text:
Pavadinimas: [2017-05-18][nuasmeninta nutartis byloje][e3K-3-241-690-2017].docx
 Bylos nr.: e3K-3-241-690/2017
 Kauno Kalniečių poliklinika 135044630 atsakovas
 Roche Lietuva 300089404 Ieškovas
 Teisminio proceso Nr. 2-56-3-00863-2016-2
 Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų Egidijaus Laužiko (pranešėjas), Sigitos Rudėnaitės (kolegijos pirmininkė) ir Gedimino Sagačio,
 teismo posėdyje kasacine rašytinio proceso tvarka išnagrinėjo civilinę bylą pagal ieškovės uždarosios akcinės bendrovės „Roche Lietuva“ kasacinį skundą dėl Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2016 m. lapkričio 28 d. nutarties peržiūrėjimo civilinėje byloje pagal ieškovės uždarosios akcinės bendrovės „Roche Lietuva“ ieškinį atsakovei viešajai įstaigai Kauno Kalniečių poliklinikai dėl viešojo pirkimo sąlygų panaikinimo.
 Kasacinėje byloje sprendžiama dėl materialiosios teisės normų, reglamentuojančių reikalavimus dėl pirkimo objekto techninės specifikacijos, aiškinimo bei taikymo.
 Ieškovė UAB „Roche Lietuva“ (toliau – ieškovė) prašė teismo pripažinti neteisėtomis ir panaikinti atsakovės VšĮ Kauno Kalniečių poliklinikos (toliau – atsakovė, perkančioji organizacija) vykdomo viešojo pirkimo „Laboratorinių diagnostinių reagentų viešasis pirkimas“ (toliau – Konkursas) sąlygų 2 priedo „Reagentų ir papildomų laboratorinių priemonių techninė specifikacija“ (toliau – Techninė specifikacija) Techninių reikalavimų analizatoriams 4 priedo „Automatinis imunologinis analizatorius“ (toliau – Techninės specifikacijos 4 priedas) 9, 10, 14 ir 15 punktų sąlygas (toliau kartu – ginčo sąlygos); pripažinti neteisėtomis ir panaikinti Konkurso 5 dalies „Reagentai ir papildomos medžiagos automatiniam glikozilinto hemoglobino hba1c analizatoriui – 1 vnt.“ sąlygų reikalavimus; pripažinti neteisėtu ir panaikinti atsakovės 2016 m. birželio 27 d. sprendimą atmesti ieškovės 2016 m. birželio 17 d. pretenziją; priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą.
 Ieškinyje nurodė, kad atsakovė vykdė supaprastintą atvirą Konkursą, pirkimo objektą skaidė į dalis. Ieškovės teigimu, Konkurso 4 dalies „Reagentai ir papildomos medžiagos automatiniam imunologiniam analizatoriui – 1 vnt.“ reikalavimai parengti taip, kad jų visumą atitinka tik analizatorius „Architect i1000SR“; Techninės specifikacijos 4 priedo 5, 7, 8, 9, 11, 14, 15, 16, 22 punktų reikalavimai sutampa su nurodyto analizatoriaus oficialiai skelbiamais parametrais.
 Ieškovė taip pat ginčijo Konkurso 4 dalies reikalavimus, nustatytus Techninės specifikacijos 4 priede, kuriuos pripažinus neteisėtais ir panaikinus, tiekėjai galėtų pasiūlyti kitų gamintojų analizatorius:
 „Reagentų rinkinio talpa: Mažiausiai 25 reagentų rinkiniai“ (9 punktas). Ieškovės manymu, šis skaičius per didelis, nepagrįstas realiu poreikiu planuojamą tyrimų kiekį atlikti greičiau (veiklos greitį lemia analizatoriaus našumas); taip pat mediciniškai – reagentų rinkinių skaičius nedaro įtakos tyrimų kokybei, pacientų priežiūrai ar (ir) gydymui;
 „Kokybės kontrolė: Ne mažiau kaip 3 kokybės kontrolės lygiai. Pageidaujama multiparametrinė įvairiems testams tinkama kontrolinė medžiaga“ (10 punktas). Ieškovės manymu, šis reikalavimas yra perteklinis, pagal galiojantį teisinį reglamentavimą būtina, kad analizatoriai turėtų ne mažiau kaip 2 kontrolės lygius; dėl reikalaujamo papildomo lygio padidės tyrimų kaina, lėšos bus naudojamos neracionaliai;
 „Visi reagentai, kalibrantai kontrolės turi būti paruošti naudojimui, jų nereikia skiesti ar kitaip paruošti“ (14 punktas). Ieškovės manymu, šias medžiagas pagal gamintojo instrukcijas gali paruošti naudoti atsakovės laboratorijos darbuotojai; dėl to atsakovė neturės didesnių išlaidų; toks reikalavimas nedaro įtakos tyrimų kokybei, pacientų priežiūrai ar (ir) gydymui;
 „Reagentų stabilumas: Reagentų rinkinių stabilumas analizatoriuje mažiausiai 21 diena. Atidarytų kalibrantų buteliukų stabilumas iki galiojimo laiko pabaigos“ (15 punktas). Ieškovės manymu, toks terminas yra neteisėtas, riboja konkurenciją; reagentų galiojimo terminas nedaro jokios įtakos tyrimų kokybei (ją lemia pats galiojimo terminas, bet ne jo trukmė), jų kainai.
 Ieškovė taip pat laikėsi pozicijos, kad Konkurso 5 dalis „Reagentai ir papildomos medžiagos automatiniam glikozilinto hemoglobino HBA1c analizatoriui – 1 vnt.“ yra neteisėta, pažeidžia konkurenciją; ji turi būti išskirta į dvi atskiras dalis, jos dalį „Glikozilinto hemoglobino HBA1c tyrimai“ priskiriant prie Konkurso 3 dalies, o dalį „Papildomos priemonės HBA1c tyrimų surinkimui, dokumentavimui“ – prie Konkurso 32 dalies. Rinkoje neegzistuoja nė vienas gamintojas, kuris gamina ne tik analizatorius ir reagentus glikozilinto hemoglobino HBA1c tyrimams, bet ir papildomas priemones HBA1c tyrimams surinkti, dokumentuoti.
