text:
Las geraniáceas (Geraniaceae) son una familia de hierbas o subarbustos (subfruticosos en la base) del orden Geraniales. Hojas simples desde algo lobuladas hasta muy divididas, a veces peltadas, opuestas o alternas, con o sin estípulas. Flores hermafroditas, actinomorfas con tendencia a la zigomorfía; cáliz con 5 sépalos libres; corola con 5 pétalos libres; androceo con 10 estambres en 2 verticilos, a veces algunos reducidos hasta estaminodios, a veces pueden abortar 3 estambres (Pelargonium); gineceo súpero pentacarpelar, estilos soldados con estigmas libres. Flores generalmente agrupadas en cimas o en umbelas. Fruto baya esquizocarpico, con un pico estilar común, que en la madurez se separan en 5 mericarpos monospermos, germinación hipogea. Unas 700 especies de países templados y subtropicales, sobre todo de África del sur y de la región mediterránea.
 Descripción
 Hierbas anuales a perennes, muy ramificadas en la base, a veces acaules. Los tallos pueden ser desde postrados hasta erectos, pubescentes. Las hojas presentan estípulas, son simples (desde lobadas a pinnatipartidas) o pinnaticompuestas (raramente bipinnatisectas). Las inflorescencias están sostenidas por pedúnculos bifloros (en ocasiones unifloros), o cimas umbeliformes terminales o axilares hasta de diez flores.
 Las flores son actinomorfas y hermafroditas. El cáliz está compuesto por cinco sépalos imbricados, múticos o mucronados, desiguales: los tres mayores muy pubescentes y los otros dos glabrescentes, persistentes y algo acrescentes en el fruto. La corola está compuesta por cinco pétalos, unguiculados y caedizos. Presentan cinco nectarios que se ubican alternando con los pétalos. El androceo está formado por diez estambres dispuestos en dos ciclos, todos fértiles o el ciclo externo transformado en estaminodios; los filamentos son anchos, raramente connados en la base; las anteras son versátiles. El gineceo es de ovario súpero, formado por cinco carpelos unidos entre sí que delimitan cinco lóculos. Dentro de cada lóculo se hallan dos óvulos anátropos y péndulos. Presentan cinco estilos unidos entre sí por el ápice, las ramas estigmáticas son filiformes. El fruto es esquizocárpico y se denomina regma. A la madurez se separa en cinco mericarpos cada uno con una semilla y adherido a los estilos que se arquean o enrollan. Las semillas son exendospermadas, el embrión curvo y los cotiledones son peciolados, foliáceos.
 Etimología: Del griego géranos (γέρανος), grulla, debido al parecido de los frutos de las plantas de esta familia, en especial los de las especies del género Geranium, con la cabeza y el pico de esta ave.
 Erodium, alfiler, A 5+5', separación de los merocarpos del ápice a la base.
 Geranium, geranio silvestre, ruderales y arvenses, A 5+5, separación de los merocarpos de la base al ápice.
 Pelargonium, A 7, 4 pétalos, geranio de jardín.
 Taxonomía
 La familia fue descrita por Antoine-Laurent de Jussieu y publicado en Genera Plantarum 268. 1789 El género tipo es: Geranium L.
 Comprende 7 géneros aceptados y otros 22 pendientes de ser aceptados.
 Géneros aceptados
 California
 Erodium
 Geranium
 Hypseocharis
 Monsonia
 Pelargonium
 Sarcocaulon
 Géneros pendientes de aceptar
 Referencias
 Bibliografía
 Barboza, G. E. y M. N. Correa. 1988. Geraniaceae. En M. N. Correa (Dir.), Fl. Patagónica 8 (5): 30-39. INTA. Bs. As.- Barboza, G. E. 1996. Geraniaceae, Fl. Fanerogámica Argentina, fasc. 26: 1-17. Proflora-Conicet.-
 Cronquist, A. 1981. An integrated system of classification of the flowering plants [Orden Geraniales: 821-836]. Columbia Univ. Press, New York.-
 Price, R. A. and J. D. Palmer. 1993. Phylogenetic relationships of Geraniaceae and Geraniales form rbcL sequence comparisons. Ann. Missouri Bot. Gard. 80: 661-671.-
 Enlaces externos


type: wikipedia

text:
 Események
 Róma
 Quintus Fabius Maximus Servilianust és Lucius Caecilius Metellus Calvust választják consulnak.
