text:
1 VSOL 37/2018-B-16
 KSBR 32 INS 8088/2017 1 VSOL 37/2018-B-16
 dlužníků: a) Pavel anonymizovano , anonymizovano bytem Hálkova 2911/22, 586 01 Jihlava b) Monika anonymizovano , narozená 1. 7. 1975 bytem Hálkova 2911/22, 586 01 Jihlava
 o neschválení oddlužení, o odvolání dlužníků proti usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 5. 12. 2017, č. j. KSBR 32 INS 8088/2017-B-10
 1. Soud prvního stupně shora označeným usnesením neschválil oddlužení dlužníka (výrok I.), na majetek dlužníka prohlásil konkurs, který bude řešen formou nepatrného konkursu (výrok II. a III.) s tím, že účinky prohlášení konkursu nastávají okamžikem zveřejnění usnesení v insolvenčním rejstříku.
 2. Soud prvního stupně vyšel z toho, že -usnesením ze dne 30. 6. 2017, č. d. A-11 zjistil úpadek dlužníka a povolil jeho řešení oddlužením. -Z přílohy č. 1 zprávy insolvenčního správce ze dne 29. 7. 2017 vyplývá, že dlužník dne 25. 2. 2016 uzavřel kupní smlouvu, dle níž koupil spoluvlastnický podíl k nemovitému majetku za kupní cenu 2.329.000 Kč, v době, kdy pohledávky vyplývající z přihlášek č. 6, 12, 13 a 14 byly více než tři měsíce po lhůtě splatnosti. Vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí nebyl proveden z důvodu ani dodatečně nezhojené chyby ve smlouvě. -Dne 26. 8. 2016 dlužník uzavřel kupní smlouvu, na základě níž prodal spoluvlastnický podíl k bytové jednotce za kupní cenu 300.000 Kč, přitom obvyklá cena dle znaleckého posudku činila 245.000 Kč. Dlužník insolvenčnímu správci nedoložil, zda čistý příjem z prodeje ve výši 281.375 Kč použil k poměrnému uspokojení věřitelů. Z předložených isir.justi ce.cz
 dokladů insolvenční správce usoudil, že finanční prostředky ve výši nejméně 120.000 Kč byly použity pro osobní potřebu dlužníka. -Na schůzi věřitelů konané dne 16. 8. 2007 odkázal insolvenční správce na svou zprávu ze dne 29. 7. 2017. Navrhl oddlužení plněním splátkového kalendáře za podmínky příjmu dlužnice ve výši 12.500 Kč, když v té době byla dlužnice nezaměstnaná a za podmínky, že budou odstraněny jakékoliv pochybnosti o nepoctivém záměru dlužníka. Věřitelé se jednání neúčastnili a soud uložil přítomným dlužníkům, aby se ve lhůtě 15 dnů ode dne jednání písemně vyjádřili ke stanovisku insolvenčního správce o tom, zda jsou zde okolnosti bránící schválení oddlužení, jak jsou popsány ve zprávě ze dne 29. 7. 2017. -Dne 28. 8. 2017 dlužnice předložila kopii smlouvy o důchodu na částku 700 Kč. -Dne 31. 8. 2017 insolvenční správce zaslal pracovní smlouvu dlužnice, dle níž dlužnice nastoupila do práce dne 1. 9. 2017. -Usnesením ze dne 6. 11. 2017 č.d. B-8 soud vyzval dlužníka, aby se vyjádřil ke stanovisku insolvenčního správce, dle něhož jsou zde okolnosti bránící schválení oddlužení tak, jak jsou popsány v příloze 1 zprávy insolvenčního správce ze dne 29. 7. 2017 a dále aby doložil listinami výši čistých měsíčních příjmů za měsíce září a říjen 2017 a originál smlouvy o důchodu ze dne 25. 8. 2017. -Na tuto výzvu dne 24. 11. 2017 dlužník předložil rozhodnutí ČSSZ o výši invalidního důchodu Pavla anonymizovano , kupní smlouvu na nemovitost ze dne 25. 2. 2016, výplatní lístky dlužnice za měsíce září, říjen 2017 a vyúčtování rekonstrukce rodinného domu ze dne 30. 9. 2016, znějící na částku 100.125 Kč, pro odběratele Pavla anonymizovano . -V kupní smlouvě ze dne 25. 2. 2016 se dlužník zavázal uhradit cenu nemovitostí ve výši 2.329.000 Kč tak, že částku 289.000 Kč uhradí ve splátkách a částku 2.040.000 Kč do 20. 3. 2016 z úvěru poskytnutého Českomoravskou stavební spořitelnou. -Návrh na povolení oddlužení byl podán společně s insolvenčním návrhem dne 19. 4. 2017. -Ze soupisu majetkové podstaty vyplývá, že dlužník vlastní nemovitosti v hodnotě 1.700.000 Kč a 15.900 Kč, zůstatek na vkladovém účtu ve výši 37.510,61 Kč a důchodové připojištění v hodnotě 63.424,36 Kč. Do řízení jsou přihlášeny pohledávky 16 věřitelů v celkové výši 3.513.685,09 Kč, z nichž pohledávky ve výši 2.111.745,53 Kč jsou zajištěné a pohledávky ve výši 1.401.939,56 Kč jsou pohledávky nezajištěné. -Z přihlášek pohledávek vyplývá, že pohledávka věřitele ČSOB a.s. byla splatná 20. 11. 2015, věřitele č. 12 M & M reality holding a.s. dne 21. 7. 2015, č. 13 věřitele Help Financial s.r.o. dne 20. 3. 2014 a č. 14 AB 4 B. V. splatná dne 19. 10. 2015.