 Kauno apygardos teismas 2016 m. rugsėjo 12 d. sprendimu ieškinį patenkino iš dalies, pripažino neteisėtomis Konkurso 4 dalies sąlygas, nustatytas Techninės specifikacijos 4 priedo 9 ir 14 punktuose, bei Konkurso 5 dalies sąlygas; nutraukė Konkurso 4 ir 5 dalių procedūras; kitą ieškinio dalį atmetė; paskirstė bylinėjimosi išlaidas.
 Teismo vertinimu, siekiant realiai užtikrinti konkurenciją, vykdant pirkimus nustatytini minimalūs reikalavimai perkamam objektui. Visų aukštesnių reikalavimų perkamai prekei pagrindimo našta įrodinėjimo procese tenka atsakovei. Ieškovei tenka įrodinėjimo našta pagrįsti, kad Konkurso sąlygos pritaikytos konkrečiam produktui (Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso (toliau – ir CPK) 12, 178 straipsniai).
 Teismas pažymėjo, kad prieš vertinant Techninės specifikacijos reikalavimų visumą būtina įvertinti kiekvieną iš ginčijamų sąlygų. Jei kuri iš jų neatitiks Lietuvos Respublikos viešųjų pirkimų įstatyme (toliau – VPĮ) nurodytų principų, pakaks panaikinti tokią sąlygą. Tokia išvada padaryta, nes net vienos Konkurso sąlygos panaikinimas lemia galimybę Konkurse dalyvauti didesniam tiekėjų skaičiui.
 Spręsdamas dėl Techninės specifikacijos 4 priedo 9 punkto teisėtumo teismas nustatė, kad rinkoje yra siūloma skirtingų gamintojų analizatorių, į kuriuos galima įdėti ir mažesnius reagentų rinkinius (mažiausiai – 16 vnt.); atsakovė neįrodė, kad būtina nustatyti aukštesnius nei minimalūs parametrai, nepagrindė, jog su mažesniu nei 25 vnt. reagentų rinkiniu negalės pasiekti Techninėje specifikacijoje reikalaujamo našumo.
 Remdamasis Asmens sveikatos priežiūros įstaigų laboratorijų kokybės reikalavimų aprašo (toliau – Aprašas), patvirtinto Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministro 2007 m. gruodžio 1 d. įsakymu Nr. V-998 „Dėl asmens sveikatos priežiūros įstaigų laboratorijų veiklos vertinimo“, 12 punktu teismas padarė išvadą, kad bet kuris analizatorius privalo turėti mažiausiai du kontrolės lygius. Apraše nėra nurodytas maksimalus kontrolės lygių skaičius ir tikslūs kriterijai, kokiems tyrimams ar atvejams turi būti naudojami analizatoriai su atitinkamais kontrolės lygiais. Dėl to atsakovė galėjo reikalauti trijų kontrolės lygių, tačiau jai kyla pareiga įrodyti tokio reikalavimo būtinumą. Teismas konstatavo, kad atsakovė pagrindė aukštesnio nei minimalus reikalavimo nustatymą: sveikatos apsaugos sritis yra didžiausias vertybes (gyvybę ir sveikatą) sauganti sritis, o tinkamas ligų diagnozavimas, kuris galimas tik atliekant kuo tikslesnius tyrimus, padeda šias vertybes apsaugoti; atsakovė privalomą kokybės lygį padidino minimaliai (galima nustatyti ir tirti 5 ar daugiau kokybės lygių), o tai leidžia spręsti apie realų siekį gerinti teikiamų paslaugų kokybę išlaikant proporcingą jos ir tiekėjų interesų pusiausvyrą.
 Teismas atmetė kaip neįrodytus ieškovės argumentus dėl didesnių tyrimų sąnaudų, pažymėdamas, kad net jei tokių būtų, užtikrinta aukštesnė kokybė ir didesnė kontrolė juos pateisintų; Konkursu siekiama nusipirkti aukštesnę kokybę ir didesnę tyrimų kontrolę garantuojančią įrangą mažiausia kaina, o ne pačią pigiausią įrangą. Rinkoje yra daugiau nei vieno gamintojo analizatorių, kurie užtikrina tris kokybės kontrolės lygius (pvz. „Abbott“, „Siemens“, „Ortho“, „Beckman Coulter“). Dėl to teismas nepripažino, kad Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkto sąlyga pritaikyta tik vienam konkrečiam tiekėjui.
 Teismas, remdamasis Lietuvos medicinos normos MN 102:2001 „In vitro diagnostikos medicinos prietaisų saugos techninis reglamentas“, patvirtintos Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministro 2001 m. gruodžio 29 d. įsakymu Nr. 679, nuostatomis, sprendė, kad naudojant paruoštus reagentus užterštumo pavojus yra daug mažesnis nei juos skiedžiant laboratorijoje, užtikrinamas reagentų vienodumas ir dėl to išvengiama tyrimo rezultatų paklaidos; perkančioji organizacija, įgyvendindama savo diskreciją, gali nuspręsti pirkti paruoštus reagentus, todėl Techninės specifikacijos 4 priedo 14 punkto sąlyga nėra perteklinė ir neriboja konkurencijos.
 Teismas sutiko su ieškove, kad Techninės specifikacijos 4 priedo 14 punkto dalis „ar kitaip paruošti“ nėra aiški, tiksli, nes draudžia bet kokias ruošimo procedūras, reikšmingai sumažina konkurenciją, todėl pripažino ją neteisėta.
