type: contracts

text:
 Anunţ juridic important
 |
 42004X0331(05)
 Jurnalul Oficial L 095 , 31/03/2004 p. 0056 - 0066
 Regulamentul nr. 73 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Cerințe uniforme privind omologarea vehiculelor utilitare, a remorcilor și a semiremorcilor în ceea ce privește protecția lor laterală [*]1. DOMENIUL DE APLICAREPrezentul regulament se aplică protecției laterale a vehiculelor complete din categoriile N2, N3, O3 și O4 [2]. Nu se aplică:- tractoarelor pentru semiremorci;- remorcilor concepute și construite pentru transportul de sarcini foarte lungi și indivizibile, precum trunchiuri de copaci, bare de oțel etc.;- vehiculelor concepute și construite pentru utilizări speciale, la care nu este posibilă, din motive practice, instalarea acestei protecții laterale.2. OBIECTVehiculele prevăzute în prezentul regulament trebuie să fie construite și/sau echipate în așa fel încât să ofere utilizatorilor de drumuri neprotejați o protecție eficientă împotriva riscului de a cădea sub o parte laterală a vehiculului și de a fi prinși sub roți [3].3. DEFINIȚII3.1. În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:3.1.1. "omologarea vehiculului", omologarea unui tip de vehicul complet în ceea ce privește protecția laterală;3.1.2. "tip de vehicul", vehicule care nu diferă între ele în privința caracteristicilor esențiale, cum ar fi lățimea axei spate, lățimea totală, dimensiunile, forma și materialele părții laterale a vehiculului (inclusiv cabina) și caracteristicile suspensiei, în măsura în care acestea au efect asupra cerințelor formulate la punctul 7 din prezentul regulament;3.1.3. "masă maximă", masa maximă admisibilă din punct de vedere tehnic, declarată de către constructor (această masă poate fi mai mare decât "masa maximă" autorizată de către administrația națională);3.1.4. "masa la gol", masa vehiculului gata de drum, neocupat și neîncărcat, dar cu combustibil, lubrifiant, lichid de răcire, scule și roată de rezervă, în cazul în care aceasta este furnizată de constructorul vehiculului ca echipament standard;3.1.5. "utilizatori de drumuri neprotejați", pietonii, cicliștii și motocicliștii care se deplasează pe carosabil astfel încât riscă să cadă sub o parte laterală a vehiculului și să fie prinși sub roți.4. CERERE DE OMOLOGARE4.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce privește protecția laterală este prezentată de către constructorul vehiculului sau de către reprezentantul său acreditat corespunzător.4.2. Cererea trebuie să fie însoțită de documentele următoare, în trei exemplare, și de următoarele informații:4.2.1. descrierea detaliată a tipului de vehicul în ceea ce privește structura, dimensiunile, forma și materialele din care este construit, în măsura în care aceste informații sunt necesare în sensul prezentului regulament;4.2.2. desene ale vehiculului, reprezentând tipul de vehicul în vedere laterală și din spate și detalii de construcție ale părților laterale ale structurii;4.2.3. descriere detaliată a dispozitivului special de protecție laterală: dimensiuni, formă, materiale din care este construit și poziție pe vehicul.4.3. Un vehicul reprezentativ pentru tipul de omologat trebuie să fie prezentat serviciului tehnic însărcinat cu controlul specificațiilor tehnice.4.3.1. Un vehicul care nu conține toate elementele tipului poate fi acceptat pentru omologare, cu condiția să se poată dovedi că absența elementelor respective nu are efect prejudiciabil asupra rezultatelor omologării în ceea ce privește cerințele enunțate în prezentul regulament.4.3.2. Este responsabilitatea solicitantului omologării să dovedească că acceptarea variantelor prevăzute la punctul 4.3.1 este compatibilă cu conformitatea la cerințele prezentului regulament.4.3.3. Autoritatea competentă trebuie să verifice existența dispozițiilor satisfăcătoare pentru asigurarea unui control eficient al calității conformității producției, înainte acordării omologării de tip.5. OMOLOGARE5.1. În cazul în care vehiculul prezentat la omologare în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele punctelor 6 și 7, omologarea pentru acest tip de vehicul este acordată.5.2. Fiecare omologare comportă atribuirea unui număr de omologare ale cărui prime două cifre (în prezent 00 pentru regulamentul în versiunea originală) indică seria de amendamente care înglobează cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului la data emiterii omologării. O aceeași parte contractantă nu poate atribui acest număr unui alt tip de vehicul.5.3. Omologarea, refuzul sau extinderea omologării unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament este comunicată părților la acord care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe care este conformă cu modelul prevăzut în anexa 1 la prezentul regulament.5.4. Pe fiecare vehicul care este conform cu un tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament se aplică în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil și indicat în fișa de omologare, o marcă de omologare internațională compusă:5.4.1. dintr-un cerc în interiorul căruia este plasată litera "E" urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea [4];5.4.2. din numărul prezentului regulament, urmat de litera "R", de o liniuță și de numărul de omologare, așezate la dreapta cercului prevăzut la punctul 5.4.1.5.5. În cazul în care, în temeiul unuia sau al mai multor regulamente anexate la acord, vehiculul este conform cu un tip de vehicul omologat în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, nu este necesar să se repete simbolul prescris la punctul 5.4.1; în acest caz, numerele regulamentului și de omologare și simbolurile suplimentare pentru toate regulamentele pentru care a fost acordată omologarea în țara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament sunt înscrise unele sub altele la dreapta simbolului prescris la punctul 5.4.1.5.6. Marca de omologare trebuie să fie lizibilă și de neșters.5.7. Marca de omologare este plasată pe plăcuța constructorului aplicată pe vehicul de către constructor sau în apropierea acesteia.5.8. Anexa 2 la prezentul regulament oferă exemple de mărci de omologare.6. CERINȚE6.1. Cerințe generale6.1.1. Vehiculele din categoriile N2, N3, O3 și O4 trebuie să fie construite și echipate astfel încât să ofere, pe toată lungimea lor, o protecție eficientă utilizatorilor de drumuri neprotejați împotriva riscului de a cădea sub o parte laterală a vehiculului și de a fi prinși sub roți. Această condiție se consideră îndeplinită:6.1.1.1. în cazul în care vehiculul este echipat cu un dispozitiv special de protecție laterală care este conform cu cerințele punctului 7; sau6.1.1.2. în cazul în care vehiculul este conceput și/sau echipat pe lateral astfel încât, ținând seama de forma și de caracteristicile lor, elementele vehiculului să poată fi încorporate și/sau considerate ca înlocuind dispozitivul de protecție laterală. Elementele care, prin funcția lor combinată, îndeplinesc cerințele formulate la punctul 7 sunt considerate ca formând un dispozitiv de protecție laterală.6.2. Poziția vehiculului în timpul încercărilorPentru încercarea de conformitate cu specificațiile tehnice enunțate la punctul 7 de mai jos, vehiculul trebuie să fie plasat după cum urmează:- pe o suprafață orizontală și plană;- roțile comandate de volan, în poziție dreaptă;- neîncărcat;- semiremorcile pe suportul lor, într-o poziție cât mai apropiată de orizontală.7. SPECIFICAȚII TEHNICE PENTRU DISPOZITIVELE DE PROTECȚIE LATERALĂ7.1. Dispozitivele de protecție laterală nu trebuie să mărească lățimea totală a vehiculului iar partea principală a suprafeței exterioare nu trebuie să fie cu mai mult de 120 mm în interior față de planul cel mai exterior (lățimea maximă) al vehiculului. Extremitatea din față poate fi, pe anumite vehicule, curbată spre interior în conformitate cu punctele 7.4.3 și 7.4.4 de mai jos. Extremitatea spate nu trebuie să fie cu mai mult de 30 mm în interior față de flancul pneurilor din spate situat cel mai exterior (excluzând orice umflare a pneurilor din apropierea solului) pe o distanță de la capăt de cel puțin 250 mm.7.2. Suprafața exterioară a dispozitivului trebuie să fie netedă și, pe cât posibil, continuă din față către spate; părțile adiacente pot, cu toate acestea, să se suprapună, cu condiția ca linia de suprapunere să fie îndreptată spre spate sau în jos, sau se poate admite un spațiu liber de cel mult 25 mm lungime, cu condiția ca partea spate să nu iasă în afara părții din față; capetele rotunjite ale buloanelor sau ale niturilor nu trebuie să iasă în afară cu mai mult de 10 mm față de suprafață; și alte suprafețe pot fi ieșite în afară în aceeași limită cu condiția de a fi netede și rotunjite în mod egal; toate marginile și colțurile exterioare trebuie să fie rotunjite cu o rază de cel puțin 2,5 mm;7.3. Dispozitivul poate fi constituit dintr-o suprafață plană continuă sau din unul sau mai multe lonjeroane orizontale, sau dintr-o combinație dintre acestea două; atunci când sunt utilizate lonjeroane, acestea nu trebuie să fie distanțate la mai mult de 300 mm și trebuie să aibă o înălțime minimă de:- 50 mm pentru categoriile de vehicule N2 și O3;- 100 mm și să fie cât mai plane pentru categoriile de vehicule N3 și O4;combinațiile suprafețe/lonjeroane trebuie să constituie o protecție laterală practic continuă, cu toate acestea, sub rezerva dispozițiilor punctului 7.2.7.4. Marginea față a dispozitivului de protecție lateral trebuie să fie construită după cum urmează:7.4.1. poziția acesteia trebuie să fie:7.4.1.1. pe un autovehicul: la cel mult 300 mm în spatele planului vertical perpendicular pe planul longitudinal al vehiculului și tangent la suprafața exterioară a pneului roții situate imediat în fața dispozitivului;7.4.1.2. pe o remorcă cu proțap: la cel mult 500 mm în spatele planului definit la punctul 7.4.1.1;7.4.1.3. pe o semiremorcă: la cel mult 250 mm în spatele planului transversal median al suportului, în cazul în care există, dar în nici un caz distanța dintre marginea față și planul transversal care trece prin axa pivotului de cuplare în poziția sa cea mai din spate nu trebuie să depășească 2,7 m.7.4.2. Atunci când marginea din față se află într-un spațiu liber, aceasta constă într-un element vertical continuu care să acopere toată înălțimea protecției laterale; fețele exterioare și din față ale acestui element trebuie să măsoare, spre înapoi, cel puțin:- 50 mm pentru categoriile de vehicule N2 și O3;- 100 mm pentru categoriile de vehicule N3 și O4;și să fie curbate cu 100 mm spre interior.7.4.3. Pe un autovehicul la care cota de 300 mm definită la punctul 7.4.1.1 se află în planul cabinei, protecția laterală trebuie construită în așa fel încât spațiul gol între partea față și panourile cabinei să nu depășească 100 mm și, în cazul în care este necesar, să fie curbată spre interior urmând un unghi care să nu depășească 45°. În acest caz nu sunt aplicabile cerințele punctului 7.4.2.7.4.4. Pe un autovehicul la care cota de 300 mm definită la punctul 7.4.1.1 se află în spatele cabinei și la care protecția laterală este la latitudinea constructorului, prelungită spre față astfel încât să se găsească la cel puțin 100 mm de cabină, trebuie îndeplinite cerințele de la punctul 7.4.3.7.5. Marginea spate a protecției laterale nu trebuie să se afle la mai mult de 300 mm în fața planului vertical, perpendicular pe planul longitudinal al vehiculului și tangent la suprafața exterioară a pneului roții situate imediat în spate; nu este necesar un element vertical continuu pentru marginea spate.7.6. Marginea inferioară a protecției laterale nu trebuie să se afle, în nici un punct, la mai mult de 550 mm deasupra solului.7.7. Marginea superioară a protecției laterale nu trebuie să fie situată la mai mult de 350 mm sub partea structurii vehiculului pe unde trece un plan vertical tangent la suprafața exterioară a pneurilor, excluzând orice umflare din apropierea solului, cu excepția următoarelor cazuri:7.7.1. Atunci când planul specificat la punctul 7.7 nu intersectează structura vehiculului, marginea superioară trebuie să se afle la nivelul suprafeței platformei de încărcare sau la 950 mm de sol, în cazul în care această distanță este mai mică.7.7.2. Atunci când planul specificat la punctul 7.7 intersectează structura vehiculului la un nivel mai mare de 1,3 m deasupra solului, marginea superioară a protecției laterale trebuie să se afle la cel puțin 950 mm deasupra solului.7.7.3. Pe un vehicul conceput și construit în mod special, nu doar adaptat, pentru transportul unui container sau al unei caroserii demontabile, marginea superioară a protecției laterale poate fi stabilită în conformitate cu punctele 7.7.1 și 7.7.2 de mai sus, containerul sau caroseria fiind considerate ca făcând parte din vehicul.7.8. Protecția laterală trebuie să fie absolut rigidă, fixată solid (nu trebuie să fie susceptibilă de a se