 3. Soud prvního stupně dospěl k závěru, že v době, kdy byl dlužník v úpadku, bral na sebe závazky velkého rozsahu za účelem zhodnocení vlastního majetku. Současně nebylo zjištěno, že by finanční prostředky získané zpeněžením části majetku byly použity k úhradě splatných závazků. Na opakovanou výzvu se dlužník k těmto skutečnostem nevyjádřil, nepodal vysvětlení, ani se nepokusil nepoctivost záměru vyvrátit. Soud prvního stupně proto shledal v jednání dlužníka před zahájením řízení v návaznosti na podání návrhu na povolení oddlužení, nepoctivý záměr a v nesplnění výzev insolvenčního soudu lehkovážný a nedbalý přístup dlužníka k plnění povinností v insolvenčním řízení.
 4. Proti tomuto rozhodnutí podal dlužník odvolání, v němž namítal, že se svým insolvenčním správcem komunikoval a rovněž reagoval na výzvu insolvenčního soudu.
 Předložil doklad o použití části finančních prostředků získaných zpeněžením části majetku kupní smlouvu, výplatní lístky dlužnice a rozhodnutí o důchodu dlužníka. Patrně omylem nebyl insolvenčnímu soudu zaslán originál smlouvy o důchodu, který je dlužnici poskytnut v rámci případného oddlužení ve výši 700 Kč a tento připojuje k odvolání. Dlužník doložil, že má pro oddlužení dostatečný příjem, kdy dlužník je poživatelem invalidního důchodu, dlužnice má příjem ze zaměstnání a navíc je jí poskytován smluvní důchod. K nepoctivému záměru v době, kdy měl splatné závazky, uvedl, že finanční prostředky získané zpeněžením části majetku byly částečně použity k úhradě splatných závazků a částečně k opravě bydlení po havárii vody. Dlužník převodem nemovité věci získal částku 281.375 Kč, z níž bylo na úhradu splatných závazků použito nejméně 130.739 Kč, což dokládá listinami, z nichž vyplývá úhrada částky 87.244,17 Kč Exekutorskému úřadu Praha 5 ke sp. zn. 67 EX 10224/16, částky 38.300 Kč Exekutorskému úřadu v Přerově VS 2277416, částek 786 Kč a 1.131 Kč Aliance pojišťovně a.s. a částek 1.489 a 1.489 Kč inkasní společnosti TARAKAN a.s. Částku 100.125 Kč dlužník použil na opravu domu, v němž fakticky bydlí, což dokládá. Na dokladech je sice uvedeno, že se účtují práce za provedení rekonstrukce domu, ale jednalo se o zednické práce po havárii vody-opravy stropů a podlah včetně omítání stěn. K tomuto navrhoval vyslechnout svědky, a to osoby provádějící dané práce Štěpána Sýkoru a jeho pomocníka Petra Záboje. V této souvislosti vynaložil i další peněžní prostředky na opravu topení, kdy doklad dodavatele Zbyňka Skořepy rovněž připojil k odvolání a navrhoval jej vyslechnout. Z uvedených důvodů má za to, že jsou schopni splnit podmínky oddlužení a prokazuje, že neměli nepoctivý záměr, nezhodnocovali svůj majetek, z nabytých finančních prostředků uspokojili své splatné závazky, případně uhradili nezbytné výdaje spojené s opravou bydlení a navrhuje zrušení napadeného rozhodnutí a vrácení věci soudu prvního stupně. K odvolání dlužník připojil Smlouvu o vrácení peněžních prostředků vynaložených během trvání insolvenčního řízení se splatností po skončení insolvence uzavřenou mezi Alešem Hrobským a Monikou anonymizovano na částku 700 Kč měsíčně, potvrzení Exekutorského úřadu Praha 5, JUDr. Juraje Podkonického o provedení exekuce přikázáním pohledávky z účtu, zúčtování finančních transakcí u České spořitelny a.s., platební příkazy UniCredit Bank a.s., fakturu Štěpána Sýkory a Zbyňka Skořepy.
 5. Odvolací soud především konstatuje, že předmětné insolvenční řízení bylo zahájeno dne 19. 4. 2017. S účinností od 1.7.2017 byl insolvenční zákon novelizován zákonem č. 64/2017 Sb. Dle bodu 1. přechodného ustanovení v článku II. zákona č. 64/2017 Sb. platí, že zákon č. 182/2006 Sb., ve znění účinném ode dne nabytí účinnosti tohoto zákona, se použije i pro insolvenční řízení zahájená přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona; právní účinky úkonů, které v insolvenčním řízení nastaly přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona, zůstávají zachovány. Na přezkoumávanou věc, v níž soud prvního stupně rozhodl napadeným usnesením dne 5.12.2017, je nutno aplikovat insolvenční zákon ve znění účinném do 30.6.2017, neboť stávající druhá fáze insolvenčního řízení byla zahájena rozhodnutím o úpadku dne 13.6.2017, tedy za účinnosti insolvenčního zákona ve znění do 30.6.2017 a končí právě napadeným rozhodnutím o způsobu řešení úpadku, po němž následuje třetí realizační fáze insolvenčního řízení.
