type: wikipedia

text:
Vadstena kloster är ett kloster för Den helige Frälsarens orden i Vadstena, Vadstena kommun, Östergötlands län. Det medeltida klostret planerades och ritades av Heliga Birgitta och invigdes 1384. Det var ett dubbelkloster som innefattade både nunnor och munkar ur birgittinorden. Det spelade en viktig roll under medeltiden, då det var moderkloster för andra kloster av samma orden. Vadstena kloster stängdes 1595, men år 1935 återvände Birgittinorden dit och startade ett gästhem. Ett regelrätt kloster, "S:ta Birgittas abbedi Pax Mariae" återupprättades i Vadstena 1963. Det är beläget strax söder om det medeltida klosterområdet. Det blev 1988 av ordenskongregationen i Rom erkänt som ett självständigt priorat. 1991 blev klostret erkänt som ett abbedi, med en abbedissa som klostrets ledare.
 Historik
 Grundandet 1346–84
 Klostret kom till genom att kung Magnus Eriksson och drottning Blanka av Namur testamenterade det på platsen stående kungapalatset till ett nytt kloster. Det skedde först i deras svenska testamente 1346 och senare i det norska testamentet året därpå. Kungaparets avsikt var att de skulle begravas i det blivande klostrets kyrka och att klostrets präster på kungaparets dödsdagar skulle be för deras själar.
 Det dröjde till 1370 innan Birgittas ordensplaner blev godkända av påven, om än i modifierat skick. Planeringen för det nya klostret började genast, med det kunde inte invigas förrän 1384, vilket var efter såväl Birgittas som hennes dotter Katarina Ulfsdotters död.
 Enligt Birgittas instruktioner skulle klostret bestå av 60 systrar och 25 bröder, varav åtta lekbröder. Både munkarna och nunnorna var, liksom hela klostret i stort, var underställt en abbedissa. En priorissa eller priorinna avdelades för nunnorna specifikt och en generalkonfessor för bröderna, som utsågs av abbedissan. Syftet med att ha ett dubbelkloster, med ett manligt konvent ihop med ett systrakonvent, var troligen att säkra nunnornas behov av präster för bikt och mässor.
 Storhetstiden 1384–1527
 Klostret gynnades av kungahuset och adeln och blev snart både Sveriges främsta andliga centrum och landets största jordinnehavare. Innevånarna tillverkade religiösa handskrifter och liturgisk textil av högsta klass, med mera konsthantverk. Klostret drev även en sjukstuga, ett så kallat helgeandshus, senast från år 1401.
 Samma år den 24 augusti 1401, avled en av de första nunnorna, Katarina Brynjulvsdotter:
 Vadstena hade internationell betydelse som moderkloster för andra kloster av birgittinorden runt om i Europa, så som klostren i Reval, Nådendals kloster, Bergen och Marienbrunn i Danzig, där Vadstena brukade utföra inspektioner, och Syon Abbey i England. Både nunnor och munkar skickades ut till dessa kloster. För Syons del kom 1406 en engelsk delegation under ledning av Henrik Fitzhuger till Vadstena och bad om medlemmar för att grunda ett kloster av birgittinorden i England. 1415 eskorterades så fyra nunnor, tre nunnenoviser, en munk och en prästmunk under stora högtidligheter och i närvaro av alla Sveriges biskopar ur klostret för att resa till England och delta i grundandet av Syon.
 Otillbörligt umgänge innanför murarna
 De manliga och kvinnliga medlemmarna levde inte alltid så åtskilda som reglerna föreskrev. Detta beskrivs i ett brev från syster Ingrid Pärsdotter år 1498, då hon stämde möte med en man utanför klostret: "Bröder och systrar leka och spela, dricka vin och dansa med hvarannan i trädgården om aftonen och morgonen". 1419 hölls räfst och en undersökning utfördes då abbedissan och nunnorna ryktades ha tagit emot privata gåvor av världsliga män, släppt in lekmän i klostret och träffat män enskilt. 1506 inlämnades också en anmälan från en munk, som vittnade om att en grupp nunnor hade tagit sig in i den manliga delen av klostret medförande vinkrus, och att en grupp nunnor och munkar sedan hade druckit vin tillsammans och besökt varandras celler. Klostret hyste redan tidigt beginer, kvinnor ur främst adeln som levde på klostrets allmosor och av kyrkan ansågs leva ett utsvävande liv. 1412 förbjöds klostret att ta emot dem, men beginer fanns bevisligen kvar där till 1506. 1436 tog upprorsmannen Jösse Eriksson sin tillflykt till klostret, där han dock greps.
 Klostrets långa avveckling 1527–95
 Då reformationen påbörjades i Sverige år 1527 inleddes avvecklingen av Sveriges kloster genom ett förbud för dem att ta emot nya noviser, medan de gamla medlemmarna fick bo kvar på livstid med underhåll från klostrets tidigare egendomar, som konfiskerades av kronan. Sveriges övriga kloster förföll, men Vadstena, som hade en stark position genom sina förbindelser med adeln och sin internationella berömmelse, klarade sig bättre än de övriga. Kung Gustav Vasas egen syster Anna var vid denna tid nunna i Vadstena.
 Vadstena fick till skillnad från övriga svenska kloster fortfarande ta emot noviser, dock med förbehållet att dessa måste få kungens särskilda tillstånd. År 1527, efter att en kvinna hade rymt från klostret med sin före detta trolovade, gav Gustav Vasa instruktioner till biskop Hans Brask att ingen kvinna i fortsättningen fick vigas till nunna i Vadstena utan särskild tillstånd från kungen De som redan var medlemmar fick tillåtelse att lämna klostret. Vadstenas abbedissa Birgitta Botolfsdotter gjorde så och gifte sig 1539. De yngre nunnorna ska ha varit mer villiga att ge sig av än de äldre, och abbedissan förbjöds på kunglig befallning att hindra dem. 1544 fick nunnorna och munkarna, enligt uppgift på egen begäran, uttryckligen kungligt tillstånd att lämna klostret och gifta sig. Klosterkansliet slutade anteckna vilka som antogs till nunnor efter år 1528, så kunskapen om vilka som antogs efter reformationen är ofullständig. Munkarna antecknade dock nya medlemmar fram til 1542. De försågs av myndigheterna med nya anställningar som läkare, lärare, präster och missionärer efter att de avsvurit sig katolicismen, och lämnade klostret snabbare och i större mängd än nunnorna. Dessa kunde inte försörja sig utanför klostret och stannade i större utsträckning kvar.
 1539 förbjöds klostrets munkar att hålla katolska predikningar. Året därpå företogs en inventering av klostrets värdeföremål, som strax därefter avlägsnades. På 1540-talet konfiskerades klostrets omfattande jordinnehav. 1541 fick klostret tillstånd att ta emot allmosor, på villkor att munkarna avhöll sig från att predika offentligt, medan nunnorna skulle få luthersk undervisning. I maj 1540 kom magister Jeorgius, superintendent och kungens ombud, samt biskop Henrik i Västerås till Vadstena och förbjöd den katolska mässan och mässan till helgonen. Biskopen höll därefter en svensk mässa i klostret i nunnornas närvaro. Ämbetsmännen kungjorde så de nya bestämmelserna först i munkarnas del av klostret och därefter i nunnornas. Enligt sägnen ska nunnorna ha stoppat vax i öronen inför de lutherska gudstjänster de tvingades bevista. Klostret fick fortsatta donationer fram till dess stängning. Bland dess donatorer fanns drottning Margareta Eriksdotter (Leijonhufvud) och hennes familj samt drottning Karin Månsdotter. 1545 upphör Vadstenadiariet. Klostrets manliga avdelning avvecklades 1555, då munkarna av kungen gjordes till präster eller läkare. Då Erik XIV avsattes 1568 fanns 18 nunnor kvar i klostret.
 Klostret upplevde en sista blomstringstid under den katolskt sinnade Johan III, som 1575 gav det tillåtelse att ta emot nya noviser. Drottning Katarina Jagellonica skickade vin och pengar under fastan, förmedlade kontakter till katolska kyrkan och tros ha legat bakom kardinal Antonio Possevinos besök 1580. Han var påvens sändebud och stannade i sex veckor, införde de nyaste katolska doktrinerna och uppdaterade verksamheten. Vid detta tillfälle fick alla nunnorna, då 14 stycken, på nytt avlägga sina löften, och abbedissan och priorinnan fick svära den tridentiska eden. Kardinalen medförde också ett antal pojkar från trakten då han avreste för att ge dem katolsk prästutbildning. 1587 besöktes klostret av kung Johan och tronföljaren Sigismund, och den första högtidliga katolska mässan sedan reformationen hölls i klostret. 1592 inrättades en katolsk prästskola av Anders Magnusson. Sigismund gav klostret sitt skydd inför sin tronbestigning 1594, påvens sändebud Germanico Malaspina besökte klostret och en flicka antogs som novis.
 Den kvinnliga klosterdelen bestod till och med år 1595, då den stängdes på order av hertig Karl som saknade sin brors katolska intresse. Av de elva nunnor som då fanns kvar i klostret lämnade åtta Sverige tillsammans med den sista abbedissan, Katarina Olofsdotter, och reste till dotterklostret Marienbrunn i Polen. De tre som lämnades kvar fanns fortfarande på plats vid biskop Angermannus visit i juli år 1596. En av dem gifte sig sedan med en ung officer som var kammarsven hos Karl IX, och en annan anställdes som kammarjungfru hos Kristina av Holstein-Gottorp. Den återstående, Karin Johansdotter, fick tillåtelse att stanna kvar i klostret för att ta hand om dess trädgårdsanläggning.
 Mellantiden
 Klosterbyggnaderna stod sedan tomma i omkring fyrtio år. Det fanns planer på att upprätta ett universitet i dem, men detta blev aldrig av. År 1641 inrättades i stället ett så kallat krigsmanshus för före detta soldater och officerare och deras familjer, så kallade gratialister, i det före detta nunneklostret. Under denna tid inrymde det också en egen församling och skola för gratialisterna och deras familjer. Krigsmanshuset bestod fram till år 1783.
 År 1795 inrättades ett sjukhus för könssjukdomar i både det före detta nunneklostret och det före detta munkklostret. Sjukhuset för könssjukdomar lämnade snart nunneklostrets lokaler, men kvarstod i munklängan, där man från 1840-talet även tog emot andra patienter och blev lasarett. Det var i drift fram till 1909.
 År 1757 hade ett sinnessjukhus, kallat "Stora Dårhuset", byggts på klosterområdet. Sedan sjukhuset för könssjukdomar hade flyttats från nunneklostret tjänstgjorde det 1810–1825 som ett fängelse och från 1825 till 1951 som en del av Vadstena sinnessjukhus
 Klostret återupprättas 1935
 Birgittinerna återvände till Sverige och Vadstena genom Elisabeth Hesselblads försorg 1935. De slog sig ner utanför det gamla klosterområdet, vid Vätterns strand. Detta nya kloster, av den så kallade svenska grenen av birgittinorden, anslöt sig 1963 till klostret Maria Refugie i Uden, Nederländerna, av den medeltida grenen. 1988 blev det självständigt och från och med 1991 är det ett abbedisskloster med namnet Pax Mariæ. Klostrets kyrka är Birgittasystrarnas klosterkyrka ritad av Karl-Göran Eklund och byggd 1973.
 Årtal i klostrets historia
 1346 - Konung Magnus och drottning Blanka testamenterar den 1 maj Vadstena kungsgård till att bli ett kloster.
 1347 - Kungaparet testamenterar i sitt norska testamente en stor summa pengar till klosterbygge i Vadstena.
 1370 - Påven Urban V godkänner Birgittas ordensregel i kraftigt modifierad form.
 23 juli 1373 - Den heliga Birgitta dör.
 1374 - Birgittas kvarlevor förs till Vadstena.
 1381 - Birgittas dotter Katarina av Vadstena dör.
 23 oktober 1384 - Vadstena kloster invigs.
 7 oktober 1391 - Birgitta helgonförklaras.
 1388 - Klostret brinner ned, men blir snabbt återuppfört.
 1401 - Klostrets helgeandshus omnämns första gången.
 1430 - Vadstena klosterkyrka, blåkyrkan, invigs.
 1492 - Den första fullständiga utgåvan på latin av Birgittas Himmelska uppenbarelser trycks i Lübeck av Bartholomæus Gothan på uppdrag av Vadstena kloster.
 1495 - Ett tryckeri inrättas i klostret, det första i Sverige. Det förstörs redan efter ett halvår i en eldsvåda.
 1526 - Legenden om Liten Agda och Olof Tyste utspelar sig.
 1527 - Reformationen förbjuder Sveriges kloster att ta emot nya medlemmar. Vadstena får fortsätta ta emot medlemmar, om de har godkänts av kungen.
 1532 - Klostrets hospital stängs och dess patienter flyttas över till Vadstena hospital.
 1540 - Katolska mässan förbjuds och protestantiska mässor hålls i klostret.
 1541 - Klostret får tillstånd att ta emot allmosor för sitt underhåll.
 1543 - Gustav Vasa förseglar brevskåpen i Vadstena kloster och låter föra bort otaliga böcker.
 1544 - Klostrets kvarvarande nunnor och munkar får på egen begäran uttryckligt tillstånd att gifta sig.
 1549 - De flesta av munkarna i klostret fördrivs. Nunnorna får vara kvar, på grund av klostrets starka ställning som adligt jungfrustift.
 1550 - Nunnorna flyttar över till munkarnas del av klostret. De kvarvarande medlemmarna får nu endast använda munkarnas kapell för katolsk gudstjänst.
 1552 - Under Gustav Vasas bröllop med Katarina Stenbock år vandaliseras altaret av kalvinistiska spelmän.
 1555 - Den manliga delen av klostret upplöses, och munkarna tvingas lämna Vadstena.
 1567 - Danskarna plundrar klostret och bränner ned en del av det under nordiska sjuårskriget.
 1575 - Johan III ger sin tillåtelse åt klostret att återigen börja ta emot noviser.
 1580 - Klostret visiteras av påvens sändebud kardinal Antonio Possevino och reformeras enligt katolska kyrkans dåvarande direktiv.
 1587 - Den första högtidliga katolska mässan sedan reformationen hålls i klostret under kungens och tronföljarens besök.
 1592 - En skola för katolska präster inrättas.
 1595
 Oktober - Vid en riksdag i Söderköping beslutar man att klostret ska stängas.
 22 november - Hertig Karl låter officiellt stänga klostret och fördriver de sista nunnorna.
 13 december - Nunnorna lämnar klostret och beger sig till Polen. Endast Karin Johansdotter tillåts stanna kvar för att ta hand om trädgården.
 1605 - Den sista nunnan, Karin Johansdotter, ställs inför rätta för stöld och förvisas från klostret.
 1638 - Den sista birgittinernunnan från Vadstena, Anna Larsdotter, dör i Polen.
 1641 - Ett så kallat Krigsmanshus för pensionerade soldater inrättas i det före detta nunneklostret.
 1757 - Ett sinnessjukhus uppförs på området, kallat "Stora Dårhuset".
 1783 - Krigsmanshuset stängs.
 1795 - Ett sjukhus för veneriska sjukdomar inrättas i både munkarnas och nunnornas länga. Avdelningen i munklängan fungerar från 1840-talet också som allmänt lasarett.
 1810 - Nunnelängan görs om till fängelse.
 1826 - Nunnelängan blir en del av det så kallade "Stora Dårhuset".
 1909 - Sjukhuset i munklängan stängs.
 1935 - Birgittasystrar öppnar ett vilohem i Vadstena.
 1951 - Sinnessjukhuset i nunnelängan stängs.
 1963 - Sankta Birgittas kloster Pax Mariæ grundas i Vadstena från birgittinklostret i Uden, Nederländerna.
 1991 - Moder Karin Adolfsson vigs till första abbedissan i Vadstena sedan 1595.
 Ämbetslängder
 Vadstenas abbedissor
 1375 –1381 : Katarina av Vadstena (ej officiellt vigd)
 1381–1384 (eller 1385) : Margareta Bosdotter (Oxenstierna) (ej officiellt vigd)
 1385–1403 : Ingegerd Knutsdotter (officiellt vigd 1388)
 1403–1422 : Gerdeka Hartlevsdotter (Bolk)
 1422–1447 : Bengta Gunnarsdotter (priorinna 1403–1422)
 1447–1452 : Ingeborg av Holstein (första gången)
 1452–1456 : Katarina Bengtsdotter
 1457 : Katarina Ulfsdotter (Cecilia Petersdotter valdes först, men vägrade inneha ämbetet)
 1457–1465 : Ingeborg av Holstein (andra gången)
 1465–1473 : Katarina Petersdotter
 1473–1486 : Margareta Clausdotter
 1487–1496 : Anna Paulsdotter (priorinna 1473–1486)
 1496–1501 : Margareta ('Märita') Thuresdotter
 1501–1518 : Anna Fickesdotter Bülow
 1518–1529 : Anna Germundsdotter
 1529–1534 : Katarina Eriksdotter
 1534–1539 : Birgitta Botolfsdotter
 1539–1548 : Katarina Mattsdotter (död 1559)
 1548–1553 : Margareta Nilsdotter
 1553–1564 : Katarina Bengtsdotter Gylta (första gången)
 1564–1565 : Ingegerd Larsdotter
 1565–1593 : Katarina Benktsdotter Gylta (andra gången)
 1593–1595 : Katarina Olofsdotter (utvandrad till birgittinerklostret Marienbrunn ('Fons Mariae') i Danzig)
 1991–2016 : Karin Adolfsson
 2016– : Jenny Maria Schaub
 Vadstenas generalkonfessor
 1300–talet : Petrus av Skänninge
 1385–1394 : Magnus Petri
 1394–1401 : Johannes Petri
 1401–1423 : Ericus Johannis
 1423–1426 : Ulf Birgersson
 1426–1443 : Gervinus Petri
 1444–1452 : Magnus Unnesson
 1460–1465 : Magnus Unnesson
 1465–1468 : Olavus Johannis
 1468–1479 : Johannes Johannis
 1499–1501 : Johannes Mathei
 1511–1512 : Nicolaus Ragvaldi
 1506–1510 : Sven Thordsson
 1511–1512 : Nicolaus Ragvaldi
 1512–1514 : Johannes Mathei
 1514–1517 : Sven Thordsson
 1517–1520 : Nils Amundi
 1520–1521 : Karl Bendictsson
 1524–1525 : Nils Amundi
 1525–1528 : Karl Bendictsson
 1528–1529 : Nils Amundi
 1529–1535 : Ericus Beronis
 1535–1540 : Petrus Nicolai
 1540–1541 : Nils Amundi
 1541 : Petrus Nicolai
 Kända medlemmar
 På något sätt notabla ordensmedlemmar i Vadstena kloster, både munkar och nunnor, återfinns nedan undantaget klostrets föreståndare, som listas separat. De är sorterade efter förnamn (i medeltidens Sverige hade man inte efternamn i nutida mening).
 Anna Clausdotter (död 1454), brodyrkonstnär
 Anna Eriksdotter Vasa (1503–1545), kung Gustav Vasas syster.
 Barbara Jeppesdotter (Svinhuvud) (död 1505), dotter till Jeppe Hansson (Svinhuvud).
 Barbro Svensdotter (död 1401), uppges ha levat till 110 års ålder på grund av sin dygd
 Benedictus Petri, sändes av Gustav Vasa som missionär till samerna 1525
 Birgitta Karlsdotter (Bonde) (1446–1469), nunna, dotter till kung Karl Knutsson (Bonde)
 Birgitta Stensdotter (död 1536), dotter till Sten Sture den äldre (1485)
 Christina Elafsdotter (död 1541), översättare av legenden om S Gregorius Stylista
 Christina Hansadotter (Brask) (1459–1520), författare
 Christina Månsdotter, författare (1520)
 Christina Nilsdotter (död 1399), vokalist, lärare i sång
 Elisabeth Nilsdotter, vokalist, lärare i sång
 Elseby Giordsdotter, författare (1502)
 Erik Simonsson (Ericus Simonis), författare (d. 1464)
 Ingegärd Torstensdotter, författare (1526)
 Jacob Bekare (1404), arkitekt vid kyrkobygget
 Joar Muramästare (1408), arkitekt vid kyrkobygget
 Johannes Hildebrandi, avskrivare av Ansgarssagan, översättare/kompilator till Barlaam och Josaphat (1417)
 Johannes Johannis (1407), klostrets sändebud utomlands, författare
 Johannes Mathei (Jöns Ewangelista), författare till Förmaningsbrev till systrarna i Vadstena (1515), översättare till Legenderna om S Stefan påve, och S Stefan martyren
 Jöns Budde (Räk) (död 1469), översättare
 Kadrin, Jöns Gudmundssons dotter, författare
 Karin Johansdotter (död efter 1605), klostrets sista kvarvarande nunna efter stängningen 1595.
 Karl Bendictsson (död 1528), översättare (1501)
 Katarina Magnussadotter (död 1414), före detta turkisk slavinna, som givits till gåva åt heliga Birgitta av drottning Johanna I av Neapel
 Katerina Gudmundi, författare (1502)
 Katerina Persdotter (död 1564), författare (1534)
 Lars Elfsson, översättare (cirka 1500)
 Magnus Unnesson (död 1470), lärare och generalkonfessor
 Margaretha Lassadotter (cirka 1402), åderlåtare
 Margareta Nilsdotter (död 1524), översättare
 Mathias Laurentii (död 1486), författare, kaplan hos kung Karl VIII Knutsson (Bonde)
 Nils Amundi, översättare
 Olaus Gunnari, biskop i Västerås 1454–1451.
 Peder Månsson (Petrus Magni) (cirka 1460–1534), författare, biskop i Västerås från 1523
 Petrus Astronomus (död efter 1513), munk och astronom.
 Rikissa Karlsdotter (Bonde) (född cirka 1445), nunna, dotter till kung Karl Knutsson (Bonde).
 Ulf Birgersson (död 1433), generalkonfessor, berömd för sin tolkning av heliga Birgittas visioner
 Åke Johansson (Achatius Johannis), biskop i Västerås 1442–1453.
 Se även
 Vadstenadiariet
 Nicolaus Hermanni
 Ådö, Södermanland
 Vadstena klosterkyrka
 Referenser
 Noter
 Källor
 Signum svenska kulturhistoria, Renässansen (2005)
 Syster Patricia, OSsS 2003: ”Vadstena klosters abbedissor”. I: Beskow, Per & Annette Landen (red.) Birgitta av Vadstena. Pilgrim och profet 1303–1373. Natur och Kultur, Stockholm. S. 297–314.
 Carl Silfverstolpe, "Vadstena klosters uppbörds- och utgiftsbok", i Antiqvarisk tidskrift, del 16:1 (1895-1898):
 sid. 157 ff.: "Register"
 sid. 186 ff.: "Några ord om Vadstena klosters ekonomi, särskildt med afseende på tiden 1539–1570"
 Vidare läsning
 Julia Sigurdsson: Kvinnor i heliga Birgittas fotspår. 1300–200-talet (2018).
 Externa länkar
 Sancta Birgitta Klostermuseum
 Birgittasystrarna i Vadstena
 Om Vadstena kloster på Wadbring.com
 Studier i Vadstena klosters och Birgittinordens historia intill midten af 1400-talet microform
 Vadstena klosters minnesbok microform : Diarium vazstenense
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe
 UpplevVadstena.se om Vadstena Klosterområde
 Byggnader i Vadstena
 Heliga Birgitta
 Tidigare kloster i Sverige
 Birgittinkloster