 Teismas pažymėjo, kad reagentų galiojimo laiko minimalios reikšmės nėra apibrėžtos teisės aktuose, todėl Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punktą vertino tuo aspektu, ar jis neprieštarauja viešųjų pirkimų principams. Nustatęs, kad bent trijų gamintojų („Abbott“, „Beckman Coulter“, „Siemens“) reagentai atitinka šį reikalavimą, teismas atmetė argumentus, jog jis riboja konkurenciją. Teismas nurodė, kad reagentai privalo turėti tam tikrą galiojimo terminą, kuris privalo būti ne per trumpas, jog nereikėtų per dažnai keisti rinkinių ir atlikti kalibravimo. Šią sąlygą vertindamas kartu su Konkurso sąlygų visuma, teismas pažymėjo, kad dvi iš ieškovės ginčijamų sąlygų yra naikintinos ir taip sudaroma galimybė didesniam tiekėjų skaičiui dalyvauti Konkurse.
 Teismas nurodė, kad įrodinėjimo našta dėl Konkurso 5 dalies sąlygų teisėtumo, dviejų prekių grupių sujungimo būtinumo ir pagrįstumo tenka atsakovei, tačiau ji to neįrodė. Atsakovės argumentas, kad dėl šios Konkurso dalies jau yra pateiktas vienas pasiūlymas, nepagrindžia objektų sujungimo teisėtumo, nes juos perkant atskirai galbūt būtų gauta daugiau pasiūlymų. Atsakovė skatina tiekėjus jungtis į ūkio subjektų grupes ar pasitelkti subtiekėjus, dėl ko siūloma kaina padidės, bus ribojama konkurencija. Byloje neįrodyta, kad Konkurso sąlygose nurodytas vienkanalis automatinis analizatorius yra kuo nors pranašesnis už ieškovės siūlomą dvikanalį. Remdamasis šiais motyvais teismas pripažino Konkurso 5 dalies sąlygas neteisėtomis, ribojančiomis konkurenciją ir diskriminuojančiomis kitus tiekėjus (VPĮ 25 straipsnio 2 dalis).
 Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, išnagrinėjusi bylą pagal ieškovės apeliacinį skundą, 2016 m. lapkričio 28 d. nutartimi paliko Kauno apygardos teismo 2016 m. rugsėjo 12 d. sprendimą nepakeistą; paskirstė bylinėjimosi išlaidas.
 Kolegija nurodė, kad atskiras ginčo sąlygų vertinimas neleidžia tinkamai patikrinti, ar visi Techninės specifikacijos 4 priedo reikalavimai yra pritaikyti konkrečiam analizatoriui, ar perkančioji organizacija tinkamai užtikrino konkurenciją ir nediskriminavo tiekėjų (VPĮ 25 straipsnio 2 dalis). Techninės specifikacijos 4 priede yra nustatyti 22 reikalavimai perkamam automatiniam imunologiniam analizatoriui, o ieškovė Techninės specifikacijos 4 priede nustatytų reikalavimų pritaikymą konkrečiai prekei sieja tik su 9 analizatoriaus „Architect i1000SR“ techniniais parametrais. Kolegijos vertinimu, tai paneigia ieškovės argumentus, kad visi Techninės specifikacijos 4 priede nustatyti reikalavimai pritaikyti pirmiau nurodytam analizatoriui. Vien tai, kad dalis analizatoriaus „Architect i1000SR“ parametrų sutampa su Techninės specifikacijos 4 priede nustatytais reikalavimais (specifikacijomis), neteikia pagrindo daryti išvadą, jog reikalavimai pirkimo objektui pritaikyti būtent šio analizatoriaus gamintojui. Juolab kad reikalavimai apibūdinti ne tiksliais duomenimis, bet sąvokomis „ne mažiau“ ir pan. Tai patvirtina, kad pasiūlymus dėl šio objekto gali teikti ir tiekėjai, kurių analizatoriai turi aukštesnius techninius parametrus, negu nustatyti Konkurso sąlygose.
 Bylos duomenys patvirtina, kad ginčijamus Techninės specifikacijos 4 priedo reikalavimus atitinka ne tik analizatorius „Architect i1000SR“, bet ir analizatoriai „Siemens“ ir „Beckman Coulter“. Nors šių analizatorių sistemos našumas yra didesnis nei reikalaujamas Techninėje specifikacijoje, tačiau tai nesudaro pagrindo laikyti šiuos analizatorius neatitinkančiais Konkurso sąlygų reikalavimų. Be to, Konkurso sąlygose nenustatytas draudimas tiekėjams kartu su savo įranga siūlyti kitų gamintojų kontrolines medžiagas. Ieškovė neginčijo fakto, kad kontrolinių medžiagų gamintojai (pvz., „BioRad“, „Randox“, „Technopath“) gamina trijų lygių kontrolines medžiagas, kurios yra pritaikytos įvairių gamintojų (taip pat ir „Roche“) analizatoriams.
 Spręsdama dėl Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkto teisėtumo, kolegija sutiko su pirmosios instancijos teismu, kad perkančioji organizacija (licencijuota asmens sveikatos priežiūros įstaiga) privalo užtikrinti viešojo intereso – kokybiškų ir tinkamų sveikatos priežiūros paslaugų teikimo – reikalavimus, todėl ji, o ne analizatorių gamintojas ar tiekėjas, yra atsakinga už atliekamų tyrimų kokybę ir turi ją užtikrinti. Kolegija sprendė, kad atliekant trijų lygių vidaus kontrolę daug tiksliau apibrėžiamos patologijos ribos ir efektyviau sumažinama galimų tyrimų klaidų ir (ar) paklaidų rizika. Perkančioji organizacija, nustatydama tris kokybės kontrolės lygius, įveda papildomą apsaugą, nes esant dviem kokybės kontrolės lygiams (normos ir patologijos) lieka nepastebėti ir neįvertinti kiti kokybės parametrai, kurie yra būtini teikiant sveikatos priežiūros paslaugas bei atliekant laboratorinę diagnostiką. Kolegija atmetė ieškovės argumentus, kad įranga (tyrimo metodika), turinti 3 kontrolės lygius, yra ne pranašesnė, o priešingai, prastesnė už įrangą, kuri aukštą tyrimo kokybę gali užtikrinti naudodama 2 kontrolės lygius, taip pat įrodymais nepagrįstą teiginį, kad 3 lygių įranga yra brangesnė.