 7. Odvolací soud po zjištění, že odvolání bylo podáno včas a osobou oprávněnou, přezkoumal usnesení soudu prvního stupně, včetně řízení, které předcházelo jeho vydání (§ 212, § 212a odst. 1, odst. 2 a odst. 5 o.s.ř.) a vzhledem k obsahu podaného odvolání a ke skutečnostem nastalým po vydání napadeného rozhodnutí dospěl k závěru, že napadené rozhodnutí je nutno zrušit a věc vrátit soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
 8. Z obsahu insolvenčního spisu mimo zjištění soudu prvního stupně vyplývá, že -výzvou ze dne 20. 4. 2017 soud vyzval dlužníka k doplnění seznamu majetku o ideální jednu polovinu nemovitostí zapsaných na LV č. 266 pro k. úz. Cejle, okres Jihlava, a to pozemku parc. č. 2517 a č. 2518 a sdělení, z jakých příjmů předpokládá uhrazení alespoň 30 % výše nezajištěných závazků. -Dne 19. 5. 2017 dlužník doplnil insolvenční návrh a opravil seznam majetku o shora uvedené nemovitosti. Uvedl, že v květnu 2013 některé pozemky prodal, což dokládá kupní smlouvou a mylně se domníval, že tyto pozemky byly součástí této kupní smlouvy a již je nevlastní. Proto pozemky opomněl v insolvenčním návrhu uvést. Sdělil, že uzavřeli s p. Marií Fadrnou smlouvu o důchodu na částku 2.500 Kč. -Ve zprávě doručené soudu dne 29. 7. 2017 č. d. B-2 insolvenční správce sdělil předpokládanou míru uspokojení pohledávek nezajištěných věřitelů 23,23 % s tím, že dlužníka nelze aktuálně oddlužit. V příloze č. 1 zprávy sdělil, že dlužník Pavel anonymizovano uzavřel dne 25. 2. 2016 kupní smlouvu, podle které od Ilony Jirků koupil do svého vlastnictví její podíl o velikosti 1/2 pozemku p.č. 59, jehož součástí je budova č. p. 2911 a jehož zbývající spoluvlastnický podíl o velikosti 1/2 dlužník vlastní od roku 2007, řpičemž v té době již byly více než tři měsíce po splatnosti celkem 4 pohledávky přihlášených věřitelů P6, P12, P13 a P14. Ačkoliv vklad vlastnického práva nebyl proveden z důvodu nezhojené chyby v psaní, dlužník Pavel anonymizovano se zavázal uhradit Iloně Jirků kupní cenu 2.329.000 Kč, z toho částka 1.437.261,98 Kč byla uhrazena na společný závazek obou účastníků kupní smlouvy vůči Raiffeisenbank a.s. zajištěný již zaniklým zástavním právem tohoto věřitele k předmětné nemovitosti, částka 602.738 Kč byla vyplacena Iloně Jirků a částku 289.000 Kč se dlužník Pavel anonymizovano zavázal uhradit dodatečně. Dále Pavel anonymizovano dne 26. 8. 2016 uzavřel kupní smlouvu, podle níž převedl na třetí osobu svůj spoluvlastnický podíl o velikosti 1/2 k bytové jednotce v k. ú. Rácov za kupní cenu ve výši 300.000 Kč (převyšující obvyklou cenu předmětu převodu, která dle znaleckého posudku činila 245.000 Kč), z níž po odečtení nákladů na daň z nabytí nemovitosti obdržel částku 281.375 Kč v době, kdy bylo více než tři měsíce po splatnosti 9 pohledávek věřitelů přihlášených do insolvenčního řízení. Insolvenčnímu správci nedoložil, že by ji použil k poměrnému uspokojení svých věřitelů, z čehož lze usuzovat, že nejméně v rozsahu 120.000 Kč byla tato částka použita na osobní spotřebu dlužníka. Posouzení tohoto jednání dlužníka Pavla anonymizovano ve vzájemné souvislosti může odůvodnit závěr o nepoctivosti jeho záměru sledovaného podáním návrhu na povolení oddlužení. Rovněž insolvenční správce upozornil na nedostatečné příjmy dlužníků pro schválené oddlužení.