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 1.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 318/31
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 94/2011
 af 30. september 2011
 om ændring af bilag I (Dyre- og plantesundhed) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 63/2011 af 1. juli 2011 (1).
 (2)
 Kommissionens afgørelse 2011/7/EU af 7. januar 2011 om ændring af bilag XI til Rådets direktiv 2003/85/EF for så vidt angår listen over laboratorier, som har tilladelse til at håndtere levende mund- og klovesygevirus (2), skal indarbejdes i aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører forskrifter vedrørende levende dyr, bortset fra fisk og akvakulturdyr. Forskrifter vedrørende disse forhold gælder ikke for Island som anført i stk. 2 i indledningen til kapitel I til bilag I til aftalen. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Island.
 (4)
 Denne afgørelse vedrører forskrifter vedrørende veterinære spørgsmål. Retsforskrifter vedrørende veterinære spørgsmål gælder ikke for Liechtenstein, så længe anvendelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter er udvidet til at omfatte Liechtenstein, jf. de sektorspecifikke tilpasninger i bilag I. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Liechtenstein —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 1a (Rådets direktiv 2003/85/EF) i kapitel 1, del 3, stk. 2, i bilag I til aftalen:
 »—
 32011 D 0007: Kommissionens afgørelse 2011/7/EU af 7. januar 2011 (EUT L 5 af 8.1.2011, s. 27).«
 Artikel 2
 Den norske udgave af afgørelse 2011/7/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentisk.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 1. oktober 2011, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. september 2011.
 På Det Blandede EØS-udvalgs vegne
 Kurt JÄGER
 Formand
 (1) EUT L 262 af 6.10.2011, s. 16.
 (2) EUT L 5 af 8.1.2011, s. 27.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
El sistema de cumbres boscosas endémicas de Callayuc, es un conjunto de picos y cordilleras boscosas de selva montana, ubicado en un espacio geográfico comprendido en el distrito de Callayuc. Es una ecorregión endémica, todas las zonas boscosas que aparecen en esta latitud están clasificadas (según WWF) como ecorregiones montano neotropicales de la cadena noroccidental de los andes peruanos, dichos ecosistemas se extienden desde el sur de Colombia, pasan por Ecuador hasta el norte del Perú, en Piura y el norte de Cajamarca y amazonas.
 Estos sistemas boscosos de alta montaña ubicada en el espacio geográfico de Callayuc, es una cadena de bosques de montaña con dirección de sur a norte, formando un escudo montañoso intertropical, constituye los últimos reductos de bosque endémico originario y más meridional de toda la ecorregión de bosques montano neotropicales, ya que ha reducido en gran magnitud su floresta y espacios biológicos debido a la actividad humana acentuada más intensamente desde la década del 50 del . Dichos espacios se presentan en la actualidad aisladas unas de otras, a pesar de que en el pasado eran un conjunto de cadenas montañosas, hacen que sean refugios biológicos vulnerables, y por ende potencialmente endémicas.
 Debido a su latitud forma parte de la vertiente del atlántico.
 Este sistema montañoso, conserva especies similares en cada espacio, conformado por cuatro zonas, los bosques montanos de la periferia y cumbre del pico el Pabellón, los bosques inmediatos de la cordillera del Huichus, las cumbres y partes intermedias del Paratón y la cadena más occidental de la cordillera de tarros, esta última en conservación actual por el estado, bajo zona de amortiguamiento del Parque Nacional de Cutervo.
 Cerro pabellón
 Pico de montaña que supera los 2200 msnm, rodeada en su mayor parte por bosques, forma parte de la cadena de montañas locales, con características endémicas y su espacio natural reducido y vulnerable, solo conserva refugio de vida silvestre desde los 2200 msnm, hasta su cumbre que llega alrededor de los 2450 msnm. En su máxima cumbre conserva vestigios de actividad humana pasada, probablemente militares, encontrándose un conjunto de especie de trincheras o zanjas, de entre 2 y 3 metros de ancho por entre 2 y 5 metros de hondura, confundida entre la biomasa.
 Cordillera del wissus
 La cordillera del wissus o Huichus, da término del sistema montañoso de bosques montanos endémicos de Callayuc, forma un espeso reducto ecosistematico, en las laderas intermedias y altas de la cordillera se erige el pico wissus, con una altura máxima de 2817 msnm. reserva fuentes de agua y refugio de importante vida silvestre, variada flora y fauna intertropical.
 Pico montañoso del paratón
 El pico montañoso del Paratón es un espacio biológico de bosque montano, ubicado entre los 1800 y 2300 msnm en el lado occidental del distrito de callayuc, con dirección a la cordillera del huichus, de quien se intercomunica por una cadena de montañas ininterrumpida de sur a norte, hasta dar fin en en los bosques secos del chamaya. La toponimia del ecosistema tiene vestigios culturales prehispánicos aun poco explorados, que se confunde con la biomasa y la agreste zona.
 Cadena occidental de la cordillera tarros
 La cadena occidental de la cordillera de tarros es un bioma ubicado al suroriente del distrito, forma parte del parque nacional de Cutervo, y es zona de amortiguamiento, por lo que es el único espacio biológico de este conjunto de biomas que esta protegido legalmente.
 Referencias
 Bosques de Perú
 Bosques andinos
 Bosque de montaña
 Montano


