en matieÁre
 d'harmonisation des leÂgislations des EÂtats membres relatives
 lents ou sensiblement eÂquivalents, manque d'une
 aux taxes sur le chiffre d'affaires Ð SysteÁme commun de taxe
 manieÁre quelconque aÁ la directive viseÂe aÁ la question 1? sur la valeur ajouteÂe: assiette uniforme (JO L 145 du
 13.6.1977, p. 1).
 4. Aux fins de l'appreÂciation des questions poseÂes ci-
 dessus, le fait que la reÂglementation vise, dans le cadre