 Kolegija nustatė, kad ieškovė dalyvavo viešuosiuose pirkimuose, kuriuose nustatytas reikalavimas dėl 3 kokybės kontrolės lygių, pateikė pasiūlymus, laimėjo šiuos pirkimus ir sudarė viešojo pirkimo sutartis. Tokių viešųjų pirkimų techninėse specifikacijose nurodytų reikalavimų ieškovė neginčijo ir su jais sutiko, o tai, anot kolegijos, patvirtina, kad ieškovė neįžvelgė tiekėjų diskriminacijos ir konkurencijos ribojimo, o Konkurse tokius parametrus ginčija ne dėl konkurencijos ribojimo, bet dėl privataus ekonominio intereso.
 Spręsdama dėl Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto kolegija pažymėjo, kad ieškovė neginčija fakto, jog trumpesnis reagentų galiojimo laikas lemia būtinumą juos keisti dažniau. Būtent poreikis reagentus keisti rečiau, o ne tyrimo kokybės detalizavimas, yra pagrindinė reagentų galiojimo termino paskirtis. Ilgesnio nei 21 diena stabilumo reagentai leidžia atlikti daugiau tyrimų, mažina tyrimų sąnaudas (nereikia utilizuoti dar puspilnių, bet pasibaigusio galiojimo reagentų), užtikrina retesnį tyrimo kalibravimą, todėl toks reikalavimas atitinka ekonomiškumo principą, t. y. tiek perkančiosios organizacijos, tiek ir tiekėjo interesus.
 Kolegija nustatė, kad bylos duomenys patvirtina, jog Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto reikalavimas nėra išskirtinis, rinkoje yra reagentų, kurių galiojimo laikas yra ilgesnis, nei nustatyta ginčo reikalavime (bent trijų gamintojų – „Abbott“, „Beckman Coulter“, „Siemens“ – reagentai visiškai atitinka reagentų galiojimo termino ir stabilumo reikalavimą). Kolegijos nuomone, vien tai, kad reikalaujamas stabilumo terminas atitinka trumpiausio galiojimo „Abbott“ reagento parametrą, neteikia pagrindo daryti išvadą, jog reikalavimas pritaikytas būtent šio gamintojo analizatoriui; reikalavimas reagentų stabilumui nėra apibūdintas tiksliais duomenimis, o tai sudaro galimybę teikti pasiūlymus tiekėjams, kurių siūlomų analizatorių stabilumas yra 21 diena ir ilgesnis.
 Bylos duomenys patvirtina, kad kituose viešuosiuose pirkimuose, kuriuose dalyvavo ir juos laimėjo ieškovė (šios nutarties 20 punktas), taip pat buvo keliami reagentų ir kitų medžiagų galiojimo bei stabilumo reikalavimai. Šios aplinkybės patvirtina, kad tuo atveju, jeigu ieškovės gaminami reagentai ar papildomos medžiagos neatitinka keliamų reikalavimų, Konkurso sąlygos nedraudžia ieškovei siūlyti trečiųjų šalių (ne analizatoriaus gamintojo) reagentų, kurių galiojimo terminas ir stabilumas atitinka reikalavimus, be to, Konkurso sąlygos nedraudžia pasiūlymo pateikti ūkio subjektų grupei, taip pat pasitelkti kitų ūkio subjektų pajėgumų.
 Kasaciniu skundu ieškovė prašo panaikinti Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2016 m. lapkričio 28 d. nutartį ir priimti naują sprendimą – ieškinį patenkinti; priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą. Kasacinis skundas grindžiamas šiais argumentais:
 Ieškovė ieškinyje nurodė ir viso proceso metu įrodinėjo, kad 9 iš 22 Techninės specifikacijos 4 priede nustatytų reikalavimų (jo 5, 7, 8, 9, 11, 14, 15, 16, 22 punktai) yra išskirtinai būdingi tik „Architect i1000SR“ analizatoriui, t. y. rinkoje nėra kito analizatoriaus, kuris atitiktų visus šiuos devynis techninius reikalavimus, taip pat įrodinėjo, kad Techninės specifikacijos 4 priedo 9, 10, 14 ir 15 punkto reikalavimai yra pertekliniai. Kadangi ieškovė pateikė savo poziciją pagrindžiančius įrodymus, tai atsakovė privalėjo įrodyti, kad rinkoje yra daugiau nustatytus reikalavimus atitinkančių analizatorių (CPK 178 straipsnis). Atsakovė pateikė įrodymus, kad tam tikri konkretūs analizatoriai atitinka 9, 10, 14 ir 15 punktų reikalavimus, tačiau neįrodė, kad šie analizatoriai atitinka likusius 5 iš pirmiau nurodytų 9 punktų reikalavimų. Teismai ignoravo šį aspektą, paviršutiniškai nagrinėjo bylą (išvadas dėl atitikties 9 reikalavimams padarė iš įrodymų, kurie pagrindė tik atitiktį 4 reikalavimams), nors, laikydamiesi kasacinio teismo praktikos, turėjo ex officio (pagal pareigas) spręsti dėl VPĮ 25 straipsnio taikymo. Dėl to buvo pažeista VPĮ 25 straipsnio 8 dalis, CPK 178, 263 straipsniai.
 Apeliacinės instancijos teismas padarė nepagrįstą išvadą, kad aplinkybė, jog ieškovė išskyrė 9 iš 22 reikalavimų, patvirtina jos pozicijos prieštaringumą. Neabejotina, jog rinkoje egzistuoja įvairių analizatorių, kurių tam tikri techniniai parametrai sutampa, tačiau yra ir parametrų, kurie skiriasi. Būtent tokie 9 ieškinyje nurodyti atsakovės nustatyti techniniai reikalavimai lemia, kad juos visus kartu su kitomis sąlygomis atitinka tik vienas analizatorius – „Architect i1000SR“. Dėl to pasiūlymą dėl Konkurso 4 dalies gali pateikti tik vienas iš anksto žinomas tiekėjas.