 Scipio Aemilianust és Lucius Mummuist választják a censori tisztségre. Scipio igen szigorúan vizsgálja felül a szenátori és a lovagi rendet. A census során 328 442 római polgárt számlálnak össze.
 Servilianus consult Hispániába küldik a Viriathus vezette luzitán felkelés leverésére. A luzitánok menet közben megtámadják, ezért visszavonul és a táborába húzódik. Miután erősítésként numida lovasokat és elefántokat kap, vereséget mér a felkelőkre.
 Az észak-hispániai numantiai háborúban Metellus proconsul feldúlja a vaccaei törzs földjeit, majd megtámadja Numantiát és a szomszédos Termantiát, de nem jár sikerrel.
 Hellenisztikus birodalmak
 Miután Diodotosz Trüphón megöleti a fivérét, Simon Makkabeus átáll II. Démétriosz oldalára a szeleukida belháborúban. Démétriosztól jelentős adókedvezményt és autonóm státuszt kap, formálisan kinevezik jeruzsálemi főpapnak és az utóbbi címet továbbörökítheti gyermekeire. Simon követeket küld Rómába és Spártába, hogy elismerjék címeit és szövetségeket kössön.
 Diadotosz Trüfón meggyilkoltatja a gyerekkorú VI. Antiokhoszt (I. Alexandrosz fiát), akinek eddig a régense volt és magát kiáltja ki királynak.
 Születések
 IX. Ptolemaiosz II. Szótér, egyiptomi fáraó
 Halálozások
 VI. Antiokhosz Dionüszosz, szeleukida király
 Fordítás
 142


text:
Vera Charlesworth Barclay (1893–1989) war die Mitbegründerin der Wölflinge, des Zweiges der jüngsten Mitglieder der Pfadfinderbewegung. Sie war eine Mitarbeiterin von Robert Baden-Powell, dem Gründer der Pfadfinder.
 Sie schrieb mehrere Werke, unter anderem unter dem Pseudonym Margaret Beech.
 Biographie
 Sie wurde am 10. November 1893 in Hertford Heath, Hertfordshire in England als Tochter eines anglikanischen Pfarrers, Reverend Charles W. Barclay, und einer Schriftstellerin, Florence Louisa Charlesworth (1862–1921), geboren. 1912 trat sie in die Pfadfinderbewegung ein und wurde eine der ersten weiblichen Pfadfinder. Im Jahr 1914 war sie eine der ersten Meuteführer. Etwa 15 Jahre lang, vor allem während des Krieges, ersetzt sie auf diese Weise Pfadfinderinnen, bis ein Mann gefunden wird, der die Aufgabe übernimmt.
 Sie selbst berichtet 1915, wie sie ihr erstes Rudel in Hertford Heath, nordöstlich von London, gründete: Einer der kleinen Knaben belästigte sie, als sie sich um ihre Pfadfindergruppe kümmerte: „Fräulein, Fräulein, wenn die Pfadfinder uns wollen, sind wir bereit.“ Sie schreibt: „Als ich sah, wie diese schmuddeligen dreikäsehohen Knaben mich mit drei Fingern begrüßten, begann ich zu glauben, dass etwas für sie getan werden müsse.“ Von da an widmete sie ihre Abende am Montag, Mittwoch, Donnerstag und Freitag, ihre Wochenenden und einen Teil ihrer Ferien der Pfadfinderei. Später rekrutierte sie ihre Schwester Angela als Nachfolgerin für die Leitung der Meute.
