text:
Kansankokonaisuus: Hayekia lukiessa - demokratiasta ja vapaudesta
 Demokratiaan kuuluu ainakin nykyisessä länsimaisessa muodossaan myös vähemmistöjen etujen puolustaminen enemmistön mielivaltaa vastaan.
 Mutta entä yksilön puolustaminen kaikkialle leviävän kollektiivisen päätöksen teon voimaa vastaan ?
 Kuten varmaan on selvää tämä demokratia (kollektiivinen sfääri) - yksilönvapaus (yksilön sfääri) vyyhti ei ole minulle mikään mustavalkoinen asia.
 Tälläkin postauksella pyrin enemmänkin määrittelemään ongelman kuin antamaan vastauksen.
 Mielenkiintoista. Takerrunpa tuohon lapsi/marginaalinen kieli -asiaan.
 Jos kollektiivinen päätös on elää tasa-arvoisessa yhteiskunnassa, jossa oppivelvollisuudella luodaan jokaiselle lapselle tasaveroinen lähtökohta jatkaa opintojaan elämää ja ammattia varten, miten tämä rajoittaa yksilönvapautta tai kääntäen, miten yksilönvapautta pitäisi saada toteuttaa tässä järjestelmässä?
 Yleensähän valituksia yksilönvapauden rajoittamisesta kirvoittaa kollektiivinen halu elää ennakoitavassa, miellyttävässä ja turvallisessa yhteiskunnassa (esim. nopeusrajoitukset, huumeiden kriminalisointi, aselait, tupakointikiellot, järjestyssäännöt jne.), ei se, että määritellään standardi siitä, mitä pidetään tarpeellisina taitoina.
 Edustuksellinen demokratia perustuu ehkä enemmän ajatukselle siitä että tietty kansan valitsema eliitti hallitsee kansaa kansan parhaaksi kuin että kansa itse olisi harjoittamassa mielivaltaa. Väkijoukkojen spontaania valtaa voisi kutsua nimellä 'pollarkia' (pollarchy). Edustuksellinen demokratia pitää sen kurissa aika hyvin. Toisaalta demokratiassa pieni poliittinen eliitti saattaa luoda ja harjoittaa sellaista "mielivaltaa", jota kansa ei valitsisi. Klassisia esimerkkejä ovat mopokortti, turvavyöpakko, kypäräpakko, alkoholin myyntirajoitukset etc.
 Hayek ajattelee siis niin että kontrolli yksilön yli pitäisi minimoida välttämättömimpään. Lisäksi kontrollin pitäisi perustua selviin lakeihin eikä mihinkään tarveharkintaan, jotta rajoitukset olisivat ennustettavissa.
 Itse olen suht samaa mieltä.
 Soininvaara sanoi minusta pakkoruotsista suht hyvin:
 Ruotsin kielen taidosta ei nimittäin ole yksilölle juurikaan etua niin kuin Soininvaara tuntuu ajattelevan. On hyvin vaikea löytää syytä pakkoruotsiin.
 Minulla ei ole mitään kovin jyrkkää mielipidettä - olen itse opiskellut Åbo Akademissa maisteriksi - mutta minusta ihmisiä ei pitäisi kyykyttää kyykyttämisen vuoksi.
 Kansan valitsemat edustajat ylläpitävät pakkoruotsia. Kansa valitsee tällaisia ihmisiä.
 Demokratiaan liittyy se, että jos kansa on typerää, myös eliitti on mielivaltaista.
 Jos työpaikalla on huonoja työntekijöitä, työhönotto mättää. Sama pätee eduskuntaan.
 Yleensä jätän kommentoimatta näihin.
 Näistä saa vääntää maailman ääriin asti, eikä siltikään tule selkoa.
 Sekalaisia huomioita.
 I. Suomen perustuslakia voidaan muuttaa milloin ja miten vain. Ero tavallisiin lakeihin on että sitä ei voi muuttaa niin nopasti ja yksinkertainen enemmistö ei riitä. Suomessa ei ole perustuslakituomioistuinta ja eduskunta valvoo itse itseään. Analogia tähän on että rikoksesta syytetty olisi oikeudessa itse tuomarina.
 Suomen perustuslaki ei siis käytännössä suojele yksilöitä valtion mielivaltaa / enemmistön tyranniaa vastaan. Kärjistetty esimerkki: Voitaisiin säätää laki jossa kaikille vasenkätisille annetaan vuoden vankeustuomio. Ja tämä täysin demokratian periaatteiden mukaisesti - enemmistön valta.
 II. Utumies: Demokratiaan kuuluu ainakin nykyisessä länsimaisessa muodossaan myös vähemmistöjen etujen puolustaminen enemmistön mielivaltaa vastaan.
 Ei kuulu. Yksilö on maailman pienin vähemmistö. Esimerkkejä yksilön etujen luokkamisesta tuskin tarvitsee kertoa.
 III. Anonyymi: Jos kollektiivinen päätös on elää tasa-arvoisessa yhteiskunnassa, jossa oppivelvollisuudella luodaan jokaiselle lapselle tasaveroinen lähtökohta jatkaa opintojaan elämää ja ammattia varten, miten tämä rajoittaa yksilönvapautta tai kääntäen, miten yksilönvapautta pitäisi saada toteuttaa tässä järjestelmässä?
 Oppivelvollisuus on yhtä paljon 'vapaus' kuin asevelvollisuus.
 IV. Pakkoruotsista. Vapaassa yhteiskunnassa lapset ja heidän vanhemmat päättävät mitä aineita lapset lukevat koulussa. Nykyisessä sosialidemokraattisessa valtiossa politiikot ja byrokraatit päättävät mitä aineita lasten on pakko lukea koulussa.
 se, että tasa-arvoinen koulutus on kollektiivisesti sovittu on juuri tätä enemmistön ylivaltaa. Ei ole tarpeeksi vahvoja syitä, miksi koulutus pitäisi homogenisoida. Minimitaso minusta voidaan määrätä, mutta siihen ei voi kuulua ruotsin kieli. Perustuslakikaan ei tällaista edellytä.
 Demokratia on keino saavuttaa päämäriä. Se ei ole valtakirja kyykyttää muita ihmisiä. Kyllä demokratiankin pitää kunnioittaa yksilön autonomiaa. Moraali koskee myös valtiota. Mikäli näin ei ole, valtio menettää moraalisen oikeutuksensa ihmisten silmissä.
 Demokratian ongelma on myös se, että valtio on omalla toimialallan monopoli. Se sponttaanisuus millä markkinoilla toisaalta ja kansalaisyhteiskunnassa toisaalta yrityksen ja kilpailun kautta löydetään parhaat ratkaisut eivät koske valtiota paoitsi silloin kun valtiot kilpailevat keskenään. Valtioide keskinäistä kilpailua esimerkiksi verojen tason osalta taas halutaan rajoittaa (EU).
 Valtion roolia ei siitäkään syystä saa päästää liian laajaksi.
 Hiukan pitkä selitys, Valkea, vaikka ymmärsin kyllä pointin.
 Mutta liittyykö tuo nyt aiheeseen eli demokratian ja vapauden osittaiseen ristiriitaan.
 Kyllä, sikäli, että demokratia on systeemille enää public management -haara. Demokratia kulkee systeemin ehdoilla, ellei radikaalia muutosta tapahdu.
 *Tässä* on jotain syksyistä, joka *ei* liity aiheeseen mitenkään, mutta joka toivottavasti saa lukijat hyvälle tuulelle:
 http://www.youtube.com/watch?v=aiH9Z08PBfA
 Peruskoulussa on monia muitakin "epämieluisia" oppiaineita kuin ruotsin kieli. Pitäisikö siis kaikkien lasten (ts. ko. lasten vanhempien) saada pudottaa lapsen lukujärjestyksestä kaikki aineet, joissa lapsi saa huonoja numeroita tai ei muuten vaan tykkää?
 Ruotsin kieli oli yläasteella melko helppo oppiaine, josta moni tuntemani sai hyviä numeroita vähällä vaivalla, vaikka vanhemmat yrittivät vähätellä ko. ainetta ja jopa suoranaisesti estää sen opiskelun, että lapsi keskittyisi "tärkeämpiin" koulutehtäviin.
 Onko kukaan miettinyt lapsen vapautta käydä koulunsa ilman vanhempien tunteenomaista puuttumista? Lapsi on vanhempiensa valintojen varassa, koska ei itse edes kykene ikänsä ja kehitysasteensa johdosta arvioimaan omien valintojensa vaikutuksia tulevaisuudessa. Kuka suojelee lapsi-yksilöä vanhempiensa enemmistövallalta?
 Vai olisiko sittenkin oikein, ettei Pekalle hankita kitaraa, koska äitikään ei osaa soittaa, eikä Maijan tarvitse opetella matematiikkaa, koska isän mielestä tietokoneet hoitavat nykyisin kaiken laskemisen?
 Kyllä minulle on syntynyt nimenomaan se kuva, että kansan enemmistö haluaa kyykyttää vähemmistöä rajoittamalla sananvapautta jne. Kun ihmiset äänestävät ehkä passiivisesti mutta kuitenkin poliitikkoja jotka ylläpitävät pakkoruotsia, pakkoruotsi on kyllä 100%:sti kansan enemmistön vika. Ei aina voi sanoa että "viime vaaleissa äänestin väärin, mutta nyt ymmärrän asian" kuten populistit aina sanovat.
 Muistan tasaan keitä olen äänestänyt viimeisissä eduskuntavaaleissa (Halla-aho, Zyskowitz, Vapaavuori,...) ja presidentinvaaleissa (Niinistö, E. Rehn, Aho, E. Rehn) enkä väitä että ne ovat mitään neroja kukaan mutta itse olen niitä äänestänyt ja on nuo ihmiset minusta paljon keskimääräistä fiksumpia.
 Minun mielestäni oppivelvollisuus voitaisiin järjestää niin, että velvollisuutta (=pakkoa) ei ole.
 Koulu järjestetään, mutta osallistuminen on vapaaehtoista. Myöhemmin lakkauttaisin peruskoulun instituutiona kokonaan. Samoin muut koulutusinstituutiot (yo, amk, amo).
 Olenko siis koulutusta vastaan? Vastaus: en ole siitä mitään mieltä. Se miten muut kouluttautuvat tai eivät kouluttaudu ei ole minun asiani.
 Mitä tarjoan tilalle? Vastaus: markkinalähtöisiä tutkintoja kaikille tasoille (peruskoulu, ammattikoulu, yliopisto) siten, että opetus ja tutkinto erotetaan toisistaan.
 Toisinsanoen voit suorittaa esim. markkinatoimija X:n järjestämän peruskoulututkinnon, johon olet opiskellut:
 a) julkisessa (perus)koulussa
 b) yksityisessä (perus)koulussa
 c) jollain muulla tapaa, esim. kotikoulu
 Markkinatoimijat voisivat järjestää myös vaativampia tutkintoja, kuten lääkärin- ja insinöörintutkintoja.
 Vaihtoehtona voi olla myös, ettet kouluttaudu lainkaan. Suurin osa globaalista työvoimasta työskentelee matalapalkka-aloilla. Siivoaminen, kassatyöskentely, rakennusapumiehenä toimiminen jne. ei vaadi kuin peruslukutaidon ja aritmetiikan nelikentän osaamista. Nämä ovat verrattain helppoja oppia ilman kouluakin.
 Yhteiskunta haaskaa PALJON resursseja ns. huonotasoisen materiaalin kouluttamiseen.
 Siitä hyvänä (=huonona) esimerkkinä nykytilanne, jossa lukioon pääsee paikkakunnasta riippuen jopa 5:n keskiarvolla, ja jossa ammattikorkeakoulut ja yliopistot suorastaan imevät opiskelijoita sisäänsä saadakseen rahoitusta. Tuon rahoituksen määrähän siis riippuu useammassa tapauksessa siitä miten paljon opiskelijoita ne onnistuvat saamaan listoillensa, ei niinkään siitä minkä tasoisia opiskelijoita valmistuu.
 Nykyisin on tärkeää, että olet suorittanut jonkun tutkinnon. Se toimii tavallaan "heikkona signaalina" siitä, että sinulla on pitkäjänteistä suhtautumista koulutukseen ja siten työntekoon. Kuitenkin koulutusjärjestelmä ja tutkinnot rapistuvat, ja vastaavat yhä vähemmän työelämän vaatimuksia. Ainakin Suomessa.
 Massatyöttömyys ja loppu häämöttää.
 Demokratian ongelma on se, että sanan "demokratia" varsinainen sisältö ei ole muuta kuin että vaalit ovat rehelliset ja vapaat. Näistä määreistä voi tietysti kiistellä, mutta se ei ole tässä pointti.
 Pointti on se, että demokraattinen yhteiskunta on juuri niin hyvä tai huono kuin on, ja sillä on tietty muoto, jonka vuoksi se ei aina riipu pelkästään kansalaisten enemmistön tahdosta, ja riippuessaankaan ei ole välttämättä sitä, mitä kansalaiset "haluavat".