 Ta aplinkybė, kad techniniai reikalavimai suformuluoti abstrakčiai, vartojant žodžių junginius „ne mažiau kaip“, „ne vėliau“ ir pan., nepaneigia aplinkybės, jog, be analizatoriaus „Architect i1000SR“, rinkoje neegzistuoja nė vienas kitas analizatorius, kuris atitiktų Techninės specifikacijos 4 priedo reikalavimų visumą. Apeliacinės instancijos teismo išvada, kad reikalavimai nėra apibūdinti tiksliais duomenimis ir dėl to laikytini teisėtais, leidžia perkančiosioms organizacijoms piktnaudžiauti – nustatyti konkurso sąlygas, kurios, nors pažodžiui ir neatitiktų konkretaus analizatoriaus techninių parametrų, tačiau lemtų, jog reikalavimus atitiktų tik šis analizatorius.
 Šios nutarties 19 punkte nurodyta apeliacinės instancijos teismo išvada nepagrįsta. Aprašo 11 ir 12 punktų nuostatos reiškia, kad kiekvienas Lietuvoje naudojamas analizatorius turi turėti du privalomus kontrolės lygius; jie užtikrina visapusišką tyrimų kokybę, yra tinkami ir pakankami tyrimams atlikti; jeigu konkretus analizatorius negali užtikrinti tyrimų kokybės panaudojant du kontrolės lygmenis, sveikatos priežiūros įstaiga, remdamasi konkretaus analizatoriaus gamintojo rekomendacijomis, privalo nustatyti daugiau kontrolės lygių. Šie argumentai reiškia, kad kontrolės lygiai nustatomi tik tada, kai sveikatos priežiūros įstaiga jau turi įsigijusi analizatorių, išankstinis kokybės kontrolės lygių nustatymas nėra galimas, nes perkančioji organizacija negali žinoti, ar analizatoriui yra nustatytos kokios nors jo gamintojo rekomendacijos dėl kokybės lygių, ar analizatorius užtikrina kokybę normos ir patologijos lygiais. Situacija, kai atsakovė nustato kokybės kontrolės lygius, patvirtina, kad jai iš anksto yra žinomos konkretaus analizatoriaus gamintojo rekomendacijos ir kad ji siekia įsigyti konkretų analizatorių.
 Didesnis kontrolės lygių skaičius neužtikrina geresnės tyrimo kokybės. Tą patvirtina tiek nutarties 24.4 punkte nurodyti argumentai dėl gamintojo rekomendacijų, tiek tai, kad priešingas aiškinimas reikštų, jog įstatymų leidėjas, išleisdamas Aprašą, neužtikrino, kad tyrimai būtų atliekami kokybiškai (nelogiškas aiškinimas, kad įstatymų leidėjas toleruoja situacijas, kai vienu atveju (naudojant daugiau nei tris kontrolės lygius) vieniems pacientams yra atliekami tinkamesnės kokybės tyrimai, o kitu atveju (naudojant tik normos ir patologijos kontrolės lygius) yra leistina atlikti „prastesnės kokybės“ tyrimus). Teigdamas priešingai, apeliacinės instancijos teismas netinkamai aiškino Aprašo 11, 12 punktus, pažeidė VPĮ 25 straipsnio 2 dalį.
 Atsakovės pateiktose analizatorių „Siemens Advia Centaur XPT“ ir „Beckman Coulter UniCel DxC 880i“ brošiūrose nėra informacijos, kad šie analizatoriai turi tris kontrolės lygius, todėl apeliacinės instancijos teismas nepagrįstai šių įrodymų pagrindu sprendė, jog atsakovė įrodė, kad rinkoje yra analizatorių, atitinkančių Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkto reikalavimus. Ieškovė pateikė duomenis, kad atsakovės nurodyti analizatoriai neatitinka ginčo reikalavimo, šių įrodymų atsakovė nepaneigė (CPK 178 straipsnis), tačiau apeliacinės instancijos teismas ieškovės įrodymais nesirėmė ir taip pažeidė įrodymų vertinimo taisykles (CPK 263 straipsnis).
 Priešingai nei išaiškino apeliacinės instancijos teismas, Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkte nustatytas reagentų stabilumo terminas nemažina tyrimų sąnaudų – stabilumo terminas nurodo, kiek laiko reagentai gali būti naudojami analizatoriuje. Kadangi Techninėje specifikacijoje yra nurodytas konkretus perkamų reagentų ir tyrimų kiekis, tai tiekėjas visais atvejais turės jį pasiūlyti, nesvarbu, koks bus jo siūlomų reagentų stabilumas (jeigu trumpesnis, tiesiog turės būti pasiūlytas didesnis reagentų skaičius). Trumpesnis stabilumo terminas nereiškia, pirma, kad reikalingas didesnis reagentų kiekis, kuris lemia didesnę pasiūlymo kainą, – konkuruodami tiekėjai gali pasiūlyti didesnį trumpesnio stabilumo reagentų kiekį už mažesnę kainą; antra, kad atsakovė privalės dažniau utilizuoti reagentus ir trumpesnio stabilumo termino nepanaudotų reagentų bus daugiau nei ilgesnio stabilumo termino atveju, nes tiekėjas, teikdamas pasiūlymą, įvertina planuojamų atlikti tyrimų kiekį ir pasiūlo tiek reagentų, kiek jų reikia nurodytam tyrimų kiekiui.