desface din cauza vibrațiilor produse de utilizarea normală a vehiculului) și, exceptând elementele enumerate la punctul 7.9, fabricată din metal sau din alt material corespunzător. Protecția laterală este considerată corespunzătoare în cazul în care poate suporta o forță statică orizontală de 1 kN, aplicată perpendicular pe oricare parte a suprafeței sale exterioare de centrul unui berbec a cărui suprafață este circulară și plată, cu un diametru de 220 mm ± 10 mm și în cazul în care deformarea dispozitivului de protecție sub sarcină nu depășește:- 30 mm pe cei 250 mm cei mai din spate ai protecției; și- 150 mm pe restul protecției.Respectarea acestei cerințe se poate verifica prin calcul.7.9. Elementele fixate definitiv pe vehicul, de exemplu, roțile de rezervă, compartimentul bateriilor de acumulatori, rezervoarele de aer, rezervoarele de combustibil, lămpile, dispozitivele reflectorizante și trusele de scule, pot fi integrate protecției laterale cu condiția să corespundă dimensiunilor prescrise în prezentul regulament. Dispozițiile de la punctul 7.2 se aplică spațiilor libere dintre dispozitivele de protecție și elementele fixate permanent.7.10. Protecția nu poate fi folosită pentru fixarea conductelor circuitului de frânare, a conductelor de aer sau hidraulice.8. DEROGĂRI8.1. Prin derogare de la cerințele de mai sus, vehiculele de tipurile indicate în continuare nu trebuie să îndeplinească decât cerințele indicate în fiecare caz:8.1.1. O remorcă extensibilă trebuie să îndeplinească toate cerințele de la punctul 7 atunci când aceasta are lungimea minimă; totuși, atunci când remorca este extinsă, protecția laterală trebuie să fie conformă cu dispozițiile punctelor 7.6, 7.7 și 7.8 și cu cele de la punctul 7.4 și 7.5, dar nu în mod necesar cu dispozițiile de la ambele puncte; extinderea remorcii nu trebuie să creeze spații libere pe lungimea dispozitivelor de protecție laterală.8.1.2. O autocisternă, adică un vehicul conceput doar pentru transportul unui fluid într-o cisternă închisă, fixată permanent pe vehicul și prevăzută cu țevi sau racorduri pentru încărcare sau descărcare, trebuie dotată cu o protecție laterală care să satisfacă, pe cât posibil, toate cerințele de la punctul 7; nu se poate deroga de la respectarea strictă a acestor dispoziții decât atunci când condițiile de utilizare impun acest lucru.8.1.3. Pe un vehicul prevăzut cu suporturi extensibile destinate obținerii unei mai mari stabilități în cursul încărcării, al descărcării sau al altor operații pentru care a fost conceput, pot fi prevăzute spații libere suplimentare în protecția laterală atunci când sunt necesare pentru a permite extinderea suporturilor.8.1.4. Pe un vehicul echipat cu puncte de ancorare pentru transportul ro-ro, spații libere vor trebui să permită trecerea și tensionarea cablurilor de fixare.8.2. În cazul în care părțile laterale ale vehiculului sunt concepute și/sau echipate astfel încât, datorită formei și caracteristicilor, ansamblul elementelor lor constitutive îndeplinește cerințele de la punctul 7, acestea pot fi considerate ca înlocuind protecția laterală.9. MODIFICĂRI ALE TIPULUI DE VEHICUL ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII9.1. Orice modificare a tipului de vehicul este adusă la cunoștința serviciului administrativ care a acordat omologarea pentru acest tip de vehicul. Acest serviciu poate:9.1.1. fie să considere că modificările aduse nu riscă să aibă consecințe defavorabile notabile și că, în orice caz, acest vehicul îndeplinește încă cerințele;9.1.2. fie să ceară un nou raport serviciului tehnic însărcinat cu încercările.9.2. Confirmarea sau refuzul omologării, cu indicarea modificărilor, sunt notificate părților la acord care aplică prezentul regulament prin procedura indicată la punctul 5.3 de mai sus.9.3. Autoritatea competentă care a emis extinderea omologării atribuie un număr de serie fiecărei fișe de comunicare întocmite pentru extinderea menționată anterior.10. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI10.1. Vehiculele omologate în conformitate cu prezentul regulament trebuie să fie construite în așa fel încât să fie conforme cu tipul omologat, îndeplinind cerințele stabilite la punctul 6 de mai sus.10.2. Pentru a verifica respectarea condițiilor de la punctul 7, se procedează la controale corespunzătoare ale producției. Prin controale corespunzătoare, se înțelege verificarea dimensiunilor produsului, precum și existența mijloacelor de asigurare a controlului efectiv al calității produselor.10.3. Deținătorul omologării trebuie, în mod special:10.3.1. să aibă acces la aparatele necesare pentru a controla conformitatea fiecărui tip omologat;10.3.2. să se asigure că datele privind rezultatele încercărilor sunt înregistrate și că documentele anexate rămân disponibile pentru o perioadă care va fi stabilită împreună cu serviciul administrativ;10.3.3. să analizeze rezultatele fiecărui tip de încercare pentru a verifica și a asigura stabilitatea caracteristicilor produsului, ținând seama de variațiile care apar în producția industrială.10.4. Autoritatea competentă care a acordat omologarea pentru tipul de vehicul poate verifica, în orice moment, metodele de control ale conformității aplicabile fiecărei unități de producție.10.5. În mod normal, autoritatea competentă autorizează o inspecție la doi ani. În cazul în care, în cursul uneia dintre aceste inspecții, se înregistrează rezultate negative, autoritatea competentă trebuie să se asigure că sunt luate toate măsurile pentru a restabili cât mai rapid posibil conformitatea producției.11. SANCȚIUNI PENTRU NECONFORMITATEA PRODUCȚIEI11.1. Omologarea acordată pentru un tip de vehicul în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă în cazul în care nu sunt respectate cerințele stabilite la punctele 6 și 7.11.2. În cazul în care o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare pe care a acordat-o anterior, aceasta informează de îndată celelalte părți contractante care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei copii a fișei de omologare având la sfârșit, cu litere mari, mențiunea "OMOLOGARE RETRASĂ", semnată și datată.12. OPRIREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEIÎn cazul în care deținătorul unei omologări încetează definitiv fabricarea unui tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta informează autoritatea care a acordat omologarea, care, la rândul său, informează celelalte părți la acord care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei copii a fișei de omologare având la sfârșit, cu litere mari, mențiunea "PRODUCȚIE OPRITĂ", semnată și datată.13. DENUMIRI ȘI ADRESE ALE SERVICIILOR TEHNICE ÎNSĂRCINATE CU ÎNCERCĂRILE DE OMOLOGARE ȘI ALE SERVICIILOR ADMINISTRATIVEPărțile la acord care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului Organizației Națiunilor Unite denumirile și adresele serviciilor tehnice însărcinate cu încercările de omologare și ale serviciilor administrative care acordă omologarea și cărora trebuie să le fie trimise fișele de omologare, de extindere, de refuzare sau de retragere a omologării emise în celelalte țări.[*] Publicare în conformitate cu articolul 4 alineatul (5) din Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997 (JO L 346, 17.12.1997, p. 78).[2] A se vedea anexa 3: clasificarea vehiculelor.[3] Prezentul regulament nu împiedică nici o țară să aplice alte cerințe pentru părțile vehiculului din fața roților față și din spatele roților spate.[4] 1 pentru Republica Federală Germania, 2 pentru Franța, 3 pentru Italia, 4 pentru Țările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Cehoslovacia, 9 pentru Spania, 10 pentru Iugoslavia, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveția, 15 pentru Republica Democrată Germană, 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia și 22 pentru Uniunea Republicilor Socialiste Sovietice. Numerele următoare vor fi atribuite celorlalte țări în ordinea cronologică a ratificării Acordului privind adoptarea de condiții uniforme de omologare și recunoașterea reciprocă a omologării echipamentelor și pieselor vehiculelor cu motor sau a aderării lor la acest acord; numerele astfel atribuite sunt comunicate părților contractante la acord de către secretarul general al Organizației Națiunilor Unite.--------------------------------------------------ANEXA 1[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]+++++ TIFF +++++[1] .........Comunicare privind:- omologarea- refuzul omologării- extinderea omologării- retragerea omologării- oprirea definitivă a producției [2]unui tip de vehicul în ceea ce privește protecția sa laterală, în temeiul Regulamentului nr. 73Nr. de omologare ... Nr. de extindere ...1. Marcă sau denumire comercială a vehiculului: ...2. Tipul vehiculului: ...3. Numele și adresa constructorului: ...4. După caz, numele și adresa reprezentantului constructorului: ...5. Descrierea sumară a tipului de vehicul în ceea ce privește structura, dimensiunile, forma și materialele componente: ...6. Descrierea sumară a dispozitivelor de protecție în ceea ce privește dimensiunile, forma și materialele componente: ...7. Masa maximă: ...8. Valoarea forței aplicate în timpul încercării (a se vedea punctul 7.8) măsurată sau calculată: ...9. Vehiculul prezentat la omologare la data de: ...10. Serviciul tehnic însărcinat cu încercările de omologare: ...11. Data raportului emis de acest serviciu: ...12. Numărul raportului emis de acest serviciu: ...13. Omologare acordată/refuzată/extinsă/retrasă [2]14. Amplasarea pe vehicul a mărcii de omologare: ...15. Loc: ...16. Data: ...17. Semnătura: ...18. Următoarele documente, purtând numărul de omologare indicat mai sus, pot fi obținute la cerere: .........[1] Numele administrației.[2] A se tăia mențiunile inutile.--------------------------------------------------ANEXA 2EXEMPLE DE MĂRCI DE OMOLOGAREModel A(a se vedea punctul 5.4 din prezentul regulament)+++++ TIFF +++++Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, arată că acest tip de vehicul a fost omologat în Țările de Jos (E 4), în ceea ce privește protecția laterală, în temeiul Regulamentului nr. 73 și sub numărul de omologare 002439. Primele două cifre ale numărului de omologare arată că omologarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 73 în forma sa originală.Model B(a se vedea punctul 5.5 din prezentul regulament)+++++ TIFF +++++Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, arată că acest tip de vehicul a fost omologat în Țările de Jos (E 4) în temeiul Regulamentelor nr. 73 și nr. 31 [1]. Primele două cifre ale numărului de omologare arată că, la datele la care au fost acordate respectivele omologări, Regulamentul nr. 73 nu fusese încă modificat, în vreme ce Regulamentul nr. 31 cuprindea deja seria 01 de amendamente.[1] Al doilea număr este dat doar cu titlu de exemplu.--------------------------------------------------ANEXA 3CLASIFICAREA VEHICULELOR [1]1. Categoria N: Autovehicule destinate transportului de mărfuri și având cel puțin patru roți sau trei roți și o masă maximă mai mare de 1 tonă1.1. Categoria N2: Vehicule destinate transportului de mărfuri, având o masă maximă mai mare de 3,5 tone, dar mai mică de 12 tone.1.2. Categoria N3: Vehicule destinate transportului de mărfuri, având o masă maximă mai mare de 12 tone.2. Categoria O: Remorci (inclusiv semiremorci)2.1. Categoria O3: Remorci având o masă maximă mai mare de 3,5 tone, dar mai mică de 10 tone.2.2. Categoria O4: Remorci având o masă maximă mai mare de 10 tone.3. Observații3.1. În ceea ce privește categoria N3.1.1. Sunt asimilate mărfurilor, în sensul punctului 1 de mai sus, echipamentele și instalațiile de pe anumite vehicule speciale care nu sunt destinate transportului de persoane (vehicule macara, vehicule atelier, vehicule publicitare etc.).3.2. În ceea ce privește categoria O3.2.1. În cazul unei semiremorci, masa maximă de care trebuie să se țină seama pentru clasificarea vehiculului este masa transmisă solului de axa sau axele semiremorcii atunci când aceasta este cuplată la tractor și având sarcina sa maximă.[1] În conformitate cu punctul 5.2 din Regulamentul nr. 13.--------------------------------------------------


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 21.12.2020
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 431/55
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2020/2163 AL COMISIEI
 din 18 decembrie 2020
 privind punerea în aplicare în Regatul Unit, în ceea ce privește Irlanda de Nord, a regulilor de origine prevăzute în regimurile comerciale preferențiale ale Uniunii
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (1), în special articolul 66 litera (a),
 întrucât:
 (1)
 Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (denumit în continuare „Acordul de retragere”) a fost încheiat în numele Uniunii prin Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului (2) și a intrat în vigoare la 1 februarie 2020.