 Demokratia tarvitsee yleensä, toimiakseen mielekkäästi, melko väkevän perustuslain, jota ei pysty helposti muuttamaan. USA:n perustuslaki on tällainen, vaikken väitä mitään siitä, kuinka onnistunut demokratia siellä on. Suomen perustuslaki on melko uusi, ja (kärjistäen) sen ongelmana on, ettei sitä valvo kukaan muu kuin Kimmo Sasi. Jos Kimmo Sasi sanoo, että laki X on perustuslain mukainen, niin kukaan ei voi asialle mitään.
 Mielestäni demokratiaan kuuluisi se, että mitään vähemmistöjä ei lain edessä tunnusteta, eikä laki salli minkään vähemmistöyden perusteella tapahtuvaa erityiskohtelua (missään virallisessa yhteydessä) sen paremmin hyvässä kuin pahassakaan. So. koska yksilö on pienin vähemmistö, niin yksilö on se, jonka kautta yhteiskunnan pitää asiat hahmottaa. Erilaiset rodulliset, uskonnolliset ja muut bumiputrat ovat demokratian irvikuvia.
 Kuten mikä tahansa "yhdistys" valtiokin voi olla huono taikka hyvä.
 Mutta postimerkkiyhdistys tai urheiluseura alkaa harvoin väittää, että kaikki asiat kuuluvat sille. Valtio - ja kansalaiset - sen sijaan sekaantuvat yksilöiden asioihin yhä useammassa ja useammassa asiassa.
 Ja tässä ei muka ole ongelmaa, jos asiasta on demokraattisesti päätetty.
 Päinvastoin kun libertaareilla minulla ei ole vastausta siihen a) miten sovitaan mitkä asiat valtiolle kuuluvat tai b) mitkä asiat valtiolle kuuluvat.
 Sen minäkin kuitenkin väitän, että mihinkään muiden kyykyttämiseen valtion ei pidä perustua. Silloin kun yksilön autonomiaa rajoitetaan, sen on oltava hyvin perusteltua.
 Mikäli valtio perustuu muiden kyykyttämiseen yksilöllä on oikeus nousta valtiota vastaan.
 Minullakaan ei ole vastausta siihen, mutta mielestäni voidaan ajatella, että on tiettyjä melko yleisinhimillisiä syitä, miksi tietyt asiat ovat "henkilökohtaisia" ja jotkut muut "poliittisia". (Tämä on vain erotteleva nimitys sille, mistä valtio päättää ja mistä ei)
 Näistä tietenkin joudutaan neuvottelemaan.
 Erilaiset radikaalit valtiomyönteiset opit pyrkivät usein sumentamaan näiden rajoja. Esimerkiksi feminismi pyrkii käyttämään valtiota sukupuoleen liittyvien asioiden politisoimiseksi. Osa konservatiiveista politisoi esimerkiksi ihmisten seksuaalisuutta - tosin eri tavalla - ja liberaalit taas pyrkivät politisoimaan ennakkoluuloja, ja nykyään vasemmistoliberaalit pyrkivät jopa politisoimaan ihmisten ajatukset, yleensä jonkin vähemmistön suojelemisen varjolla.
 En ole vasemmistolainen, ja vasemmiston talouspoliittiset näkemykset ovat sisällöltään virheellisiä. En kuitenkaan vastusta niitä etupäässä libertaareilla, vaan utilitaristisilla argumenteilla, so. mielestäni ei ole inherenttiä syytä, miksi "talouspolitiikka" olisi kategorisesti ihmisoikeusrikkomus (kuten libertaarit joskus ajattelevat), vaan mielestäni valtion ei tule puuttua talouden toimintaan paljoa, koska se ei ole tehokasta. Talouspolitiikka on siis minusta legitiimi poliittinen kiistanaihe.
 Sensijaan en näe mitään mieltä siinä, että valtio kontrolloi ihmisten seksuaalisia mieltymyksiä jne., suuntaan tai toiseen. Sekään ei mielestäni ole tehokasta, mutta siihen mielestäni liittyy paljon voimakkaammin ihmisoikeusaspekti. En siis katso, että seksuaalivähemmistöjen oikeus harjoittaa häiritsemättä omaa seksuaalisuuttaan on utilitaristinen kysymys, eikä ole legitiimiä perustella, että esimerkiksi homoilu on kiellettävä koska se aiheuttaa X. Ei voida säätää lakeja, joiden sisällössä otetaan kantaa siihen, minkä värinen iho ihmisellä on tms. So. tällaiset kysymykset eivät ole poliittisesti legitiimejä, ja niistä pitäisi sanoa - ja sanotaankin - perustuslaissa.
 Myöskään ihmisten sosiaalista elämää ei voida kontrolloida laiella silloin, kun toisten ihmisten fyysistä koskemattomuutta ei rikota. Ei voida säätää lakeja, että kaikkien pitää leikkiä kaikkien kanssa. Ei voida myöskään säätää lakeja, jotka sanovat, mitä ihmisten pitää uskoa, ajatella jne. Eikä sitä, mitä ihmiset sanovat, poislukien tietenkin valehtelu tai muu erehdyttäminen jonkun vahingoittamiseksi tai rahallisen hyödyn hankkimiseksi, tai sellainen toiminta, jolla selvästi pyritään saamaan joku vahingoittamaan toista.
 Minun pointtini on näissä lähinnä se, että perustuslakeja laaditaan jotain tämänkaltaisia rajanvetoja varten, ja niiden muuttaminen tehdään vaikeammaksi, jotta enemmistön mielivallalta vältyttäisiin.
 Tahtoo siis sanoa, edellisen perusteella, että demokratiaan ei mielestäni "kuulu" se, että vähemmistöjä suojellaan enemmistön mielivallalta, vaan se suojelu kuuluu demokratian rajoituksiin, kuten perustuslakiin.
 Perustuslain ideana on siis estää enemmistöä säätämästä lakeja, jotka sortavat vähemmistöjä.
 Tiedemies osuu tässä naulankantaan: Demokratian ongelma on se, että sanan "demokratia" varsinainen sisältö ei ole muuta kuin että vaalit ovat rehelliset ja vapaat.
 Eli demokratia on vain enemmistön valta. Enemmistön tahto voi olla miten järkevä tai mielivaltainen tahansa. Vähemmistö on täysin enemmistön armoilla. Tämän takia Amerikassa luotiin perustuslaki jonka tarkoituksena oli suojella yksilöitä valtion/enemmistön mielivallalta. Amerikassa perustuslakia ei noin vain muuteta. (Tosin nykyään perustuslaki on lähinnä vitsin asemassa.)
 Jukka: Päinvastoin kun libertaareilla minulla ei ole vastausta siihen a) miten sovitaan mitkä asiat valtiolle kuuluvat tai b) mitkä asiat valtiolle kuuluvat.
 Mallia voisi hakea esim. Bill of Right:ista.
 TM: Talouspolitiikka on siis minusta legitiimi poliittinen kiistanaihe.
 Kun valtio ottaa verotuksen muodossa rahaa se on silti varkaus. Eli tämä palautuu moraaliseksi/eettiseksi kysymykseksi: Onko varastaminen oikein? (Kts. Vapauden filosofia)
 Jukka: "Kyllä minulle on syntynyt nimenomaan se kuva, että kansan enemmistö haluaa kyykyttää vähemmistöä rajoittamalla sananvapautta jne."
 Koska nykyisessä systeemissä monet asiat ovat päällekkäisiä ja lomittaisia, mitään yksiselitteistä siitä on vaikea. Ylläoleva lauseesi on tietenkin totta, mutta toisaalta ihmiset ovat todella tietämättömiä ja helposti manipuloitavissa, ja systeemi vie heitä kuin hiehoa nenärengasnarussa.
 Nykyinen demokratia on ytimiään myöten viallinen, eikä sitä voi korjata. Demokratia voi toimia seuraavilla osin päällekkäisillä ehdoilla:
 - Demokratia on paikallista. Paikallinen määritellään ihmisten emotionaalisen, kognitiivisen ja motivaatioihin liittyvän käsityskyvyn, keskimääräisen konkreettisen elämänpiirin ja jossain määrin paikallisten hallinnollisten ja kulttuurillisten rajojen mukaan.
 - Äänestysvaihtoehdot ovat kaikki sellaisia, että äänestäjä ei voi vammaisia, sairaita, vanhuksia tms. työkyvyttömiä lukuunottamatta ulkoistaa velvoitteita, kustannuksia, ongelmia, haittoja, maksuja jne., ja saada ansiotonta etua. Ainoan äänestämisestä saatavan henkilökohtaisen hyödyn tulee liittyä äänestäjäkunnan yhteistyöstä syntyviin etuihin.
 - Äänestäjistä on tehtävä paikallisesti itsenäisempiä, tietoisempia ja vastustuskykyisempiä vallankäyttäjien manipuloinnille.
 - Systeemin toimintaa on muutettava vastaamaan paremmin ihmisten omininaisuuksia, kts. esim. aiemmat kirjoitukseni tässä ketjussa.
 Olen myös avoin pohdiskelemaan ja kuuntelemaan paikallisia ei-demokraattisia malleja; mitkä ovat niiden hyödyt ja haitat?
 Hyvää syksyä lukijoille!:
 Kyllä olen sitä mieltä, että nimenomaan minun pitää saada päättää lapseni asoista, koska lasteni etu on lähimpänä nimenomaan minun sydäntäni. Lasteni etu on että nimenomaan minä päätän siitä mitä aineita he lukevat.
 Solidaarisuudesta huonompiosaisia kohtaan hyväksyn tiettyjä rajoituksia vapauteeni.
 Pakoruotsia ei peruskoulussa ole lasten takia, vaan sen tarkoitus on tukea instituutiota nimeltä kaksikielisyys. Minusta ko. instituution tukeminen ei ole riittävä syy pakottaa minua laittamaan lapseni ruotsin tunnille.
 Pakkoruotsi on tässä nyt nähtävä esimerkkinä. Se ei ole minulle ykkösprioriteetin asia.
 "Enemmistö" ei ole sananvapauden rajoittamisen kannalla, vaan ne pienet vähemmistöt, jotka uskovat hyötyvänsä siitä, että kansakunta pidetään hajallaan ja yksilöt omissa lokeroissaan.
 Jos päätäntävalta lasten tulevaisuudesta annetaan yksin lasten vanhemmille, toteutuu jokseenkin se orwellilainen kauhuskenaario, jonka Aakke tuossa ansiokkaasti kuvaili. Vanhempien tapa arvottaa asioita on valitettavasti kovin tunteenomainen ja omiin (vanhentuneisiin) käsityksiin perustuva, tyyliin "ei Keijon tarvitse opiskella ruotsia, kun eihän täällä Pihtiputaalla sitä edes puhuta". Mistä vanhemmat luulevat tietävänsä, mitä Keijo isona haluaa? Ja kielikysymys toimii tässäkin vain esimerkkinä.
 Koska lokeroituminen on jo nyt - kaikesta tasapäistävästä peruskoulutuksesta huolimatta - niin voimakasta, että esitetään näinkin voimakkaita kannanottoja, kuten etteivät ns. alemmissa tehtävissä toimivat tarvitse muka lukutaitoa kummempia taitoja, on selvää että Suomessa on todellakin tahoja, joiden mielestä on palattava aitoon luokkayhteiskuntaan, missä syntyperä ja varallisuus määräävät ihmisen koko elämänkaaren ja oikeudet mm. koulutukseen.
 Jokainen tämän yhteiskunnan jäsen tarvitsee yhä monipuolisempia tietoja ja taitoja jo pelkästään pärjätäkseen elämässä ja varsinkin työelämässä. Se on sitä vapautta, että itse kykenee, osaa ja ymmärtää. Ilkivallan ja muiden ongelmien määrästä päätellen lapsilla olisi kyllä aikaa ja energiaa intensiivisempäänkin koulunkäyntiin, mutta ehkä vanhemmat haluavat tehdä lapsistaankin ensisijaisesti (viihteen ym.) kuluttajia.
 Ehkä olisi kivempaa, jos duunarit olisivat kusetettavissa ja köyhät alistettavissa, ainakin omistavan luokan mielestä, mutta en henkilökohtaisesti usko, että ko. järjestelmällä ainakaan yhteiskuntarauhaa parannettaisi. (vrt. kysymys "niin miksiköhän ns. alempiin ammatteihin halutaan nimenomaan maahanmuuttajia?")
 Joitakin ajatuksia aiheesta:
 -Yhdysvallat aloitti hyvin pitkälle "puhtaalta pöydältä". Maahan (tai maanosa) oli käytännössä valtiollisesti neitseellistä aluetta, joskin Englannilla, Ranskalla ja Espanjalla oli (ollut) presenssiä alueella.