 -Dle zápisu o přezkumném jednání a 1. schůzi věřitelů konané dne 16. 8. 2017 č. d. B-5 insolvenční správce přednesl zprávu o své činnosti a odkázal na její písemnou podobu ze dne 29. 7. 2017, jak je založena na č. d. B-2. Dlužníci přednesli společný návrh na povolení oddlužení, kdy dlužník pobírá invalidní důchod ve výši 16.100 Kč, kromě něhož nemá další příjmy. Dlužník kromě manželky nemá jinou vyživovací povinnost. Dlužnice má vyživovací povinnost ke zletilému synovi ve výši 2.500 Kč, který s ní nežije ve společné domácnosti a vyživovací povinnost k němu skončí 31. 8. 2017. Aktuálně byla dlužnice v evidenci úřadu práce. Soud uložil dlužníkům, aby ve lhůtě 15 dnů založili do spisu své písemné vyjádření ke stanovisku insolvenčního správce o tom, že jsou zde okolnosti bránící schválení oddlužení. Insolvenční správce doporučil navržený způsob řešení úpadku oddlužením plněním splátkového kalendáře za situace, že dlužnice si obstará zaměstnání, v němž bude dosahovat minimálních čistých měsíčních příjmů ve výši 12.500 Kč a budou odstraněny pochybnosti o nepoctivém záměru dlužníka. Dlužníkům bylo uloženo, aby ve lhůtě 15 dnů založili do spisu buď navýšení smlouvy o důchodu uzavřené mezi dlužnicí a Marií Fadrnou znějící na částku 2.500 Kč nebo aby předložili další smlouvu o důchodu, případně darovací smlouvu. -Dne 24. 11. 2017 č. d. B-9 dlužník do spisu zaslal rozhodnutí ČSSZ o invalidním důchodu dlužníka Pavla anonymizovano ze dne 12. 1. 2012 ve výši 15.151 Kč a úředně ověřený stejnopis kupní smlouvy o převodu vlastnictví nemovitých věcí uzavřenou mezi Ilonou Jirků jako prodávající a Pavlem anonymizovano jako kupujícím dne 25. 2. 2016 na pozemek par. č. 59 zastavená plocha a nádvoří, jehož součástí je stavba č. p. 2911, způsob využití bydlení zapsaných na LV č. 181 pro k. ú. Helenín, obec Jihlava, vedeném u Katastrálního úřadu pro Vysočinu, Katastrální pracoviště Jihlava, za sjednanou kupní cenu za 2.329.000 Kč. Dále doložil výplatní lístek Moniky anonymizovano za měsíce září a říjen 2017 na mzdu ve výši 10.766 Kč a 11.153 Kč, daňové doklady za provedení rekonstrukce rodinného domu od Štěpána Sýkory.
 9. Podle § 395 odst. 1 písm. a) IZ stanoví, že insolvenční soud zamítne návrh na povolení oddlužení, jestliže se zřetelem ke všem okolnostem lze důvodně předpokládat, že jím je sledován nepoctivý záměr.
 10. Podle § 395 odst. 2) IZ tohoto ustanovení dále platí, že insolvenční soud zamítne návrh na povolení oddlužení i tehdy, jestliže dosavadní výsledky řízení dokládají lehkomyslný nebo nedbalý přístup dlužníka k plnění povinností v insolvenčním řízení.
 11. Podle ustanovení § 405 odst. 1, 2 IZ insolvenční soud oddlužení neschválí, jestliže v průběhu insolvenčního řízení vyšly najevo skutečnosti, které by jinak odůvodňovaly odmítnutí nebo zamítnutí návrhu na povolení oddlužení. Jestliže insolvenční soud oddlužení neschválí, rozhodne současně o způsobu řešení dlužníkova úpadku konkursem.
 12. V usnesení ze dne 30.4.2013, sen. zn. 29 NSČR 45/2010 (R 86/2013) Nejvyšší soud zdůraznil, že možnost insolvenčního soudu zkoumat, zda dlužník navrženým oddlužením sledoval nepoctivý záměr, není omezena na včasnost nebo účinnost námitek věřitelů proti schválení oddlužení (pozn. § 403 odst. 2 IZ) ani na dobu do rozhodnutí insolvenčního soudu o schválení oddlužení; těmito otázkami se lze zabývat (pro účely posouzení, zda je důvod zrušit schválené oddlužení dle § 418 odst. 1 písm. a) IZ
 v rozhodném znění) i po schválení oddlužení. Již z dikce § 395 odst. 1 písm. a/ IZ je zřejmé, že ústředním principem vévodícím způsobu řešení dlužníkova úpadku oddlužením (jenž má po skončení insolvenčního řízení vyústit v rozhodnutí, jímž bude dlužník zbaven povinnosti k úhradě zbytku svých dluhů) je zásada poctivosti dlužníka a zodpovědného přístupu dlužníka k plnění povinností v insolvenčním řízení. Proto je otázka poctivosti dlužníkových záměrů a otázka, zda dlužník v insolvenčním řízení nekoná lehkomyslně či nedbale, zkoumána nejen při povolení oddlužení, nýbrž i při posouzení zda má být oddlužení schváleno (§ 405 odst. 1 IZ), ale (dokonce) i po skončení insolvenčního řízení coby důvod pro odejmutí přiznaného osvobození od placení zbytku dluhů (§ 417 odst. 1 IZ).
 13. Jednou z nejdůležitějších povinností dlužníka podávajícího insolvenční návrh spojený s návrhem na povolení oddlužení, je připojit k insolvenčnímu návrhu nejen seznam majetku (§ 104 odst. 1 písm. a/ IZ), ale i seznam všech svých závazků (§ 104 odst. 3 IZ), obsahující všechny předepsané náležitosti. Význam, jaký má splnění této povinnosti pro insolvenční řízení, je zdůrazněn i požadavkem, aby se dlužník tzv. osobně zaručil za správnost a úplnost takového seznamu tím, že jej podepíše a výslovně uvede, že seznam je správný a úplný (§ 104 odst. 4 insolvenčního zákona). Neuvede-li dlužník v seznamu svého majetku podstatnou část svého majetku, je to podkladem pro závěr, že dosavadní výsledky řízení dokládají lehkomyslný nebo nedbalý přístup dlužníka k plnění povinností v insolvenčním řízení [§ 395 odst. 2 písm. b) IZ]. Kdyby se prokázalo, že se tak stalo úmyslně, bylo by již na tomto základě možné důvodně předpokládat, že dlužník sleduje podáním návrhu na oddlužení nepoctivý záměr [§ 395 odst. 1 písm. a) IZ]. K tomu viz závěry Nejvyššího soudu v usnesení ze dne 17.7.2015, sen. zn. 29 NSČR 47/2013 a rovněž závěry pod R 86/2013 (viz shora).