type: other

text:
Sorted by Gaelic Root
 Anglicized form dated to temp. Eliz I - James I Sorted under Gaelic Root: Page Header Notes
 M'an Abba Abbad. 308 Mac an Abbad. (Mac an Abbadh) son of the abbot
 M'Enabb Abbad. 308 Mac an Abbad. (Mac an Abbadh) son of the abbot
 Abbod Abbóid 219 Abbóid
 O Havorta Áb.artaig. 547 Ó hÁb.artaig. (Ó hÁbhartaigh)
 O Haverta Áb.artaig. 547 Ó hÁb.artaig. (Ó hÁbhartaigh)
 M'Innester Ad.astair, Ag.astair 308 Mac an Ad.astair, Mac an Ag.astair (Mac an Adhastair, Mac an Aghastair)
 O Hammell Ád.maill 547 Ó hÁd.maill (Ó hÁdhmaill)
 O Heynee Ad.naid., Ad.naig. 547 Ó hAd.naid., Ó hAd.naig. (Ó hAdhnaidh, Ó hAdhnaigh)
 O Hyneye Ad.naid., Ad.naig. 547 Ó hAd.naid., Ó hAd.naig. (Ó hAdhnaidh, Ó hAdhnaigh)
 McCada Áda, Ádaid. 304 Mac Áda, Mac Ádaid. (Mac Áda, Mac Ádaidh)
 M'Caddane Adáin 305 Mac Adáin
 M'Coddan Adáin 305 Mac Adáin
 O Haerty Ag.artaig. 548 Ó hAg.artaig. (Ó hAghartaigh)
 Aase Ág.as 219 Ág.as (Ághas)
 Asshe Ág.as 219 Ág.as (Ághas)
 O Hagane Ágáin 547 Ó hÁgáin
 O Haggart Ágairt 547 Ó hÁgairt
 O Hagirtie Ágartaig. 548 Ó hÁgartaig. (Ó hÁgartaigh)
 M'Aveny Aib.ne 305 Mac Aib.ne (Mac Aibhne)
 M'Eveny Aib.ne 305 Mac Aib.ne (Mac Aibhne)
 O Haghir Aic.ir 548 Ó hAic.ir (Ó hAichir)
 O Hagher Aic.ir 548 Ó hAic.ir (Ó hAichir)
 O Hahir Aic.ir 548 Ó hAic.ir (Ó hAichir)
 Athelard Aid.leart 220 Aid.leart (Aidhleart)
 Adelard Aid.leart 220 Aid.leart (Aidhleart)
 Ayllard Aid.leart 220 Aid.leart (Aidhleart)
 Eylard Aid.leart 220 Aid.leart (Aidhleart)
 O Hidiene Aidín 548 Ó hAidín
 O Hidden Aidín 548 Ó hAidín
 M'Adin Áidín 305 Mac Áidín
 M'Aden Áidín 305 Mac Áidín
 O Hidia Aidit. 548 Ó hAidit. (Ó hAidith)
 Aylwert Aig.leart 220 Aig.leart (Aighleart)
 Eylward Aig.leart 220 Aig.leart (Aighleart)
 Ayleward Aig.leart 220 Aig.leart (Aighleart)
 Ailmar Aig.lmear 220 Aig.lmear (Aighlmear)
 Eilmer Aig.lmear 220 Aig.lmear (Aighlmear)
 O Helvertie Ailb.eartaig. 548 Ó hAilb.eartaig. (Ó hAilbheartaigh)
 O Helfertie Ailb.eartaig. 548 Ó hAilb.eartaig. (Ó hAilbheartaigh)
 O Hallihey Ailc.e 549 Ó hAilc.e (Ó hAilche)
 O Hally Ailc.e 549 Ó hAilc.e (Ó hAilche)
 M'Elean Aileáin 305 Mac Aileáin
 M'Elane Aileáin 305 Mac Aileáin
 M'Ilean Aileáin 305 Mac Aileáin
 M'Ellen Aileáin 305 Mac Aileáin
 M'Kilan Aileáin 305 Mac Aileáin
 Aleyne Ailéin 220 Ailéin
 Alleyne Ailéin 220 Ailéin
 Allaine Ailéin 220 Ailéin
 O Hallinaine Ailg.eanáin 549 Ó hAilg.eanáin (Ó hAilgheanáin)
 O Hallyse Áilg.easa 549 Ó hÁilg.easa (Ó hÁilgheasa)
 O Hallishy Áilg.easa 549 Ó hÁilg.easa (Ó hÁilgheasa)
 M'Alylly Ailg.ile 305 Mac Ailg.ile (Mac Ailghile)
 Alwine Ailín 220 Ailín
 Allyne Ailín 220 Ailín
 M'Aline Ailín 305 Mac Ailín
 M'Alline Ailín 305 Mac Ailín
 M'Enallen Ailín 308 Mac an Ailín
 O Hallyne Ailín 549 Ó hAilín
 O Hally Áille 549 Ó hÁille
 O Halleghane Ailleac.áin 549 Ó hAilleac.áin (Ó hAilleacháin)
 O Hallaghan Ailleac.áin 549 Ó hAilleac.áin (Ó hAilleacháin)
 O Hallegane Ailleagáin 549 Ó hAilleagáin
 O Hallagan Ailleagáin 549 Ó hAilleagáin
 O Halwick Ailm.ic 549 Ó hAilm.ic (Ó hAilmhic)
 O Halvie Ailm.ic 549 Ó hAilm.ic (Ó hAilmhic)
 O Halpin Ailpín 550 Ó hAilpín
 O Halpeny Ailpín 550 Ó hAilpín
 O Halfpenny Ailpín 550 Ó hAilpín
 O Havergan Aim.eirgin, Aim.irgin 550 Ó hAim.eirgin, Ó hAim.irgin (Ó hAimheirgin, Ó hAimhirgin)
 O Hemergin Aim.eirgin, Aim.irgin 550 Ó hAim.eirgin, Ó hAim.irgin (Ó hAimheirgin, Ó hAimhirgin)
 O Hanfy Ainb.eit., Ainb.it. 550 Ó hAinb.eit., Ó hAinb.it. (Ó hAinbheith, Ó hAinbhith)
 O Hanavane Ainb.t.eáin, Ainb.t.ín 550 Ó hAinb.t.eáin, Ó hAinb.t.ín (Ó hAinbhtheáin, Ó hAinbhthín)
 O Henefaine Ainb.t.eáin, Ainb.t.ín 550 Ó hAinb.t.eáin, Ó hAinb.t.ín (Ó hAinbhtheáin, Ó hAinbhthín)
 O Hannefean Ainb.t.eáin, Ainb.t.ín 550 Ó hAinb.t.eáin, Ó hAinb.t.ín (Ó hAinbhtheáin, Ó hAinbhthín)
 O Hanhine Ainc.ín 551 Ó hAinc.ín (Ó hAinchín)
 O Hanhin Ainc.ín 551 Ó hAinc.ín (Ó hAinchín)
 Andreu Aindriú 221 Aindriú
 Andrewe Aindriú 221 Aindriú
 Ainglishe Aingléis 221 Aingléis
 Angylont Aingleont 221 Aingleont
 Anglant Aingleont 221 Aingleont
 Englant Aingleont 221 Aingleont
 Anglound Aingleont 221 Aingleont
 O Hanlee Áinle, Ainlig.e, Áinlig.e 551 Ó hÁinle, Ó hAinlig.e, Ó hÁinlig.e (Ó hÁinle, Ó hAinlighe, Ó hÁinlighe)
 O Hanley Áinle, Ainlig.e, Áinlig.e 551 Ó hÁinle, Ó hAinlig.e, Ó hÁinlig.e (Ó hÁinle, Ó hAinlighe, Ó hÁinlighe)
 O Henly Áinle, Ainlig.e, Áinlig.e 551 Ó hÁinle, Ó hAinlig.e, Ó hÁinlig.e (Ó hÁinle, Ó hAinlighe, Ó hÁinlighe)
 M'Anavero Ainm.ire 306 Mac Ainm.ire (Mac Ainmhire)
 O Hanvirre Ainm.ire, Ainm.ireac. 551 Ó hAinm.ire, Ó hAinm.ireac. (Ó hAinmhire, Ó hAinmhireach)
 O Hanneraghe Ainm.ire, Ainm.ireac. 551 Ó hAinm.ire, Ó hAinm.ireac. (Ó hAinmhire, Ó hAinmhireach)
 O Hanine Ainnín 552 Ó hAinnín
 O Haneene Ainnín 552 Ó hAinnín
 O Hanhie Aint.e 552 Ó hAint.e (Ó hAinthe)
 O Henhie Aint.e 552 Ó hAint.e (Ó hAinthe)
 M'Enarhin Airc.inn 308 Mac an Airc.inn (Mac an Airchinn)
 M'Enerin Airc.inn 308 Mac an Airc.inn (Mac an Airchinn)
 M'Kinnertin Airc.inn 308 Mac an Airc.inn (Mac an Airchinn)
 M'Naryn Airc.inn 308 Mac an Airc.inn (Mac an Airchinn)
 M'Garraghtie Aireac.taig. 414 Mag Aireac.taig. (Mag Aireachtaigh)
 O Harrati Aireac.taig. 552 Ó hAireac.taig. (Ó hAireachtaigh)
 Harrity Aireac.taig. 552 Ó hAireac.taig. (Ó hAireachtaigh)
 O Harvey Airm.ead.aig. 552 Ó hAirm.ead.aig. (Ó hAirmheadhaigh)
 Arstekin Áirsdéicin 222 Áirsdéicin
 Archedekyn Áirsdéicin 222 Áirsdéicin
 Archebaud Áirseabóid 221 Áirseabóid
 Archibaud Áirseabóid 221 Áirseabóid
 M'Art Airt 306 Mac Airt
 M'Arte Airt 306 Mac Airt
 O Hairt Airt 552 Ó hAirt
 M'Keartan Airteáin 306 Mac Airteáin
 M'Curtaine Airteáin 306 Mac Airteáin
 M'Curtayne Airteáin 306 Mac Airteáin
 O Hartnedy Airtnéada 552 Ó hAirtnéada
 O Harniady Airtnéada 552 Ó hAirtnéada
 O Harnette Airtnéada 552 Ó hAirtnéada
 Aysh Ais 222 Ais
 Ayshe Ais 222 Ais
 Asshe Ais 222 Ais
 Ashbould Áiseabóid 222 Áiseabóid
 Ayshpool Áiseabóid 222 Áiseabóid
 Asbold Áiseabóid 222 Áiseabóid
 Aspoll Áiseabóid 222 Áiseabóid
 O Hassia Aisead.a 552 Ó hAisead.a (Ó hAiseadha)
 O Hassey Aisead.a 552 Ó hAisead.a (Ó hAiseadha)
 O Hassett Aisead.a 552 Ó hAisead.a (Ó hAiseadha)
 Astekine Áistéicin 222 Áistéicin
 Asteken Áistéicin 222 Áistéicin
 O Hahassie Ait.easa 553 Ó hAit.easa (Ó hAitheasa)
 O Hahesy Ait.easa 553 Ó hAit.easa (Ó hAitheasa)
 Aleman Alamán 222 Alamán
 M'Alaster Alastair 306 Mac Alastair
 M'Alastrom Alastruim 306-307 Mac Alastruim
 M'Alastrum Alastruim 306-307 Mac Alastruim
 M'Ellistrom Alastruim 306-307 Mac Alastruim
 Albanagh Albanac. 222 Albanac. (Albanach)
 Alekoc Alcóc 222 Alcóc
 Alcoc Alcóc 222 Alcóc
 O Hallaghan Allac.áin 553 Ó hAllac.áin (Ó hAllacháin)
 O Hallagan Allagáin 553 Ó hAllagáin
 O Halowrane Allm.uráin 553 Ó hAllm.uráin (Ó hAllmhuráin)
 O Halloraine Allm.uráin 553 Ó hAllm.uráin (Ó hAllmhuráin)
 Alesaundre Alsandair 223 Alsandair
 Alisander Alsandair 223 Alsandair
 Elysandyr Alsandair 223 Alsandair
 M'Alexander Alsandair 307 Mac Alsandair
 M'Alesandre Alsandair 307 Mac Alsandair
 Altoun Altún 223 Altún
 O Heveran Am.ráin 553 Ó hAm.ráin (Ó hAmhráin)
 Ameros Ambrós, Amrós, Amrus 223 Ambrós, Amrós, Amrus
 M'Anaboy Anabad.a 308 Mac Anabad.a (Mac Anabadha)
 M'Annovoy Anabad.a 308 Mac Anabad.a (Mac Anabadha)
 O Hanhie Anait.e 553 Ó hAnait.e (Ó hAnaithe)
 Ankettill Ancoitil 223 Ancoitil
 O Hanglin Angluinn 554 Ó hAngluinn
 O Hanlowne Anluain 554 Ó hAnluain
 O Hanlone Anluain 554 Ó hAnluain
 O Handlon Anluain 554 Ó hAnluain
 M'Anna Anna 316 Mac Anna
 M'Canna Anna 316 Mac Anna
 O Hanaghane Annac.áin 554 Ó hAnnac.áin (Ó hAnnacháin)
 O Hanihane Annac.áin 554 Ó hAnnac.áin (Ó hAnnacháin)
 O Hannegan Annagáin 554 Ó hAnnagáin
 O Hanigan Annagáin 554 Ó hAnnagáin
 M'Anna Annaid. 316 Mac Annaid. (Mac Annaidh)
 M'Canna Annaid. 316 Mac Annaid. (Mac Annaidh)
 Maganye Annaid. 415 Mag Annaid. (Mag Annaidh)
 Maganay Annaid. 415 Mag Annaid. (Mag Annaidh)
 O Hannaine Annáin 554 Ó hAnnáin
 O Hanain Annáin 554 Ó hAnnáin
 M'Awnly Annlaoib. 316 Mac Annlaoib. (Mac Annlaoibh)
 O Hawreghane Annrac.áin 555 Ó hAnnrac.áin (Ó hAnnracháin)
 O Howreghan Annrac.áin 555 Ó hAnnrac.áin (Ó hAnnracháin)
 O Howrigane Annragáin 555 Ó hAnnragáin
 O Hourigan Annragáin 555 Ó hAnnragáin
 M'Anrack Annraic 316 Mac Annraic
 M'Canricke Annraic 316 Mac Annraic
 M'Henricke Annraic 316 Mac Annraic
 O Hanrick Annraic 555 Ó hAnnraic
 O Henricke Annraic 555 Ó hAnnraic
 O Hawrane Annráin 555 Ó hAnnráin
 O Howrane Annráin 555 Ó hAnnráin
 M'Hanry Annraoi 316 Mac Annraoi
 M'Harrye Annraoi 316 Mac Annraoi
 O Hanraghane Anrac.áin 555 Ó hAnrac.áin (Ó hAnracháin)
 O Hanraghty Anrac.taig. 555 Ó hAnrac.taig. (Ó hAnrachtaigh)
 O Hanratty Anrac.taig. 555 Ó hAnrac.taig. (Ó hAnrachtaigh)
 O Harraghan Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Horoghane Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Hourigan Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Harragan Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Horigane Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Horgane Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Hawrane Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 O Howrane Anrad.áin 555 Ó hAnrad.áin (Ó hAnradháin)
 Anton Antóin, Antoine 223 Antóin, Antoine
 MacAnthony Antoine 317 Mac Antoine
 M'Ea Aod.a 319 Mac Aod.a (Mac Aodha)
 O Heaa Aod.a 556 Ó hAod.a (Ó hAodha)
 O Hay Aod.a 556 Ó hAod.a (Ó hAodha)
 O Hewe Aod.a 556 Ó hAod.a (Ó hAodha)
 O Hugh Aod.a 556 Ó hAod.a (Ó hAodha)
 M'Eabuoy Aod.a B.uid.e 319 Mac Aod.a B.uid.e (Mac Aodha Bhuidhe)
 M'Gay Aod.a, Aoid. 415 Mag Aod.a, Mag Aoid. (Mag Aodha, Mag Aoidh)
 M'Gey Aod.a, Aoid. 415 Mag Aod.a, Mag Aoid. (Mag Aodha, Mag Aoidh)
 M'Ghy Aod.a, Aoid. 415 Mag Aod.a, Mag Aoid. (Mag Aodha, Mag Aoidh)
 M'Egaine Aod.agáin 319 Mac Aod.agáin (Mac Aodhagáin)
 M'Hegane Aod.agáin 319 Mac Aod.agáin (Mac Aodhagáin)
 M'Keagan Aod.agáin 319 Mac Aod.agáin (Mac Aodhagáin)
 M'Kiegane Aod.agáin 319 Mac Aod.agáin (Mac Aodhagáin)
 O Hegane Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Higane Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Heagan Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Heegan Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Heaken Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Hoogan Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 O Huggain Aod.agáin 556 Ó hAod.agáin (Ó hAodhagáin)
 M'Kiane Aodáin 319 Mac Aodáin
 M'Kian Aodáin 319 Mac Aodáin
 M'Ee Aoid. 320 Mac Aoid. (Mac Aoidh)
 M'Eye Aoid. 320 Mac Aoid. (Mac Aoidh)
 O Hillichain Aoilleac.áin 557 Ó hAoilleac.áin (Ó hAoilleacháin)
 O Heleghane Aoilleac.áin 557 Ó hAoilleac.áin (Ó hAoilleacháin)
 O Helighane Aoilleac.áin 557 Ó hAoilleac.áin (Ó hAoilleacháin)
 O Hylegane Aoilleac.áin 557 Ó hAoilleac.áin (Ó hAoilleacháin)
 O Healane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Heyllane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Helane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Hilane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Hillane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Hylane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Heolane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Hoolane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Holane Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Hollan Aoláin 557 Ó hAoláin
 O Holland Aoláin 557 Ó hAoláin
 M'Enesse Aong.uis 320 Mac Aong.uis (Mac Aonghuis)
 M'Hinchey Aong.uis 320 Mac Aong.uis (Mac Aonghuis)
 M'Nisse Aong.uis 320 Mac Aong.uis (Mac Aonghuis)
 O Henees Aong.uis 558 Ó hAong.uis (Ó hAonghuis)
 O Hennis Aong.uis 558 Ó hAong.uis (Ó hAonghuis)
 O Heanesey Aong.usa 558 Ó hAong.usa (Ó hAonghusa)
 O Hennesy Aong.usa 558 Ó hAong.usa (Ó hAonghusa)
 O Hensey Aong.usa 558 Ó hAong.usa (Ó hAonghusa)
 O Harold Arailt 558 Ó hArailt
 O Hargedaine Argadáin 558 Ó hArgadáin
 O Hardagane Argadáin 558 Ó hArgadáin
 O Hargedan Argadáin 558 Ó hArgadáin
 O Horgaine Argáin 558 Ó hArgáin
 O Horgane Argáin 558 Ó hArgáin
 O Horgan Argáin 558 Ó hArgáin
 O Hargan Argáin 558 Ó hArgáin
 Arnolle Arnóid 224 Arnóid
 Arnoud Arnóid 224 Arnóid
 Arot Aróid 224 Aróid
 Arrot Aróid 224 Aróid
 Harrod Aróid 224 Aróid
 O Harraghan Arrac.áin 558 Ó hArrac.áin (Ó hArracháin)
 O Horoghane Arrac.áin 558 Ó hArrac.áin (Ó hArracháin)
 O Horohan Arrac.áin 558 Ó hArrac.áin (Ó hArracháin)
 O Haraghtane Arrac.táin 558 Ó hArrac.táin (Ó hArrachtáin)
 O Harreghtane Arrac.táin 558 Ó hArrac.táin (Ó hArrachtáin)
 O Harrighton Arrac.táin 558 Ó hArrac.táin (Ó hArrachtáin)
 O Herraghton Arrac.táin 558 Ó hArrac.táin (Ó hArrachtáin)
 O Harragan Arragáin 559 Ó hArragáin
 O Horrogan Arragáin 559 Ó hArragáin
 O Horigane Arragáin 559 Ó hArragáin
 O Hartigan Artagáin 559 Ó hArtagáin
 M'Artane Artáin 320 Mac Artáin
 M'Artan Artáin 320 Mac Artáin
 M'Cartane Artáin 320 Mac Artáin
 O Hartane Artáin 559 Ó hArtáin
 O Hartan Artáin 559 Ó hArtáin
 O Haherny At.airne 559 Ó hAt.airne (Ó hAthairne)
 O Harney At.airne 559 Ó hAt.airne (Ó hAthairne)
 O Haherty At.artaig. 559 Ó hAt.artaig. (Ó hAthartaigh)
 O Harty At.artaig. 559 Ó hAt.artaig. (Ó hAthartaigh)
 Arthour Artúr 224 Artúr
 Arthure Artúr 224 Artúr
 M'Oskie Ascaid. 321 Mac Ascaid. (Mac Ascaidh)
 MacCasmund Ásmuint 321 Mac Ásmuint
 Casmond Ásmuint 321 Mac Ásmuint
 http://MedievalScotland.org/kmo/Woulfe/SortedByGaelicRoot_A.shtml