 -Kaikki lait ja niiden valvominen ja noudattaminen is subject to the "who watches the watchmen" dilemma. Siksipä "jaloimmistakaan" laeista ja säännöksistä ei ole apua, jos niiden noudattamista ei pystytä valvomaan. Esimerkkinä vaikkapa Etelä-Italia (ja mafia).
 LS, asian voi ajatella noin, mutta sen voi ajatella myös niin, että Valtio tarjoaa ihmisille eräänlaisen "pörssin", jossa ihmiset saavat käydä kauppaa valtion painamalla rahalla, ja jossa valtio tarjoaa verojen vastineeksi kaikenlaisia välityspalveluita, infraa jne.
 Tietenkin tällainen tarkastelu on libertaarista näkökulmasta relevantti vain, jos valtio sallii samalla ihmisten käydä vaihtokauppaa tms., jota se ei verota, ja joka ei ole sen tarjoaman sopimusoikeuden alainen jne. Tällainen "kilpailu" voisi olla tietysti tervehdyttävää valtiollekin.
 Ongelmiin joudutaan, jos sallitaan kilpailevat oikeusjärjestelmät ja kilpailevat väkivaltakoneistot, koska väkivaltakoneiston ylläpitäjällä on voimakas insentiivi alkaa keksimään uusia sääntöjä. Niinhän valtiot tekevätkin, ja menneisyydessä ne taistelivat alueiden hallinnasta jne. Valtio voidaan siis hahmottaa ihan "libertaarin" kehityskulun huipentumana, jos valtiota ei olisi, joku perustaisi sellaisen ja joku perustaisi kilpailevan, ja sitten tulisi sota. Ei nyky-yhteiskuntaa kukaan ole varsinaisesti "suunnitellut", vaan se on kehittynyt feodaalijärjestelmästä jne.
 Demokratia on eräänlainen lukko, jolla estetään valtion kontrollin ajautuminen pienelle porukalle (tyyliin natsit tai kommunistit, sotilasjuntta tai hullu kuningas), joka käyttää sitä omiin tarkoitusperiinsä. Se, että demokratiassa on monta eri suuntaa, johon valtiota halutaan vetää, suojelee tällaiselta kehitykseltä.
 Jos päätäntävalta lasten tulevaisuudesta annetaan yksin lasten vanhemmille, toteutuu jokseenkin se orwellilainen kauhuskenaario, jonka Aakke tuossa ansiokkaasti kuvaili. Vanhempien tapa arvottaa asioita on valitettavasti kovin tunteenomainen ja omiin (vanhentuneisiin) käsityksiin perustuva, tyyliin "ei Keijon tarvitse opiskella ruotsia, kun eihän täällä Pihtiputaalla sitä edes puhuta".
 En voi mitään jos vanhempien enemmistö ei asioita ymmärrä, mutta uskoisin akateemisesti koulutettuna, ruotsia sujuvasti puhuvana, kansainvälisessä yrityksessä kansainvälisissä tehtävissä toimivana kykeneväni tekemään rationaalisia päätöksiä omien lasteni kielivalinnoista. Ainakin paljon paremmin kuin joku poliitikko tai sinä. Lisäksi lasteni elämä kuuluu minun suvereniteettiini.
 Voihan olla että joku muu vanhempi tarvitseekin apua lähimmäisiltään tai valtiolta mutta minä en tarvitse.
 Kusettajia ovat kyllä tässä tapauksessa ne demarit kuten Lipponen jotka valehtelevat että ruotsia johonkin tarvitaan.
 Vääristelet muutenkin puheitani hämmästyttävällä tavalla. Sanoin että hyväksyn tietyn asteisen pakollisuuden koulussa solidaarisuudesta huonompiosaisia kohtaan. Miksi ohitit tämän seikan.
 Vaikka hyväksyn jonkinasteisen pakon en kuitenkaan hyväksy mielivaltaa. Älä siis jankuta.
 Tähän siis juuri totesin, että hyväksyn tietynaseteisen pakon koulutuksessa (pakollinen englanti, matematiikka, äidinkieli, 9-luokainen koulutus jne.) solidaarisuudesta niitä lapsia kohtaan joiden vanhemmat eivät välttämättä ymmärrä asioita yhtä hyvin kuin minä tai eivät ole motivoituneita maksamaan lastensa koulutuksesta.
 Joten lakkaa jankuttaamasta - en ole koskaan esittänyt tuollaisia ajatuksia että duunareitten pitäisi hyväksyä pysähtynyt säätykieto tms., vaan olen koko ajan puhunut sen puolesta että kaikilla pitää olla mahdollisuus edetä koulutuksen kautta vanhempien taustasta riippumatta.
 Minusta on aivan turha yrittää tehdä mitään Päivi Lipposen tai Nalle W:n kaltaista kansan kyykyttäjää.
 Jukka: "... mutta uskoisin akateemisesti koulutettuna, ruotsia sujuvasti puhuvana, kansainvälisessä yrityksessä kansainvälisissä tehtävissä toimivana kykeneväni tekemään rationaalisia päätöksiä omien lasteni kielivalinnoista. Ainakin paljon paremmin kuin joku poliitikko tai sinä. Lisäksi lasteni elämä kuuluu minun suvereniteettiini.
 Voihan olla että joku muu vanhempi tarvitseekin apua lähimmäisiltään tai valtiolta mutta minä en tarvitse."
 - Amen. Kunpa lähes kaikki suomalaiset ajattelisivat perusperiaatteiltaan samalla tavalla.
 TM: Ongelmiin joudutaan, jos sallitaan kilpailevat oikeusjärjestelmät ja kilpailevat väkivaltakoneistot, koska väkivaltakoneiston ylläpitäjällä on voimakas insentiivi alkaa keksimään uusia sääntöjä.
 Itse olenkin minarkisti, en ankapisti. Mutta kyllä, minarkismissa sallitaan minimaalinen verotus valtion 'väkivaltaelementin' (armeija, poliisi, oikeuslaitos) ylläpitämiseksi. Verotus on varkautta, mutta minarkstit hyväksyvät sen välttämättömänä pahana (olettaen, että se todellakin on minimaalista).
 Demokratia on eräänlainen lukko, jolla estetään valtion kontrollin ajautuminen pienelle porukalle (tyyliin natsit tai kommunistit, sotilasjuntta tai hullu kuningas), joka käyttää sitä omiin tarkoitusperiinsä.
 Heh, nimenomaan demokratiassa valtion kontrolli ajautuu pienelle porukalle (politiikoille) jotka käyttävät sitä omiin tarkoitusperiinsä.
 Omalla lukulistallani on Hans-Hermann Hoppen (austro-libertaari) Democracy: The God That Failed.
 Tämän lisäksi meillä on kriisit. Puhuttaessa kansallisista, tai muista kollektiivisista, kriiseistä, voimme puhua yksinkertaisesti poliittisista keppihevosista. Ensinnäkin, on täysin ilmiselvää, että kaikki yhteiskunnalliset kriisit joita kohtaamme ovat seurausta valtion tunkeutumisesta yksityiselämään. Oli kyseessä tämän hetkinen talouskriisi jonka valtio tuotti keskuspankkien ja lainsäädännön keinoin, ruokakriisi jonka valtiot tuottivat "vihreällä" lainsäädännöllä, etniset levottomuudet joita valtiot tuottavat "inhimillisellä" maahanmuuttopolitiikalla, ja niin edelleen.
 Jokainen järjestelmä on haavoittuvainen who watches the watchmen dilemmalle.
 Järjestelmällä on aina joku ylläpitäjä/hallitsija.
 Ilman järjestelmää ei voi elää sosiaalisesti/taloudellisesti mielekästä elämää: elämä yhteiskunnan osana vs. erakoituminen.
 Siksi (poliittinen) järjestelmä on kuin hyvä/paha hallitsija. Joskus se toimii, joskus se ei toimi. Sen kanssa on vain elettävä.
 Ins Allah sanoisin, vaikken muslimi olekaan. Ja kaikille muille tämän blogin väelle hyvää lauantai-iltaa toivotan.
 On totta, että demokratiassa valta ajautuu poliitikoille, mutta kansa voi ainakin hieman vaikuttaa siihen, mitä poliitikkoja siellä hilluu. Näyttäisi, näin 1900-luvun jälkipuoliskon historiaa katsellen, hieman siltä, että demokratioilla on taipumus turvota ja ottaa koko ajan suurempi osuus rahasta pyöritettäväksi julkisen sektorin kautta.
 Tämä kaikki tuntuu jotenkin menevän jonkinlaisen "yhteisen hyvän" retoriikan kautta, mutta lähinnä se näyttäisi menevän erilaisten "palveluiden" ylläpitämiseen. En ole varsinaisesti minarkisti, mutta olen tavattoman huolissani julkisen talouden kasvusta. Se ei ole minusta hyvä kehityssuunta.
 Demokratiassa vain käy niin, että pyrkimys supistaa julkisen vallan roolia, kohtaa lähes poikkeuksetta enemmän vastustusta kuin laajentaminen. Jokainen laajennus aiheuttaa vain hieman nurinaa, koska sen negatiivinen vaikutus levittyy laajalle, mutta supistus herättää kovan metelin, koska lyhyellä aikavälillä joku suppeampi taho kärsii. Sellaisten aiheuttamilla nyyhkytarinoilla saadaan sympatiaa isoilta väkijoukoilta, joille muutaman euron menetys ei tunnu isolta uhraukselta.
 Mutta pienistä puroista kasvaa iso virta, ja lopulta julkinen valta on kuin pöhöttynyt virtahepo.
 "Mutta pienistä puroista kasvaa iso virta, ja lopulta julkinen valta on kuin pöhöttynyt virtahepo."
 Tuossahan on kyseessä yksinkertaisesti vain rent seeking, jossa eri valtion virastoissa toimivat henkilöt pyrkivät laajentamaan toimialuettaan.
 Maahanmuuttovirastossa toimivat haluavat enemmän maahanmuuttoa (=enemmän siihen liittyvää työtä =enemmän rahoitusta=varmempi tulevaisuus), kilpailuvirasto enemmän kilpailuun liittyvää säätelyä, sosiaali- ja terveysministeriö enemmän julkisia terveyspalveluja jne.
 En sinäänsä syytä tästä valtiota, virastoja tai muuta kasvotonta entiteettiä, vaan näissä entiteeteissä toimivia ihmisiä. Mielestäni olisi jopa kohtuutonta syyttää "valtiota" tai muuta organisaatiota, sillä tällainen kollektiivihan muodostuu ihmisistä.
 Vähän sama asia kuin syyttäisin autoani ja liikennejärjestelmää mahdollisesta kolarista tai ojaanajosta.
 On siis todennäköistä, että valtion ja kuntien leivissä toimivat ehdottavat myös ns. kannattamattomia business caseja. On sitten johdosta kiinni torpataanko tällaiset caset vai ei. Luonnollisesti tällaisia caseja esittävät ihmiset haluavat johtoon mieluiten sellaisia ihmisiä, jotka eivät niitä torppaa.
 En enää voi sanoa olevani valtiovastainen. Joku järjestelmä on kuitenkin pakko olla olemassa.
 Ja tuo pakko johtuu nimenomaan ihmisten keskinäisestä yhteistyökyvyttömyydestä, ahneudesta, pahantahtoisuudesta ym. negatiivisista ominaisuuksista.
 Kommunismi olisi voinut toimia, jos ihmiset olisivat olleet hyveellisiä, hyväntahtoisia, toiset huomioonottavia jne.
 Kapitalismi toimii huomattavasti paremmin kuin kommunismi, mutta on siltikin haavoittuvainen ihmisen hyvyydelle/pahuudelle.
 Sama koskee myös libertarismia, ankapismia, minarkismia, anarko-kapitalismia jne. Kuka sanoo, että ihmiset käyttäisivät vapauttaan vastuullisesti?
 Poliittisten järjestelmien historiaa on värittänyt halu kehittää jonkinlainen järjestelmä, joka "poistaa yhtälöstä" ihmisen hyvyyden/pahuuden.
 Tällaista järjestelmää ei kuitenkaan tule syntymään koskaan, koska sen järjestelmän luoja on aina ihminen. Ja ihminen näin lähtökohtaisesti ei ole mikään täydellinen.
 Hayekin mielestä lakeja tarvitaan vapauden turvaamiseksi. Ellei olisi lakeja ja koneistoa (valtio) jolla ihmiset PAKOTETAAN (coercion) tottelemaan lakeja, ihmisen vapaus todellisuudessa laskisi.
 1. Mikään ei estäisi että valtiottomassa tilanteessa ihmiset alkaisivat pakottaa toisia ihmisiä. He mm. alistaisivat toiset ihmiset omien päämääriensä välikappaleeksi.
 2. Mikään ei estäisi että laittomassa tilanteessa ihmiset rikkoisivat sopumuksia, ellei valtio pakottaisi sopimuskomppaneita.