 14. Odvolací soud přitakává soudu prvního stupně, že dlužník byl povinen poskytnout soudu řádnou součinnost a vyjádřit se k možné existenci nepoctivého záměru při podání návrhu na povolení oddlužení, což dlužník přes opakovanou výzvu soudu do vydání napadeného rozhodnutí neučinil. Nelze však přehlédnout, že na výzvy soudu dlužník reagoval, když dne 28. 8. 2017 zaslal soudu smlouvu o důchodu, insolvenčnímu správci předložil pracovní smlouvu uzavřenou dlužnicí na dobu od 1.9.2017, dne 24. 11. 2017 zaslal výměr o invalidním důchodu, kupní smlouvu ze dne 25. 2. 2016, výplatní pásky Moniky anonymizovano a daňové doklady k provedeným stavebním pracem Pavlem anonymizovano . K pochybnostem o poctivém záměru dlužníka při podání návrhu na povolení oddlužení se dlužník podrobně vyjádřil až v podaném odvolání, kdy vysvětlil způsob použití částky 281.375 Kč získané prodejem nemovitosti, z níž částku cca 130.439,17 Kč měl poskytnout svým věřitelům, což dokládá příkazy k úhradě u peněžních ústavů a částku 100.125 Kč použil na odstranění havarijního stavu domu po havárii vody a k tomuto tvrzení označil výslech tří svědků. Z dosavadního průběhu řízení tak vyplývá, že k možnému nepoctivému záměru dlužníka soud prvního stupně dosud neprovedl žádné dokazování, byť pro nesoučinnost dlužníka.
 15. Podle § 213 odst. 4 o.s.ř., odvolací soud doplní dokazování o účastníky navržené důkazy, které dosud nebyly provedeny, ukazuje-li se to potřebné ke zjištění skutkového stavu věci; to neplatí jen tehdy, má-li
 být provedeno rozsáhlé doplnění dokazování a jestliže ke skutečnosti, jež jimi má být prokázána, dosud nebylo provedeno žádné nebo zcela nedostatečné dokazování.
 16. Protože k možnému nepoctivému záměru dlužníka se dlužník podrobně vyjádřil a označil důkazy až v podaném odvolání a soud prvního stupně nemohl provést odpovídající dokazování, odvolací soud zrušil napadené rozhodnutí podle § 219a odst. 2 o.s.ř. a podle § 221 odst. 1 písm. a) o.s.ř. vrátil věc soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
 17. Soud prvního stupně v dalším řízení provede dlužníkem navržené důkazy k tomu, jak naložil s částkou 281.375 Kč, jimiž hodlá vyvrátit závěr soudu prvního stupně o jeho nepoctivém záměru při podání návrhu na povolení oddlužení. Dále se také bude zabývat okolnostmi uzavření kupní smlouvy dlužníkem Pavlem anonymizovano jako kupujícím s Ilonou Jirků jako prodávající dne 25. 2. 2016 v době, kdy byly více než tři měsíce po splatnosti 4 pohledávky přihlášených věřitelů P6, P12, P13 a P14 a přesto dlužník uhradil prodávající převážnou část sjednané kupní ceny ve výši 2.329.000 Kč. Dlužník proto vysvětlí, z jakých prostředků tuto kupní cenu uhradil, když dle sdělení insolvenčního správce částka 1.437.261,98 Kč byla uhrazena na společný závazek obou účastníků kupní smlouvy vůči Raiffeisenbank a.s. zajištěný již zaniklým zástavním právem tohoto věřitele k předmětné nemovitosti a částka 602.738 Kč byla vyplacena Iloně Jirků, zatímco soud prvního stupně uvedl, že částku 2.040.000 Kč měl dlužník uhradit do 20. 3. 2016 z úvěru poskytnutého Českomoravskou stavební spořitelnou, a.s. Dále dlužník vysvětlí, zda mu byla vrácena poté, co nebyl povolen vklad jeho vlastnického práva k těmto nemovitostem a jak s vrácenými peněžními prostředky naložil. Budou-li odstraněny pochybnosti o poctivosti záměru dlužníka při podání návrhu na povolení oddlužení, soud prvního stupně se též vypořádá s tím, zda dlužník splňuje podmínky pro schválení oddlužení upravené v ustanovení § 395 odst. 1 písm. b) IZ a nově rozhodne o konečném způsobu řešení úpadku dlužníka.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 19.7.2018
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 183/23
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 154/2018,
 6. juuli 2018,
 millega muudetakse EMP lepingu XI lisa (Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond) ning protokolli nr 37 (mis sisaldab artikliga 101 ette nähtud loetelu) [2018/1022]
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (1) (edaspidi „isikuandmete kaitse üldmäärus“).
 (2)
 Tunnistades, et andmekaitse on paljude rahvusvaheliste inimõigustealaste kokkulepetega kaitstud põhiõigus.
 (3)
 Tunnistades Euroopa Majanduspiirkonna vastutavate töötlejate ja volitatud töötlejate võrdsete õiguste ja kohustuste tähtsust.