 Atsakovė atsiliepime į kasacinį skundą prašo kasacinį skundą atmesti ir Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2016 m. lapkričio 28 d. nutartį palikti nepakeistą; priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą. Atsiliepime nurodomi šie argumentai:
 Ieškovė kasaciniame skunde nepagrįstai išplečia bylos nagrinėjimo ribas. Nors ieškinyje, apeliaciniame ir kasaciniame skunduose ieškovė pateikė lentelę, kurioje sulygino devynis Techninės specifikacijos 4 priedo reikalavimus, kuriuos tapatino su analizatoriaus „Architect i1000SR“ techninėmis savybėmis, tačiau, be Techninės specifikacijos 4 priedo 9, 10, 14 ir 15 punktuose nustatytų reikalavimų, ji neginčijo jokių kitų techninių sąlygų. Teismai bylą nagrinėjo pagal ieškovės apibrėžtas bylos nagrinėjimo (dalyko) ribas, todėl atmestini kasacinio skundo argumentai, kad teismai nevertino, ar rinkoje egzistuoja nors vienas analizatorius, kuris atitinka visas Techninės specifikacijos 4 priedo sąlygas.
 Atsakovė pateikė įrodymus, kad ginčo sąlygos nėra sukurtos konkrečiam analizatoriui, taip pat kad rinkoje egzistuoja daugiau nei vienas analizatorius, kuris atitinka ginčijamų reikalavimų visumą (pvz., „Siemens“, „Beckman Coulter“ analizatoriai). Ieškovės argumentus, kad šie analizatoriai neatitinka Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkto reikalavimų, paneigia atsakovės procesiniuose dokumentuose pateiktos palyginamosios įrangos lentelės, be to, tiekėjai, kurių įranga neturi trijų kontrolės lygmenų, galėjo siūlyti savo įrangą su kitų gamintojų kontrolinėmis medžiagomis, kurios pritaikytos įvairių gamintojų analizatoriams.
 Vien tai, kad ieškovės nurodomų analizatorių techninių charakteristikų parametrai sutampa su Techninės specifikacijos 4 priede nustatytais parametrais, neteikia pagrindo daryti išvadą, kad Konkurso sąlygų reikalavimai pritaikyti šių analizatorių gamintojams. Būtent ieškovei tenka pareiga pateikti tokius įrodymus (CPK 12, 178 straipsniai), tačiau ji nepateikė visų rinkoje esančių analizatorių charakteristikų, neanalizavo kiekvieno iš jų parametrų atitikties nustatytiems reikalavimams; atsakovei nekyla pareiga įrodyti ieškovės ieškinio pagrįstumo.
 Nei Konkurso sąlygose, nei VPĮ ar kituose teisės aktuose neribojamos tiekėjų galimybės siūlyti skirtingų gamintojų įrangos ir kontrolinių medžiagų derinius. Taip pat tiekėjai Konkurse gali dalyvauti kartu su kitais asmenimis (sudaryti jungtinės veiklos (partnerystės) sutartį ar pasitelkti subtiekėjus). Be to, tiekėjai turėjo galimybes siūlyti lygiavertę Techninės specifikacijos 4 priede nurodytai įrangai. Tačiau ieškovė neįrodinėjo, kad jos siūloma įranga pagal savo funkcinius, kokybinius parametrus yra lygiavertė Techninėje specifikacijoje nustatytiems reikalavimams.
 Techninė specifikacija galėtų būti laikoma sukurta konkrečiam gamintojui (įrangai), jei visi atitinkamos įrangos parametrai būtų analogiški nustatytiems Techninėje specifikacijoje, tačiau ieškovė neįrodė tokio tapatumo. Teismai nustatė ir ieškovė nepaneigė, kad ginčo sąlygas atitinka mažiausiai trijų gamintojų („Abbott“, „Siemens“, „Beckman Coulter“) įranga. Techniniai reikalavimai analizatoriams apibūdinti ne tiksliais duomenimis, bet sąvokomis „ne mažiau“, todėl pasiūlymus dėl šio objekto galėjo teikti ir tiekėjai, kurių analizatoriai atitinka aukštesnius reikalavimus nei nustatyti Konkurso sąlygose. Aplinkybė, kad dalis ginčo sąlygų atitinka analizatoriaus „Architect i1000SR“ parametrus, neįrodo, jog reikalavimai pritaikyti būtent šio analizatoriaus gamintojui.
 Ieškovė nepagrindė atsakovės tikslo ar motyvo proteguoti konkrečius gamintojus (jų įrangą). Perkančioji organizacija turi diskreciją parengti pirkimo sąlygas, kad galėtų įsigyti būtent tai, kas jai reikalinga. Konkurso sąlygos parengtos siekiant užtikrinti teisės aktų reikalavimų laikymąsi ir pacientų interesus, tinkamos kokybės sveikatos priežiūros paslaugų teikimą.
 Aprašo 12 punkte nustatytas minimalus, o ne maksimalus kokybės kontrolės lygių skaičius, todėl perkančiajai organizacijai paliekama teisė nustatyti, kiek ir kokių kontrolinių medžiagų konkrečiu atveju reikia. Šios nutarties 24.5 punkte pateikta ieškovės interpretacija iškreipia teisinio reguliavimo, kuriuo nustatyta minimali, bet teisės aktų reikalavimus atitinkanti sveikatos priežiūros paslaugų kokybė, esmę; sparčiai tobulėjant technologijoms medicinos srityje, ne teisės aktų leidėjas, o medicinos įstaigos maksimaliai užtikrina tinkamos kokybės paslaugų teikimą.
 Ieškovė nepagrįstai teigia, kad perkančioji organizacija negali pasirinkti kokybės kontrolės lygių, jei gamintojo rekomendacijose nurodytos konkrečios rekomenduojamos reikšmės; pagal Aprašo nuostatas sveikatos įstaiga gali nustatyti, kiek kokybės kontrolės lygių reikalauti. Trečiasis kokybės kontrolės lygis parodo svarbų parametrą (patologijos gylį), kuris leidžia vieno tyrimo metu nustatyti tikslesnę paciento diagnozę ir paskirti tikslesnį gydymą. Atliekant trijų lygių vidaus kontrolę, tiksliau apibrėžiamos patologijos ribos ir sumažinama rizika dėl galimų tyrimų paklaidų. Atsakovė privalo užtikrinti viešojo intereso – kokybiškų ir tinkamų sveikatos priežiūros paslaugų teikimo – reikalavimus. Ieškovės aiškinimas reikštų, kad laboratorija iš viso negali pasirinkti kokybės kontrolės lygių, o tyrimų kokybė bei jos užtikrinimas priklauso išimtinai nuo gamintojo rekomendacijų.