 Hyvä valtio edustaa siis eräänlaista pakon minimoimista. Tämä edellyttää kuitenkin, että lait ovat sellaisia, että be eivät jätä liikaa tulkinnan varaa.
 Valtiota tarvitaan Hayekin mielestä myös maanpuolustekseen, ulkopolitiikkaan ja jossain määrin sosiaalihuoltoon.
 Toki tuohon voi sanoa, että jokin muukin yhteisö voi tarjota kaikki samat "palvelut" kuin valtio.
 Valtio on Hayekille yhteisö ainakin siinä mielessä, että hän arvelee, että on hyvin vaikea ylläpitää esimerkiksi vapautta ja demokratiaa, ellei ihmisten enemmistö ole yksimielisiä tietystä yhteisistä ideaaleista.
 Minusta on varsin epäselvää ovatko suomalaiset kovinkaan sitoutuneita demokratian taikka vapauden ideaaleille.
 Adam Smithin mukaan juuri ihmisen oman edun tavoittelu mahdollistaa työjakoon perustuvan yhteiskunnan toiminnan.
 Mutta ei kai Smith kuitenkaan väitä, että ihmisen oman edun tavoittelu takaa hyvän yhteiskunnan. Tarvitaan muutakin, mutta koskaan sitä muuta ei saavuteta kuin hetkeksi.
 Pitää muistaa, että myös Smith oli ihminen (ja siten "epätäydellinen").
 Uskontokaan/uskonnotkaan eivät loppupeleissä auta tekemään maailmasta "parempaa paikkaa", koska kaikki eivät "usko". Useimmissa uskonnoissa myös sanotaan, että elämä maan päällä ei ole paratiisia. Paratiisi maan päällä ei siis ole saavutettavissa ihmisten toimesta/ennen tuomiopäivää.
 Samalla voi miettiä miksi eri imperiumit ovat sortuneet, vaikka ne ovat olleet aikansa "kehittyneimpiä" (järjestelmiä).
 -Inka-valtiot
 -Espanja, Ranska, Iso-Britannia
 -natsi-Saksa, Neuvostoliitto
 -USA(?)
 Itävaltalaiset eivät väitäkään että libertarismi toisi täydellisen yhteiskunnan. On erikoista, että yleensä vain libertarismia kohtaan asetetaan vaatimus, jonka mukaan ideologian tulisi ratkaista kaikki maailman ongelmat.
 Sama koskee myös libertarismia, ankapismia, minarkismia, anarko-kapitalismia jne.
 Terminologisia selvennyksiä. Libertarismi jakaantuu kahteen päähaaraan: Anarkokapitalismiin ja minarkismiin. Ankapismi=anarkokapitalismi.
 Osa ihmisistä tarvitsee läheisten ja hyväntekeväisyysjärjestöjen apua, resursseina ja/tai neuvoina (kts. Sosiaaliturva vapaassa yhteiskunnassa). Mutta se ei tarkoita että lopuilta ihmisiltä saa viedä rajattomasti vapauksia ja tunkea heitä yhteen muottiin (vrt. Jukan kommentit vanhempien oikeudesta tehdä lastensa kieliaineisiin liittyviä päätöksiä).
 Jukka: Tärkeä kysymys.
 Adam Smithin lähinnä plagioi edeltäjiään (mm. Cantillion ja Turgot). Esim. Anders Chydenius kirjoitti oman kirjansa 'Kansallinen voitto' n. 11 vuotta ennen Smithin 'Wealth of Nations:ia'. Smith myös vei taloustiedettä vuosisatoja taaksepäin talouden tasapainoon keskittymisen ja empirismiin suuntautumisensa vuoksi.
 Lisäksi Smith kirjoitti harhaanjohtavasti työnjaosta. Itävaltalaiset erottuvat tässäkin asiassa edukseen (kts. The Division of Labor).
 Mutta ei kai Smith kuitenkaan väitä, että ihmisen oman edun tavoittelu takaa hyvän yhteiskunnan.
 Itävaltalaiset väittävät. Saanko esitellä oman edun tavoittelijan, herra Greedyn. Greedy haluaa rikastua. Hän hakeutuu ammattiin jossa tienaa hyvin. Greedy tienaa hyvin ja perustaa oman yrityksen, Greed Oy:n. Greed Oy on menestyksekäs ja Greedy tienaa ison kasan rahaa. Nyt Greedyllä on varaa ostaa tavallisia hyödykkeitä ja luksushyödykkeitä. Ja koska herra Greedy on ahne, hän investoi muihin yrityksiin ja ostaa osakkeita. Tulos: Tilanne hyödyttää Greedyä, hyödykkeiden myyjiä (jotka pysyvät leivän syrjässä kiinni), investoituja yrityksiä sekä oman yrityksen väkeä (jotka hän on työllistänyt).
 Osa ihmisistä tarvitsee läheisten ja hyväntekeväisyysjärjestöjen apua, resursseina ja/tai neuvoina (kts. Sosiaaliturva vapaassa yhteiskunnassa).
 Näin on. Kuitenkin tarvitaan joku/joitain jakamaan/antamaan näitä resursseja/neuvoja. Ja mieluiten niitä tarvitseville. On siis tavallaan kolme asiaa:
 -on oltava resursseja/neuvoja, joita jakaa/antaa
 -on oltava jakajat/antajat, joilla on kykyä ja halua tehtäväänsä
 -on löydettävä oikeat ihmiset joille jakaa
 Mutta se ei tarkoita että lopuilta ihmisiltä saa viedä rajattomasti vapauksia ja tunkea heitä yhteen muottiin (vrt. Jukan kommentit vanhempien oikeudesta tehdä lastensa kieliaineisiin liittyviä päätöksiä).
 Voima on oikeutta. Jos voimakkaampi osapuoli pakottaa toisen johonkin, ei heikompi yleensä mahda sille mitään. Elämme epätäydellisessä maailmassa.
 Mitä "pakkoruotsiin" tulee, niin olisi hyvä jos suomenruotsalaiset tajuaisivat miten paljon resursseja syydetään nyt "hukkaan". Tietty samalla tehdään ruotsinopettajille aika ikävä tempaus, eli heiltä menee työt alta, jos pakkoruotsista luovutaan.
 Se on sitä politiikkaa. Jos ei ole paremmasta tietoa, niin pidä kiinni siitä vähästä mitä sinulla on.
 Ihmisten oman edun tavoittelu johtaa minustakin usein edulliseen tulokseen kilpailun kautta.
 Mutta ihmisten oman edun tavoittelu ei takaa edullista tulosta.
 Itävaltalaiset eivät väitäkään että libertarismi toisi täydellisen yhteiskunnan. On erikoista, että yleensä vain libertarismia kohtaan asetetaan vaatimus, jonka mukaan ideologian tulisi ratkaista kaikki maailman ongelmat
 Itsekin kritisoinkin libertaareja vain siitä, että he suhtautuvat menetlmiin liian mustavalkoisesti.
 Siinä missä Hayek - no itävaltalainen hänkin - sanoo, että markkinat ovat tehokkaita vain tietynlaisten ongelmien ratkaisemiseen, useat itävaltalaiset tuntuvat ajattelevan että markkinat ovat ainoa oikea ratkaisu.
 Muistaen Osmo A. Wiion viestinnän lait 1.1 (Jos viestintä voi epäonnistua, niin se epäonnistuu.) ja 2 (Jos sanoma voidaan tulkita eri tavoin, niin se tulkitaan tavalla, josta on eniten vahinkoa.) haluan korjata tämän asian:
 Itävaltalainen talousteoria ei siis väitä että oman edun tavoittelu, työnjako ja riittävät taloudelliset vapaudet takaavat absoluuttisen varmasti hyvän yhteiskunnan (taloudellisessa mielessä). Itävaltalainen talousteoria sanoo että on korkea todennäköisyys että yhteiskunta vaurastuu näiden ehtojen täyttyessä.
 Jos jätetään pois 'väkivaltaelementti' niin mitä asioita markkinat eivät mielestäsi pysty ratkaisemaan?
 Ai niin, tämä meinasi unohtua:
 Sanoitus: 10+
 Hyväntekeväisyyttä on toteutettu jo pitkän aikaa. Esim. USA:ssa oli vielä 60-luvulla kirkon ylläpitämiä hyväntekeväisyyssairaaloita, johon köyhät pääsivät hoitoon (siis aikana kun USA:n valtio oli pienempi). Mitä libertarismiin tulee taloudellisten vapauksien lisääntyessä yhteiskunnat ovat tyypillisesti vaurastuneet. Kun yhteisö on vauraampi on sillä enemmän rahaa käytettävissä hyväntekeväisyyteen.
 Voima on oikeutta. Jos voimakkaampi osapuoli pakottaa toisen johonkin, ei heikompi yleensä mahda sille mitään.
 Täten olenkin libertaari.
 Tietty samalla tehdään ruotsinopettajille aika ikävä tempaus, eli heiltä menee työt alta, jos pakkoruotsista luovutaan.
 Tällä logiikalla julkista sektoria ei voisi kutistaa ollenkaan.
 Libertarismi onkin poliittista ateismia. Politiikka on kuvottavaa, sitä ei tarvita. Kannatan Pasi Matilaisen tavoitetta: Muuttaa eduskuntatalo Hotelli Arkadianmäeksi.
 Minimissään valtio tms. tarvinnee armeijan, oikeuslaitoksen ja poliisin.
 Mutta paljon tärkeämpää on Hayekin mukaan yhteinen ideaali siitä, millainen valtio halutaan. Oleellisinta on perinne, joka tukee ajatusta yksilön autonomiasta, ajatusta viranomaisten puolueettomuudesta vastakohtana nepotismi, vapauden ideaalia jne. Ilman näitä arvoja yhteiskunta joka tapauksessa muuttuu tyranniaksi.
 Köyhäinhoitoakaan ei luo markkinat. Jos valtio ei sitä hoida, sen hoitaa yleishyödylliset yhdistykset kuten uskontokunnat. Mutta jos arvopohja ei tällaista toimintaa edistä, homma jää kokonaan hoitamatta.
 Niin unohdin tärkeimmän.. Jonkun pitää huolehtia että ihmiset eivät tee rikoksia toisiaan kohtaan ja että nämä pitävät sopimukset. Jos tähänkään ei ole yhteistä arvopohjaa voidaan ajautua nepotismiin.
 "Hyväntekeväisyyttä on toteutettu jo pitkän aikaa. Esim. USA:ssa oli vielä 60-luvulla kirkon ylläpitämiä hyväntekeväisyyssairaaloita, johon köyhät pääsivät hoitoon (siis aikana kun USA:n valtio oli pienempi). Mitä libertarismiin tulee taloudellisten vapauksien lisääntyessä yhteiskunnat ovat tyypillisesti vaurastuneet. Kun yhteisö on vauraampi on sillä enemmän rahaa käytettävissä hyväntekeväisyyteen."
 -USA:n kehitys 1700-luvulta 1900-luvun suurvallaksi on kahden asian ansiota:
 1) Libertaarinen politiikka, esim. työtä ei käsittääkseni verotettu ennen tiettyä ajankohtaa(?)
 2) Vaikkakin USA:n perustamisperiaatteissa näkyy sekulaarisuus vahvasti, kirkot huolehtivat sosiaalipalveluista köyhille. Uskon, että tämä osaltaan vaikutti USA:n huimaan kehitykseen.
 On myös totta, että rahaa oli käytettävissä enemmän hyväntekeväisyyteen.
 "Voima on oikeutta. Jos voimakkaampi osapuoli pakottaa toisen johonkin, ei heikompi yleensä mahda sille mitään.
 Täten olenkin libertaari."
 -Käsittääkseni libertarismi, kuten mikään muukaan "poliittinen uskonto" ei tee arvovalintoja tai omaa moraalia. Ainoastaan yksilöt voivat omata moraalin ja tehdä arvovalintoja.
 "Tällä logiikalla julkista sektoria ei voisi kutistaa ollenkaan."
 -Tällä tarkoitin vastuuta. Jos sanot irti ihmisiä tehtävistään, järjestätkö heille uusia tehtäviä?
 Tietty uusien tehtävien järjestäminen on osittain suunnitelmataloutta, jossa sinä tai joku muu osoittaa irtisanottavalle ruotsinopettajalle uuden paikan.
 -Vai oletko ns. "pienemmän pahan" kannalla, eli on pienempi paha irtisanoa joukko ruotsinopettajia, kuin jatkaa pakkoruotsia?
 -Joka tapauksessa Suomessa on paljon tahoja, jotka puoltavat pakkoruotsia.
 "Libertarismi onkin poliittista ateismia. Politiikka on kuvottavaa, sitä ei tarvita."
 -Edelleen jonkun on ylläpidettävä järjestelmää. Viime kädessä libertaristisen järjestelmän johdon on oltava valmis puuttumaan voimatoimin mahdollisiin kilpaileviin suuntauksiin. Siksi non-aggressio-periaatteen omaava libertaristinen johto/johtaja joutuu väistymään heti ensimmäisen väkivallan uhan ilmaannuttua.