text:
§ 9 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte für Gasmotoranlagen | Gesetze auf anwalt24.de
 § 9 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte für Gasmotoranlagen Inhaltsübersicht
 Dreizehnte Verordnung zur Durchführung des Bundes-Immissionsschutzgesetzes (Vero......§ 9 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte für Gasmotoranlagen§ 10 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte bei Betrieb mit mehreren Brennstoffen§ 11 13. BImSchV, Im Jahresmittel einzuhaltende Emissionsgrenzwerte§ 12 13. BImSchV, Kraft-Wärme-Kopplung§ 13 13. BImSchV, Wesentliche Änderung von Anlagen§ 14 13. BImSchV, Anlagen zur Abscheidung und Kompression von Kohlendioxid§ 15 13. BImSchV, Begrenzung von Emissionen bei Lagerungs- und Transportvorgänge...§ 16 13. BImSchV, Ableitbedingungen für Abgase§ 17 13. BImSchV, Abgasreinigungseinrichtungen§ 18 13. BImSchV, Messplätze§ 19 13. BImSchV, Messverfahren und Messeinrichtungen§ 20 13. BImSchV, Kontinuierliche Messungen§ 21 13. BImSchV, Ausnahmen vom Erfordernis kontinuierlicher Messungen§ 22 13. BImSchV, Auswertung und Beurteilung von kontinuierlichen Messungen§ 23 13. BImSchV, Einzelmessungen§ 24 13. BImSchV, Berichte und Beurteilung von Einzelmessungen§ 25 13. BImSchV, Jährliche Berichte über Emissionen§ 26 13. BImSchV, Zulassung von Ausnahmen§ 27 13. BImSchV, Weitergehende Anforderungen§ 28 13. BImSchV, Zugänglichkeit und Gleichwertigkeit von Normen und Arbeitsblät...§ 29 13. BImSchV, Ordnungswidrigkeiten...Anlage 4 13. BImSchV, Umrechnungsformel
 § 9 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte für Gasmotoranlagen
 § 9 13. BImSchVDreizehnte Verordnung zur Durchführung des Bundes-Immissionsschutzgesetzes (Verordnung über Großfeuerungs-, Gasturbinen- und Verbrennungsmotoranlagen - 13. BImSchV)BundesrechtAbschnitt 2 – Anforderungen an die Errichtung und den BetriebTitel: Dreizehnte Verordnung zur Durchführung des Bundes-Immissionsschutzgesetzes (Verordnung über Großfeuerungs-, Gasturbinen- und Verbrennungsmotoranlagen - 13. BImSchV)Normgeber: BundAmtliche Abkürzung: 13. BImSchVGliederungs-Nr.: 2129-8-13-2Normtyp: Rechtsverordnung(1) 1Gasmotoranlagen sind so zu errichten und zu betreiben, dass die Anforderungen dieses Absatzes und des Absatzes 2 eingehalten werden. 2Der Betreiber hat dafür zu sorgen, dass1.kein Tagesmittelwert die folgenden Emissionsgrenzwerte überschreitet:a)Stickstoffmonoxid und Stickstoffdioxid,angegeben als Stickstoffdioxid, bei Einsatz von gasförmigen Brennstoffen200 mg/m3,b)Kohlenmonoxid250 mg/m3;2.kein Halbstundenmittelwert das Doppelte der unter Nummer 1 bestimmten Emissionsgrenzwerte überschreitet.(2) Abweichend von Absatz 1 Satz 2 Nummer 1 Buchstabe a und Nummer 2 darf für bestehende Anlagen ein Emissionsgrenzwert für Stickstoffmonoxid und Stickstoffdioxid, angegeben als Stickstoffdioxid, von 250 mg/m3 für den Tagesmittelwert und von 500 mg/m3 für den Halbstundenmittelwert nicht überschritten werden.(3) Bei Gasmotoranlagen, die dem Notbetrieb während bis zu 300 Stunden im Jahr dienen, ist Absatz 1 nicht anzuwenden.(4) 1Der Betreiber einer Anlage nach Absatz 3 hat jeweils bis zum 31. März eines Jahres für das vorhergehende Jahr einen Nachweis über die Einhaltung der Betriebszeit zu führen und der zuständigen Behörde auf Verlangen vorzulegen. 2Der Betreiber hat die Nachweise jeweils fünf Jahre nach Ende des Nachweiszeitraums aufzubewahren.(5) Andere oder weiter gehende Anforderungen nach anderen Rechtsverordnungen oder nach der Ersten Allgemeinen Verwaltungsvorschrift zum Bundes-Immissionsschutzgesetz (Technische Anleitung zur Reinhaltung der Luft - TA Luft) vom 24. Juli 2002 (GMBl S. 511) in der jeweils geltenden Fassung bleiben unberührt.Zu § 9: Berichtigt am 7. 10. 2013 (BGBl I S. 3754).
 § 8 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte für Gasturbinenanlagen§ 10 13. BImSchV, Emissionsgrenzwerte bei Betrieb mit mehreren Brennstoffen


text:
Il-Kapitali Ewropea tal-Kultura hija belt magħżula mill-Unjoni Ewropea (UE) għal perjodu ta' sena li matulha jiġu organizzati numru ta' avvenimenti kulturali. Huma ħafna l-bliet li sfruttaw dan iż-żmien sabiex ikebbsu l-patrimonju kulturali tagħhom biex b'hekk jerġgħu jtellgħu l-profil tagħhom fuq skala internazzjonali.
 Għas-sena 2020, Galway u Rijeka huma l-bliet magħżula għal dan it-titlu.
 Storja
 L-idea tal-Belt Ewropea tal-Kultura tnediet nhar il-13 ta' Ġunju 1985 mill-Kunsill tal-Unjoni Ewropea fuq inizzjativa ta' Melina Mercouri, li kienet tkopri l-inkarigu ta' Ministru tal-Kultura fil-gvern Grieg, bħala mezz biex jingħaqdu ċ-ċittadini Ewropej. L-ewwel belt magħżula filfatt kienet Ateni fl-1985. Minn dak iż-żmien, l-inizjattiva kellha iktar suċċess u l-impatt kulturali u soċjo-ekonomiku kiber grazzi għan-numru ta' viżitaturi li żaru l-bliet magħżula. Oriġinarjament, it-titlu ta' dan l-avveniment kien il-Belt Ewropea tal-Kultura, sakemm dan inbidel matul il-presidenza Ġermaniża tal-1999.
 Sal-2004, il-kandidati kienu jiġu magħżula fuq bażi intergovernattiv fejn l-istati membri jagħżlu b'mod unanimu l-bliet l-iktar adattati biex itellgħu l-avveniment u l-Kummissjoni Ewropea tiggarantixxi sussidju għall-bliet magħżula kull sena. Mill-2005, l-istituzzjonijiet Ewropej bdew jieħdu sehem fil-proċedura tal-għażla.
 Skont studju mħarreġ mill-Kummissjoni fl-2004, dawn wera li l-għażla tal-Kapitali Ewropea tal-Kultura sservi ta' katalist għall-iżvilupp kulturali u t-trasformazzjoni tal-belt. B'hekk, il-benefiċċji soċjo-ekonomiċi u l-impatt fuq il-belt magħżula huma kkunsidrati fl-għażla tal-ibliet.
 Lista
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali


text:
Isers Harels (, Isser Harel; dzimis kā Izraēls Galperins 1912. gadā , miris ) bija Baltkrievijā dzimis Izraēlas drošības dienestu vadītājs. Jaunību pavadīja Daugavpilī, kur gāja skolā.
 Dzimis Vitebskā etiķa rūpnieka ģimenē. Kad 1922. gadā boļševiki konfiscēja mantu, ģimene pārcēlās uz Latviju. 1929. gadā no Latvijas pārcēlās uz Palestīnu.
 No 1948. līdz 1952. gadam bija Izraēlas iekšējā drošības dienesta Šabaka vadītājs, bet no 1952. līdz 1963. gadam - Mossad vadītājs.
 Visskaļākā Harela vadītā operācija bija Ādolfa Eihmaņa nolaupīšana Argentīnā 1960. gadā.
 Ārējās saites
 1912. gadā dzimušie
 2003. gadā mirušie
 Izraēlas politiķi
 Spiegi
 Specdienesti


type: caselaw

text:
 25.8.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 282/51
 Tužba podnesena 30. lipnja 2014. – Bodegas Muga protiv Komisije
 (Predmet T-491/14)
 2014/C 282/67
 Jezik postupka: španjolski
 Stranke
 Tužitelj: Bodegas Muga, SL (Haro, Španjolska) (zastupnici: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero i A. Lamadrid de Pablo, odvjetnici)
 Tuženik: Europska komisija
 Tužbeni zahtjev
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi osporavanu odluku u mjeri u kojoj skup mjera koje prema njoj čine SEAF kvalificira kao novu državnu potporu, nespojivu s unutarnjim tržištem;
 —
 podredno, poništi članke 1. i 4. osporavane odluke kojima se ulagači u AIE-ove (gospodarska interesna udruženja) utvrđuju kao korisnici navodnih potpora i isključivi adresati naloga za povrat;
 —
 podredno, poništi članak 4. osporavane odluke u mjeri u kojoj se njime, protivno općim načelima prava EU, nalaže povrat navodnih potpora;
 —
 u svakom slučaju, poništi članak 4. osporavane odluke, u mjeri u kojoj se u njemu izjašnjava o zakonitosti privatnih ugovora između ulagača i drugih pravnih subjekata, i
 —
 Komisiji naloži snošenje troškova ovog postupka.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti istovjetni su onima u predmetu T-700/13, Bankia/Komisija.