 (2)
 Articolul 4 din Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord, anexat la Acordul de retragere (denumit în continuare „protocolul”) reiterează faptul că Irlanda de Nord face parte din teritoriul vamal al Regatului Unit și că nicio dispoziție a protocolului nu împiedică Regatul Unit să includă Irlanda de Nord în domeniul teritorial de aplicare al listelor sale de concesii tarifare anexate la Acordul General pentru Tarife și Comerț din 1994 („GATT 1994”). Prin urmare, în scopul aplicării regimurilor comerciale preferențiale, țările terțe sau grupurile de țări terțe cu care Uniunea are astfel de regimuri comerciale preferențiale nu pot considera Irlanda de Nord ca făcând parte din Uniune. În special, în scopul aplicării dispozițiilor privind cumulul, mărfurile originare din Irlanda de Nord nu trebuie să fie considerate mărfuri originare din Uniune, iar transformarea efectuată în Irlanda de Nord nu trebuie să fie considerată transformare efectuată în Uniune.
 (3)
 Cu toate acestea, articolul 13 alineatul (1) din protocol stabilește că orice trimitere la teritoriul vamal al Uniunii din protocol, precum și din dispozițiile din dreptul Uniunii, care se aplică Regatului Unit și în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord în temeiul protocolului, se aplică teritoriului terestru al Irlandei de Nord. În conformitate cu articolul 5 din protocol, Regulamentul (UE) nr. 952/2013 și obligațiile care decurg din acordurile internaționale încheiate de Uniune sau de statele sale membre acționând împreună, în măsura în care acestea se referă la comerțul cu mărfuri dintre Uniune și țări terțe, se aplică Regatului Unit și pe teritoriul acestuia în ceea ce privește Irlanda de Nord.
 (4)
 Acordurile bilaterale dintre Uniune și Regatul Unit în temeiul protocolului nu dau naștere unor drepturi și obligații pentru alte țări terțe.
 (5)
 În temeiul articolului 5 alineatul (2) și al articolului 56 alineatul (2) literele (d) și (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, legislația vamală a Uniunii include măsuri tarifare preferențiale cuprinse în acordurile pe care Uniunea le-a încheiat cu anumite țări, teritorii sau grupuri de țări sau de teritorii din afara teritoriului vamal al Uniunii sau pe care le-a adoptat în mod unilateral cu privire la unele țări și teritorii din afara UE.
 (6)
 În temeiul articolului 64 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, pentru a beneficia de măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 56 alineatul (2) literele (d) și (e) din regulamentul respectiv, mărfurile trebuie să respecte normele privind originea preferențială menționate la articolul 64 alineatele (2)-(5). Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei (3) stabilește normele de procedură, astfel cum sunt menționate la articolul 64 alineatul (1), pentru a facilita stabilirea în Uniune a originii preferențiale a mărfurilor.
 (7)
 Având în vedere situația vamală specială a Regatului Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord și pentru a aplica măsurile tarifare preferențiale și a asigura respectarea regulilor de origine relevante după încheierea perioadei de tranziție prevăzute în Acordul de retragere, este necesar să se adopte norme procedurale specifice pentru a facilita stabilirea în Irlanda de Nord a originii preferențiale a mărfurilor.
 (8)
 Măsurile prevăzute de prezentul regulament se referă la dovezile de origine preferențiale care urmează să fie utilizate pentru mărfurile importate în Regatul Unit, în ceea ce privește Irlanda de Nord, la verificarea originii preferențiale a mărfurilor respective și la condițiile de acordare și de suspendare a măsurilor tarifare preferențiale.
 (9)
 Întrucât perioada de tranziție prevăzută în Acordul de retragere se încheie la 31 decembrie 2020, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare în regim de urgență și să se aplice de la 1 ianuarie 2021.
 (10)
 Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului Vamal,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Domeniul de aplicare
 Prezentul regulament se aplică mărfurilor importate în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord în scopul aplicării măsurilor tarifare preferențiale menționate la articolul 56 alineatul (2) literele (d) și (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013.
 Articolul 2
 Aplicarea regulilor de origine preferențiale în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord
 (1) În scopul aplicării în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord a măsurilor tarifare preferențiale menționate la articolul 1 din prezentul regulament, normele privind originea preferențială prevăzute la articolul 64 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 se aplică mutatis mutandis în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord.
 (2) Trimiterile la Uniune sau la statele membre din normele menționate la alineatul (1) se interpretează ca incluzând Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord. Cu toate acestea, teritoriul Irlandei de Nord nu este considerat ca făcând parte din Uniune în țările terțe sau în grupurile de țări terțe cu care Uniunea are regimuri comerciale preferențiale în scopul aplicării, referitor la exporturile către Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord, a dispozițiilor privind cumulul cuprinse în normele respective cu mărfurile originare sau transformarea efectuată în Uniune.
 Articolul 3
 Obligații legate de dovezile de origine în temeiul regimurilor comerciale preferențiale adoptate unilateral de Uniune
 Fără a aduce atingere articolului 4 din prezentul regulament, dovezile de origine pentru produsele care urmează să fie importate în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord se eliberează sau se întocmesc în țări terțe sau grupuri de țări terțe care beneficiază de măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 56 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, în aceleași condiții stabilite în regulile de origine prevăzute pentru aplicarea măsurilor respective pentru importul de astfel de produse în Uniune.
 Articolul 4
 Dovezile de origine
 Dovezile de origine eliberate sau întocmite în țări terțe sau grupuri de țări terțe care beneficiază de măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 1 indică „Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord” pentru produsele care urmează să fie importate în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord, în cadrul regimurilor comerciale preferențiale care conțin măsurile respective.
 Articolul 5
 Verificare în temeiul regimurilor comerciale preferențiale adoptate unilateral de Uniune
 Se verifică originea produselor importate în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord și care beneficiază, în această țară, de măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 56 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 în țările terțe sau în grupurile de țări terțe în cauză, la cererea autorităților vamale competente din Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord, în condițiile stabilite în regulile de origine prevăzute pentru aplicarea măsurilor respective pentru importul de astfel de produse în Uniune.
 Articolul 6
 Acordarea de preferințe în temeiul regimurilor comerciale preferențiale
 (1) Măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 1 nu se acordă în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord decât în cazul în care țările terțe sau grupurile de țări terțe care beneficiază de măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 1 au luat măsuri pentru a asigura conformitatea și informează Comisia în consecință, atunci când exportă în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord, cu privire la:
 (a)
 regulile de origine preferențială a produselor;
 (b)
 regulile privind eliberarea sau întocmirea dovezilor de origine;
 (c)
 regulile privind verificarea originii preferențiale a produselor;
 (d)
 celelalte condiții prevăzute în regimurile comerciale preferențiale relevante.
 (2) În sensul alineatului (1), Comisia publică pe site-ul său web data la care se consideră că țările terțe sau grupul de țări terțe au luat măsuri pentru a asigura conformitatea.
 Articolul 7
 Suspendarea preferințelor în temeiul regimurilor comerciale preferențiale
 (1) Măsurile tarifare preferențiale menționate la articolul 1 nu se acordă în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord în cazul în care au fost stabilite, în conformitate cu alineatele (2) și (3), cazuri de fraudă, nereguli sau nerespectarea sistematică a normelor privind originea preferențială a produselor și a procedurilor aferente.
 (2) În cazul în care există îndoieli întemeiate cu privire la existența unei fraude, a unor nereguli sau a nerespectării sistematice a normelor, astfel cum se menționează la alineatul (1), Comisia publică un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în care prezintă motivele care stau la baza acestor îndoieli
 (3) În cazul în care se identifică situații de fraudă, nereguli sau nerespectarea sistematică a normelor, iar aceste situații nu sunt abordate în termen de șase luni de la publicarea avizului, măsurile tarifare preferențiale nu se aplică în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord. Comisia publică pe site-ul său internet data la care măsurile tarifare preferențiale încetează să se aplice în Regatul Unit în ceea ce privește Irlanda de Nord.
 (4) Regatul Unit comunică Comisiei, în ceea ce privește Irlanda de Nord, toate informațiile relevante pentru aplicarea prezentului articol.
 (5) Măsurile tarifare preferențiale se pot aplica din nou în cazul în care, în conformitate cu articolul 6, se consideră că în țările terțe sau în grupul de țări terțe în cauză s-au luat măsuri pentru a se asigura conformitatea.
 Articolul 8
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Se aplică de la 1 ianuarie 2021.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 18 decembrie 2020.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) JO L 269, 10.10.2013, p. 1.
 (2) Decizia (UE) 2020/135 a Consiliului din 30 ianuarie 2020 referitoare la încheierea Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO L 29, 31.1.2020, p. 1).