 (4)
 Käesolevas otsuses sätestatakse, et EFTA riikide järelevalveasutused osalevad täielikult ühtse kontaktpunkti ja järjepidevuse mehhanismis ning neil on määrusega (EL) 2016/679 loodud Euroopa Andmekaitsenõukogus (edaspidi „andmekaitsenõukogu“) samad õigused ja kohustused kui ELi liikmesriikide järelevalveasutustel, välja arvatud õigus hääletada ja õigus kandideerida nõukogu eesistuja ja eesistuja asetäitja valimistel. Seepärast tuleb EFTA riikide järelevalveasutused kaasata andmekaitsenõukogu tegevusse, sh mis tahes allrühmade tegevusse, mida andmekaitsenõukogu oma ülesannete täitmiseks moodustab, ja anda neile kogu teave, mida nad tõhusaks osalemiseks vajavad, sh vajaduse korral täielik juurdepääs mis tahes elektroonilisele teabevahetussüsteemile, mille andmekaitsenõukogu võib luua.
 (5)
 Määrusega (EL) nr 2016/679 tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46/EÜ, (2) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt EMP lepingust välja jätta.
 (6)
 EMP lepingu XI lisa ja protokolli nr 37 tuleks seepärast vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 EMP lepingu XI lisa punkti 5e (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ) tekst asendatakse alates järgmisega:
 „32016 R 0679: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1).
 Käesolevas lepingus loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses:
 a)
 EFTA riikide järelevalveasutused osalevad Euroopa Andmekaitsenõukogu (edaspidi „andmekaitsenõukogu“) tegevuses. Seega on neil andmekaitsenõukogus samad õigused ja kohustused kui ELi liikmesriikide järelevalveasutustel, välja arvatud õigus hääletada ja õigus kandideerida nõukogu eesistuja ja eesistuja asetäitja valimistel, kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti. EFTA riikide järelevalveasutuste seisukohad märgitakse andmekaitsenõukogus eraldi.
 Andmekaitsenõukogu kodukorras võetakse täiel määral arvesse EFTA riikide järelevalveasutuste ja EFTA järelevalveameti osalemist, v.a õigust hääletada ja kandideerida nõukogu eesistuja ja eesistuja asetäitja valimistel.
 b)
 Sõltumata käesoleva lepingu protokolli nr 1 sätetest ja kui käesolevas lepingus ei ole ette nähtud teisiti, hõlmavad mõisted „liikmesriik/liikmesriigid“ ja „järelevalveasutused“ lisaks oma tähendusele kõnealuses määruses ka vastavalt EFTA riike ja nende järelevalveasutusi.
 c)
 Viiteid liidu õigusaktidele või liidu andmekaitsesätetele käsitatakse viidetena vastavalt EMP lepingule või selles sisalduvatele andmekaitsesätetele.
 d)
 Artikli 13 lõike 1 punkti f ja artikli 14 lõike 1 punkti f lisatakse EFTA riikidega seoses sõnade „kaitse piisavust käsitleva komisjoni otsuse“ järel sõnad „mida kohaldatakse EMP lepingu alusel“.
 e)
 Artiklis 45 lisatakse EFTA riikidega seoses lõike 1 järele järgmine tekst:
 „1a. Enne, kui EMP ühiskomitee teeb otsuse käesoleva artikli lõike 3 või lõike 5 kohase rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, võib EFTA riik otsustada kohaldada selles sätestatud meetmeid.
 Iga EMP EFTA riik otsustab enne käesoleva artikli lõike 3 või lõike 5 kohaselt vastu võetud mis tahes rakendusakti jõustumist, kas ta kohaldab selles sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmesriikidega enne seda, kui EMP ühiskomitee on teinud otsuse rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, ning teavitab sellest komisjoni ja EFTA järelevalveametit. Kui EMP ühiskomitee ei tee vastupidist otsust, kohaldab iga EFTA riik käesoleva artikli lõike 3 või lõike 5 kohaselt vastu võetud rakendusaktis sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmesriikidega.
 Olenemata lepingu artiklist 102, võib juhul, kui EFTA järelevalveamet ei jõua kaheteistkümne kuu jooksul alates käesoleva artikli lõike 3 või lõike 5 kohaselt vastu võetud rakendusakti jõustumisest kokkuleppele selle EMP lepingusse inkorporeerimise üle, iga EFTA riik lõpetada nende meetmete kohaldamise ning see riik peab teatama sellest viivitamata komisjonile ja EFTA järelevalveametile.
 Erandina artikli 1 lõikest 3 piiravad või keelavad teised EMP lepingu osalised isikuandmete vaba liikumise EFTA riiki, mis ei kohalda käesoleva artikli lõike 5 kohaselt vastu võetud rakendusaktis sisalduvaid meetmeid samal viisil, kuna need meetmed takistavad isikuandmete edastamist kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile.“
 f)
 Alati kui EL alustab kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega konsultatsioone artikli 45 kohase kaitse piisavuse otsuse vastuvõtmiseks, tuleb EFTA riike sellest nõuetekohaselt teavitada. Kui kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon võtab konkreetseid kohustusi seoses liikmesriikidest pärit isikuandmete töötlemisega, võtab EL arvesse EFTA riikide olukorda ja arutab kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega võimalikke mehhanisme, mida EFTA riigid võivad seejärel kohaldada.
 g)
 Artikli 46 lõike 2 punktile d lisatakse järgmine tekst:
 „EFTA riikide järelevalveasutustel on ELi järelevalveasutustega samad õigused esitada komisjonile heakskiitmiseks standardseid andmekaitseklausleid vastavalt artikli 93 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele“.
 h)
 Artiklisse 46 lisatakse EFTA riikidega seoses lõike 2 järele järgmine lõige:
 „2a. Enne seda, kui EMP ühiskomitee on teinud otsuse rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, võib lõikes 1 osutatud asjakohased kaitsemeetmed sätestada artikli 46 lõike 2 punktides c ja d osutatud standardsete andmekaitseklauslitega, kui EFTA riik kohaldab rakendusaktis sisalduvaid meetmeid.