text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22001D0118(05)
 Úradný vestník L 015 , 18/01/2001 S. 0010 - 0011
 Rozhodnutie Spoločného výboru EHPč. 130/1999z 5. novembra 1999,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I (Veterinárne a fytosanitárne otázky) k Dohode o EHPSPOLOČNÝ VÝBOR EHP,so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, v znení protokolu, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len "dohoda", a najmä na jej článok 98,keďže:(1) príloha I k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 76/1999 z 25. júna 1999 [1];(2) rozhodnutie Komisie 1999/2/ES z 15. decembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 98/407/ES o určitých ochranných opatreniach vzhľadom na lastúrniky a produkty rybolovu s pôvodom v Turecku alebo dovážané z Turecka [2], sa má včleniť do dohody;(3) rozhodnutie Komisie 1999/40/ES z 21. decembra 1998, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 96/276/ES o určitých ochranných opatreniach týkajúcich sa lastúrnikov z Tuniska [3], sa má včleniť do dohody;(4) toto rozhodnutie sa neuplatňuje na Lichtenštajnsko,ROZHODOL TAKTO:Článok 1Do bodu 82 (rozhodnutie Komisie 98/407/ES) v časti 1.2 kapitoly I prílohy I k dohode sa dopĺňa:", v znení:— 399 D 0002: rozhodnutie Komisie 1999/2/ES (Ú. v. ES L 1, 5.1.1999, s. 5)."Článok 2Za bod 44 (rozhodnutie Komisie 96/276/ES) v časti 1.2 kapitoly I prílohy I k dohode sa vkladá tento bod:"44a. 399 D 0040: rozhodnutie Komisie 1999/40/ES z 21. decembra 1998, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 96/276/ES o určitých ochranných opatreniach týkajúcich sa lastúrnikov z Tuniska (Ú. v. ES L 11, 16.1.1999, s. 48)."Článok 3Bod 44 (rozhodnutie Komisie 96/276/ES) v časti 1.2 kapitoly I prílohy I k dohode sa zrušuje.Článok 4Texty rozhodnutí 1999/2/ES a 1999/40/ES v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sú pripojené k príslušným jazykovým verziám tohto rozhodnutia, sú autentické.Článok 5Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 6. novembra 1999 za predpokladu, že Spoločnému výboru EHP boli predložené všetky notifikácie podľa článku 103 ods. 1 dohody.Článok 6Toto rozhodnutie sa uverejní v časti EHP Úradného vestníka Európskych spoločenstiev a v dodatku EHP k uvedenému vestníku.V Bruseli 5. novembra 1999Za Spoločný výbor EHPpredsedaN. v. Liechtenstein[1] Ú. v. ES L 296, 23.11.2000, s. 1.[2] Ú. v. ES L 1, 5.1.1999, s. 5.[3] Ú. v. ES L 11, 16.1.1999, s. 48,--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52005PC0155
 Ehdotus: neuvoston asetus liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta /* KOM/2005/0155 lopull. - CNS 2005/0061 */
 Bryssel 20.2.2005KOM(2005) 155 lopullinen2005/0061 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSliiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. Amsterdamissa 17 päivänä kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pääsi yhteisymmärrykseen vakaus- ja kasvusopimuksesta EY:n perustamissopimuksessa määrättyjen periaatteiden ja menettelyjen mukaisesti. Eurooppa-neuvosto totesi kuitenkin kesäkuussa 2004, että EU:n finanssipoliittisen säännöstön avoimuutta ja jäsenvaltioiden sitoutumista siihen olisi edistettävä ja sen sääntöjen ja määräysten täytäntöönpanoa parannettava. Komissio antoi 3 päivänä syyskuuta 2004 tiedonannon ”Talouspolitiikan ohjausjärjestelmän vahvistaminen ja vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon selkeyttäminen”, jossa se määrittelee suuntaviivat vakaus- ja kasvusopimuksen tulevalle sisällölle sekä ehdottaa sopimuksen talousteoreettisen perustan lujittamista, uskottavuuden lisäämistä ja soveltamisen tehostamista.Komission tiedonannon antamisen jälkeen neuvosto ja komissio aloittivat neuvottelut vakaus- ja kasvusopimuksen uudistamisesta. Neuvosto antoi 20 päivänä maaliskuuta 2005 selvityksen vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta. Neuvosto kiinnitti selvityksessä huomiota seuraaviin seikkoihin: finanssipoliittisen säännöstön hallinnoinnin parantaminen ja jäsenvaltioiden sitoutumisen lisääminen, sopimuksen talouspoliittisen perustan lujittaminen ja soveltamisen tehostaminen sekä ennaltaehkäisevästi että korjaavasti, julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistaminen, kasvun edistäminen sekä tulevien sukupolvien suojaaminen liiallisilta taakoilta.Eurooppa-neuvosto hyväksyi kyseisen selvityksen 22–23 päivänä maaliskuuta 2005. Se totesi, että selvitys ajantasaistaa ja täydentää vakaus- ja kasvusopimusta, joka koostuu neuvoston asetuksista (EY) N:o 1466/97 ja 1467/97 sekä Eurooppa-neuvoston vakaus- ja kasvusopimuksesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetusta päätöslauselmasta.Maaliskuun 22–23 päivänä 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmissä komissiota kehotetaan tekemään ehdotuksia neuvoston asetusten muuttamiseksi neuvoston selvityksen mukaisesti.2. Komissio noudatti neuvoston näkemystä, jonka mukaan voimassa oleviin asetuksiin olisi tehtävä mahdollisimman vähän muutoksia. Lainsäädännöllisiä muutoksia on tehty ainoastaan silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä Eurooppa-neuvoston vahvistamien periaatteiden täytäntöönpanon vuoksi. Asetusta (EY) N:o 1467/97 koskeviin muutosehdotuksiin sisältyy neljä muutosta, joita neuvosto pitää selvityksessään keskeisinä. Ne liittyvät ”vakavan taloudellisen taantuman” määritelmään, ”muiden merkityksellisten tekijöiden” määritelmään ja asemaan, liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn sisältyvien toimien toteuttamisen määräaikoihin sekä mahdollisuuteen toistaa menettelyn vaiheita, erityisesti 104 artiklan 7 kohdan mukaisia suosituksia ja 9 kohdan mukaisia päätöksiä jäsenvaltiolle esitettävistä vaatimuksista. Näiden muutosten lisäksi asetukseen (EY) N:o 1467/97 tehdään joitakin pääasiassa teknisiä muutoksia, joilla varmistetaan johdonmukaisuus neuvoston selvityksen kanssa ja helpotetaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn soveltamista.Muutokset koskevat erityisesti määräaikaa, jonka puitteissa neuvoston on todettava liiallisen alijäämän olemassaolo perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Määräaika riippuu jatkossa 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditusta komission kertomuksesta eikä asetuksessa (EY) N:o 3605/93 säädetyistä aikarajoista. Näin voidaan ratkaista ongelmat, jotka syntyvät silloin, kun komissio (Eurostat) ei ole vahvistanut julkista taloutta koskevien tietojen oikeellisuutta pian sen jälkeen, kun neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 tietojen toimittamiselle asetetut määräajat ovat kuluneet umpeen. Muutosta voidaan perustella myös sillä, että komissio saattaa tarvita enemmän aikaa perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisen kertomuksen laatimiseen, jotta se pystyy asianmukaisesti arvioimaan 104 artiklan 3 kohdassa mainittujen ”muiden merkityksellisten tekijöiden” vaikutusta.Asetukseen (EY) N:o 1467/97 tehtävien muutosten lisäksi olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetystä tietojen toimittamisesta alkavaa 10 kuukauden enimmäisaikaa, jonka jälkeen voidaan määrätä seuraamuksia. Tämä on tarpeen, jotta enimmäisaika on johdonmukainen muutettujen määräaikojen kanssa menettelyn jokaisessa vaiheessa ja jotta voidaan antaa tarkistettuja suosituksia 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti tai tehdä päätös 104 artiklan 9 kohdan mukaisista vaatimuksista.3. Jotkin Eurooppa-neuvoston hyväksymistä muutoksista eivät edellytä asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamista. Komissio laatii menettelysäännöt, joissa määritetään kyseisten muutosten täytäntöönpano. Niissä määritetään erityisesti, kuinka komissio ja neuvosto ottavat kaikissa liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä koskevissa talousarvioon liittyvissä arvioissa asianmukaisesti huomioon eläkejärjestelmien uudistamisen edellä mainitun neuvoston selvityksen 3.4 jakson mukaisesti. 2005/0061 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSliiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 artiklan 14 kohdan toisen alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,[1]ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,[2]ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,[3]sekä katsoo seuraavaa:(1) Alkuperäinen vakaus- ja kasvusopimus koostui julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja koordinoinnin tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1466/97,[4] liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1467/97[5] sekä vakaus- ja kasvusopimuksesta 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetusta Eurooppa-neuvoston päätöslauselmasta.[6] Vakaus- ja kasvusopimus on osoittautunut hyödylliseksi välineeksi julkisen talouden alijäämien hallinnassa ja vakauttanut osaltaan talouskehitystä, jolle on ollut tunnusomaista hidas inflaatio ja alhainen korkotaso; nämä tekijät edistävät kestävää kasvua ja työpaikkojen luomista.(2) Neuvosto antoi 20 päivänä maaliskuuta 2005 selvityksen vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta ja kiinnitti selvityksessä huomiota finanssipoliittisen säännöstön hallinnointiin ja jäsenvaltioiden sitoutumisen lisäämiseen, mikä pyritään saavuttamaan lujittamalla sopimuksen talouspoliittista perustaa ja tehostamalla sen soveltamista sekä ennaltaehkäisevästi että korjaavasti; näin voidaan varmistaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys, edistää kasvua sekä suojata tulevia sukupolvia liiallisilta taakoilta. Eurooppa-neuvosto vahvisti selvityksen 23 päivänä maaliskuuta 2005 antamissaan päätelmissä,[7] joissa todettiin, että selvitys ajantasaistaa ja täydentää vakaus- ja kasvusopimusta.(3) Vakaus- ja kasvusopimusta olisi vahvistettava ja sen täytäntöönpanoa selkiytettävä, jotta voidaan parantaa talouspolitiikan koordinointia ja seurantaa. Tällöin olisi otettava asianmukaisesti huomioon muuttuvat olosuhteet, erityisesti yhteisön 25 jäsenvaltion talouskehityksessä esiintyvät aiempaa suuremmat erot sekä väestörakenteen kehitys.(4) Asetusta (EY) N:o 1467/97 olisi muutettava, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon osalta sovittuja parannuksia voidaan soveltaa täysimääräisesti.(5) Talouden vakavasta taantumasta johtuvan viitearvon poikkeuksellisen ylittämisen käsitettä olisi tarkistettava. Tällöin olisi otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden talouskehityksessä esiintyvät aiempaa suuremmat erot.(6) Muiden huomioon otettavien merkityksellisten tekijöiden määritelmiä ja soveltamisalaa olisi myös selvennettävä. Komission kertomusten tulee ottaa asianmukaisesti huomioon talouden tilan (erityisesti potentiaalinen kasvu, vallitseva suhdannevaihe, Lissabonin strategiaan kuuluvien toimien täytäntöönpano sekä tutkimusta, kehitystä ja innovaatioita edistävät toimet) sekä julkisen talouden rahoitusaseman kehitys keskipitkällä aikavälillä (erityisesti julkisen talouden vakauttaminen korkeasuhdanteen aikana, julkisen velan kestävä taso, julkiset investoinnit sekä julkisen talouden kokonaistilanne). Lisäksi kertomuksen tulee ottaa asianmukaisesti huomioon muut tekijät, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion mielestä merkityksellisiä laadittaessa kattavaa kvalitatiivista arviota viitearvon ylittymisestä. Lisäksi erityistä huomiota tulee kiinnittää finanssipoliittisiin toimiin, joilla pyritään lisäämään tai pitämään korkealla tasolla rahoitusosuuksia kansainvälistä yhteisvastuuta edistäville toimille ja eurooppalaisten tavoitteiden saavuttamiselle, erityisesti Euroopan yhdistymiselle, jos ne vaikuttavat haitallisesti jäsenvaltion talouskasvuun ja julkiseen talouteen.