 "Niin unohdin tärkeimmän.. Jonkun pitää huolehtia että ihmiset eivät tee rikoksia toisiaan kohtaan ja että nämä pitävät sopimukset. Jos tähänkään ei ole yhteistä arvopohjaa voidaan ajautua nepotismiin."
 -Se, ettei rikoksia tapahdu voi pohjautua kahteen skenaarioon tai niiden yhdistelmään:
 1) Valtio (=joukko ihmisiä) huolehtii poliisitoimesta ja oikeuslaitoksesta.
 2) Ihmiset itse ovat "hyveellisiä" ja käyttäytyvät kunnolla.
 Mitä vikaa näissä sitten on:
 1) Valtio on haavoittuvainen who watches the watchmen -dilemmalle. Jos valtio (=joukko ihmisiä) ei koe tärkeäksi puuttua rikoksiin, tai tekee niitä jopa itse, niin huomannet ongelman?
 2) Myöskään kaikki ihmiset eivät ole "hyveellisiä" koko ajan.
 Koska emme elä "paratiisissa", on elämämme täällä alttiina monille hyville ja huonoille todennäköisyyyksille. Emme pääse pahuutta karkuun. Emme voi saavuttaa absoluuttista varmuutta.
 Libertaarien valtiovastaisuutta voisi hyvin verrata guns don't kill people analogiaan.
 Monta kertaa kuulen esitettävän fraasin: "valtiot ovat tappaneet monia ihmisiä". Käsittääkseni valtio kuitenkin muodostuu ihmisistä. People kill people. Ei sitä tee valtiot, eivätkä aseet - vaan ihmiset.
 Oleellisinta on perinne, joka tukee ajatusta yksilön autonomiasta, ajatusta viranomaisten puolueettomuudesta [...] Jonkun pitää huolehtia että ihmiset eivät tee rikoksia toisiaan kohtaan ja että nämä pitävät sopimukset.
 Voisin tässä selvittää libertarismin luonteesta lisää. Tärkeimmät asiat joista libertarismissa rangaistaan ovat
 i) aloitteellinen väkivalta toista tai toisen omaisuutta kohtaan (sisältäen varastamisen ja ilkivallan)
 ii) sopimusrikkomukset/petokset
 Eli minarkismissa valtio valvoo erityisesti näitä asioita väkivaltamonopolinsa turvin. Muuten yksilönvapaudet ja taloudelliset vapaudet ovat lähes tapissa.
 En vieläkään ymmärrä mihin mielestäsi (minarkismissa) markkinat ja vapaaehtoinen yhteistyö ei ole ratkaisu.
 Mitä muuten pidit tuosta Hayek vs Keynes kappaleesta?
 Käsittääkseni libertarismi, kuten mikään muukaan "poliittinen uskonto" ei tee arvovalintoja tai omaa moraalia.
 Libertarismi omaa moraalin/etiikan siten, että aloitteellinen väkivalta ja sopimusrikkomukset/petokset ovat moraalisesti/eettisesti väärin ja rangaistavia tekoja.
 Tällä tarkoitin vastuuta. Jos sanot irti ihmisiä tehtävistään, järjestätkö heille uusia tehtäviä?
 Havaitsen tässä vastuuseen liittyvän epäsymmetrian. Yrityksissäkin irtisanotaan ihmisiä, mutta se on eri asia kuin julkinen sektori vai? Siis haluan symmetriaa. Eli jos minut irtisanotaan yrityksestä niin silloin etsin työtä jostain toisesta saman alan yrityksestä tai vaihdan alaa tai rupean itse yrittäjäksi. En vaadi, että valtion pitää järjestää minulle uutta työtä - pätee sekä julkisen että yksityisen sektorin työntekijöihin.
 Vai oletko ns. "pienemmän pahan" kannalla, eli on pienempi paha irtisanoa joukko ruotsinopettajia, kuin jatkaa pakkoruotsia?
 Jos pakkoruotsi poistetaan en usko että kiinnostus ruotsin kieltä kohtaan laskee merkittävästi. Uskon vapaaehtoisuuteen - esimerkkinä englannin kieli.
 Edelleen jonkun on ylläpidettävä järjestelmää. Viime kädessä libertaristisen järjestelmän johdon on oltava valmis puuttumaan voimatoimin mahdollisiin kilpaileviin suuntauksiin.
 Minarkismissa valtiolla onkin väkivaltamonopoli ja oikeus ylläpitää sitä.
 Poliittisella ateismilla tarkoitan sitä, että libertarsimissa eduskunnalla ei ole funktiota. Eduskunta ei voi tehdä taloudellisia sääntelyjä (esim. kauppojen aukioloajat) tai yksilönvapauteen liittyviä sääntelyjä (esim. polkupyöräilijöille kypäräpakko).
 "Libertarismi omaa moraalin/etiikan siten, että aloitteellinen väkivalta ja sopimusrikkomukset/petokset ovat moraalisesti/eettisesti väärin ja rangaistavia tekoja."
 -Kommunisminkin piti toimia.
 "Havaitsen tässä vastuuseen liittyvän epäsymmetrian. Yrityksissäkin irtisanotaan ihmisiä, mutta se on eri asia kuin julkinen sektori vai? Siis haluan symmetriaa. Eli jos minut irtisanotaan yrityksestä niin silloin etsin työtä jostain toisesta saman alan yrityksestä tai vaihdan alaa tai rupean itse yrittäjäksi. En vaadi, että valtion pitää järjestää minulle uutta työtä - pätee sekä julkisen että yksityisen sektorin työntekijöihin."
 -Ymmärrän, että vaatimukseni uusien tehtävien järjestämisestä on hieman erikoinen. Yksilön kannalta voidaan jopa päätyä parempaan lopputulokseen, jos henkilö itse etsii uuden työn.
 -Kuitenkin ruotsinkielen opetuksen lopettaminen samaan aikaan kaikissa Suomen kouluissa toisi mukanaan ajallisesti rajatun epätasapainotilan.
 Miten libertarismiin liittyvä non-aggressio-periaate ja aloitteellinen väkivalta suhtautuu ns. ennaltaehkäiseviin iskuihin (pre-emptive strike)? Siis tilanteisiin, joissa vastapuoli ei ole suorittanut väkivaltaa, mutta joissa se on helpompi musertaa ennen kuin se ehtii toimimaan?
 Tässä tarkoitan sitä, että jos (libertaristinen) johto pitää kiinni aloitteellisesta väkivallasta pidättäytymisestä, saa se tehdä kaksin verroin töitä verrattuna tilanteeseen, jossa se olisi käyttänyt ennaltaehkäisevää iskua.
 Tämä siksi, että vastapuoli on ehtinyt kerryttää voimavaroja, vaikkei olekaan tehnyt mitään väkivaltaista.
 Toisin sanoen aloitteellisesta väkivallasta pidättäytyminen (kaikissa tapauksissa) voi johtaa (libertaristisen) johdon tuhoon, tai ainakin tuhon korkeampaan riskitodennäköisyyteen, verrattuna tilanteeseen jossa ennalta ehkäisevää iskua olisi käytetty.
 Vai voidaanko jo vastapuolen valmiutta väkivallan käyttöön pitää aloitteellisena väkivaltana, vaikkei mitään fyysistä olekaan tapahtunut?
 En vieläkään ymmärrä mihin mielestäsi (minarkismissa) markkinat ja vapaaehtoinen yhteistyö ei ole ratkaisu."
 En siis ole muodostanut lopullista mielipidettä sinun minarkismistasi. Kuullostaa minusta suht järkevältä, kun vertaa anarkokapitalismiin tai sosialidemokratiaan.
 Kysyin Pasilta siitä, miten libertaristi ratkaisee sellaiset globaalit ongelmat kuin vaikkapa valtameren ryöstökalastus enkä saanut itseäni tyydyttävää vastausta.
 Kysyn samaa nyt sinulta.
 (Ihmettelen kyllä myös sitä mitä näille valtaville eläkeläislaumoille ja huostaanotetuille lapsille ja mongoloideille ja muille pitäisi minarkismissa tehdä. Mutta siihen jo tavallaan vastasitki.)
 "Mitä muuten pidit tuosta Hayek vs Keynes kappaleesta?"
 Olen tullut (omalla kohdallani) siihen lopputulokseen, ettei libertarismi tai sen alamuodot välttämättä takaa parempaa elämää tai yhteiskuntaa.
 Libertarismissa ihminen voisi olla niin hyvä/paha kuin haluaisi. Uskon, että lopulta esitettäisiin myös laki- ja rangaistusjärjestelmien lakkauttamista, jolloin elettäisiin ns. vahvimman oikeudessa.
 Käsittääkseni vahvimman oikeus toteutuu jossain määrin esim. yritysmaailmassa. Jos iso yritys X haluaa jättää (pienet) laskunsa maksamatta, se jättää.
 Libertaari varmasti vastaa tähän siten, ettei kukaan (pieni) toimija haluaisi sitten olla yrityksen X kanssa tekemisissä.
 Jos "hyvät" haluaisivat puolustautua "pahoja" vastaan, joutuisivat he käyttämään siinä pakosti väkivaltaa. Olisivatko he silloin enää "hyviä"?
 Vai voisiko väkivaltaa perustella sillä, etteivät "pahat" jätä muita vaihtoehtoja kuin väkivallan käytön?
 Se, ettei rikoksia tapahdu voi pohjautua kahteen skenaarioon tai niiden yhdistelmään:
 Tässä asiassa minarkismi on yhtä epätäydellinen kuin nykyinen sosialidemokraattinen malli.
 Kommunisminkin piti toimia.
 Kehätodistus. Kehätodistuksesi "algoritmi" menee suunnilleen seuraavalla tavalla:
 0. Jospa kokeilisi uutta yhteiskunnallista ideologiaa.
 1. Kokeillaan kommunismia.
 2. Kommunismi ei toimi, siirrytään takaisin vanhaan.
 3. Siispä mikään uusi ideologia ei voi toimia.
 4. Siirry kohtaan 0.
 Kuitenkin ruotsinkielen opetuksen lopettaminen samaan aikaan kaikissa Suomen kouluissa toisi mukanaan ajallisesti rajatun epätasapainotilan.
 Pakkoruotsista luopuminen on eri asia kuin ruotsinkielen opetuksen lopettaminen. Kyllä kiinnostus ruotsin kieleen säilyy. Ruotsi on edelleen Suomelle melko merkittävä maa, koska se on naapurimaa. Lisäksi ruotsia taitamalla osaa auttavasti norjaa ja tanskaa.
 Tarkoitatko valtion suhdetta yksilöön vai valtion suhdetta toiseen valtioon? Tarkastellaanpa molempia tapauksia.
 i) Minarkistinen valtio vs toinen valtio. Oletetaanpa että USA olisi minarkistinen. Sekä USA:lla että Venäjällä on ydinaseita. Ei, USA:lla ei ole oikeutta tehdä ennaltaehkäisevää (ydin)iskua Venäjään.
 ii) Minarkistinen valtio vs yksilö.
 Käytännössä minarkismissa kielletään yksilöiltä superaseiden (ABC: atomic, biological, chemical) valmistus/hallussapito. Jos valtiolla on syytä olettaa että Pekalla on kellarissa superase on valtiolla oikeus asiaan puuttua (eli sama kuin nykymallissa). Sen sijaan tavallisten aseiden (guns) hallussapito on sallittua yksilöille.
 Valitettavasti minulla ei ole antaa mitään järkevää ratkaisua merien ryöstökalastukseen
 tai saastumiseen. Tosin ei näytä olevan nykyisilläkään valtioilla.
 Sen sijaan energian tuotannossa Thorium vaikuttaa erittäin lupaavalta.
 Ihmettelen kyllä myös sitä mitä näille valtaville eläkeläislaumoille ja huostaanotetuille lapsille ja mongoloideille ja muille pitäisi minarkismissa tehdä.
 Eläkejärjestelmä on nykyisen sosialidemokraattisen valtion luoma sotku, josta vaikea selvitä ehjin nahoin (kts. Pasi Matilaisen esitys). Se on vain osittain rahastoiva (eli osittain pyramidihuijaus). Inflatoituva fiat-raha syö säästöjä. Yksityiset eläkerahastot ovat kielletty.
 Libertarismissa ihminen voisi olla niin hyvä/paha kuin haluaisi.
 Sama kuin nykymallissa. Rikoksista rangaistaan.
 Uskon, että lopulta esitettäisiin myös laki- ja rangaistusjärjestelmien lakkauttamista, jolloin elettäisiin ns. vahvimman oikeudessa.
 Kaltevan pinnan argumentti (Slippery slope).
 Onko esim. Nokia jätänyt alihankkijoidensa laskuja maksamatta?
 Libertarismissa itsepuolustus on toki sallittua.
 "Kaltevan pinnan argumentti (Slippery slope)."