 Atsakovė, prieš pirkdama reagentus, negali žinoti, kiek pacientų reikės tirti kitais metais. Dėl to reagentai, kurių galiojimo terminas yra ilgesnis, labiau tenkina jos poreikius – ilgesnio nei 21 diena stabilumo reagentai leidžia per tam tikrą laiką atlikti daugiau tyrimų, taip pat yra efektyviau panaudojami, nes nereikia utilizuoti dar puspilnių, bet pasibaigusio galiojimo reagentų. Rinkoje yra daug reagentų, kurių galiojimo laikas ilgesnis negu reikalaujamas Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkte. Ieškovės argumentas, kad nenustačius reikalavimo dėl galiojimo termino daugiau tiekėjų galėtų pateikti pasiūlymus, yra nelogiškas, nes neaišku, kieno interesus gina ieškovė – savo ar kitų tiekėjų (ko ji nėra įgaliota daryti), ji nėra viešąjį interesą ginti įgaliotas asmuo. Kitų viešųjų pirkimų rezultatai patvirtina, kad ieškovės siūloma įranga naudoja reagentus, atitinkančius nustatytą stabilumo reikalavimą.
 Dėl perkančiosios organizacijos pareigos rengiant techninę specifikaciją užtikrinti konkurenciją ir nediskriminuoti tiekėjų
 Kasacinio teismo ne kartą konstatuota, kad, siekdamos nepažeisti iš VPĮ išplaukiančių imperatyvų, be kita ko, skaidrumo principo, perkančiosios organizacijos, laikydamosi VPĮ ir kitų teisės aktų nuostatų, privalo nustatyti pirkimo sąlygas taip, kad šiomis būtų neperžengtos joms įstatymo suteiktos diskrecijos ribos, nepagrįstai nebūtų suvaržytos tiekėjų, iš tiesų galinčių tinkamai įvykdyti viešojo pirkimo sutartį, teisės, ūkio subjektų konkurencija; perkančiosios organizacijos turi įvertinti, ar formuojamos pirkimo sąlygos reikalingos ir tikslingos, pernelyg nesuvaržys tiekėjų ar jų nesuklaidins, nelems ginčų (žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2014 m. liepos 4 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-411/2014).
 Pernelyg aukšti arba specifiniai, neadekvatūs pirkimo pobūdžiui ar neproporcingi jo sąlygoms reikalavimai, kurie atima galimybę pirkimo procedūrose dalyvauti sutartį gebantiems įvykdyti kandidatams ar dalyviams, nepagrįstai riboja jų konkurenciją. Perkančiosios organizacijos nustatyti aukšti arba pernelyg specifiniai reikalavimai pateisinami tik tada, jeigu pateikiamas patikimas ir įtikinamas tokių reikalavimų nustatymo pagrindimas. Tai gali būti grindžiama ypatinga perkamo objekto svarba ar sutarties, kuria siekiama įsigyti šį objektą, specifine paskirtimi, arba tuo, kad aukštą ar labai tikslų reikalavimą pateisina viešojo intereso apsauga (žr. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2011 m. gruodžio 14 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-507/2011; kt.).
 Kita vertus, viešojo intereso apsauga – ne besąlygiškai, o kaip viena iš galimų perkančiosios organizacijos teisėtus veiksmus pagrindžiančių aplinkybių, vertintina pagal visus byloje surinktus duomenis; kasacinis teismas plėtoja praktiką dėl viešojo intereso sudėtinių elementų (pirkimo objekto ir tiekėjų varžymosi) konkurencijos, taip pat nuosekliai laikosi pozicijos, kad socialiai jautrių ar visuomenei labai reikalingų viešųjų pirkimų objektų įsigijimo teisėtumas dėl savo svarbos per se (pats savaime) neturi būti vertinamas kitaip nei dėl kitų įsigijimų, o tiekėjų sąžiningas varžymasis dėl to neturi būti vertinamas mažiau palankiai; galimybė viešąjį interesą pirkimo objektu iškelti aukščiau už viešąjį interesą tiekėjų sąžiningu varžymusi turi būti aiškinama ir taikoma siaurai, išimtinai (žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2015 m. kovo 4 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-96-916/2015).
 Reikalavimai, kurių laikantis turi būti parengiama techninė specifikacija, nustatyti VPĮ 25 straipsnyje. Jame įtvirtinta, kokiais būdais ar jų deriniu gali būti parengta techninė specifikacija (3 dalis), taip pat apibrėžta, kad, apibūdinant pirkimo objektą, techninėje specifikacijoje negali būti nurodytas konkretus modelis ar šaltinis, konkretus procesas ar prekės ženklas, patentas, tipai, konkreti kilmė ar gamyba, dėl kurių tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams būtų sudarytos palankesnės sąlygos arba jie būtų atmesti (8 dalis).
 VPĮ 25 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta, kad techninė specifikacija turi užtikrinti konkurenciją ir nediskriminuoti tiekėjų. Aiškindamas šias nuostatas kasacinis teismas yra konstatavęs, kad VPĮ 25 straipsnio 2 dalies imperatyvai įgauna konkretų turinį kitose šio straipsnio nuostatose, kuriose įtvirtinamos pareigos perkančiosioms organizacijoms nustatant reikalavimus pirkimo objektui ir vertinant tiekėjų pasiūlymų atitiktį šiems reikalavimams (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2015 m. kovo 4 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-96-916/2015). Perkančiosioms organizacijoms pripažįstama teisė nustatyti ir apibrėžti pirkimo objektą apibūdinančius reikalavimus, kurie, perkančiosios organizacijos nuomone, yra būtini siekiant užtikrinti sėkmingą pirkimo sutarties įvykdymą, tačiau kartu pažymėta, kad ši jos diskrecija yra ribojama VPĮ 3 straipsnio 1 dalyje įtvirtintų viešųjų pirkimų principų, kurie negali būti pažeisti, taip pat VPĮ 25 straipsnyje nustatyto draudimo dirbtinai riboti konkurenciją bei šiame straipsnyje nurodytų pirkimo objekto apibūdinimo taisyklių (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2011 m. gruodžio 14 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-507/2011).