 Iga EFTA riik otsustab enne artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusaktide jõustumist, kas ta kohaldab neis sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmesriikidega enne seda, kui EMP ühiskomitee on teinud otsuse rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, ning teavitab sellest komisjoni ja EFTA järelevalveametit. Kui EMP ühiskomitee ei tee vastupidist otsust, kohaldab iga EFTA riik artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusaktis sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmesriikidega.
 Olenemata lepingu artiklist 102, võib juhul, kui EFTA järelevalveamet ei jõua kaheteistkümne kuu jooksul alates artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusakti jõustumisest kokkuleppele selle EMP lepingusse inkorporeerimise üle, iga EFTA riik lõpetada nende meetmete kohaldamise ning see riik peab teatama sellest viivitamata komisjonile ja EFTA järelevalveametile.“
 i)
 Artikli 58 lõikes 4 ei kohaldata EFTA riikide puhul sõnu „kooskõlas hartaga“.
 j)
 Artiklis 59 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „, EFTA järelevalveametile“.
 k)
 EFTA järelevalveametil on õigus osaleda andmekaitsenõukogu kohtumistel ilma hääleõiguseta. EFTA järelevalveamet nimetab oma esindaja.
 l)
 Kui see on asjakohane käesoleva lepingu artikli 109 kohaste ülesannete täitmiseks, on EFTA järelevalveametil õigus taotleda andmekaitsenõukogult nõuandeid või arvamusi ning teavitada nõukogu vastavalt artiklile 63, artikli 64 lõikele 2, artikli 65 lõike 1 punktile c ja artikli 70 lõike 1 punktile e. Artiklis 63 lisatakse sõna „komisjoniga“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveametiga“, artikli 64 lõikes 2 ja artikli 65 lõike 1 punktis c lisatakse sõna „komisjon“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveamet“ ning artikli 70 lõike 1 punktis e lisatakse sõna „komisjoni“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveameti“.
 m)
 Andmekaitsenõukogu eesistuja või sekretariaat teavitab EFTA järelevalveametit vajaduse korral nõukogu tegevusest vastavalt artikli 64 lõike 5 punktidele a ja b, artikli 65 lõikele 5 ja artikli 75 lõike 6 punktile b. Artikli 64 lõike 5 punktides a ja b ning artikli 75 lõike 6 punktis b lisatakse sõna „komisjoni“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveameti“, artikli 65 lõikes 5 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveametile“.
 Kui see on asjakohane käesoleva lepingu artikli 109 kohaste ülesannete täitmiseks, on EFTA järelevalveametil õigus saada teavet asjaomase EFTA riigi järelevalveasutuselt vastavalt artikli 66 lõikele 1. Artikli 66 lõikes 1 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „ja vajaduse korral EFTA järelevalveametile“.
 n)
 Artikli 71 lõikes 1 lisatakse sõna „nõukogule“ järele sõnad „EFTA riikide alalisele komiteele, EFTA järelevalveametile“.
 o)
 Artikli 73 lõikele 1 lisatakse järgmine lause:
 „EFTA riikidest pärit andmekaitsenõukogu liikmeid ei saa valida eesistujaks ega eesistuja asetäitjaks.““
 Artikkel 2
 EMP lepingu protokolli nr 37 punkti 13 (Töörühm üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemisega) tekst jäetakse välja.
 Artikkel 3
 Määruse (EL) 2016/679 islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated (*1).
 Artikkel 5
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 6. juuli 2018
 EMP ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Oda Helen SLETNES
 (1) ELT L 119, 4.5.2016, lk 1.
 (2) EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
 (*1) Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.
 Lepinguosaliste ühisavaldus, mis on lisatud ühiskomitee 6. juuli 2018. aasta otsusele nr 154/2018, millega inkorporeeritakse EMP lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus)
 Pidades meeles EMP lepingu kahest sambast koosnevat süsteemi ning võttes arvesse Euroopa Andmekaitsenõukogu otsuste vahetut siduvat mõju EMP EFTA riikide riiklikele järelevalveasutustele, lepinguosalised
 —
 võtavad teadmiseks asjaolu, et Euroopa Andmekaitsenõukogu otsused on suunatud riiklikele järelevalveasutustele,
 —
 tunnistavad, et see lahendus ei loo pretsedenti tulevasteks kohandusteks ELi õigusaktides, mis inkorporeeritakse EMP lepingusse.