 (3) Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 343, 29.12.2015, p. 558).


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,21.2.2019
 COM(2019) 91 final
 2019/0045(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu liidu nimel allkirjastamise kohta
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Pärast Euroopa Kohtu otsuseid kohtuasjades, mis on seotud avatud lennunduspiirkonna lepingutega, volitas nõukogu 5. juunil 2003 komisjoni alustama kolmandate riikidega läbirääkimisi kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute teatavate sätete asendamiseks Euroopa Liidu tasandil sõlmitava lepinguga (edaspidi „horisontaalsed volitused“). Selliste lepingute eesmärk on anda kõikidele ELi lennuettevõtjatele mittediskrimineeriv juurdepääs Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahelistele lennuliinidele ning viia seega liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelised kahepoolsed lennunduslepingud vastavusse liidu õigusega.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 Lepingu sätetega asendatakse liikmesriikide ja Korea Vabariigi vahelise kahekümne kahe kahepoolse lennunduslepingu kehtivad sätted või täiendatakse neid.
 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega
 Lepingu ülesanne on täita liidu lennundusalase välispoliitika põhieesmärk ning viia kehtivad kahepoolsed lennunduslepingud kooskõlla liidu õigusega.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 ja artikli 218 lõige 5.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)
 Ettepanek põhineb täielikult nõukogu antud horisontaalsetel volitustel, võttes arvesse liidu õigusega ja kahepoolsete lennunduslepingutega hõlmatud küsimusi.
 •Proportsionaalsus
 Lepinguga muudetakse või täiendatakse kahepoolsete lennunduslepingute sätteid üksnes niivõrd, kuivõrd on vajalik liidu õiguse järgimiseks.
 •Vahendi valik
 Liidu ja Korea Vabariigi vaheline leping on kõige tõhusam vahend liikmesriikide ja Korea Vabariigi vaheliste kõikide kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute kooskõlla viimiseks liidu õigusega.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Ei kohaldata.
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 4 pidas komisjon läbirääkimisi koostöös erikomiteega. Läbirääkimiste käigus konsulteeriti ka lennundussektoriga. Konsulteerimise käigus tehtud märkusi on arvesse võetud. Asjaomased liikmesriigid on kontrollinud kahepoolsetele lennunduslepingutele viitamise täpsust. Lennundussektor rõhutas, kuivõrd tähtis on kindel õiguslik alus nende äritegevuses.
 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Ei kohaldata.
 •Mõjuhinnang
 Ei kohaldata.
 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine
 Ettepanekuga nähakse ette õigusaktide lihtsustamine. Liikmesriikide ja Korea Vabariigi vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute asjakohased sätted asendatakse või neid täiendatakse ühe ühtse lepingu sätetega.
 •Põhiõigused
 Ei kohaldata.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.
 5.MUU TEAVE
 •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord
 Lepinguosalised teatavad teineteisele kirjalikult diplomaatiliste kanalite kaudu lepingu jõustumiseks vajalike vastavate siseriiklike menetluste lõpetamisest. Leping jõustub hilisema teatamise kuupäeval.
 Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)
 Ei kohaldata.
 Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus
 Rahvusvahelisi lennundussuhteid liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel on tavapäraselt reguleeritud liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute, nende lisade ja muude seonduvate kahe- või mitmepoolsete kokkulepetega.
 Samas on liikmesriikide kahepoolsete lennunduslepingute tavapärased määramissätted vastuolus liidu õigusega. Need võimaldavad kolmandal riigil keelduda tegevus- või muude lubade andmisest liikmesriigi määratud lennuettevõtjale, kes ei kuulu olulisel määral kõnealuse liikmesriigi või selle kodanike omandusse ega tegeliku kontrolli alla, samuti sellised tegevus- või muud load tühistada või peatada. On leitud, et sellega diskrimineeritakse ELi lennuettevõtjaid, kes on asutatud ühe liikmesriigi territooriumil, kuid kuuluvad mõne teise liikmesriigi kodanike omandusse ning on nende kontrolli all. See on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 49, millega tagatakse asutamisvabadust kasutanud liikmesriikide kodanikele asukohaliikmesriigis selle liikmesriigi kodanikega samaväärne kohtlemine.
 On ka muid valdkondi, nagu lennuettevõtjate vahelised kohustuslikud ärikokkulepped, mille puhul tuleks tagada nende vastavus ühenduse õigusele, muutes või täiendades liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute kehtivaid sätteid.
 Nn horisontaalsete volituste lisas sätestatud menetluste ja suuniste kohaselt on komisjon pidanud Korea Vabariigiga läbirääkimisi, et sõlmida leping, millega asendatakse liikmesriikide ja Korea Vabariigi vaheliste kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute teatavad sätted. Lepingu artikliga 2 asendatakse tavapärased määramissätted ELi määramissättega, mis võimaldab kõigil ELi lennuettevõtjatel asutamisõigust kasutada. Artikliga 4 kaitstakse ELi õigusest tulenevat liikmesriikide õigust kehtestada mittediskrimineerivaid makse, lõive, tollimakse või tasusid sellise kütuse suhtes, mis tarnitakse tema territooriumil kasutamiseks Korea Vabariigi määratud lennuettevõtja õhusõidukis, mis peab lennuühendust selle liikmesriigi teatava punkti ja selle liikmesriigi või mõne muu liikmesriigi territooriumil asuva muu punkti vahel. Artikli 5 kohaselt lahendatakse võimalikud vastuolud liidu konkurentsieeskirjadega.
 Kuna lepingu üle peetavad läbirääkimised on edukalt lõpule viidud, tuleks leping Euroopa Liidu nimel allkirjastada. Käesolevaga tehakse ettepanek sellekohase otsuse kohta.
 2019/0045 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu liidu nimel allkirjastamise kohta
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Nõukogu andis 5. juunil 2003 komisjonile loa alustada kolmandate riikidega läbirääkimisi kehtivate kahepoolsete lepingute teatavate sätete asendamiseks liidu tasandil sõlmitava lepinguga.
 (2)Komisjon on pidanud liidu nimel läbirääkimisi Korea Vabariigiga teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu (edaspidi „leping“) üle. Läbirääkimised lõppesid edukalt lepingu parafeerimisega 12. novembril 2008.
 (3)Seejärel võttis nõukogu 31. märtsil 2009 vastu otsuse lepingu allkirjastamise kohta, kuid Korea Vabariigi vastumeelsuse tõttu ei ole lepingut veel allkirjastatud.
 (4)2018. aastal väljendas Korea Vabariik aga taas huvi lepingu allkirjastamise ja sõlmimise vastu. Kuna alates nõukogu 2009. aasta otsusest on parafeeritud või allkirjastatud mitu uut Korea Vabariigi ja liikmesriikide vahelist kahepoolset lennunduslepingut, tuli kõnealust lepingut ajakohastada, mistõttu on selle allkirjastamiseks vaja uut nõukogu otsust.
 (5)Lepingu eesmärk on viia liikmesriikide ja Korea Vabariigi vahel sõlmitud 22 kahepoolset lennunduslepingut kooskõlla liidu õigusega.
 (6)Seepärast tuleks leping liidu nimel allkirjastada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Kiidetakse heaks Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu (edaspidi „leping“) allkirjastamine Euroopa Liidu nimel, tingimusel et leping sõlmitakse
 1
 .
 Artikkel 2
 Nõukogu peasekretariaat annab kokkuleppe allakirjastamise täielikud volitused isiku(te)le, kelle on määranud kokkuleppe läbirääkija, tingimusel et leping sõlmitakse.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Brüssel,
 nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Lepingu tekst avaldatakse koos selle sõlmimise otsusega.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,21.2.2019
 COM(2019) 91 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: nõukogu otsus
 Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu liidu nimel allkirjastamise kohta
 LEPING
 EUROOPA LIIDU
 JA KOREA VABARIIGI VAHEL
 TEATAVATE LENNUNDUSKÜSIMUSTE KOHTA
 EUROOPA LIIT
 ühelt poolt ja
 KOREA VABARIIK
 teiselt poolt,
 edaspidi „lepinguosalised“,
 MÄRKIDES, et Euroopa Kohus on leidnud, et Euroopa Liidu mitme liikmesriigi ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kahepoolsete lennunduslepingute teatavad sätted on Euroopa Liidu õigusega vastuolus,
 MÄRKIDES, et Euroopa Liidu mitme liikmesriigi ja Korea Vabariigi vahel on sõlmitud kahepoolsed lennunduslepingud, mis sisaldavad sarnaseid sätteid, ja liikmesriikidel on kohustus võtta asjakohaseid meetmeid, et kõrvaldada kõnealuste lepingute ja ELi aluslepingute vahelised vastuolud,
 MÄRKIDES, et Euroopa Liidul on ainupädevus mitmes küsimuses, mis võivad sisalduda Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelistes kahepoolsetes lennunduslepingutes,
 MÄRKIDES, et Euroopa Liidu õiguse alusel on Euroopa Liidu liikmesriigis asuvatel Euroopa Liidu lennuettevõtjatel õigus mittediskrimineerivale juurdepääsule Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelistele lennuliinidele,
 VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu ja teatavate kolmandate riikide vahelisi lepinguid, millega kõnealuste kolmandate riikide kodanikele nähakse ette võimalus omandada osalus lennuettevõtjates, kellele on antud tegevusluba vastavalt Euroopa Liidu õigusele;
 TÕDEDES, et Euroopa Liidu liikmesriikide ja Korea Vabariigi vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute sätete kooskõla Euroopa Liidu õigusega loob Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelistele lennuteenustele kindla õigusliku aluse ning tagab nende teenuste järjepidevuse,
 MÄRKIDES, et Euroopa Liidu liikmesriikide ja Korea Vabariigi vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute sätteid, mis ei ole vastuolus Euroopa Liidu õigusega, ei pea muutma ega asendama,
 MÄRKIDES, et sellised muudatused kinnitaksid Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi suurepäraseid suhteid õhutranspordi valdkonnas, ning
 MÄRKIDES, et Euroopa Liidu eesmärk seoses käesoleva lepinguga ei ole suurendada Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi vahelise lennuliikluse kogumahtu, mõjutada Euroopa Liidu ja Korea Vabariigi lennuettevõtjate vahelist tasakaalu ega olla määravaks pooleks kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute liiklusõigusalaste sätete tõlgendamisel,
 ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
 ARTIKKEL 1
 Üldsätted
 1.
 Käesolevas lepingus tähendab mõiste „liikmesriigid“ Euroopa Liidu liikmesriike; mõiste „ELi aluslepingud“ tähendab Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut; mõiste „lepinguosaline“ tähendab käesoleva lepingu osalist; mõiste „osaline“ tähendab asjakohaste kahepoolsete lennunduslepingute osalist; mõiste „lennuettevõtja“ hõlmab ka reisijaid vedavaid lennuettevõtjaid.
 2.
 Viiteid I lisas loetletud lepingute osaliseks oleva liikmesriigi kodanikele käsitatakse viidetena Euroopa Liidu liikmesriikide kodanikele.
 3.
 Viiteid I lisas loetletud lepingutes lepinguosaliseks oleva liikmesriigi lennuettevõtjatele või lennuliinidele tõlgendatakse viidetena selle liikmesriigi määratud lennuettevõtjatele või lennuliinidele.
 ARTIKKEL 2
 Lennuettevõtja määramine ning lubade andmine ja tühistamine
 1.
 Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 sätted on ülimuslikud II lisa punktides a ja b loetletud artiklite vastavate sätete suhtes seoses lennuettevõtja määramisega asjaomase liikmesriigi poolt, sellele antud tegevus- ja muude lubadega Korea Vabariigi poolt ning seoses lennuettevõtjatele tegevus- ja muude lubade andmisest keeldumise, nende tühistamise, peatamise või piiramisega.
 2.
 Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 sätted on ülimuslikud II lisa punktides a ja b loetletud artiklite vastavate sätete suhtes seoses lennuettevõtja määramisega Korea Vabariigi poolt, sellele antud tegevus- ja muude lubadega asjaomase liikmesriigi poolt ning seoses lennuettevõtjatele tegevus- ja muude lubade andmisest keeldumise, nende tühistamise, peatamise või piiramisega.
 3.
 Kui lennuettevõtja(d) on määratud ja selle (nende) taotlused on saabunud tegevus- ja tehnilisi lubade väljaandmiseks ettenähtud vormis ja viisil, annab osaline vastavalt käesoleva artikli lõigetele 4 ja 5 minimaalse protseduurilise viivitusega asjakohased tegevus- ja muud load, tingimusel et:
 a)
 lennuettevõtja on määranud liikmesriik:
 i)
 lennuettevõtja on asutatud määrava liikmesriigi territooriumil vastavalt ELi aluslepingutele ning tal on kehtiv liikmesriigi lennutegevusluba kooskõlas Euroopa Liidu õigusega ning
 ii)
 lennuettevõtja on lennuettevõtja sertifikaadi välja andnud liikmesriigi tõhusa ja jätkuva halduskontrolli all ning asjaomane lennundusamet on määramisel selgelt nimetatud ning
 iii)
 lennuettevõtja peamine tegevuskoht on selle liikmesriigi territooriumil, millelt ta on saanud kehtiva lennutegevusloa, ning
 iv)
 lennuettevõtja on otse või enamusaktsiate kaudu liikmesriikide ja/või liikmesriikide kodanike ja/või muude III lisas loetletud riikide ja/või nende muude riikide kodanike omandis ning nende tõhusa kontrolli all;
 b)
 lennuettevõtja on määranud Korea Vabariik:
 i)
 lennuettevõtja on Korea Vabariigi tõhusa ja jätkuva reguleeriva kontrolli all ning
 ii)
 Korea Vabariigi lennuettevõtja puhul kuulub omandiõigus ja tegelik kontroll lennuettevõtja üle Korea Vabariigile, Korea Vabariigi kodanikele või mõlemale või lennuettevõtjal on Korea Vabariigi väljaantud kehtiv lennutegevusluba;
 c)
 määratud lennuettevõtja vastab tingimustele, mis on ette nähtud õigusnormidega, mida taotluse või taotlused saanud osaline tavaliselt kohaldab rahvusvaheliste lennuteenuste teostaja suhtes.
 4.
 Kumbki osaline võib teise osalise määratud lennuettevõtjale tegevus- või muude lubade andmisest keelduda, need tühistada, peatada või neid piirata, kui:
 a)
 lennuettevõtja on määranud liikmesriik:
 i)
 lennuettevõtja ei ole asutatud määrava liikmesriigi territooriumil vastavalt ELi aluslepingutele või tal puudub kehtiv liikmesriigi lennutegevusluba kooskõlas Euroopa Liidu õigusega või
 ii)
 lennuettevõtja ei ole lennuettevõtja sertifikaadi välja andnud liikmesriigi tõhusa ja jätkuva reguleeriva kontrolli all või asjaomane lennundusamet ei ole määramisel selgelt nimetatud või
 iii)
 lennuettevõtja põhitegevuskoht ei ole selle liikmesriigi territooriumil, kellelt ta on saanud lennutegevusloa, või
 iv)
 lennuettevõtja ei ole otseselt või enamusaktsiate kaudu liikmesriikide ja/või liikmesriikide kodanike või teiste III lisas loetletud riikide ja/või teiste riikide kodanike omandis ning tõhusa kontrolli all või
 v)
 lennuettevõtjal on juba Korea Vabariigi ja mõne liikmesriigi vahelise kahepoolse lepingu kohaselt tegevusluba ning kui Korea Vabariik tõendab, et käesoleva lepingu alusel liiklusõiguste kasutamine liinil, mis hõlmab punkti ka selles liikmesriigis, tähendaks kahepoolse lepinguga kehtestatud liiklusõiguspiirangutest kõrvalehoidmist, või
 vi)
 lennuettevõtjal on liikmesriigi poolt välja antud lennuettevõtja sertifikaat ning Korea Vabariigi ja selle liikmesriigi vahel ei ole kahepoolset lennunduslepingut sõlmitud ning sellele Korea Vabariigi poolt määratud lennuettevõtjale ei ole antud liiklusõigusi sellesse liikmesriiki;
 b)
 lennuettevõtja on määranud Korea Vabariik:
 i)
 lennuettevõtja ei ole Korea Vabariigi tõhusa ja jätkuva reguleeriva kontrolli all või
 ii)
 Korea Vabariigi lennuettevõtja puhul ei kuulu omandiõigus ja tegelik kontroll lennuettevõtja üle Korea Vabariigile, Korea Vabariigi kodanikele või mõlemale või lennuettevõtjal ei ole Korea Vabariigi väljaantud kehtivat lennutegevusluba;
 c) määratud lennuettevõtja ei vasta tingimustele, mis on ette nähtud õigusnormidega, mida kõnealused õigused andev osaline tavaliselt kohaldab rahvusvaheliste lennuteenuste teostaja suhtes.
 5.
 Lõikest 4 tulenevat õigust kasutades ja ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 4 punkti a alapunktidest v ja vi tulenevate õiguste kohaldamist, ei diskrimineeri Korea Vabariik liikmesriikide lennuettevõtjaid kodakondsuse põhjal.
 ARTIKKEL 3
 Reguleeriva kontrolliga seotud õigused
 1.
 Käesoleva artikli lõige 2 täiendab II lisa punktis c loetletud artiklite vastavaid sätteid.
 2.
 Kui liikmesriik (esimene liikmesriik) on määranud lennuettevõtja, mis on teise liikmesriigi reguleeriva kontrolli all, kohaldatakse selle teise liikmesriigi ohutusnõuete vastuvõtmise, täitmise või säilitamise ning lennuettevõtjale tegevusloa andmise suhtes samuti Korea Vabariigi õigusi, mis tulenevad lennuettevõtja määranud liikmesriigi ja Korea Vabariigi vahelise lepingu ohutusalastest sätetest.
 ARTIKKEL 4
 Lennukikütuse maksustamine
 1.
 Käesoleva artikli lõige 2 täiendab II lisa punktis d loetletud artiklite vastavaid sätteid.
 2.
 Olenemata muudest vastupidistest sätetest ei takista II lisa punktis d loetletud sätetes sätestatu liikmesriiki kehtestamast mittediskrimineerivaid makse, lõive, tollimakse ega tasusid kütuse suhtes, mis tarnitakse tema territooriumil kasutamiseks Korea Vabariigi määratud lennuettevõtja õhusõidukis, mis peab lennuühendust kõnealuse liikmesriigi teatava punkti ja selle liikmesriigi või mõne muu liikmesriigi territooriumil asuva muu punkti vahel.
 ARTIKKEL 5
 Vastavus konkurentsieeskirjadele
 1.
 Olenemata mis tahes vastupidistest sätetest ei lubata I lisas loetletud lepingutes sätestatuga:
 a)
 soodustada ettevõtjatevaheliste lepingute või ettevõtjate ühenduste otsuste vastuvõtmist või kooskõlastatud tegevust, millega takistatakse, moonutatakse või piiratakse konkurentsi;
 b)
 tugevdada sellise lepingu, otsuse või kooskõlastatud tegevuse mõju või
 c)
 delegeerida eraettevõtjatele vastutust selliste meetmete võtmise eest, millega takistatakse, moonutatakse või piiratakse konkurentsi.
 2.
 I lisas loetletud lepingute sätteid, mis on vastuolus käesoleva artikli lõikega 1, ei kohaldata.
 ARTIKKEL 6
 Lepingu lisad
 Käesoleva lepingu lisad on selle lahutamatu osa.
 ARTIKKEL 7
 Läbivaatamine või muutmine
 Lepinguosalised võivad vastastikusel kirjalikul nõusolekul käesoleva lepingu mis tahes ajal uuesti läbi vaadata või seda muuta.
 ARTIKKEL 8
 Jõustumine
 1.
 Käesolev leping jõustub kuupäeval, mil lepinguosalised on teineteisele kirjalikult teatanud, et nad on lõpetanud lepingu jõustumiseks vajalikud siseriiklikud menetlused.
 2.
 Lepingud ning muud liikmesriikide ja Korea Vabariigi vahelised kokkulepped, mis ei ole käesoleva lepingu allkirjastamise kuupäevaks jõustunud ning mida ei kohaldata ajutiselt, on loetletud I lisa punktis b. Käesolevat lepingut kohaldatakse kõikide selliste lepingute ja kokkulepete suhtes nende jõustumisest alates.
 ARTIKKEL 9
 Lõpetamine
 1.
 Kui mõni I lisas loetletud leping lõpetatakse, lõpetatakse samal ajal ka kõikide käesoleva lepingu nende sätete kohaldamine, mis on seotud asjaomase lepinguga.
 2.
 Kui kõik I lisas loetletud lepingud lõpetatakse, lõpetatakse viimase sellise lepingu lõpetamise kuupäeval ka käesolev leping.
 SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
 Koostatud [....(koht)] [... ...(kuupäev)] [...(aasta)] kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi, ungari ja korea keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.