 1916 arbeitete sie als Krankenschwester im Rot-Kreuz-Spital in Netley bei Portsmouth. Am 24. Juni veranstaltete Robert Baden-Powell ein Treffen in der 116 Victoria Street, wo er seinen Plan für einen Zweig der Pfadfinderbewegung für Knaben im Alter von acht bis zwölf Jahren vorstellte, die Wölflinge. Im Juli schrieb er seinem Freund Rudyard Kipling und bittet um Erlaubnis, seinen Roman Das Dschungelbuch als Inspiration für ein Handbuch für „Wolfsjungen“ zu verwenden. Er überredete Vera, mit ihm zusammen das Handbuch zu schreiben. Daraufhin trat sie dem Nationalteam bei, um sich um den Wolfszweig zu kümmern. Jeden Morgen fand sie auf ihrem Schreibtisch kleine Notizen von Baden-Powell auf Zigarettenpapier vor (zu dieser Zeit wurde das Papier als Gerinnungsmittel für Rasierschnitte verwendet), die er während seiner morgendlichen Körperpflege verfasste.
 Sie erwähnte humorvoll, dass dieses Handbuch nichts sei für „jene feierlichen Leute, die auf ein dickes Handbuch gewartet haben, das beschreibt, wie man ein Kind von acht bis zwölf Jahren unterrichtet; das heißt, wie man es ausbildet, bis es zu einer kleinen dummen Maschine wird; wie man seinen lernwilligen Geist unter einer Last von Albträumen schulischer Genauigkeit zerquetscht, diese Leute werden schmerzlich enttäuscht werden.“ Dennoch war es ihr wichtig, die verschiedenen Praktiken zu harmonisieren, und sie reiste in nicht weniger als 500 Rudel, um den Wölflingen „das große Heulen“ beizubringen.
 Als sie zum Katholizismus konvertierte, setzte sie sich sehr dafür ein, das Misstrauen des römisch-katholischen Klerus gegenüber der Pfadfinderbewegung auszuräumen. Sie gewann die Unterstützung von Kardinal Bourne und ermöglichte so eine deutliche Zunahme der Mitgliederzahlen in England.
 Sie war es auch, die Pater Sevin den Titel „Akela leader“ verlieh, der es ihm ermöglichte, seinerseits in Frankreich Rudelführer auszubilden. Sie selbst reiste 1923, 1925 und 1927 nach Frankreich.
 Im September 1920 verabschiedete sie sich in einem Artikel der Gazette des Hauptsitzes von den englischen Pfadfindern, indem sie ihren Eintritt in den Orden der Schwestern der Nächstenliebe (von Vincent von Paul) bekannt gab. In derselben Ausgabe bedankte sich Robert Baden-Powell herzlich bei ihr, indem er ihr den „Silbernen Wolf“, die höchste Pfadfinderauszeichnung für geleistete Dienste, verlieh.
 Dies scheint jedoch nur ein Versuch gewesen zu sein, da sie drei Jahre später immer noch Artikel für Pfadfinderzeitschriften verfasste und erneut Ausbildungshandbücher veröffentlichte. Sie schrieb viel, vor allem unter dem Pseudonym Margaret Beech: Kinderbücher, aber auch religiöse Essays.
 1931 verließ sie England und ließ sich in der Schweiz nieder. Vor dem Ausbruch des Zweiten Weltkriegs ließ sie sich in Bognor Regis in der Nähe von Brighton nieder. Während eines Teils des Krieges zog sie nach Helmsley in Yorkshire, kehrte dann aber nach Bognor Regis zurück. In den 1950er Jahre half sie dabei, das Turiner Grabtuch in England bekannt zu machen und wurde zu einer der führenden englischen Experten für die Geschichte dieser Reliquie.
 Vera Barclay starb blind in Sheringham in Norfolk im Alter von fünfundneunzig Jahren am 19. September 1989.