type: caselaw

text:
 25.6.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 186/7
 Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. mája 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
 (Vec C-206/10) (1)
 (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 4 ods. 1 písm. a) - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Článok 7 ods. 2 - Dávky poskytované nemeckými spolkovými krajinami nevidiacim, nepočujúcim a zdravotne postihnutým - Podmienka bydliska)
 2011/C 186/12
 Jazyk konania: nemčina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz, splnomocnený zástupca)
 Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a C. Blaschke, splnomocnení zástupcovia)
 Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Noort, splnomocnený zástupca)
 Predmet veci
 Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) a článku 4 ods. 1 písm. a) v spojení s kapitolou 1 hlavy III nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá priznávanie dávok spolkových krajín zdravotne postihnutým a nevidiacim osobám viaže na podmienku bydliska príjemcu v dotknutej spolkovej krajine — Dávky uvedené v prílohe II oddieli III nariadenia (EHS) č. 1408/71 — Pojem „osobitné nepríspevkové dávky“
 Výrok rozsudku
 1.
 Spolková republika Nemecko si tým, že priznávanie dávok, ktoré sa poskytujú nevidiacim, nepočujúcim a zdravotne postihnutým na základe právnych predpisov spolkových krajín, osobám, pre ktoré je Spolková republika Nemecko príslušným členským štátom, viaže na podmienku bydliska alebo obvyklého pobytu v príslušnej spolkovej krajine, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005 v spojení s kapitolou 1 hlavy III tohto nariadenia, a z článku 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva.
 2.
 Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.
 3.
 Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.
 (1) Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


type: legislation

text:
 30.6.2016
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 173/42
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2016/1053 DELLA COMMISSIONE
 del 28 giugno 2016
 che modifica il regolamento (CE) n. 1484/95 per quanto riguarda la fissazione dei prezzi rappresentativi nei settori delle carni di pollame e delle uova nonché per l'ovoalbumina
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, recante organizzazione comune dei mercati dei prodotti agricoli e che abroga i regolamenti (CEE) n. 922/72, (CEE) n. 234/79, (CE) n. 1037/2001 e (CE) n. 1234/2007 del Consiglio (1), in particolare l'articolo 183, lettera b),
 visto il regolamento (UE) n. 510/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 aprile 2014, sul regime di scambi per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli e che abroga i regolamenti (CE) n. 1216/2009 e (CE) n. 614/2009 del Consiglio (2), in particolare l'articolo 5, paragrafo 6, lettera a),
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento (CE) n. 1484/95 della Commissione (3) ha stabilito le modalità d'applicazione del regime relativo all'applicazione dei dazi addizionali all'importazione e ha fissato i prezzi rappresentativi nei settori delle carni di pollame e delle uova nonché per l'ovoalbumina.
 (2)
 Il controllo regolare dei dati sui quali è basata la determinazione dei prezzi rappresentativi per i prodotti dei settori delle carni di pollame e delle uova nonché per l'ovoalbumina evidenzia la necessità di modificare i prezzi rappresentativi per le importazioni di alcuni prodotti, tenendo conto delle variazioni dei prezzi secondo l'origine.
 (3)
 Occorre pertanto modificare in tal senso il regolamento (CE) n. 1484/95.
 (4)
 Data la necessità di garantire che questa misura si applichi il più rapidamente possibile dopo la messa a disposizione dei dati aggiornati, è opportuno che il presente regolamento entri in vigore il giorno della sua pubblicazione,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 L'allegato I del regolamento (CE) n. 1484/95 è sostituito dall'allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 28 giugno 2016
 Per la Commissione,
 a nome del presidente
 Jerzy PLEWA
 Direttore generale dell'Agricoltura e dello sviluppo rurale
 (1) GU L 347 del 20.12.2013, pag. 671.
 (2) GU L 150 del 20.5.2014, pag. 1.
 (3) Regolamento (CE) n. 1484/95 della Commissione, del 28 giugno 1995, che stabilisce le modalità d'applicazione del regime relativo all'applicazione dei dazi addizionali all'importazione e fissa i prezzi rappresentativi nei settori delle uova e del pollame nonché per l'ovoalbumina e che abroga il regolamento n. 163/67/CEE (GU L 145 del 29.6.1995, pag. 47).
 ALLEGATO
 «ALLEGATO I
 Codice NC
 Designazione delle merci
 Prezzo rappresentativo
 (EUR/100 kg)
 Cauzione di cui all'articolo 3
 (EUR/100 kg)
 Origine (1)
 0207 12 10
 Carcasse di polli presentazione 70 %, congelate
 122,1
 0
 AR
 0207 12 90
 Carcasse di polli presentazione 65 %, congelate
 136,1
 0
 AR
 162,5
 0
 BR
 0207 14 10
 Pezzi disossati di galli o di galline, congelati
 273,1
 8
 AR
 177,5
 41
 BR
 280,4
 6
 CL
 224,4
 23
 TH
 0207 27 10
 Pezzi disossati di tacchini, congelati
 341,3
 0
 BR
 308,1
 0
 CL
 0408 91 80
 Uova sgusciate essiccate
 390,3
 0
 AR
 1602 32 11
 Preparazioni non cotte di galli o di galline
 189,5
 30
 BR
 (1) Nomenclatura dei paesi stabilita dal regolamento (UE) n. 1106/2012 della Commissione, del 27 novembre 2012, che attua il regolamento (CE) n. 471/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, relativo alle statistiche comunitarie del commercio estero con i paesi terzi, per quanto riguarda l'aggiornamento della nomenclatura dei paesi e territori (GU L 328 del 28.11.2012, pag. 7). Il codice «ZZ» sta per «altre origini».»