 -Argumenttia tosiaan kutsutaan tuolla nimellä. Ei silti ole mitään varmuutta siitä, että kehitys ei voisi kulkea mainitsemaani suuntaan.
 "Onko esim. Nokia jätänyt alihankkijoidensa laskuja maksamatta?"
 -En tiedä. Pitää tarkentaa mitä tarkoitin, eli myös myöhässä maksaminen tulee kyseeseen. Tämä on p***amainen tilanne, jos muuta mahdollisuutta (kuin myynti yritykselle X) ansaita elanto ei ole ja oikeudenkäyntikulut (myös vaihtoehtoiskustannukset) ovat suuremmat kuin lasku.
 Tällaisessa tilanteessa yritys/yrittäjä on "ansassa". Koska libertaristisessa järjestelmässä ei olisi kilpailulainsäädäntöä, johtaisi se moniin tällaisiin ongelmiin, joissa vahvempi voisi käyttää asemaansa väärin.
 Samalla tapaa voitaisiin esim. eristää ja rahastaa talon X asukkaat ostamalla kaikki vapaa maa talon X ympäriltä, pystyttämällä sähköaita näille maille, ja "verottamalla" läpikulkua.
 "Libertarismissa itsepuolustus on toki sallittua."
 -Kuka määrittelee mikä on itsepuolustusta ja mikä ei?
 -Kuka määrittelee itsepuolustuksen asteen: vrt. jysäytät päällekarkaajaa tuliaseella vs. irtaudut ja juokset karkuun?
 Käsittääkseni libertarismi toimii ainoastaan "hyvien ja hyveellisten ihmisten" populaatiossa. Mutta tällaisessa populaatiossa ihmiset olisivatkin todennäköisesti sosiaalisia, toiset huomioonottavia jne.
 Argumenttia tosiaan kutsutaan tuolla nimellä. Ei silti ole mitään varmuutta siitä, että kehitys ei voisi kulkea mainitsemaani suuntaan.
 Kaltevan pinnan argumentti on ongelmallinen, koska sillä voi "venyttää" alkuperäistä argumenttia "muodottomaksi". Ja sitä voi käyttää mihin vain. Sitä voisi käyttää esim. sosialidemokratiaa vastaan seuraavalla tavalla: Koska sosialidemokratia on osittain sosialistinen päädyttäisiin lopulta kommunismiin (täysi sosialismi).
 Tällaisessa tilanteessa yritys/yrittäjä on "ansassa". Koska libertaristisessa järjestelmässä ei olisi kilpailulainsäädäntöä
 Lainaan vaihteeksi itseäni: Tärkeimmät asiat joista libertarismissa rangaistaan ovat
 En osaa sanoa minarkismin juridisia yksityiskohtia, mutta se voisi mennä esim. seuraavalla tavalla: Nokia ja alihankkija X tekevät sopimuksen jossa X toimittaa tavaraa Nokialle ja Nokia maksaa siitä 10M€. Nokia jättää laskun maksamatta. X nostaa syytteen ja oikeus tuomitsee Nokian maksamaan 10M€ + (esim.) 0.5M€ vahingonkorvauksena + oikeudenkäyntikulut sisältäen X:n asianajan kulut.
 Mahdollisesti minarkismissa voitaisiin tehdä poikkeus ja sallia läpikulkuoikeus tällaisissa tapauksissa.
 Kuka määrittelee mikä on itsepuolustusta ja mikä ei?
 Tässä on libertarismin sisällä kahta koulukuntaa. Molemat ovat samaa mieltä että nyrkeillä saa puolustautua nyrkkejä vastaan ja aseellla asetta vastaan. Mutta on enemmän tai vähemmän kiistanalaista saako aseella puolustautua nyrkkejä vastaan.
 @Jukka & Aakke,
 Itävaltalaiseen taloustieteeseen liittyen suosittelen tätä dokumenttia.
 Mielenkiintoinen dokumentti. Olen katsonut about 20 min.
 On totta että USA:n talous on "vaakalaudalla". 250 vuoden "imperiumin-elinikä-sääntö" (viitaten Valkean postauksiin) on kuroutumassa USA:n kohdalla umpeen.
 Myös (vasemmistolaisen) Gerald Celenten esiintyminen (libertaristisävytteisessä) videossa on...kummallista. Olisin sanonut, että huvittavaa, mutta ei videon aiheessa kyllä mitään hauskaa ole.
 Nyt olen katsonut lähes kokonaan.
 Äkkiseltään vaikuttaa, että kyseessä on hopeafirmojen infomercial. En toki kiistä videossa esitettäviä ongelmia (eläkepommi, USA:n talousvaje, dollarin hyperinflaation uhka).
 Aikamoista talouskatastrofia siinä povataan. Mutta ostaisinko/sijaittaisinko hopeaan?
 Mielestäni hopea ei ole tällainen yleisesti tunnettu maksuväline. Moni ei ole tutustunut hopean käyttöön maksuvälineenä, ainakaan Suomessa. Jos siis sijoittaisin fyysiseen hopeaan (ei sijoitushopeaan), niin voisinko olla varma siitä, että voisin ostaa sillä hyödykkeitä?
 Siis hyperinflaation aikana (Suomessa) kävisi varmaan niin, että jos tarjoaisin hopeakolikkoja vaikkapa torilla, niin joku 18-vuotias maatilan tyttö sanoisi varmaan että mitä v***uja nämä on, eikä hyväksyisi niitä maksuvälineenä.
 Hopean käytössä maksuvälineenä näen siis tavallaan sellaisen ongelman, että se ei ole yleisesti tunnettu, joten sitä ei hyväksytä yleisesti. Toki voi löytyä muutama "fiksu" kauppias sieltä täältä, mutta muuten on todennäköistä, että pitäisi kaivaa kottikärryllinen euroseteleitä, tupakka-askeja, tai muuta korvaavaa "valuuttaa".
 Gerald Gelenten vasemmistopuhe on edelleen...kummallista.
 Lisäksi pidän videon ratkaisuehdotusta epärealistisena.
 1) Educate people about the economy.
 -Jep, mutta kuinkas sen teet?
 2) People go back to quality
 -Ihmiset ostavat kalliimpia tuotteita? Yeah, that's gonna happen :)
 Voin itävaltalaisena sanoa, että tuo dokumentti on itävaltalainen. Suurin osa siinä esiintyvistä henkilöistä ovat itävaltalaisia (Ron Paul, Peter Schiff, Marc Faber, Jim Rogers). Ja itävaltalainen taloustiede on paljon, paljon vanhempi kuin nykyinen finanssikriisi. Sen juuret ulottuvat 1300-luvun espanjalaisiin skolastikkoihin.
 Mitä hyperinflaatioon tulee maailmassa on ollut lukuisia hyperinflaatioita. Uusimpana Zimbabwen hyperinflaatio.
 Jos siis sijoittaisin fyysiseen hopeaan (ei sijoitushopeaan), niin voisinko olla varma siitä, että voisin ostaa sillä hyödykkeitä?
 Valtiolla on rahan monopoli. Jos yrität luoda kilpailevan rahan valtio puuttuu siihen ja nopeasti. Kullan ja hopean (ja yleensäkin jalometallien) arvo perustuu mm. siihen, että ne ovat arvon säilyttäjiä inflaatiota vastaan (niitä ei voi printata).
 En ymmärrä mistä olet saanut käsityksen, että Celente olisi vasemmistolainen. Celente itse sanoi, että hän äänestäisi Ron Paulia taloudellisissa asioissa.
 Siihen on useita keinoja, joista internet on merkittävä. Itävaltalainen taloustiede on myös hiljaa leviämässä yliopistoihin.
 Itävaltalainen taloustiede ei myöskään ole enää mikään pieni sammuva koulukunta kuten se ehkä oli vielä 1970- ja 1980-luvulla. Itävaltalaisia taloustieteen professoreita on maailmassa nykyään lähes 500; nousua on tullut miltei 50 % kahdessa vuodessa!
 Jos sinua kiinnostaa itävaltalainen taloustiede (vinkkinä myös Jukalle) niin tästä on hyvä aloittaa: Murray N. Rothbard - Mitä valtio on tehnyt rahallemme?


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 4.12.2019
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 313/51
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2019/2030 AL COMISIEI
 din 29 noiembrie 2019
 de acordare a unei autorizații a Uniunii pentru familia de produse biocide „Pal IPA Product Family”
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (1), în special articolul 44 alineatul (5) primul paragraf,
 întrucât:
 (1)
 La 29 iunie 2016, Pal Hygiene Products Limited a depus o cerere în conformitate cu articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 pentru autorizarea unei familii de produse biocide denumite „Pal IPA Product Family” din tipurile de produs 2 și 4, astfel cum este descris în anexa V la respectivul regulament, prezentând confirmarea în scris conform căreia autoritatea competentă din Regatul Unit a fost de acord să evalueze cererea. Cererea a fost înregistrată cu numărul de caz BC-DY025578-07 în Registrul produselor biocide.
 (2)
 Familia de produse biocide „Pal IPA Product Family” conține, ca substanță activă, alcool izopropilic, care este inclus pe lista Uniunii de substanțe active aprobate menționată la articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012.
 (3)
 La 22 august 2018, autoritatea competentă responsabilă cu evaluarea a transmis, în conformitate cu articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, raportul de evaluare și concluziile evaluării sale Agenției Europene pentru Produse Chimice (denumită în continuare „agenția”).
 (4)
 La 25 martie 2019, agenția a prezentat Comisiei un aviz (2), inclusiv termenii și condițiile de autorizare propuse, proiectul de rezumat al caracteristicilor produsului biocid (denumit în continuare „SPC”) pentru „Pal IPA Product Family” și raportul final de evaluare privind familia de produse biocide în conformitate cu articolul 44 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012.
 (5)
 Avizul a concluzionat că „Pal IPA Product Family” este o familie de produse biocide în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (s) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, că este eligibilă pentru o autorizație a Uniunii în conformitate cu articolul 42 alineatul (1) din acest regulament și că, sub rezerva conformității cu termenii și condițiile propuse și cu proiectul de SPC, îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 19 alineatele (1) și (6) din regulamentul respectiv.
 (6)
 La 4 iunie 2019, agenția a transmis Comisiei proiectul de SPC în toate limbile oficiale ale Uniunii, în conformitate cu articolul 44 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012.
 (7)
 Comisia este de acord cu avizul agenției și consideră, prin urmare, că este necesar să se acorde o autorizație a Uniunii pentru familia de produse biocide „Pal IPA Product Family”.
 (8)
 În avizul său, agenția recomandă, de asemenea, ca titularul autorizației să efectueze, ca o condiție din cadrul autorizației, un test de depozitare pe termen lung la temperatura ambiantă pentru șervețele în ambalajul lor comercial. Comisia este de acord cu recomandarea respectivă și consideră că prezentarea acestui test ar trebui să fie o condiție referitoare la punerea la dispoziție pe piață și utilizarea familiei de produse biocide în conformitate cu articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012. Comisia consideră, de asemenea, că faptul că datele trebuie furnizate după acordarea autorizației nu afectează concluzia privind îndeplinirea pe baza datelor existente a condiției prevăzute la articolul 19 alineatul (1) litera (d) din regulamentul respectiv.
 (9)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se acordă Pal Hygiene Products Limited o autorizație a Uniunii cu numărul de autorizație EU-0020463-0000 pentru punerea la dispoziție pe piață și utilizarea familiei de produse biocide „Pal IPA Product Family”, sub rezerva conformității cu termenii și condițiile prevăzute în anexa I și în conformitate cu rezumatul caracteristicilor produsului biocid prevăzut în anexa II.
 Autorizația Uniunii este valabilă de la 24 decembrie 2019 până la 30 noiembrie 2029.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 29 noiembrie 2019.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) JO L 167, 27.6.2012, p. 1.
 (2) Avizul ECHA din 28 februarie 2019 cu privire la autorizația Uniunii pentru „Pal IPA Product Family” (ECHA/BPC/223/2019).
 ANEXA I
 TERMENI ȘI CONDIȚII
 (EU-0020463-0000)
 Titularul autorizației efectuează un test de depozitare pe termen lung la temperatura ambiantă pentru șervețele în ambalajul lor comercial.
 Titularul autorizației prezintă agenției rezultatele testului până la 31 iulie 2021 cel târziu.