 Bibliografie (Auswahl)
 (Quelle: )
 Cubbing – How to Run a Cub Pack (1920)
 Book of cub games (1920)
 Character training in the wolf cub pack (1921)
 Jungle Wisdom – A Book for Cubmasters (1925)
 Games for camp and club-room (1936)
 Externer Link
 Foto von Vera Barclay
 Einzelnachweise
 Person der Pfadfinderbewegung
 Gründer einer Organisation
 Reformpädagoge
 Brite
 Geboren 1893
 Gestorben 1989
 Frau


text:
Galileo Galilei [galiléo galilêj] (), italijanski fizik, matematik, astronom in filozof, * 15. februar 1564, Pisa, Italija, † 8. januar 1642, Arcetri pri Firencah, Italija.
 Njegova astronomska opazovanja so imela ključno vlogo pri uveljavitvi heliocentričnega modela Osončja. Zaradi teh in drugih del velja za pionirja uporabe sodobne znanstvene metode in eno najpomembnejših osebnosti znanstvene revolucije 17. stoletja.
 Življenje in delo
 Njegov oče je bil italijanski skladatelj Vincenzo Galilei.
 Po končanih medicinskih študijih se je Galileo posvetil raziskovanju geometrije in Arhimedovih del in postal eden od največjih fizikov in astronomov. Bil je prvi po Arhimedu, ki je proučeval naravne pojave s poskusi.
 Znan je postal leta 1586, ko je objavil podrobnosti o svojem izumu, hidrostatični tehtnici. Podal je zakone prostega pada, nihala in meta. Ovrgel je Aristotelovo prepričanje, ki je bilo še tedaj v veljavi, da različno težka telesa padajo z različnimi hitrostmi. Proučeval je gibanje teles in ugotovil Galilejev zakon ali zakon o vztrajnosti, po katerem telo miruje ali se giblje premo enakomerno po premici s stalno hitrostjo, če nanj ne deluje nobena zunanja sila, kar pravi tudi 1. Newtonov zakon, ki ga je Newton povzel po Descartesu. Descartes ga je postavil zelo splošno, češ da ima vsaka sprememba svoj vzrok. Galilei pri tem ni imel zaslug. Ugotovili so, da je Newton sicer prebral angleški prevod Galilejevega Pogovora, nič pa ne kaže, da bi poznal Govore. Nekateri menijo, da je zakon nepotreben, ker sledi iz 2. Newtonovega zakona.
 Leta 1592 je postal profesor matematike na Univerzi v Padovi, kjer je tudi dosegel večino pomembnih odkritij. Leta 1604 je dokazal, da se hitrost prosto padajočih teles enakomerno veča s časom ter pojasnil in matematično opisal gibanje izstrelkov po paraboli. Podal je Galilejevo transformacijo, ki prevede opis kakega pojava v danem inercialnem ali nepospešenem opazovalnem sistemu v opis tega pojava v drugem nepospešenem opazovalnem sistemu, gibajočem se glede na prvega.
 Leta 1609 je prikazal izum daljnogleda na vrhu zvonika sv. Marka v Benetkah. Sestavil je svoj Galilejev ali nizozemski daljnogled in ga kot prvi uporabil za astronomska opazovanja. Daljnogled ima za objektiv zbiralno lečo in za okular razpršilno lečo s kratko goriščno razdaljo. Daje pokončno sliko. Daljnogled je razmeroma kratek in vidno polje je majhno. Uporabljajo ga le še kot operno kukalo. Daljnogled je leta 1608 verjetno iznašel Lippershey na Nizozemskem. Morda so v Španiji poznali daljnogled že nekaj deset let prej, a so ga zaradi izrednega pomena za plovbo ohranili v tajnosti. Z daljnogledom je Galilei odkril, da Rimska cesta razpade v ogromno število zvezd slabega sijaja in tako ovrgel številne legende o njenem nastanku, saj o njeni naravi do njega niso vedeli ničesar. V razsuti kopici Jasli (Prezepe (Praesepe)), M44 je s svojim daljnogledom naštel 36 zvezd. Lunino površino je opazoval kot izbrazdano z dolinami in bregovi.