(7) Liiallisen alijäämän olemassaoloa koskevan EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisen neuvoston päätöksen tekemiselle asetettava määräaika olisi määritettävä 104 artiklan 3 kohdan mukaisen komission kertomuksen antamisen perusteella sen sijaan, että sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93[8] 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjä tietojen toimittamisaikoja. Näin voitaisiin ratkaista ongelmat, jotka syntyvät silloin, kun komissio (Eurostat) ei ole vahvistanut julkista taloutta koskevien tilastotietojen oikeellisuutta nopeasti neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 asetettujen toimitusaikojen umpeuduttua. Näin komissio saisi enemmän aikaa laatia perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan mukainen kertomus, jonka avulla se pystyy asianmukaisesti arvioimaan 104 artiklan 3 kohdassa mainittujen ”muiden merkityksellisten tekijöiden” vaikutusta.(8) Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn aikana tehtävien neuvoston päätösten määrärajat ovat olleet liian tiukkoja ja niitä pitäisi pidentää.(9) Jotta liialliset alijäämät voidaan korjata viivytyksettä, jäsenvaltioiden olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja parannettava vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaansa, josta on jo vähennetty kertaluonteisten ja tilapäisten toimien vaikutukset.(10) Enimmäisaikoja, joiden puitteissa jäsenvaltioiden on toteutettava tuloksellisia toimia, olisi pidennettävä, jotta toimet voidaan sovittaa paremmin kansallisiin talousarviomenettelyihin ja kehittää paremmin jäsenneltyjä toimenpidepaketteja.(11) Jos jäsenvaltio on noudattanut 104 artiklan 7 kohdan mukaista suositusta tai 9 kohdan mukaista vaatimusta ja toteuttanut tuloksellisia toimia, ja odottamattomat taloudelliset tapahtumat, joilla on suuri negatiivinen vaikutus julkiseen talouteen, estävät liiallisen alijäämän korjaamisen neuvoston asettamassa määräajassa, neuvostolla pitäisi olla mahdollisuus antaa 104 artiklan 7 kohdan mukainen tarkistettu suositus tai päättää tarkistetusta vaatimuksesta 9 kohdan mukaisesti.(12) Asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyistä tietojen toimittamispäivistä alkava nykyinen kymmenen kuukauden enimmäisaika, jonka jälkeen voidaan määrätä seuraamuksia, on epäjohdonmukainen muutettujen määräaikojen kanssa menettelyn eri vaiheissa, ja sitä olisi muutettava myös 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti annettavien tarkistettujen suositusten ja 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti esitettävien tarkistettujen vaatimusten osalta. Enimmäisaikaa olisi näin ollen muutettava kyseisten muutosten mukaisesti.(13) Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoon liittyviä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovellettavia säännöksiä, jotka on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1467/97 liitteeseen, olisi myös muutettava vastaavasti.(14) Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o 1467/97 olisi muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetusta (EY) N:o 1467/97 seuraavasti:(1) orvataan 2 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:”2. Kun komissio ja neuvosto arvioivat liiallisen alijäämän olemassaoloa perustamissopimuksen 104 artiklan 3–6 kohdan mukaisesti ja tekevät asiasta päätöksen, ne voivat pitää talouden vakavasta taantumasta johtuvaa viitearvon ylittymistä perustamissopimuksen 104 artiklan 2 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla poikkeuksellisena, jos viitearvon ylittyminen johtuu talouden negatiivisesta kasvuvauhdista tai tuotannon supistumisesta pitkittyneen ajanjakson aikana kasvun ollessa hyvin hidasta suhteessa potentiaaliseen kasvuun.3. Komissio ottaa huomioon kaikki merkitykselliset tekijät laatiessaan 104 artiklan 3 kohdan mukaista kertomusta. Kertomuksessa on erityisesti käsiteltävä talouden ja julkisen talouden rahoitusaseman kehitystä keskipitkällä aikavälillä. Komissio ottaa asianmukaisesti huomioon myös tiedot, jotka jäsenvaltio on julkistanut ja toimittanut komissiolle kuukauden kuluessa asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyistä tietojen toimittamispäivistä.4. Kun komissio arvioi 104 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisten ehtojen täyttymistä tutkiessaan, onko liiallinen alijäämä olemassa tai saattaako sellainen syntyä, ja kun neuvosto päättää liiallisen alijäämän olemassaolosta, ne ottavat 3 kohdassa tarkoitetut merkitykselliset tekijät huomioon ainoastaan silloin, kun julkisen talouden alijäämä sekä pysyy lähellä viitearvoa että ylittää sen vain tilapäisesti.5. Jos neuvosto on tehnyt 104 artiklan 6 kohdan mukaisen päätöksen, jossa todetaan, että jäsenvaltiossa on liiallinen alijäämä, komissio ja neuvosto ottavat myös 3 kohdassa tarkoitetut merkitykselliset tekijät huomioon 104 artiklan mukaisen menettelyn myöhemmissä vaiheissa. Kyseisiä merkityksellisiä tekijöitä ei oteta huomioon tämän asetuksen 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa eikä silloin, kun neuvosto päättää 104 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota 104 artiklan 6–9 kohdassa ja 11 kohdassa tarkoitetut päätöksensä tai jotkin niistä.”(2) Muutetaan 3 artiklaa seuraavasti:a) Korvataan 3 kohta seuraavasti:”3. Neuvosto päättää liiallisen alijäämän olemassaolosta 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti kahden kuukauden kuluessa 104 artiklan 3 kohdan mukaisen komission kertomuksen antamisesta. Jos neuvosto päättää, että liiallinen alijäämä on olemassa, se antaa samanaikaisesti kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksia 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti.”b) Korvataan 4 kohta seuraavasti:”4. Neuvoston 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti antamassa suosituksessa vahvistetaan enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia. Neuvoston suosituksessa vahvistetaan myös määräaika liiallisen alijäämän korjaamiseksi, joka olisi saatettava päätökseen liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna, ellei asiaan vaikuttavista erityisistä seikoista muuta johdu. Neuvosto kehottaa suosituksessa jäsenvaltiota parantamaan vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaa, josta on jo vähennetty kertaluonteisten ja tilapäisten toimien vaikutukset, jotta liiallisen alijäämän korjaaminen suosituksessa asetetussa määräajassa voidaan varmistaa.5. Jos jäsenvaltio on toteuttanut tuloksellisia toimia 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetun suosituksen mukaan ja jos odottamattomat taloudelliset tapahtumat vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen, neuvosto voi komission suosituksesta päättää antaa 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti tarkistetun suosituksen. Tässä tarkistetussa suosituksessa voidaan pidentää liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa vuodella. Neuvosto arvioi erityisesti, onko kyseinen jäsenvaltio toteuttanut tuloksellisia toimia parantaakseen vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaa, josta on jo vähennetty kertaluonteisten ja tilapäisten toimien vaikutukset. Neuvosto arvioi suositukseen sisältyvien taloudellisten ennusteiden perusteella, ovatko odottamattomat taloudelliset tapahtumat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen.”(3) Korvataan 5 artikla seuraavasti:”5 artikla1. Neuvoston 104 artiklan 9 kohdan mukainen päätös, jossa osallistuvaa jäsenvaltiota vaaditaan toteuttamaan alijäämää supistavia toimenpiteitä, tehdään kahden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on 104 artiklan 8 kohdan mukaisesti todennut, ettei tuloksellisia toimia ole toteutettu. Neuvosto kehottaa jäsenvaltiota parantamaan vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaa, josta on jo vähennetty kertaluonteisten ja tilapäisten toimien vaikutukset, jotta liiallisen alijäämän korjaaminen suosituksessa asetetussa määräajassa voidaan varmistaa.2. Jos kyseinen jäsenvaltio on toteuttanut tuloksellisia toimia 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehtyyn päätökseen sisältyvän vaatimuksen mukaan ja jos odottamattomat taloudelliset tapahtumat vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen päätöksen tekemisen jälkeen, neuvosto voi komission suosituksesta tehdä 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti päätöksen tarkistetusta vaatimuksesta. Tässä tarkistetussa vaatimuksessa liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa voidaan pidentää vuodella. Neuvosto arvioi erityisesti, onko kyseinen jäsenvaltio toteuttanut tuloksellisia toimia parantaakseen vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaa, josta on vähennetty kertaluonteisten ja muiden tilapäisten toimien vaikutukset. Neuvosto arvioi vaatimukseen sisältyvien taloudellisten ennusteiden perusteella, ovatko odottamattomat taloudelliset tapahtumat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen.”(4) Korvataan 6 artiklan toisessa virkkeessä ilmaisu ”kahden kuukauden” ilmaisulla ”neljän kuukauden”.(5) Korvataan 7 artikla seuraavasti:”7 artiklaJos osallistuva jäsenvaltio ei toimi 104 artiklan 7 kohdan ja 9 kohdan mukaisten neuvoston peräkkäisten päätösten mukaisesti, neuvosto tekee päätöksen 104 artiklan 11 kohdan mukaisten seuraamusten määräämisestä neljäntoista kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on antanut 104 artiklan 3 kohdan mukaisen kertomuksen. Sovellettaessa tämän asetuksen 3 artiklan 5 kohtaa tai 5 artiklan 2 kohtaa neljäntoista kuukauden määräaikaa muutetaan vastaavasti. Nopeutettua menettelyä käytetään silloin, kun kyseessä on tarkoituksellisesti suunniteltu alijäämä, jonka neuvosto toteaa liialliseksi.”(6) uutetaan 9 artiklaa seuraavasti:a) Korvataan 2 kohta seuraavasti:”2. Aikaa, jona menettely on jätetty lepäämään , ei sisällytetä tämän asetuksen 6 artiklassa tarkoitettuun määräaikaan eikä 7 artiklassa tarkoitettuun määräaikaan.”b) Lisätään 3 kohta seuraavasti:”3. Tämän asetuksen 3 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä virkkeessä ja 6 artiklan toisessa virkkeessä tarkoitettujen määräaikojen umpeuduttua komissio ilmoittaa neuvostolle, jos se katsoo toteutettujen toimien todennäköisesti riittävän varmistamaan, että liiallinen alijäämä pystytään korjaamaan neuvoston asettamassa määräajassa edellyttäen, että toimet toteutetaan kokonaisuudessaan ja talouskehitys vastaa ennusteita. Komission lausunto julkistetaan.”(7) iittaukset perustamissopimuksen 104 c artiklaan korvataan asetuksessa viittauksilla 104 artiklaan.(8) orvataan asetuksen (EY) N:o 1467/97 liite tämän asetuksen liitteellä.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLiiteYhdistyneeseen kuningaskuntaan sovellettavat määräajat1. Varmistaakseen kaikkien jäsenvaltioiden yhdenvertaisen kohtelun tehdessään tämän asetuksen 2, 3 ja 4 jaksossa tarkoitettuja päätöksiä neuvosto ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan muista poikkeavan varainhoitovuoden siten, että Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat päätökset tehdään sen oman varainhoitovuoden sellaisina määräaikoina, jotka vastaavat määräaikoja, jolloin muita jäsenvaltioita koskevat päätökset on tehty tai tehdään.2. Sarakkeessa I määritellyt ilmaisut korvataan sarakkeessa II määritellyillä ilmaisuilla.Sarake I | Sarake II |”liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna” (3 artiklan 4 kohta) | ”liiallisen alijäämän toteamista seuraavana varainhoitovuonna” |”edellisen vuoden” (12 artiklan 1 kohta) | ”edellisen varainhoitovuoden” |
 [1] EUVL C [...].
 [2] EUVL C [...].
 [3] EUVL C [...].
 [4] EYVL 209, 2.8.1997, s. 1.
 [5] EYVL 209, 2.8.1997, s. 6.
 [6] EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1.
 [7] Ks. 22–23 päivänä maaliskuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, liite 2.
 [8] EYVL 332, 31.12.1993, s. 7. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 351/2002 (EYVL L 55, 26.2.2002, s. 23).