 EUROOPA LIIDU NIMEL
 KOREA VABARIIGI NIMEL
 I LISA
 Käesoleva lepingu artiklis 1 osutatud lepingute nimekiri
 a)
 Korea Vabariigi ja Euroopa Liidu liikmesriikide vahelised lennunduslepingud, mida on parandatud, muudetud või täiendatud ning mis on käesoleva lepingu allakirjutamise kuupäevaks sõlmitud, allkirjastatud ja/või mida kohaldatakse ajutiselt, on järgmised:
 –
 Austria föderaalvalitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusteenuseid ja vastavaid territooriumeid käsitlev leping, sõlmitud Viinis 15. mail 1979, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Austria leping“;
 –
 Belgia Kuningriigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, sõlmitud Brüsselis 20. oktoobril 1975, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Belgia leping“;
 –
 Bulgaaria Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Sofias 19. augustil 1994, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Bulgaaria leping“;
 –
 Horvaatia Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, sõlmitud Zagrebis 30. detsembril 2015, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Horvaatia leping“;
 –
 Tšehhi ja Slovaki Liitvabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid, alla kirjutatud Soulis 26. oktoobril 1990, muudetud Tšehhi Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vahelise lepinguga (millega muudetakse Tšehhi ja Slovaki Liitvabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vahelist lepingut, milles käsitletakse lennuteenuseid, allkirjastatud Soulis 26. oktoobril 1990), sõlmitud 3. detsembri 2004 ja 14. veebruari 2005 diplomaatiliste nootide vahetamise teel, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Tšehhi Vabariigi leping“;
 –
 Korea Vabariigi valitsuse ja Taani Kuningriigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse regulaarlende nende riikide territooriumidel ja väljaspool, parafeeritud Soulis 6. septembril 1995, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Taani leping“;
 –
 Soome Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, alla kirjutatud Soulis 12. novembril 1996, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Soome leping“;
 –
 Prantsuse Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, sõlmitud Soulis 7. juunil 1974, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Prantsusmaa leping“;
 –
 Saksamaa Liitvabariigi ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennutranspordileping, sõlmitud Bonnis 7. märtsil 1995, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Saksamaa leping“;
 –
 Kreeka Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Ateenas 25. jaanuaril 1995, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Kreeka leping“;
 –
 Ungari Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennuteenuste leping, allkirjastatud Soulis 28. novembril 2014, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Ungari leping“;
 –
 Luksemburgi Suurhertsogiriigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Luxembourgis 27. septembril 2000, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Luksemburgi leping“;
 –
 Korea Vabariigi valitsuse ja Malta valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Vallettas 25. märtsil 1997, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Malta leping“;
 –
 Madalmaade Kuningriigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennutranspordileping, sõlmitud Haagis 24. juunil 1970, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Madalmaade leping“;
 –
 Poola Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, sõlmitud Soulis 14. oktoobril 1991, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Poola leping“;
 –
 Rumeenia valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse tsiviillennutransporti nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Soulis 10. märtsil 1994, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Rumeenia leping“;
 –
 Hispaania Kuningriigi ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennutranspordileping, sõlmitud Soulis 21. juunil 1989, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Hispaania leping“;
 –
 Korea Vabariigi valitsuse ja Rootsi Kuningriigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse regulaarlende nende riikide territooriumidel ja väljaspool, parafeeritud Soulis 6. septembril 1995, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Rootsi leping“;
 –
 Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline leping, milles käsitletakse lennuteenuseid nende riikide territooriumidel ja väljaspool, sõlmitud Soulis 5. märtsil 1984, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Ühendkuningriigi leping“.
 b)
 Lennunduslepingud ja muud kokkulepped, mida on parandatud, muudetud või täiendatud ning mille on parafeerinud ja alla kirjutatud Korea Vabariik ja Euroopa Liidu liikmesriigid ning mis käesoleva lepingu allakirjutamise kuupäevaks ei ole veel jõustunud ja mida ajutiselt ei kohaldata;
 –
 Itaalia Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, parafeeritud Roomas 24. märtsil 2016, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Itaalia leping“;
 –
 Läti Vabariigi valitsuse ja Korea Vabariigi valitsuse vaheline lennundusleping, parafeeritud Riias 6. aprillil 2018, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Läti leping“;
 –
 Portugali Vabariigi ja Korea Vabariigi vaheline lennundusleping, allkirjastatud Soulis 25. mail 2018, edaspidi II lisas „Korea Vabariigi – Portugali leping“;
 _________________
 II LISA
 I lisas loetletud lepingute nende artiklite nimekiri,
 millele viidatakse käesoleva lepingu artiklites 2–4
 a)
 Määramine:
 –
 Korea Vabariigi – Austria lepingu artikli 3 lõiked 1, 2 ja 3,
 –
 Korea Vabariigi – Belgia lepingu artikli 3 lõiked 1, 2 ja 3,
 –
 Korea Vabariigi – Bulgaaria lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Horvaatia lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Tšehhi Vabariigi lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Taani lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Soome lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Prantsusmaa lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Saksamaa lepingu artikli 3 lõiked 2 ja 3,
 –
 Korea Vabariigi – Kreeka lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Ungari lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Itaalia lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi – Läti lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Luksemburgi lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Malta lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Madalmaade lepingu artikli 3 lõiked 1, 2 ja 3,
 –
 Korea Vabariigi – Poola lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Portugali lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Rumeenia lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Hispaania lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Rootsi lepingu artikkel 3,
 –
 Korea Vabariigi – Ühendkuningriigi lepingu artikkel 4.
 b)
 Tegevus- ja muude lubade andmisest keeldumine, nende tühistamine, peatamine või piiramine:
 –
 Korea Vabariigi – Austria lepingu artikli 3 lõiked 4 ja 5,
 –
 Korea Vabariigi – Belgia lepingu artikli 3 lõiked 4 ja 5,
 –
 Korea Vabariigi – Bulgaaria lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Horvaatia lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Tšehhi Vabariigi lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Taani lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Soome lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Prantsusmaa lepingu artikkel 3-bis,
 –
 Korea Vabariigi – Saksamaa lepingu artikli 3 lõiked 4 ja 5,
 –
 Korea Vabariigi – Kreeka lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Ungari lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Itaalia lepingu artikkel 8,
 –
 Korea Vabariigi – Läti lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Luksemburgi lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Malta lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Madalmaade lepingu artikli 3 lõiked 4–5,
 –
 Korea Vabariigi – Poola lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Portugali lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Rumeenia lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Hispaania lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Rootsi lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Ühendkuningriigi lepingu artikkel 5.
 c)
 Reguleeriv kontroll:
 –
 Korea Vabariigi – Austria lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi – Belgia lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi – Bulgaaria lepingu artikkel 10,
 –
 Korea Vabariigi – Horvaatia lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi – Tšehhi Vabariigi lepingu artikkel 8,
 –
 Korea Vabariigi – Taani lepingu artikkel 17A,
 –
 Korea Vabariigi – Soome lepingu artikkel 9,
 –
 Korea Vabariigi ja Prantsusmaa vahel 23. mail 2002 kokku lepitud ohutusalane klausel,
 –
 Korea Vabariigi – Kreeka lepingu artikkel 8,
 –
 Korea Vabariigi – Ungari lepingu artikkel 9,
 –
 Korea Vabariigi – Itaalia lepingu artikkel 10,
 –
 Korea Vabariigi – Läti lepingu artikkel 15,
 –
 Korea Vabariigi – Luksemburgi lepingu artikkel 6,
 –
 Korea Vabariigi – Malta lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi ja Madalmaade vahel 13. septembril 2002 kokku lepitud ohutusalane artikkel,
 –
 Korea Vabariigi – Portugali lepingu artikkel 14,
 –
 Korea Vabariigi – Rumeenia lepingu artikkel 8,
 –
 Korea Vabariigi ja Hispaania vahel 15. detsembril 2005 kokku lepitud ohutusalane artikkel,
 –
 Korea Vabariigi – Rootsi lepingu artikkel 17A,
 –
 Korea Vabariigi ja Ühendkuningriigi vahel 29. juunil 2001 kokku lepitud ohutusalane artikkel.
 d)
 Lennukikütuse maksustamine:
 –
 Korea Vabariigi – Austria lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Belgia lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Bulgaaria lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Horvaatia lepingu artikkel 10,
 –
 Korea Vabariigi – Tšehhi Vabariigi lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Taani lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Soome lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Prantsusmaa lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Saksamaa lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Kreeka lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Ungari lepingu artikkel 6,
 –
 Korea Vabariigi – Itaalia lepingu artikkel 12,
 –
 Korea Vabariigi – Läti lepingu artikkel 7,
 –
 Korea Vabariigi – Luksemburgi lepingu artikkel 8,
 –
 Korea Vabariigi – Malta lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Madalmaade lepingu artikkel 4,
 –
 Korea Vabariigi – Poola lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Portugali lepingu artikkel 6,
 –
 Korea Vabariigi – Rumeenia lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Hispaania lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Rootsi lepingu artikkel 5,
 –
 Korea Vabariigi – Ühendkuningriigi lepingu artikkel 6.
 _________________
 III LISA
 Käesoleva lepingu artiklis 2 osutatud muude riikide loetelu
 a)
 Island (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu alusel);
 b)
 Liechtensteini Vürstiriik (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu alusel);
 c)
 Norra Kuningriik (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu alusel);
 d)
 Šveitsi Konföderatsioon (Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lennutranspordilepingu alusel).
 __________________


type: caselaw

text:
 29.10.2011
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 319/6
 Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.9.2011 (Rechtbank van eerste aanleg te Leuvenin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Olivier Halley, Julie Halley ja Marie Halley v. Belgian valtio
 (Asia C-132/10) (1)
 (Välitön verotus - Pääomien vapaa liikkuvuus - SEUT 63 artikla - Nimennäisosakkeiden perintöverotus - Pidempi vanhentumisaika muualla kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden osakkeiden arvon määrittämiselle kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa asuvien yhtiöiden osakkeiden arvon määrittämiselle - Rajoitus - Oikeuttaminen)
 2011/C 319/09
 Oikeudenkäyntikieli: hollanti
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Rechtbank van eerste aanleg te Leuven
 Pääasian asianosaiset
 Kantajat: Olivier Halley, Julie Halley ja Marie Halley
 Vastaaja: Belgian valtio
 Oikeudenkäynnin kohde
 Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — SEUT 26, SEUT 49, SEUT 63 ja SEUT 65 artiklan tulkinta — Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään siitä, että nimennäisosakkeisiin perustuvan perintöverosaatavan vanhentumisaika on kaksi vuotta silloin, kun osakkeet liikkeelle laskeneen yhtiön tosiasiallisen johdon sijaintipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, mutta 10 vuotta muissa tapauksissa
 Tuomiolauselma
 SEUT 63 artiklaa on tulkittava niin, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa säädetään perintöveron osalta kymmenen vuoden vanhentumisaika sellaisen yhtiön nimennäisosakkeiden arvon määrittämiselle, jonka osakkeenomistaja vainaja oli ja jonka tosiasiallinen johto sijaitsee jossakin muussa jäsenvaltiossa, kun taas vanhentumisaika on pituudeltaan kaksi vuotta, jos yhtiön tosiasiallinen johto sijaitsee ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.
 (1) EUVL C 134, 22.5.2010.


type: wikipedia

text:
Is éard is mearbhia, greim gasta nó bia gasta ann ná an cineál bia a bhíonn le fáil ó shreangbhialanna ar nós McDonald's. Go bunúsach, bia is ea é a ghléastar agus a riartar go sciobtha, de réir modhanna oibre tionsclaíocha a chuirfeadh crios iompair i gcuimhne duit. Gnó mór millteanach idirnáisiúnta is ea an mearbhia agus borradh mór air ina lán tíortha. Bíonn sé compordach mearbhia a ithe, ach ón taobh eile de, bítear á lochtú, toisc nach bhfuil ann ach bia bonnacháin gan scamhard ceart folláin, dar lena lán.
 Stair
 Síleann na daoine gur coincheap nua is ea bialann mearbhia nó an scroidchuntar, ach dealraíonn sé go bhfuil an mearbhia chomh sean leis an gcathair féin. Bhíodh scroidchuntair na sean-Róimhe ag díol aráin agus ológ. I gcathracha an Chian-Oirthir inniu, bíonn núdail á ndíol ar an mbealach céanna. Bíonn falafel agus arán gan ghiosta ar fáil ó scroidchuntair an Mheán-Oirthir.
 Tá stair an mhearbhia nua-aimseartha fite fuaite le stair an mhartbhorgaire, arbh é príomhtháirge na scroidchuntar is moiche é. Creidtear go coitianta gurbh é an comhlacht Meiriceánach úd White Castle a chuir tús leis an chéad scroidchuntar riamh, thiar sa bhliain 1921, agus é ag díol martbhorgairí ar chúig cent an ceann. Bhí rath agus bláth ar an ngnó seo ón tús, agus tháinig an iomaíocht ag an rathúnas, ar ndóigh.