 Leta 1610 je narisal še popolnejše karte Lunine površine od prvih, ki jih je leto poprej narisal Harriot. Galilei je podrobno opisal številne Lunine kraterje, planine in »morja«. Pozimi leta 1609 na 1610 je odkril 4 najsvetlejše Jupitrove lune, Io, Evropo, Ganimed in Kalisto, po njem imenovane Galilejeve satelite. Približno istočasno jih je opazil tudi Marij. Gibanje Jupitrovih satelitov je prepričalo Galileja, da ne krožijo vsa nebesna telesa okrog Zemlje, kot je bilo tedaj splošno veljavno mnenje. Odkril je Venerine mene in Sončeve pege. Napravil je znamenite prve skice Saturna, vendar njegov daljnogled ni imel dovolj moči in povečave, da bi sistem kolobarjev videl v pravi podobi. Verjel je, da je Saturn trojni planet, po dveh letih opazovanja pa kolobarja ni več opazil, ker je k Zemlji obrnil svoj rob. Svoja prva astronomska odkritja je objavil v delu Zvezdni glasnik (sel) (Sidereus nuncius) (1610). Na osnovi svojih opazovanj je Galilei predvideval, da je v središču gibanja Sonce, Zemlja pa kroži okrog njega kot vsi drugi planeti.
 Ker je podpiral Kopernikov sistem, ki je edini pravilen in resničen, je prišel v spor s cerkvenim naukom in mu je leta 1616 inkvizicija prepovedala učenje, da se Zemlja vrti okoli Sonca in da je Sonce središče sveta. Leta 1632 (1638) je v svojem delu Dvogovor o dveh glavnih svetovnih sestavih, Ptolemejevem in Kopernikovem (Dialogo Sopra I Due Massimi Sistemi Del Mondo, Tolemaico E Copernicano...) izdal svoj heliocentrični sistem, kar je bilo obsojeno kot heretično. Leta 1633 je bil v Rimu proces proti Galileju, ki je bil takrat v sedemdesetem letu življenja. Njegov nauk je bil spoznan za heretičnega tako neposredno (ker je nasprotoval uradni kozmologiji), kot tudi načelno (ker je podpiral tezo, ki nasprotuje Bibliji).
 Galilei se je moral javno odreči svojim nazorom in preživeti zadnja leta življenja v hišnem zaporu, kjer je izkoristil čas in napisal eno svojih najvplivnejših del, Razprave o dveh novih znanostih. V njej je povzel svoja odkritja o kinematiki in trdnosti, ki jih je prej zaradi astronomskih odkritij postavil na stranski tir. Prepoved inkvizicije je veljala tudi za naprej, zato je rokopis pretihotapil v tujino in ga izdal na Nizozemskem.
 Od leta 1757 so njegova dela spet dovoljena.
 Glej tudi
 Galilejev termometer
 Galilejeva invariantnost
 Galilejeva ladja
 Galilejeva spirala
 Galilejevo načelo relativnosti
 Galileo Galilei (drama)
 Sklici
 Zunanje povezave
 Sašo Dolenc, Galileo Galilei - med mitom in zgodovino, Kvarkadabra 2000.
 Jan Bednarich - slovenski prevod Galilejevega pisma Kristini Lorenski nadvojvodinji toskanski , Kvarkadabra 2000.
 Italijanski astronomi
 Astronomi v 17. stoletju
 Italijanski filozofi v 17. stoletju
 Filozofi med renesanso in razsvetljenstvom
 Filozofi znanosti
 Italijanski fiziki
 Italijanski matematiki
 Italijanski matematiki v 16. stoletju
 Italijanski matematiki v 17. stoletju
 Italijanski književniki v 16. stoletju
 Italijanski književniki v 17. stoletju
 Predavatelji na Univerzi v Padovi
 Diplomiranci Univerze v Pisi
 Galilei, Galileo
 Ljudje, po katerih so poimenovali asteroid
 Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni
 Italijanski univerzitetni učitelji
 Balistiki
 Galilej, Galileo


text:
Geografinė informacinė sistema (GIS) – informacinė sistema, skirta darbui su erdvine ir aprašomąja informacija.