text:
Korvpall 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–28. augustil.
 Ajalugu
 Olümpiamängudel oli meeste korvpall esimest korda ametlikult kavas 1936. aastal ja naiste korvpall 1976. aastal, näidisalana tutvustati uut sportmängu 1904 Saint Louises.
 Kui veel Seouli mängudel 1988 said osaleda vaid kirjade järgi asjaarmastajad, siis 1989. aastal otsustas FIBA vahetegemise proffide ja amatööride vahel lõpetada. Uuendusega tuli kaasa ka ROK ning 1992 Barcelonas osalesid USA koondises kõik tollased tähed eesotsas Michael Jordaniga. USA Dream Teami eri koosseisud on ka kolmel viimasel olümpial võidutsenud, ehkki neli aastat tagasi Sydneys polnud NBA tähtede ülekaal enam kaugeltki nii veenev kui Barcelonas ja Atlantas.
 Naised mängsid Ateenas oma kaheksandal olümpial. Kaks esimest korda võitis NSV Liit ja 1992. aastal selle teisend SRÜ, ülejäänud turniirid, sealhulgas kolm viimast, on lõppenud USA võiduga.
 Medalialad
 Nii meeste kui ka naiste turniiril osales 12 võistkonda, kes olid jagatud kahte alagruppi. Mõlema grupi neli esimest pääsesid veerandfinaalidesse, mis naistel peeti 25. ja meestel 26. augustil. Poolfinaalid oli vastavalt 27. augustil ning medalimängud 28. augustil.
 Võistluspaik
 Alagrupimängud peeti Helliniko Olympic Complexi 13 631 pealtvaatajat mahutavas saalis, mis paiknes Ateena vanal lennuväljal. Alates veerandfinaalidest koliti Olümpia Sisehalli, kus oli kohti pealtvaatajaile 19 250.
 Tulemused mehed
 Lõplik järjestus
 I. Argentina
 II. Itaalia
 III. USA
 4. Leedu
 5. Kreeka
 6. Puerto Rico
 7. Hispaania
 8. Hiina
 9. Austraalia
 10. Uus-Meremaa
 11. Serbia ja Montenegro
 12. Angola
 Alagrupimängud
 A-alagrupp
 B-alagrupp
 Kohamängud 9.–12. koht
 24. august
 9.–10. koht
 Austraalia – Uus-Meremaa 98:80 (48:34)
 11.–12. koht
 Serbia ja Montenegro – Angola 85:62 (34:25)
 Veerandfinaalid
 26. august
 Argentina – Kreeka 69:64 (29:35)
 USA – Hispaania 102:94 (44:43)
 Leedu – Hiina 95:75 (53:37)
 Itaalia – Puerto Rico 83:70 (41:35)
 7. koha mäng
 28. august
 Hispaania – Hiina 92:76 (42:32)
 5. koha mäng
 28. august
 Kreeka – Puerto Rico 85:75 (44:36)
 Poolfinaalid
 27. august
 Argentina – USA 89:81 (43:38)
 Itaalia – Leedu 100:91 (49:43)
 Pronksimäng
 28. august
 USA – Leedu 104:96 (49:44)
 Finaal
 28. august
 Argentina – Itaalia 84:69 (43:41)
 Tulemused naised
 Lõplik järjestus
 I. USA
 II. Austraalia
 III. Venemaa
 4. Brasiilia
 5. Tšehhi
 6. Hispaania
 7. Kreeka
 8. Uus-Meremaa
 9. Hiina
 10. Jaapan
 11. Nigeeria
 12. Lõuna-Korea
 Alagrupimängud
 A-alagrupp
 B-alagrupp
 Kohamängud 9.–12. koht
 24. august
 9.- 10. koht
 Hiina – Jaapan 82:63 (30:29)
 11.-12. koht
 Nigeeria – Lõuna-Korea 68:64 (29:32)
 Veerandfinaalid
 25. august
 USA – Kreeka 102:72(55:34
 Venemaa – Tšehhi 70:49 837:20)
 Brasiilia – Hispaania 67:63(34:34)
 Austraalia – Uus-Meremaa 95:55 (45:31)
 7. koha mäng
 27. august
 Kreeka – Uus-Meremaa 87:83 (43:50)
 5. koha mäng
 27. august
 Tšehhi – Hispaania 79:68 (40:27)
 Poolfinaalid
 27. august
 USA – Venemaa 66:62 (37:33)
 Brasiilia – Austraalia 88:75 (42:36)
 Pronksimäng
 28. august
 Venemaa – Brasiilia 71:62 (32:32)
 Finaal
 28. august
 USA – Austraalia 74:63 (29:26)
 2004. aasta suveolümpiamängud
 Korvpall olümpiamängudel