 ANEXA II
 REZUMATUL CARACTERISTICILOR PRODUSULUI PENTRU O FAMILIE DE PRODUSE BIOCIDE
 Pal IPA Product Family
 Tip de produs 2 – Dezinfectante și algicide care nu sunt destinate aplicării directe la oameni sau animale (Dezinfectante)
 Tip de produs 4 – Industria alimentară și a furajelor (Dezinfectante)
 Numărul curent: EU-0020463-0000
 Numărul deciziei de reglementare R4BP: EU-0020463-0000
 PARTEA I
 PRIMUL NIVEL DE INFORMARE
 1. Informații administrative
 1.1. Denumirea familiei de produse
 Nume
 Pal IPA Product Family
 1.2. Tipul (tipurile) de produs (produse)
 Tipul (tipurile) de produs (produse)
 TP 02 – Dezinfectante și algicide care nu sunt destinate aplicării directe la oameni sau animale
 TP 04 – Produse alimentare și hrană pentru animale
 1.3. Detinatorul autorizației
 Numele și adresa detinatorului autorizației
 Numele
 Pal Hygiene Products Limited
 Adresa
 Unit 5B & Unit 5H Fingal Bay Business Park, K32 NY57, Balbriggan, Co. Dublin, Ireland
 Numărul curent
 EU-0020463-0000
 Numărul deciziei de reglementare R4BP
 EU-0020463-0000
 Data autorizației
 24 decembrie 2019
 Data de expirare a autorizației
 30 noiembrie 2029
 1.4. Producătorul (Producătorii) produselor biocide
 Denumirea producătorului
 Pal International Limited
 Adresa producătorului
 Bilton Way, LE17 4JA Lutterworth, Leicestershire Regatul Unit
 Adresa locurilor de producție
 Bilton Way, LE17 4JA Lutterworth, Leicestershire Regatul Unit
 1.5. Producatorul (producatorii) substanței (substanțelor) active
 Substanța activa
 Propan-2-ol
 Denumirea producătorului
 Brenntag GmbH
 Adresa producătorului
 Messeallee 11, 45131 Essen Germania
 Adresa locurilor de producție
 Baton Rouge Chemical Plant (BRCP), Exxon Mobil Chemical Plant, 4999 Scenic Highway, 70897 Baton Rouge, Louisiana Statele Unite
 Substanța activa
 Propan-2-ol
 Denumirea producătorului
 Brenntag GmbH
 Adresa producătorului
 Messeallee 11, 45131 Essen Germania
 Adresa locurilor de producție
 Haven 3222, Vondelingenweg 601, 3196 KK Vondelingenplaat Țările de Jos
 2. Compoziția și forma (formele) de conditionare pentru familia de produse
 2.1. Informații calitative și cantitative despre compoziția familiei de produse
 Denumirea comună
 Denumirea IUPAC
 Funcția
 Numărul CAS
 Numărul CE
 Continut (%)
 Min.
 Max.
 Propan-2-ol
 Substanța activă
 67-63-0
 200-661-7
 62,9
 62,9
 2.2. Forma (formele) de conditionare
 Formulare (formulări)
 AL (orice alt lichid) – Șervețel GDU (șervețel gata de utilizare)
 PARTEA II
 AL DOILEA NIVEL DE INFORMARE – META-RCP(-URI)
 Meta-RCP 1
 1. Informații administrative Meta-RCP 1
 1.1. Identificator Meta-RCP 1
 Identificator
 Meta SPC 1 - Pal IPA Product Family Wipes
 1.2. Sufix la numărul autorizației
 Număr
 1-1
 1.3. Tipul (tipurile) de produs (produse)
 Tipul (tipurile) de produs (produse)
 TP 02 - Dezinfectante și algicide care nu sunt destinate aplicării directe la oameni sau animale
 TP 04 - Produse alimentare și hrană pentru animale
 2. Compoziție Meta-RCP 1
 2.1. Informații calitative și cantitative privind compoziția meta-RCP-ului 1
 Denumirea comună
 Denumirea IUPAC
 Funcția
 Numărul CAS
 Numărul CE
 Continut (%)
 Min.
 Max.
 Propan-2-ol
 Substanța activă
 67-63-0
 200-661-7
 62,9
 62,9
 2.2. Tipuri de formulare ale meta-RCP-ului 1
 Formulare (formulări)
 AL (orice alt lichid) – Șervețel GDU (șervețel gata de utilizare)
 3. Frazele de pericol și frazele de precauție ale meta-RCP-ului 1
 Fraze de pericol
 Lichid și vapori foarte inflamabili.
 Provoacă o iritare gravă a ochilor.
 Poate provoca somnolență sau amețeală.
 Expunerea repetată poate provoca uscarea sau crăparea pielii.
 Fraze de precauție
 Dacă este necesară consultarea medicului, țineți la îndemână recipientul sau eticheta produsului.
 A nu se lăsa la îndemâna copiilor.
 A se păstra departe de surse de căldură, suprafețe fierbinți, scântei, flăcări și alte surse de aprindere. – Fumatul interzis.
 Păstrați recipientul închis etanș.
 Evitați să inspirați vaporii.
 Spălați-vă pe mâini bine după utilizare.
 A se utiliza numai în aer liber sau în spații bine ventilate.
 Purtați echipament de protecție a ochilor.
 ÎN CAZ DE CONTACT CU PIELEA (sau părul):Scoateți imediat toată îmbrăcămintea contaminată.Clătiți pielea cu apă.
 ÎN CAZ DE INHALARE:Transportați persoana la aer liber și mențineți-o într-o poziție confortabilă pentru respirație.
 ÎN CAZ DE CONTACT CU OCHII:Clătiți cu atenție cu apă, timp de mai multe minute.Scoateți lentilele de contact, dacă este cazul și dacă acest lucru se poate face cu ușurință. Continuați să clătiți.
 Sunați la un CENTRU DE INFORMARE TOXICOLOGICĂ dacă nu vă simțiți bine
 Dacă iritarea ochilor persistă:Consultați medicul.
 În caz de incendiu: A se utiliza spumă rezistentă la alcool pentru a stinge.
 A se depozita într-un spațiu bine ventilat.A se păstra la rece.
 A se depozita sub cheie.
 Aruncați conținutul la recipientul în conformitate cu reglementările locale.
 4. Utilizări autorizate ale meta-RCP-ului 1
 4.1. Modul de utilizare
 Tabelul 1. Utilizare # 1 – Uz profesional
 Tipul produsului
 TP 02 – Dezinfectante și algicide care nu sunt destinate aplicării directe la oameni sau animale
 TP 04 – Produse alimentare și hrană pentru animale
 Descrierea exactă a utilizării autorizate, după caz
 -
 Organism(organisme)-țintă (inclusiv stadiul de dezvoltare)
 Bacteria
 Yeast
 Mycobacteria
 Domeniul de utilizare
 de interior
 Dezinfectant utilizat în spații interioare, împotriva bacteriilor, micobacteriilor și levurilor prezente pe suprafețele dure, neporoase, din camerele septice destinate biotehnologiei, activităților farmaceutice, producției de dispozitive medicale neinvazive, industriei medicale și altor utilizări stricte din sectorul științelor naturii, precum și pentru producția industrială de alimente și zonele de preparare a furajelor
 Metoda (metodele) de aplicare
 Ștergere
 Ratele și frecvența de aplicare
 1 minut timp de contact pentru bacterii
 1 minut timp de contact pentru micobacterii
 3 minute timp de contact pentru levuri
 Categoria (categoriile) de utilizatori
 profesional
 Dimensiunile ambalajului și materialul de ambalare
 Șervețele 100 % din polipropilenă, ambalate astfel:
 —
 Canistră din HDPE (polietilenă de înaltă densitate) cu capac din PP (polipropilenă) – 150 de șervețele (0,5 l), 200 de șervețele (2 l), 240 de șervețele (2 l)
 —
 Găleată din PP cu capac din PP – 500 de șervețele (8 l), 1 000 de șervețele (8 l), 1 500 de șervețele (8 l) (l = litru)
 -Șervețele 100 % din poliester, ambalate astfel:
 —
 pachet de șervețele, sigilat cu folie laminată din PET/PE (poliester/polietilenă) – 25, 50 sau 100 de șervețele
 —
 Folie din aluminiu - 1 șervețel
 4.1.1. Instrucțiuni specifice de utilizare
 Consultați secțiunea 5.1.
 4.1.2. Măsuri specifice de reducere a riscului de utilizare
 Consultați secțiunea 5.2.
 4.1.3. În functie de modul de utilizare, particularitati ale efectelor posibile directe sau indirecte, instructiuni de prim ajutor si masuri de urgenta pentru protectia mediului
 Consultați secțiunea 5.3.
 4.1.4. În functie de modul de utilizare instructiunile pentru eliminarea in siguranta a produsului si ambalajul acestuia
 Consultați secțiunea 5.4.
 4.1.5. În functie de modul de utilizare, conditiile de depozitatare si termenul de valabilitate a produsului în condiții normale de depozitare
 Consultați secțiunea 5.5.
 5. Instrucțiuni generale de utilizare (1) ale meta-RCP-ului 1
 5.1. Instrucțiuni de utilizare
 Nu utilizați pe suprafețe sensibile la alcool.
 Temperatura de utilizare acceptabilă (10-20 °C)
 În cazul suprafețelor care prezintă murdărie, curățați-le cu atenție înainte de aplicarea produsului.
 1.
 Respectați reglementările agreate cu privire la politicile de evaluare a riscurilor în legătură cu utilizarea Echipament de protecție personală (EIP).
 2.
 Alegeți tipul de recipient și scoateți un șervețel.
 3.
 Ștergeți suprafața cu mișcări în „S”, de la partea curată la cea murdară. Utilizați șervețelul desfăcut, nu împăturit. Nu treceți de două ori peste aceeași zonă cu același șervețel.
 4.
 Utilizați un șervețel nou în cazul în care șervețelul utilizat se murdărește sau se usucă.
 5.
 Asigurați-vă că suprafețele sunt integral umectate cu produs.
 6.
 Aruncați șervețelele utilizate într-un recipient etanș.
 7.
 Lăsați suprafața să se usuce înainte să o utilizați.
 5.2. Măsuri de reducere a riscurilor
 Spălați mâinile și pielea expusă înainte să mâncați și după utilizarea produsului.
 Evitați contactul cu ochii.
 Atunci când efectuați operațiuni de dezinfecție în zonele în care ar putea pătrunde publicul, nu permiteți intrarea persoanelor în încăpere până când aceasta nu a fost bine aerisită.
 5.3. Particularitati ale efectelor posibile directe sau indirecte, instrucțiuni de prim ajutor și măsuri de urgență pentru protecția mediului
 Contactul cu ochii: ÎN CAZ DE CONTACT CU OCHII: clătiți cu atenție cu apă, timp de mai multe minute. Scoateți lentilele de contact, dacă este cazul și dacă acest lucru se poate face cu ușurință. Continuați să clătiți. Dacă iritarea ochilor persistă: consultați medicul
 5.4. Instrucțiuni pentru eliminarea în siguranță a produsului și a ambalajului acestuia
 Eliminați conținutul/recipientul în conformitate cu reglementările locale.
 Nu aruncați șervețelele în toaletă. Nu le introduceți în compost.
 Goliți resturile de alcool din recipient înainte de eliminarea acestuia.
 Aruncați șervețelele utilizate într-un recipient corespunzător pentru deșeuri, cu respectarea reglementărilor valabile la nivel local.
 5.5. Condiții de depozitare și termenul de valabilitate a produsului în condiții normale de depozitare
 Depozitați în spații răcoroase, uscate și bine aerisite, în recipientul original.
 Păstrați recipientul închis etanș.
 Termenul de valabilitate: 2 ani
 6. Alte informații
 Șervețele din polipropilenă sau poliester, 20-45 gsm, care conțin 1,7-7,5 ml de produs (0,93-4,12 g de propan-2-ol)
 Produsul conține propan-2-ol (Nr. CAS: 67-63-0), pentru care a fost agreată o valoare europeană de referință de 129,28 mg/m3 pentru utilizatorul profesionist, iar această valoare a fost utilizată pentru evaluarea riscului prezentat de produs.
 7. Al treilea nivel de informare: produse individuale în meta-RCP-ul 1
 7.1. Denumirea (denumirile) comercială (comerciale), numărul autorizației și compoziția specifică a fiecărui produs individual
 Denumirea comercială
 Medipal Alcohol Disinfectant Wipes
 Pal Tech Precision 70 % IPA Wipes
 Pal TX IPA Surface Disinfectant Wipes
 Numărul curent
 EU-0020463-0001 1-1
 Denumirea comună
 Denumirea IUPAC
 Funcția
 Numărul CAS
 Numărul CE
 Continut (%)
 Propan-2-ol
 Substanța activă
 67-63-0
 200-661-7
 62,9
 (1) Instrucțiunile de utilizare, măsurile de reducere a riscurilor și alte instrucțiuni de utilizare prevăzute la prezentul punct sunt valabile pentru orice utilizare autorizată din cadrul meta-RCP-ului 1.