 Is é McDonald's an comhlacht is mó a shamhlaímid inniu leis an mearbhia, ach, le fírinne, níor tháinig an chéad scroidchuntar de chuid an chomhlachta sin ar an bhfód roimh an mbliain 1948. Ba ansin a hosclaíodh an chéad scroidchuntar i San Diego a bhí ag díol ispíní teo faoi bhranda McDonald's.
 Siúd is go síltear go coitianta gurbh é Ray Kroc a bhunaigh an gnó, ní raibh sé sáite ann go fóill. Bhí sé ag díol meaisíní creathán bainne a bhí á n-úsáid go coitianta ag an chéad scroidcheantar de chuid McDonald's. Sa bhliain 1954, chuaigh Kroc agus úinéirí an chéad scroidchuntar le chéile, agus chrom Kroc ar an sainghnó seo a fhorbairt is a fhairsingiú. Ar an 14 Aibreán 1955 d'oscail an chéad McDonald i gCalifornia
 Creidtear gurb é an comhlacht úd Wendy's a chuir tús le "fuinneog na mótar" a cheadaíonn do na tiománaithe mearbhia a cheannach gan a gcuid carranna a pháirceáil ná a fhágáil.
 Cén fáth a dtugtar MEARbhia air?
 "Béilín amach" is mó a bhíonn ar fáil ó na scroidchuntair, is é sin, is féidir leis na custaiméirí bualadh isteach lena gcuid bia a cheannach, nó é a cheannach trí fhuinneog na mótar gan an gluaisteán a fhágáil. Mar sin féin, bíonn bialann éigin i gceist le cuid mhór de na scroidchuntair, is é sin, go bhfuil suíocháin agus boird ann leis an mbéile a chaitheamh in aice le háit an díolacháin. An chuid is mó den mhearbhia, is féidir é a ithe gan dul i muinín an sceanra. Is iad na cineálacha coitianta mearbhia ná iasc le sceallóga prátaí, ceapairí, arán pitta, martbhorgaire, sicín friochta, prátaí friochta, cnapanna sicín, tacónna, píotsa agus uachtar reoite, siúd is go bhfuil cúrsaí níos "maille" ar fáil ó chuid mhaith mearbhialanna chomh maith, ar nós cilí, brúitín prátaí, nó cineálacha éagsúla sailéid.
 Cé go mbíonn bia Síneach den chineál is coitianta san Iarthar á sholáthar mar bhéilín amach, ní dhearctar air mar mhearbhia i gciall cheart an fhocail.
 Gléasadh an Mhearbhia
 Is gnách an mearbhia a ghléasadh is a chócaráil i bpróiseas tionsclaithe leis an gcostas a íosmhéidiú. Mar sin, déantar an mearbhia as comhábhair chaighdeánaithe de réir oideas réamhshocraithe, agus cuirtear ar fáil é i gcartáin úrchoinneála agus i málaí plaisteacha.
 Gnó an Mhearbhia
 Caiteachas na dTomhaltóirí
 Sna Stáit Aontaithe féin, chaith na tomhaltóirí thart ar céad is deich míle milliún dollar ($110,000,000,000) ar an mearbhia sa bhliain 2000. Cuir seo i gcomparáid leis an gcaiteachas céanna sa bhliain 1970, nár sháraigh sé mhíle milliún dollar ($6,000,000,000). Is é prognóis Chumann Náisiúnta na mBialann sna Stáit go sroichfidh an figiúr seo céad ceathracha trí mhíle milliún dollar ($143,000,000,000) sa bhliain 2006, arb ionann é sin agus ardú cúig faoin gcéad ón mbliain 2005. Ar mhaithe leis an gcomparáid, creidtear go dtáirgfidh na bialanna lánseirbhíse céad seachtó trí mhíle milliún dollar díolacháin san am céanna. Le déanaí, tá na scroidchuntair ag cailleadh an fhóid do na mearphroinntithe, is é sin, tithe itheacháin a bhfuil cuid áirithe d'atmaisféar an phroinntigh ghalánta ag dul leo, agus a bhfuil bia níos fearr le fáil iontu, ná an gnáth-mhearbhia, siúd is go bhfuil an tseirbhís íosmhéidithe ar nós na scroidchuntar.
 Sna Stáit, is minic a dhéanann bialanna den chineál seo speisialtóireacht ar bhia eitneach ar leith, cosúil le bia Meicsiceánach, ar nós na sreangbhialann Chipotle Mexican Grill nó Qdoba Mexican Grill, nó bia Síneach, ar nós Pei Wei Asian Diner.
 McDonald's
 Is é an comhlacht McDonald's an comhlacht mearbhia is mó agus is fairsinge ar fud an domhain. D'oscail McDonald's an chéad bhialann sa bhliain 1955 - is é sin, an chéad cheann a bhí saincheadúnaithe mar "McDonald's". B'é Ray Kroc, a cheannaigh an gnólacht óna sheanúinéirí, deartháireacha Mhic Dhomhnaill, agus b'eisean a bhí ar tús cadhnaíochta ag tabhairt isteach cuid mhór de na modhanna oibre a shamhlaítear le gnó an mhearbhia inniu, ar nós chaighdeánú na gcomhábhar, na gcúrsaí bia agus na n-oideas. San am céanna, chuir sé béim ar leith ar íosmhéidiú an chostais, agus sa deireadh, bhain sé úsáid as cumhacht na corparáide le praghsanna na gcomhábhar a choinneáil thíos, a fhad is a bhítí á ndíol le McDonald's.
 Sreangshiopaí Idirnáisiúnta
 Cé nach aireagán nua é an mearbhia ar aon nós, is as na Stáit Aontaithe a tháinig scroidchuntair an lae inniu, agus is gnách leis na daoine dearcadh ar an mearbhia mar rud Meiriceánach. Mar sin, is minic a chaitear anuas ar na sreangshiopaí mearbhia mar thruailliú cultúrtha ó Mheiriceá nó mar impiriúlachas, agus nuair a bhíonn na hagóidí in éadan an domhandais faoi lán an tseoil, is minic a thugann na hagóideoirí ruathar faoi bhialanna de chuid na sreanganna idirnáisiúnta mearbhia, cosúil le McDonald's.
 Le teacht in araicis na n-agóideoirí, bíonn cuid de na sreangshiopaí ag cur táirgí áitiúla ar fáil in áiteanna a shásódh toil agus toighis an phobail agus nach mbeadh ag teacht salach ar thraidisiún áitiúil na cócaireachta. Níor chuir na hiarrachtaí seo na clamhsánaithe ina dtost, áfach.
 Fairsing is uile mar a bhíonn na sreangshiopaí idirnáisiúnta, níor éirigh leo mearbhia na gcomhlachtaí dúchasacha a chur as margadh. Tháinig sreanganna áitiúla, réigiúnda nó náisiúnta (ar nós Hesburger san Fhionlainn nó Supermac's in Éirinn, cuir i gcás) ar an bhfód agus d'éirigh le cuid acu an fód a sheasamh go maith. Maidir leis na tíortha tearcfhorbartha, is iad na scroidchuntair dhúchasacha agus tithe itheacháin an phobail a chuireann an chuid is mó den mhearbhia ar fáil ansin. I dtíortha den chineál sin, bíonn blas na galántachta ag roinnt le sreangshiopaí idirnáisiúnta ar nós McDonald's, ós rud é go mbíonn siad níos daoire agus níos glaine ná na tithe dúchasacha itheacháin.
 Mearbhia sa Ríocht Aontaithe
 Tháinig an mearbhia go dtí an Ríocht Aontaithe go gairid i ndiaidh a chéad chaithréime sna Stáit, agus is féidir a rá go bhfuil an gnó chomh seanbhunaithe ansin anois agus atá sé i Meiriceá féin. Agus an méid sin ráite, tá blas áitiúil ar an ngnó i gcónaí, agus na daoine ag roghnú iasc agus prátaí friochta thar an martbhorgaire. Ag druidim le deireadh na fichiú haoise, tháinig na bialanna saindúchais sna salaí, cosúil leis na bialanna Síneacha, Indiacha, agus Iodálacha, agus béilíní amach le ceannach uathu.
 Mearbhia in Éirinn
 Tá na sreangshiopaí idirnáisiúnta ar nós McDonald's i ndiaidh fódú maith a dhéanamh in Éirinn chomh maith leis an gcuid eile d'Iarthar na hEorpa, ach is é Supermac's an tsreang náisiúnta. Ba é Pádraig Mac Donncha, iar-mhúinteoir scoile, a bhunaigh an chéad bhialann i mBéal Átha na Sluaighe sa bhliain 1978. Inniu, tá breis agus leathchéad bialann nó scroidchuntar ag an gcomhlacht ar fud na hÉireann.
 An Mearbhia mar Scamhard
 Agus an dóigh a ngléastar an mearbhia, bíonn an-locht á fháil air ar chúiseanna sláinte agus folúntais. Má fhriochtar bia domhainreoite i saill nach bhfuil hidriginithe go maith, súfaidh sé isteach aigéid shailleacha transacha, a dhéanann dochar don chroí agus d'imshruthú na fola. Bíonn an mearbhia an-saibhir i gcarbaihiodráití, leis, ós rud é go bhfuil siúcra sna deochanna boga agus stáirse sna prátaí.
 Sa bhliain 2004, chinn an scannánaí faisnéise Morgan Spurlock ar mhífhollántas an mhearbhia a chur sna súile ar na daoine, agus ar feadh míosa, ní itheadh sé ach bia de chuid McDonald's. San am céanna, staon sé ó gach cineál aclaíochta nó callaistéinice. I ndiaidh na míosa, bhí sé ramhraithe as aithne, agus an crua-ae ag teip air. Thóg sé roinnt mhíonna air an bhreis saille a chroitheadh de arís agus a shláinte a fháil ar ais. Ar an triail seo a bhunaigh sé an scannán faisnéise SuperSize Me. I ndiaidh an scannáin, rinne McDonald's iarrachtaí áirithe leis an mbiachlár a thabhairt chun feabhais ó thaobh na sláintiúlachta agus an fholúntais de. Mar sin féin, ní moladh amháin a fuair Spurlock ó na léirmheastóirí. Bhí criticeoirí áirithe den bharúil gur chuir sé an iomarca béime ar an mearbhia agus nach ndearna sé mórán tráchta ar an easpa aclaíochta mar chúis le drochshláinte na Meiriceánach, cé gur cuid dá thriail féin ab ea staonadh ón aclaíocht.
 Athruithe
 Leis na blianta beaga anuas, bíonn na sreanganna mearbhia á lochtú go fairsing ag lucht cosanta an chomhshaoil, ag brúghrúpaí na dtomhaltóirí, agus ag gluaiseachtaí eile den chineál sin. Tháinig, fiú, gluaiseacht an mhallbhia (slow food) ar an bhfód leis na luachanna a chosaint a chreidtear a bheith i ndainséar agus an dóigh a bhfuil an mearbhia ag dul i bhfairsinge. Tá an ghluaiseacht ag iarraidh na scileanna traidisiúnta cócaireachta a chosaint agus ag cur troda ar na nósanna agus na dlíthe a bhíonn ag fabhrú don mhearbhia. Thairis sin, bíonn an ghluaiseacht ag scaipeadh oideachais agus tuisceana i measc na dtomhaltóirí i dtaobh bia maith folláin.