text:
 25.6.2005
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 155/22
 BESCHLUSS DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 vom 8. April 2005
 in der Rechtssache T-401/03, Deirdre McCabe gegen Kommission der Europäischen Gemeinschaften (1)
 (Beamte - Einstellung - Probezeit bei Eurostat - Entlassung nach Beendigung der Probezeit - Anfechtungsklage - Schadensersatzklage - Vorherige Verwaltungsbeschwerde - Unzulässigkeit)
 (2005/C 155/43)
 Verfahrenssprache: Französisch
 In der Rechtssache T-401/03, Deirdre McCabe, frühere Beamtin auf Probe der Kommission der Europäischen Gemeinschaften, wohnhaft in Mondorf-les-Bains (Luxemburg), Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte M. Spandre und B. Zammitto, gegen Kommission der Europäischen Gemeinschaften (Bevollmächtigte: J. Currall und H. Kraemer im Beistand von Rechtsanwalt B. Wägenbaur, Zustellungsanschrift in Luxemburg), wegen Aufhebung der Entscheidung der Kommission vom 25. August 2003 über die Entlassung der Klägerin nach Beendigung ihrer Probezeit und wegen Schadensersatz hat das Gericht (Vierte Kammer) unter Mitwirkung des Kammerpräsidenten H. Legal sowie der Richterin P. Lindh und des Richters V. Vadapalas — Kanzler: H. Jung — am 8. April 2005 einen Beschluss mit folgendem Tenor erlassen:
 1.
 Die Klage wird als unzulässig abgewiesen.
 2.
 Jede Partei trägt ihre eigenen Kosten.
 (1) ABl. C 35 vom 7.2.2004.


text:
L'Antonov An-30 (Code OTAN : Clank) est un avion biturbopropulseur dérivé de l'An-24, destiné à la reconnaissance et à la cartographie.
 Conception
 Nommé au début An-24FK, il a été créé au début des années 1970 pour remplacer les Li-2, Il-14 et An-2. Il effectua son premier vol en 1974. Le nombre exact d'An-30 produits n'est pas connu, mais il fut livré à une dizaine de pays.
 Description
 À la différence de l'An-24, le radar a été déplacé vers le dessous du fuselage (comme sur l'Il-76) pour faire place au nez vitré de la cabine du navigateur-photographe. À cause de celle-ci, le cockpit se situe plus haut pour garder un champ de vision acceptable. Autres différences, la porte et la rampe de chargement arrières ont disparu. L'An-30 possède en outre des appareils photographiques sous le ventre, une porte cargo à tribord et un laboratoire de traitement de films.
 Engagements/utilisations
 L'An-30 a participé à la guerre d'Afghanistan et aux . Il participe au programme Ciel ouvert.
 Versions
 An-30 : Version standard de surveillance aérienne ;
 An-30B : Version améliorée utilisée par les forces aériennes russes.
 An-30M : Version surnommée « nettoyeur du ciel » en raison de sa mission qui consiste à dans les nuages afin de les décharger de leur eau au-dessus des feux de forêt ou de répartir les précipitations sur de vastes régions. Pour ce faire il emporte 8 récipient de granulé de CO2 et six récipients extérieurs peuvent larguer 384 cartouches météorologiques.
 Sources
 Articles connexes
 An-24
 An-26
 An-32
 Avion militaire de la guerre froide
 An-030
 An-030
 An030
 Avion bimoteur
 An-030
 Avion des années 1970
 Moyen-courrier
 Premier vol en 1967
 Avion à ailes hautes


text:
 27.8.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 252/44
 Žaloba podaná 1. júla 2011 — Bimbo/ÚHVT — Grupo Bimbo (GRUPO BIMBO)
 (Vec T-357/11)
 2011/C 252/95
 Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)
 Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
 Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko)
 Návrhy
 Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
 —
 zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 14. apríla 2011 podľa článku 65 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 pre porušenie jeho článku 8 ods. 5 a v celom rozsahu zamietol prihlášku obrazovej ochrannej známky č. 5 025 598„GRUPO BIMBO“ pre všetky požadované tovary a služby,
 —
 subsidiárne a len v prípade zamietnutia vyššie uvedeného návrhu zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 14. apríla 2011 z dôvodu porušenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009,
 —
 zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.
 Dôvody a hlavné tvrdenia
 Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Grupo Bimbo, SAB de CV
 Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „GRUPO BIMBO“ (prihláška č. 5 025 598) pre tovary a služby zaradené do tried 29, 30, 31, 32, 35 a 42.
 Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.
 Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska slovná ochranná známka „BIMBO“ (č. 2 689 432) pre tovary zaradené do tried 5, 29 a 30, a viaceré španielske obrazové ochranné známky (č. 464 785, č. 2 244 562, č. 2 244 563 a č 2 255 097) obsahujúce slovný prvok „BIMBO“ pre tovary a služby zaradené do tried 29, 30, 31, 32, 35 a 42.
 Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.
 Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia.
 Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva, pretože odvolací senát po tom, ako dospel k záveru, že kolidujúce ochranné známky „BIMBO“ sú všeobecne známe na španielskom trhu a že prihlasovaná ochranná známka „GRUPO BIMBO“ je prakticky zhodná s kolidujúcimi ochrannými známkami, čiastočne povolil zápis tejto ochrannej známky z dôvodu, že namietateľka nepreukázala prospech neoprávnene získaný z jej ochranných známok alebo ohrozenie všeobecnej známosti či rozlišovacej spôsobilosti týchto známok.


text:
 7.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 294/10
 Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče – Slovinsko) – NLB Leasing d.o.o. v. Slovinská republika
 (Věc C-209/14) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Dodání zboží, nebo poskytnutí služby - Leasingová smlouva - Navrácení nemovitosti, která byla předmětem leasingové smlouvy, pronajímateli - Výraz ‚zrušení, vypovězení, odstoupení, celkové nebo částečné nezaplacení‘ - Právo pronajímatele na snížení daňového základu - Dvojí zdanění - Samostatná plnění - Zásada daňové neutrality“)
 (2015/C 294/13)
 Jednací jazyk: slovinština
 Předkládající soud
 Vrhovno sodišče
 Účastnice původního řízení
 Žalobkyně: NLB Leasing d.o.o.
 Žalovaná: Slovinská republika
 Výrok
 1)
 Ustanovení čl. 2 odst. 1, článku 14 a čl. 24 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že v případě, že smlouva o leasingu týkající se nemovitosti stanoví, že vlastnické právo k uvedené nemovitosti bude převedeno na nájemce po ukončení platnosti smlouvy, nebo že nájemce získá základní vlastnosti vlastníka uvedené nemovitosti, zejména že je na něj převedena většina výhod a rizik spojených s právním vlastnictvím této nemovitosti a že současná hodnota splátek je prakticky totožná s prodejní hodnotou zboží, musí být operace plynoucí z takové smlouvy považována za nabytí investičního majetku.
 2)
 Článek 90 odst. 1 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje, aby si osoba povinná k dani snížila daňový základ, pokud skutečně obdržela veškeré platby jako protiplnění za uskutečněné plnění, nebo pokud druhá smluvní strana již osobě povinné k dani nedluží sjednanou částku, aniž by byla smlouva vypovězena či od ní bylo odstoupeno.
 3)
 Zásada daňové neutrality musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby poskytnutí leasingu, který se týká nemovitostí, na jedné straně a na druhé straně převod uvedených nemovitostí na třetí osobu (která není smluvní stranou leasingové smlouvy), byly pro účely DPH předmětem samostatného zdanění, pokud uvedená plnění nelze považovat za součásti jediného plnění, což přísluší posoudit předkládajícímu soudu.
 (1) Úř. věst. C 202, 30.6.2014.


text:
8.9.2012
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 273/20
 Ricorso proposto il 12 luglio 2012 — Yuanping Changyuan Chemicals/Consiglio
 (Causa T-310/12)
 2012/C 273/34
 Lingua processuale: l'inglese
 Parti
 Ricorrente: Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (Yuan Ping City, Xin Zhou, Cina) (rappresentante: avv. V. Akriditis)
 Convenuto: Consiglio dell’Unione europea
 Conclusioni
 La ricorrente chiede che il Tribunale voglia:
 —
 Annullare il regolamento di esecuzione (UE) n. 325/2012 del Consiglio, del 12 aprile 2012, che istituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva dei dazi provvisori istituiti sulle importazioni di acido ossalico originario dell’India e della Repubblica popolare cinese (GU L 106, pag. 1);
 —
 Condannare il convenuto all’integralità delle spese sostenute dalla ricorrente nel presente procedimento.
 Motivi e principali argomenti
 A sostegno del ricorso, la ricorrente deduce quattro motivi.
 1)
 Primo motivo, vertente sulla violazione dell’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (GU L 343, pag. 51; in prosieguo: il «regolamento di base») il quale dispone che il pregiudizio si riferisce al pregiudizio per l’«industria dell’Unione»; e dell’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di base sulla definizione di industria dell’Unione, poiché il convenuto ha definito erroneamente tale nozione includendovi due produttori che non avevano cooperato e di cui uno ha cessato la propria produzione molti anni prima del periodo dell’inchiesta.
 2)
 Secondo motivo, vertente sulla violazione dell’articolo 3, paragrafi 2 e 5, del regolamento di base, il quale richiede che la valutazione del pregiudizio per l’industria dell’Unione sia basato su elementi di prova positivi in seguito ad un esame oggettivo di tutti i fattori pertinenti, in quanto il convenuto ha commesso un errore manifesto di valutazione analizzando i fattori del pregiudizio in base a due serie di dati distinti e confliggenti (fattori micro- e macroeconomici) in modo selettivo.
 3)
 Terzo motivo, vertente sulla violazione dell’articolo 9, paragrafo 4, del regolamento di base che richiede che i dazi vengano istituiti soltanto nei limiti in cui risultino necessari per compensare gli effetti del dumping pregiudizievole; dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento di base che richiede che i dazi siano riscossi indipendentemente dai dazi doganali, dalle tasse e dagli altri oneri; e dell’articolo 20, paragrafi 1 e 2, del regolamento di base che richiede la divulgazione di elementi specifici dei principali fatti e considerazioni in base ai quali sono stati istituiti i dazi anti-dumping, in quanto il convenuto ha commesso una serie di errori manifesti in sede di calcolo del margine del pregiudizio e non ha esposto neppure alcuna motivazione.
 4)
 Quarto motivo, vertente sulla violazione dell’articolo 20, paragrafo 5, del regolamento di base che prevede un termine minimo di 10 giorni per presentare osservazioni sull'informazione finale, nonché dei principi generali relativi al divieto di discriminazione e all’obbligo di buona amministrazione, poiché il convenuto ha concesso alla ricorrente un termine inferiore a quello concesso a tutte le altre parti del procedimento per rispondere alle conclusioni definitive dell’inchiesta.