 Sistema skirta skaitmeninių, koordinuotų erdvėje duomenų kaupimui, saugojimui, vaizdavimui, redagavimui, integravimui bei analizei.
 Duomenų modeliai
 Geografiniai objektai gali būti paplitę diskretiškai (išbarstytai, pvz.: miškas, ežeras) arba erdvėje kisti tolygiai (pvz.: paviršiaus aukštis). Vaizduojant realaus pasaulio objektus GIS sistemose yra sukuriamas šio pasaulio modelis, apibendrinant informaciją ir skirstant ją į klases. Šios realaus pasaulio klasės GIS duomenų modelyje yra išreiškiamos teminiais žemėlapiais (sluoksniais).
 GIS duomenys gali būti išreiškiami naudojant vektorinį arba rastrinį duomenų modelį:
 Rastrinis duomenų modelis gali būti suprantamas kaip paprasčiausias skaitmeninis paveikslėlis. Šiame duomenų modelyje informacija saugoma ląstelėse (angl. cell, pixel). Ląstelės yra organizuotos eilutėmis ir stulpeliais ir kiekviena ląstelė saugo vieną reikšmę. Dažniausiai ląstelėse saugoma informacija apie spalvą, gali būti koduojamos reikšmės ir apie kitus reiškinius: žemės dangos tipą, žemės paviršiaus temperatūrą ir pan.). Paplitęs rastrinio modelio naudojimas kuriant skaitmeninius paviršiaus modelius, kur saugoma informacija apie žemės paviršiaus aukščius. Rastrinio duomenų modelio detalumą apibūdina skiriamoji geba (rezoliucija) – ji nurodo koks yra vienos ląstelės kraštinės ilgis žemės paviršiuje.
 Vektoriniame duomenų modelyje informacija saugoma koordinačių X, Y, (Z) rinkiniais. Objektų vaizdavimui, priklausomai nuo GIS duomenų bazės mastelio bei paskirties, pasirenkami taškai, linijos arba plotai. Dažniausiai taškiniais objektais kartografuojami tokie objektai, kurių kaip ploto naudojamame mastelyje nebegalima pavaizduoti; linijomis kartografuojami objektai, kurių pločio tam tikrame mastelye nebegalima išreikšti kaip ploto; plotais vaizduojamos vienarūšių objektų teritorijos. Linijos turi pradžios ir pabaigos taškus, taigi ir kryptį, kuri gali būti panaudojama objektų judėjimui nurodyti (pvz.: upės tėkmei, automobilių eismo kryptims) bei nurodyti M koordinatę. M identifikuoja tašką ant linijos, nurodant atstumą nuo linijos pradžios (pvz.: Vievis yra 40 km kelyje Vilnius-Kaunas).
 Taškas saugomas naudojant vieną koordinačių rinkinį, liniją sudaro taškų seka, o uždara linija suformuoja plotą.
 GIS vektoriniame duomenų modelyje svarbi topologijos sąvoka, kuri apibrėžia objektų erdvinius ryšius su kitais objektais ir jų kartografavimo taisykles. Topologinio ryšio tipas gali būti nusakomas sąvokomis: „persidengia“, „kertasi“, „turi bendrą tašką“, „yra kito objekto viduje“ ir pan.
 Atributiniai duomenys
 GIS grafiniai objektai siejami su juos aprašančia informacija – atributinių duomenų lentelėmis, kur paprastai vienas grafinis objektas atitinka vieną įrašą (eilutę) atributinių duomenų lentelėse. Lentelėse gali būti saugomi tekstiniai, skaitiniai, loginiai duomenys, pateikiantys įvairiapusę kiekybinę ir kokybinę informaciją apie objektą. Įvairiose sistemose šias lenteles galima sieti su kitų duomenų lentelėmis.