 Cuid de na sreangshiopaí, tá siad ag géilleadh do na héilimh seo, agus iad ag tairiscint bia níos folláine anois, ar nós na sailéad agus na dtorthaí úra. Ní bhíonn na cosantóirí comhshaoil róshásta leis na hathruithe seo, nó is é a ngnáth-thuairim siúd nach bhfuil ann ach sop in áit na scuaibe. Tá sé fógartha ag McDonald's go mbeidh bileog eolais faoi luach scamhardúil an chúrsa ag dul le gach táirge de dhéantús na corparáide ón mbliain 2006 ar aghaidh.
 Tarraingt an Tomhaltóra
 Beag beann ar an lochtú, bíonn na tomhaltóirí ag tarraingt ina dtonnta ar na scroidchuntair i gcónaí. Is é is cúis leis seo ná go mbíonn an mearbhia réasúnta saor, agus é ag spáráil obair na cócaireachta ar an tomhaltóir. Thairis sin, an duine nach bhfuil eolach ar áiteanna an bhia mhaith, agus é ar an gcoigríoch nó in áit choimhthíoch eile, is ábhar faoisimh dó áit itheacháin a bheith ann a bhfuil aithne aige ar a leithéidí eile, agus é in ann bheith i dtuilleamaí an chineál bia atá ar fáil ansin.
 Lochtú
 Bíonn sé compordach mearbhia a ithe, ach mar sin féin, bítear á lochtú. Seo na lochtanna is mó agus is minicí a fhaightear air:
 Tá sé mífholláin mar bhia. Na daoine a itheann go tráthrialta i mbialanna mearbhia, is baol dóibh dul chun murtaill.
 Baineann na sreanganna mearbhia úsáid as cleasanna margaíochta a chuireann draíocht ar na páistí, agus iad ag foghlaim drochnósanna itheacháin a dhéanfaidh dochar dá sláinte.
 An dóigh a mbítear ag pacáistiú agus ag athphacáistiú an bhia le haghaidh na húsáide seo, luíonn sé go trom ar an dúlra, agus na hacmhainní nádúrtha is na hamhábhair á spíonadh go héadromchroíoch.
 Dealbhaíonn sé na traidisiúin áitiúla chócaireachta agus cuireann sé scéim chaighdeánaithe osnáisiúnta ina n-áit.
 Tá gnó an mhearbhia bunaithe ar shaincheadúnú, is é sin, is gnó mórscála é, agus é ag ruaigeadh na ngnóthas beag as an margadh.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0320(01)
 Memorándum de Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República Socialista Democrática de Sri Lanka relativo a las medidas en materia de acceso al mercado para los productos textiles y prendas de vestir rubricado en Bruselas el 5 de diciembre de 2000 - Acta acordada - Declaración
 Diario Oficial n° L 080 de 20/03/2001 p. 0012 - 0020
 Memorándum de Acuerdoentre la Comunidad Europea y la República Socialista Democrática de Sri Lanka relativo a las medidas en materia de acceso al mercado para los productos textiles y prendas de vestir rubricado en Bruselas el 5 de diciembre de 20001. Las delegaciones de la Comunidad Europea y de la República Socialista Democrática de Sri Lanka se reunieron el 10 de octubre y el 22 de noviembre de 2000 con objeto de estudiar mejoras en el acceso a los mercados respectivos para los productos textiles y prendas de vestir.2. La República Socialista Democrática de Sri Lanka:1) Acepta consolidar sus derechos sobre los productos textiles y prendas de vestir en los tipos que se indican en la columna 1 del anexo 1 haciendo la consiguiente notificación a la Organización Mundial del Comercio y a mantener consultas con la Comunidad Europea antes de hacer la notificación.2) Si los derechos aplicados, que figuran en la columna 2, son inferiores a los tipos de derecho de importación que figuran en la columna 1, se compromete a no aplicar a las importaciones a Sri Lanka procedentes de la Comunidad Europea derechos más altos que los que figuran en la columna 2 del anexo 1.3) Si los derechos aplicados, que figuran en la columna 2, son superiores a los derechos de importación que figuran en la columna 1, se compromete a ajustar esos derechos a los derechos consolidados que figuran en la columna 1.3. La Comunidad Europea acepta suspender la aplicación de las restricciones cuantitativas actualmente en vigor respecto de las importaciones de productos textiles y prendas de vestir originarios de Sri Lanka (categorías 6, 7, 8 y 21) tan pronto como Sri Lanka confirme a la Comunidad que ha efectuado la notificación prevista en el punto 2.1 y aplique las disposiciones de los apartados 2.2 y 2.3.4. Las Partes acuerdan que la Comunidad Europea mantendrá el derecho de restablecer el régimen de contingentes en el nivel aplicable durante el año en cuestión en caso de que Sri Lanka incumpla alguna de las obligaciones previstas en los puntos 2 y 6 del Acuerdo. La Comunidad Europea acepta mantener consultas con Sri Lanka, tal como dispone el punto 7, antes de ejercer ese derecho.5. Sin perjuicio de lo dispuesto en el punto 4, las Partes acuerdan que los productos enumerados en el anexo 2 estarán sujetos a todos los procedimientos previstos en el sistema de doble control establecido en los artículos 18 a 24 del anexo III del Reglamento (CEE) n° 3030/93 del Consejo. El sistema de doble control se implantará tan pronto como Sri Lanka confirme a la Comunidad que ha efectuado la notificación prevista en el punto 2.1. Las Partes acuerdan volver a examinar la lista de productos sujetos al sistema de doble control y podrán proponer que sea modificada, tras mantener consultas de conformidad con el punto 7.6. Las Partes acuerdan abstenerse de adoptar cualquier medida no arancelaria que pudiera obstaculizar el comercio de productos textiles y prendas de vestir. En este contexto, las Partes acuerdan que no se establecerán límites cuantitativos para los productos a que se refiere el punto 3 salvo en el caso de que la Comunidad Europea ejerza el derecho de restablecer el régimen de contingentes de conformidad con el punto 4.7. Las Partes convienen en que el equilibrio del actual Acuerdo, que constituye un conjunto de concesiones mutuas libremente acordadas entre las Partes, depende de la aplicación plena y fiel de todos los términos del Memorándum de Acuerdo. En consecuencia, convienen en consultarse periódicamente para garantizar la aplicación correcta del mismo. Además, acuerdan consultarse a petición de cualquiera de ellas en relación con cualquier aspecto del presente Memorándum de Acuerdo.En caso de que la Comunidad Europea trate de ejercer el derecho mencionado en el punto 4, facilitará a Sri Lanka, por escrito, los detalles de cualquier presunto incumplimiento. Con objeto de poner remedio al incumplimiento, y a menos que las Partes acuerden otro procedimiento, se mantendrán consultas en el plazo de 30 días a partir de dicha solicitud por escrito. En caso de que las Partes no puedan convenir unas medidas de solución apropiadas en el plazo de 30 días a partir del inicio de las consultas, la Comunidad Europea podrá proceder a aplicar lo dispuesto en el punto 4.8. Las Partes acuerdan cooperar plenamente por lo que se refiere a cualquier notificación que pueda requerir la Organización Mundial del Comercio o cualquiera de sus órganos. Salvo decisión en contrario, las notificaciones serán efectuadas conjuntamente por las Partes.9. Las Partes acuerdan que, no obstante el presente Memorándum de Acuerdo, se podrá tratar de obtener concesiones mutuas de otros socios comerciales del sector respecto del acceso al mercado.10. Las Partes acuerdan que el presente Memorándum de Acuerdo será aplicable no obstante el derecho que les asiste a invocar el Entendimiento relativo a las normas y procedimientos por los que se rige la Solución de Diferencias (ESD) de la OMC.11. Todas las Actas y Declaraciones anejas al presente Memorándum de Acuerdo serán parte integrante del mismo.12. Las Partes convienen en que el presente Acuerdo en forma de Memorándum de Acuerdo entrará en vigor el primer día del mes siguiente al día en que las Partes se hayan notificado mutuamente que se han llevado a término los procedimientos necesarios con ese fin. Entretanto, se aplicará con carácter provisional y en condiciones de reciprocidad.ANEXO 1>SITIO PARA UN CUADRO>ANEXO 2Productos sujetos al sistema de doble controlCategorías 4, 5, 6, 7 y 26Acta acordadaEn el marco del Acuerdo en forma de Memorándum de Acuerdo sobre comercio de productos textiles y prendas de vestir entre la Comunidad Europea y la República Socialista Democrática de Sri Lanka, rubricado el 5 diciembre de 2000 en Bruselas y, más especialmente, en referencia a su punto 6, las Partes dejan constancia de que las barreras no arancelarias relacionadas con todas las formas de impedimento al comercio en el sector incluyen, pero no se limitan a, aspectos como los siguientes:- cualquier derecho suplementario de importación o venta de los productos originarios de la Unión Europea que se añada a los derechos de aduana establecidos en el Acuerdo, o cualquier otro impuesto de efecto equivalente que sea superior a los derechos y gravámenes aplicados a la producción o a la venta de los productos nacionales equivalentes,- las normas y reglamentaciones técnicas, o las normas, procedimientos o prácticas en materia de certificación o de evaluación de la conformidad, que vayan más allá de los objetivos a que se destinan,- cualquier requisito formal o informal de precio mínimo de importación, u otras normas, procedimientos o prácticas de valuación en aduana que supongan una barrera al comercio,- las normas, procedimientos o prácticas de inspección previa a la expedición que sean discriminatorios, no transparentes o excesivamente largos, o la imposición de controles aduaneros en el momento del despacho de aduanas a los cargamentos que hayan sido objeto de una inspección antes de la expedición,- las normas, procedimientos o prácticas demasiado onerosos, costosos o arbitrarios referentes a la certificación del origen de los productos o que requieran la expedición directa de las mercancías desde el país de origen hasta el país de destino,- cualquier requisito no automático o discrecional en materia de expedición de licencias, o cualquier norma, procedimiento o práctica automáticos de expedición de licencias que impongan cargas desproporcionadas o tengan efectos restrictivos en las importaciones,- los requisitos o prácticas relativos al marcado, el etiquetado, la descripción o composición del producto o la descripción de la manufactura de los productos que, a causa de su formulación o de su aplicación, den lugar a cualquier discriminación con respecto a los productos nacionales,- las demoras indebidamente largas en el despacho de aduanas o excesivamente onerosas, los procedimientos aduaneros excesivos o costosos, incluidos los requisitos de inspección, que tengan un innecesario efecto restrictivo en las importaciones,- las subvenciones que causen un perjuicio a la industria de productos textiles y prendas de vestir de la Unión Europea.DeclaraciónEn el contexto del Memorándum de Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República Socialista Democrática de Sri Lanka relativo a las medidas en materia de acceso al mercado para los productos textiles y prendas de vestir, junto con su acta aprobada, rubricado en Bruselas el 5 de diciembre de 2000, y, más concretamente, en referencia al posible restablecimiento de contingentes en caso de que Sri Lanka incumpla las obligaciones a que se refiere el punto 6, las Partes declaran que los compromisos asumidos respecto de las barreras no arancelarias son compromisos bilaterales suscritos entre las Partes independientemente de cualquier otro compromiso multilateral también aplicable a ellas. En consecuencia, las Partes convienen en que la aplicación de esas disposiciones tiene un carácter puramente bilateral. Las Partes acuerdan así mismo que la finalidad de esos compromisos bilaterales no es superar el nivel de los compromisos que han asumido en un contexto multilateral ni someter a las Partes a normas u obligaciones cuyo nivel sea más elevado que el de dichos compromisos.