type: caselaw

text:
 Avis juridique important
 |
 E1994P0006
 Recurso interpuesto el 13 de junio de 1994 por Reinhard Helmers contra el Órgano de Vigilancia de la AELC y el Reino de Suecia (Asunto E-6/94)
 Diario Oficial n° C 051 de 02/03/1995 p. 0005 - 0005
 Recurso interpuesto el 13 de junio de 1994 por Reinhard Helmers contra el Órgano de Vigilancia de la AELC y el Reino de Suecia (Asunto E-6/94) (95/C 51/06)El 13 de junio de 1994, Reinhard Helmers, residente en Lund, Suecia, interpuso ante el Tribunal de AELC un recurso contra el Órgano de Vigilancia de la AELC y el Reino de Suecia.El demandante solicita del Tribunal que:1) ordene al Gobierno de Suecia que:a) ponga fin a su discriminación contra el demandante;b) readmita al demandante en su puesto original en la Universidad de Lund;c) abone al demandante la compensación acumulada de acuerdo con un convenio colectivo;d) abone las correspondientes cotizaciones de seguridad social y pensiones; ye) abone intereses de conformidad con la normativa sueca sobre intereses.2) Declare que el Órgano de Vigilancia de la AELC ha infringido el segundo y tercer apartados del artículo 37 del Acuerdo entre los Estados de la AELC sobre el establecimiento de un Órgano de Vigilancia y un Tribunal de Justicia al no haber decidido sobre la denuncia del demandante dentro de los dos meses siguientes a su presentación ante el Órgano.3) Declare nula la decisión del Órgano de Vigilancia de la AELC de 20 de julio de 1994 de archivar el asunto del demandante contra el Gobierno de Suecia sobre discriminación injustificada por quedar fuera del ámbito de las funciones del Órgano de Vigilancia, de conformidad con el apartado 4 del artículo 36 del Acuerdo entre los Estados de la AELC sobre el establecimiento de un Órgano de Vigilancia y un Tribunal de Justicia.


type: other

text:
Zurückgenommenerklärung einer nicht unterschriebenen Beschwerde bzw. eines Vorlageantrages - Findok Internet
 Bescheidbeschwerde – Einzel – Beschluss des BFG vom 14.05.2018, RV/2100288/2014
 Zurückgenommenerklärung einer nicht unterschriebenen Beschwerde bzw. eines Vorlageantrages
 Das Bundesfinanzgericht hat durch den Richter R in der Beschwerdesache des Bf, gegen den Bescheid der belangten Behörde Finanzamt Deutschlandsberg Leibnitz Voitsberg vom 24.4.2013 bzw. nach Wiederaufnahme des Verfahrens gegen den Bescheid vom 5.6.2013 betreffend Einkommensteuer (Arbeitnehmerveranlagung) für das Jahr 2012 den Beschluss gefasst:
 Die Beschwerde vom 27.5.2013 und der Vorlageantrag vom 7.1.2014 werden gemäß § 85 Abs. 2 BAO als zurückgenommen erklärt.
 Eine (ordentliche) Revision an den Verwaltungsgerichtshof ist nach Art. 133 Abs. 9 Bundes-Verfassungsgesetz (B-VG) iVm Art. 133 Abs. 4 B-VG und § 25a VwGG nicht zulässig.
 Im Zuge der beim Finanzamt am 10.4.2013 einlangenden Erklärung zur Durchführung der Arbeitnehmerveranlagung für das Jahr 2012 beantragte der Beschwerdeführer Familienheimfahrten in Höhe von Euro 3.672 sowie Kosten der doppelten Haushaltsführung in Höhe von Euro 2.400 als Werbungskosten zu berücksichtigen. Das Finanzamt verweigerte dies im angefochtenen Einkommensteuerbescheid 2012 vom 24.4.2013 mit dem Verweis auf die vorjährige Begründung. Der Begründung des Einkommensteuerbescheides 2011 ist diesbezüglich zu entnehmen, dass die Familienheimfahrten bei alleinstehenden Personen mit sechs Monaten befristet seien. Es hätten daher die Familienheimfahrten nur im Ausmaß von Euro 1.836 berücksichtigt werden können. Die beantragte doppelte Haushaltsführung hätte nicht berücksichtigt werden können, da trotz Aufforderung die dafür nötigen Nachweise nicht vorgelegt worden wären.
 Am 5.6.2013 erging ein Bescheid über die Wiederaufnahme des Verfahrens betreffend Einkommensteuer 2012 mit der Begründung, dass ein neuer Lohnzettel übermittelt worden sei, aus dem sich eine geänderte Einkommensteuerfestsetzung ergeben würde. Im gleichzeitig ergangenen neuen Einkommensteuerbescheid für 2012 sind in einem ergänzenden Lohnzettel Einkünfte vom Insolvenz-Entgelt-Fonds angeführt. Aus der durchgeführten Veranlagung ergab sich anstatt einer Gutschrift an Einkommensteuer aus dem Erstbescheid in Höhe von 88 Euro eine Nachforderung von insgesamt 274 Euro.
 Erst im Zuge eines Mahnverfahrens über die Nachforderung dieses Betrages kam zu Tage, dass das Beschwerdeschreiben des Beschwerdeführers beim Finanzamt nicht aktenkundig war. Nachdem der Beschwerdeführer die fristgerechte Postaufgabe des Beschwerdeschreibens nachweisen konnte, nahm das Finanzamt das Beschwerdeverfahren unter Berücksichtigung von § 253 BAO, wonach die Bescheidbeschwerde auch als gegen den späteren Bescheid gerichtet gilt, wenn ein Bescheid an die Stelle eines mit Bescheidbeschwerde angefochtenen Bescheides tritt, auf und wies die Beschwerde mit der Begründung, dass trotz Aufforderung verschiedene Unterlagen nicht beigebracht worden seien, ab.
 Als Beilage zu dem daraufhin eingebrachten Vorlageantrag legte der Beschwerdeführer die Meldebestätigung und den Einkommensnachweis seiner Partnerin vor. Die Bestätigungen über die geleisteten Mietzahlungen könne er leider nicht mehr finden.
 Das Finanzamt legte die Beschwerde zur Entscheidung an das Bundesfinanzgericht vor und verwies in seiner Stellungnahme darauf, dass die Beschwerdevorentscheidung des Finanzamtes am 14.11.2013 ergangen und erst am 7.1.2014 der dagegen gerichtete Vorlageantrag beim Finanzamt eingereicht worden sei. Dies sei jedenfalls außerhalb der Beschwerdefrist, weswegen der Beschwerde aus der Sicht des Finanzamtes kein Erfolg beschieden sei.
 Bei fehlender Unterschrift ist ebenso wie bei Formgebrechen mit Mängelbehebungsauftrag vorzugehen; dies gilt nach § 86a Abs. 1 dritter Satz BAO nicht bei telegraphischer, fernschriftlicher oder im Wege automationsunterstützter Datenübertragung erfolgter Einreichung von Anbringen (vgl. Ritz BAO Kommentar, Tz 14 zu § 85).
 Soweit aus dem vom Finanzamt vorgelegten Beschwerdeakt zu ersehen ist, wurden sowohl die Beschwerde als auch der Vorlageantrag nicht in elektronischer Form eingebracht. Beiden somit in Papierform per Post eingereichten Eingaben fehlt die eigenhändige Unterschrift des Beschwerdeführers.
 Eine Unterschrift ist ein „Gebilde" aus Buchstaben einer üblichen Schrift, aus der ein Dritter, der den Namen des Unterzeichnenden kennt, diesen Namen aus dem Schriftbild noch herauslesen kann. Es ist dabei nicht zu verlangen, dass die Unterschrift lesbar ist. Es muss jedoch ein die Identität des Unterschreibenden ausreichend kennzeichnender, individueller Schriftzug sein, der entsprechende charakteristische Merkmal aufweist und sich als Unterschrift eines Namens darstellt (vgl. Ritz BAO Kommentar, Tz 14 zu § 85, VwGH 16.2.1994, 93/13/0025). Eine Namensabkürzung, ein Handzeichen, eine Paraphe genügen nicht.
 Beschwerden wie auch Vorlageanträge sind wie alle anderen schriftlichen Anbringen (Eingaben) iSd § 85 BAO zu unterfertigen. Nachdem im gegenständlichen Fall sowohl die Beschwerde als auch der Vorlageantrag mit fehlender Unterschrift eingereicht wurden, waren diese Eingaben mangelhaft. Das Bundesfinanzgericht hat dem Beschwerdeführer mit Beschluss vom 3.4.2018 gemäß § 85 Abs. 2 BAO aufgetragen, den Mangel der fehlenden Unterschrift binnen zwei Wochen ab Zustellung zu beheben. Der Beschluss wurde laut Zustellnachweis am Dienstag den 10.4.2018 zugestellt. Der Beschwerdeführer hatte somit bis einschließlich Dienstag 24.4.2018 Zeit, die fehlenden Unterschriften nachzureichen. Die gesetzte Frist von 2 Wochen ist deswegen als angemessen zu beurteilen, weil für die Leistung der fehlenden Unterschriften kein besonderer Aufwand erforderlich ist (vgl. BFG RV/7104692/2017). Nachdem innerhalb der festgesetzten Frist vom Beschwerdeführer keinerlei Reaktion bezüglich des Mängelbehebungsauftrages erfolgt ist und somit die vom Bundesfinanzgericht gesetzte Frist abgelaufen ist, gilt sowohl die Beschwerde als auch der Vorlageantrag als zurückgenommen. Es war somit spruchgemäß zu entscheiden.
 Gegen einen Beschluss des Bundesfinanzgerichtes ist gemäß Art 133 Abs. 4 B-VG iVm Art 133 Abs. 9 B-VG die Revision zulässig, wenn sie von der Lösung einer Rechtsfrage abhängt, der grundsätzliche Bedeutung zukommt, insbesondere weil der Beschluss von der Rechtsprechung des Verwaltungsgerichtshofes abweicht, eine solche Rechtsprechung fehlt oder die zu lösende Rechtsfrage in der bisherigen Rechtsprechung des Verwaltungsgerichtshofes nicht einheitlich beantwortet wird.
 Da sich die Rechtsfolge im Falle der Nichtbefolgung eines Mängelbehebungsauftrages unmittelbar aus § 85 Abs. 2 BAO ergibt und auf diese Rechtsfolge auch im Mängelbehebungsauftrag hingewiesen wurde, liegt im konkreten Fall keine Rechtsfrage vor, der gemäß Art 133 Abs. 4 B-VG grundsätzliche Bedeutung zukommt. Überdies wurde bezüglich der Rechtmäßigkeit des Mängelbehebungsauftrages und der Angemessenheit der Mängelbehebungsfrist iSd der ständigen Judikatur des Verwaltungsgerichtshofs (vgl. insbesondere VwGH 07.07.2011, 2010/15/0024) entschieden.
 Ritz BAO Kommentar, Tz 14 zu § 85
 ECLI:AT:BFG:2018:RV.2100288.2014
 Findok-Nr: 119311.1, aufgenommen am: 15.06.2018 09:26:39, Dokument-ID: 9aaa0f09-2635-4a9d-be9e-4806b0838efa, Segment-ID: 9213574a-736a-4a05-a773-3c614071a620


text:
 1.5.2009
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 102/36
 Απόφαση του Δικαστηρίου Δημόσιας Διοίκησης (δεύτερο τμήμα) της 12ης Μαρτίου 2009 — Arpaillange κ.λπ. κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση F-104/06) (1)
 (Υπαλληλική υπόθεση - Συμβασιούχοι υπάλληλοι - Πρόσληψη - Κατάταξη - Πρώην μεμονωμένοι εμπειρογνώμονες - Πτυχίο - Επαγγελματική εμπειρία - Ένσταση περί ελλείψεως νομιμότητας)
 2009/C 102/51
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγοντες: Joséphine Arpaillange κ.λπ. (Σαντιάγο, Χιλή) (εκπρόσωποι: S. Rodrigues και C. Bernard Glanz, δικηγόροι)
 Καθής: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (εκπρόσωποι: J. Currall και G. Berscheid)
 Παρεμβαίνον υπέρ της καθής: Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής Ένωσης (εκπρόσωποι: I. Sulce και B. Driessen)
 Αντικείμενο
 Αφενός, ακύρωση των αποφάσεων της αρμόδιας αρχής για τη σύναψη συμβάσεων (ΑΑΣΣ) περί καθορισμού των όρων προσλήψεως των προσφευγόντων, όπως αυτοί προκύπτουν από τις συμβάσεις τους ως συμβασιούχων υπαλλήλων, καθόσον ο αριθμός των ετών επαγγελματικής εμπειρίας που η ΑΑΣΣ αναγνώρισε στους προσφεύγοντες είναι μικρότερος από τον αριθμό των ετών επαγγελματικής εμπειρίας που οι προσφεύγοντες έχουν πράγματι συμπληρώσει και, αφετέρου, αίτημα αποζημιώσεως
 Διατακτικό
 Το Δικαστήριο Δημόσιας Διοίκησης αποφασίζει:
 1.
 Απορρίπτει την προσφυγή.
 2.
 Κάθε διάδικος φέρει τα δικαστικά του έξοδα.
 (1) EE C 261 της 28.10.2006, σ. 35.