 Daugeliu atvejų atributiniuose duomenyse saugomi geoobjektų kodai, kurių paaiškinimai pateikiami konkrečios geografinių duomenų bazės specifikacijose. Lietuvoje sudarant geoduomenis laikomasi Integruotos Geoinformacinės sistemos (InGIS ) specifikacijos.
 Gis > GIS > gIS
 Sąlygos atsirasti GIS susiformavo 7-8 dešimtmetyje, kai sparčiau pradėjo vystytis kompiuterinė technika.
 7-o dešimtmečio pabaigoje apjungus DBVS ir CAD technologijas suformuojamos pirmosios GIS.
 1967 m. GIS pirmą kartą įdiegta Kanados Energetikos, kasybos ir resursų departamente, siekiant inventorizuoti ir analizuoti gamtos, žemės ūkio, gyvūnijos, rekreacijos resursus, naudojant skaitmeninius M 1:250 000 duomenis. GIS pradininku laikomas šios sistemos vystytojas Roger Tomlinson.
 9-ajame dešimtmetyje su kompiuterinės technikos bei operacinių sistemų vystymusi prasidėjo ir spartus GIS programų vystymasis, taikomos naujos modeliavimo metodikos. Šiuo metu pagrindinė GIS vystymosi kryptis – universalumas, integralumas su kitomis sistemomis, pritaikymas neprofesionaliam vartotojui.
 Pagrindinės GIS naudojimo sritys
 Valstybės valdymas
 Teritorijų planavimas
 Registrai
 Kartografavimas, žemėlapių leidyba
 Aplinkos apsauga
 Žemėtvarka
 Miškotvarka
 Komunikacijos (elektros energija, vandentiekis ir pan.)
 Logistika
 Mobilaus ryšio tinklo planavimas
 Aviacija, laivyba
 Karyba
 Maršrutų planavimas
 Kartografija
 Informacinės sistemos


text:
Η επίθεση του Τζακ-Τζακ (Jack-Jack Attack) είναι ταινία κινουμένων σχεδίων μικρού μήκους που δημιουργήθηκε από τον Μπραντ Μπρεντ για την Pixar. Η ταινία βασίζεται στον χαρακτήρα Τζακ-Τζακ της ταινίας Οι απίθανοι, που επίσης σκηνοθετήθηκε από τον Μπραντ Μπρεντ και περιλαμβάνεται στην έκδοσή του DVD της. Η ταινία περιγράφει την παραμονή του Τζακ-Τζακ στο σπίτι με την Κάρι, την μπέιμπι σίτερ και την εξέλιξη των δυνάμεών του.
 Αμερικανικές ταινίες
 Ταινίες μικρού μήκους
 Ταινίες του 2005
 Αμερικανικές ταινίες κινουμένων σχεδίων
 Ταινίες παραγωγής Pixar


type: other

text:
1600pF KEMET SMD Ceramic Multilayer MLCC Capacitors | Farnell HU
 1600pF KEMET SMD Ceramic Multilayer MLCC Capacitors
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 50 V, 0603 [1608 Metric], ± 5%, C0G / NP0
 3 898 található raktáron másnapi szállításra (UK készlet): 00 előtt (újratekercselt tételek esetén 17:30 előtt) hétfőtől péntekig (kivéve ünnepnapokon)
 10+ 126,012 Ft Adott egységre meghatározott ár: 100+ 44,494 Ft Adott egységre meghatározott ár: 500+ 40,272 Ft Adott egységre meghatározott ár: 1000+ 32,477 Ft Adott egységre meghatározott ár: 2000+ 24,358 Ft Adott egységre meghatározott ár: 4000+ 19,486 Ft Adott egységre meghatározott ár: 20000+ 16,239 Ft Adott egységre meghatározott ár: További árak...
 1865488 termék javasolt helyettesítő terméke
 Rendeléskód: 1865488RL. Csomagolás: Újratekercselt
 10+ 126,012 Ft 100+ 44,494 Ft 500+ 40,272 Ft 1000+ 32,477 Ft 2000+ 24,358 Ft 4000+ 19,486 Ft 20000+ 16,239 Ft További árak...
 1600pF 50V 0603 [1608 Metric] ± 5% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 1865488RL
 150+ 44,494 Ft Adott egységre meghatározott ár: 500+ 40,272 Ft Adott egységre meghatározott ár: 1000+ 32,477 Ft Adott egységre meghatározott ár: 2000+ 24,358 Ft Adott egységre meghatározott ár: 4000+ 19,486 Ft Adott egységre meghatározott ár: 20000+ 16,239 Ft Adott egységre meghatározott ár: További árak...
 1865488RL termék javasolt helyettesítő terméke
 Rendeléskód: 1865488. Csomagolás: Szalagos
 C0805C162G3GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 25 V, 0805 [2012 Metric], ± 2%, C0G / NP0
 4000+ 152,319 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 4000+ 152,319 Ft
 1600pF 25V 0805 [2012 Metric] ± 2% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0805C162J5GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 50 V, 0805 [2012 Metric], ± 5%, C0G / NP0
 4000+ 49,366 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 4000+ 49,366 Ft
 1600pF 50V 0805 [2012 Metric] ± 5% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0805C162F5GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 50 V, 0805 [2012 Metric], ± 1%, C0G / NP0
 4000+ 302,365 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 4000+ 302,365 Ft
 1600pF 50V 0805 [2012 Metric] ± 1% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 50 V, 1206 [3216 Metric], ± 5%, C0G / NP0
 1600pF 50V 1206 [3216 Metric] ± 5% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0805C162J2GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 200 V, 0805 [2012 Metric], ± 5%, C0G / NP0
 4000+ 30,951 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 4000+ 30,951 Ft
 1600pF 200V 0805 [2012 Metric] ± 5% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 1000+ 190,642 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 1000+ 190,642 Ft
 1600pF 1kV 1812 [4532 Metric] ± 5% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0603C162F3GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 25 V, 0603 [1608 Metric], ± 1%, C0G / NP0
 4000+ 170,831 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 4000+ 170,831 Ft
 1600pF 25V 0603 [1608 Metric] ± 1% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0402C162K3GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 25 V, 0402 [1005 Metric], ± 10%, C0G / NP0
 10000+ 35,725 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 10000+ 35,725 Ft
 1600pF 25V 0402 [1005 Metric] ± 10% C0G / NP0 C Series KEMET -55°C 125°C -
 C0402C162J3GACTU
 SMD Multilayer Ceramic Capacitor, 1600 pF, 25 V, 0402 [1005 Metric], ± 5%, C0G / NP0
 10000+ 30,594 Ft Adott egységre meghatározott ár:
 10000+ 30,594 Ft


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 27.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 200/11
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 687/2012
 af 26. juli 2012
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2012.
 På Kommissionens vegne For formanden
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0707 00 05
 TR
 95,4
 ZZ
 95,4
 0709 93 10
 TR
 97,8
 ZZ
 97,8
 0805 50 10
 AR
 75,7
 TR
 89,0
 UY
 97,3
 ZA
 101,8
 ZZ
 91,0
 0806 10 10
 EG
 190,5
 IL
 121,6
 MA
 254,1
 TR
 165,1
 ZZ
 182,8
 0808 10 80
 AR
 162,2
 BR
 99,1
 CL
 103,5
 NZ
 123,2
 US
 145,9
 UY
 52,1
 ZA
 107,0
 ZZ
 113,3
 0808 30 90
 AR
 159,7
 CL
 124,9
 NZ
 175,8
 ZA
 95,2
 ZZ
 138,9
 0809 10 00
 AR
 124,4
 TR
 170,0
 ZZ
 147,2
 0809 29 00
 TR
 341,6
 ZZ
 341,6
 0809 30
 TR
 175,5
 ZZ
 175,5
 0809 40 05
 BA
 70,8
 IL
 84,6
 ZZ
 77,7
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.