 Pažymėtina, kad konkurencijos užtikrinimo ir tiekėjų nediskriminavimo imperatyvas gali būti pažeistas tiek expressis verbis (tiesiogiai) įtvirtinant nepagrįstas, perteklines ar kitais būdais konkurenciją ribojančias sąlygas, tiek nustatant VPĮ 25 straipsnio nuostatas formaliai atitinkančius reikalavimus, kurių deriniu (sąlygų grupe) ar jų visuma viešojo pirkimo sąlygos pritaikomos vienam tiekėjui ar gamintojui (ar labai siauram jų ratui). Tokiu atveju, tiekėjams pateikus argumentus, kad jų teises pažeidžia ne (arba ne tik) pavienės pirkimo sąlygos, bet jų derinys, teismas turi įvertinti, ar formaliai teisėtomis techninės specifikacijos sąlygomis nėra sukuriama netiesioginės (paslėptos) diskriminacijos situacija.
 Nurodytos teismo pareigos nepašalina aplinkybės, kad pirkimo sąlygos suformuluotos nenurodant konkretaus modelio ar šaltinio, konkretaus proceso ar prekės ženklo, kad jos nėra griežtai apibrėžtos (vartojamos tokios sąvokos kaip „ne mažiau“, „ne daugiau“, „iki“ ir pan.), nes jos per se nereiškia tokių sąlygų teisėtumo. Būtina nustatyti, ar sąlygomis apibrėžtų minimalių (maksimalių) reikalavimų visuma nereiškia, kad juos atitinka tik vienas tiekėjas arba ribotas jų skaičius.
 Atkreiptinas dėmesys į tai, kad teismų praktikoje yra pasisakyta dėl tokios netiesioginės diskriminacijos neteisėtumo; konstatuota, kad techninė specifikacija, kurios reikalavimai, nors vertinant atskirai yra teisėti, tačiau kurių visuma lemia, jog juos visus in corpore (visi drauge) atitiktų ir viešąjį pirkimą laimėtų konkretaus gamintojo prekės (kiti gamintojai privalėtų siūlyti aukštesnės klasės ir dėl to brangesnius automobilius), diskriminuoja tiekėjus ir neužtikrina laisvos bei sąžiningos konkurencijos (Lietuvos apeliacinio teismo 2015 m. liepos 3 d. sprendimas civilinėje byloje Nr. e2A-411-180/2015).
 Iš pirmiau nurodytų argumentų ir teismų praktikos išaiškinimų darytina išvada, kad tiekėjas, nesutikdamas su techninės specifikacijos reikalavimais, gali reikalauti juos panaikinti tiek ginčydamas tiesiogiai VPĮ nuostatoms ar viešųjų pirkimų principams prieštaraujančias pirkimo sąlygas (pvz., dėl konkrečios nuorodos į konkrečią prekę, neįtvirtintos lygiavertiškumo žymos ar neproporcingumo pirkimo objektui ir pan.), tiek įrodinėdamas, kad kelios kumuliatyviai taikomos pirkimo sąlygos ar jų visuma netiesiogiai diskriminuoja potencialius tiekėjus, tiek savo reikalavimus grįsdamas abiem neteisėtumo pagrindais.
 Tiekėjui pareiškus reikalavimą pripažinti neteisėtomis atskiras pirkimo sąlygas ir jų grupę, teismas pirmiausia turėtų įvertinti pirkimo sąlygų grupės (visumos) atitiktį VPĮ 25 straipsnio 2 dalyje įtvirtintam imperatyvui – ar taikomos kartu jos netiesiogiai nediskriminuoja tiekėjų. Ir tik vėliau, nekonstatavęs šio pagrindo, vertinti atskirų ginčijamų pirkimo sąlygų teisėtumą.
 Papildomai pažymėtina, kad atskirų techninės specifikacijos sąlygų teisėtumą teismas gali vertinti tiek esant tokiam ieškovo reikalavimui, tiek ex officio – tokia jo teisė įtvirtinta nuosekliai formuojamoje kasacinio teismo praktikoje. Draudimas diskriminuoti tiekėjus – pamatinė viešųjų pirkimų teisės nuostata, todėl jos vertinimas neturi išimtinai priklausyti nuo šalių, nes tokio pobūdžio ginčai išeina už privačių santykių ribų (plačiau žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2011 m. gegužės 9 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-231/2011).
 Nagrinėjamoje byloje ieškovė reiškė reikalavimą pripažinti neteisėtomis ir panaikinti atsakovės paskelbto Konkurso 4 dalies sąlygas dviem pagrindais: pirma, kad 9 iš 22 techninių reikalavimų analizatoriams yra pritaikyti vienam konkrečiam analizatoriui („Architect i1000SR“); antra, kad dalis techninių reikalavimų analizatoriams yra nepagrįsti, pertekliniai ir riboja tiekėjų konkurenciją.
 Pirmosios instancijos teismas vertino kiekvieną iš ginčijamų Konkurso sąlygų atskirai ir, nustatęs, kad kelios iš jų yra neteisėtos, jas panaikino. Apeliacinės instancijos teismas pripažino būtinybę vertinti Konkurso sąlygų visumą, tačiau iš bylos duomenų sprendė, kad ieškovė neįrodė, jog visi Techninės specifikacijos 4 priedo parametrai yra pritaikyti konkrečiam analizatoriui. Nesutikdama su tokiomis teismų išvadomis, ieškovė kasaciniame skunde teigia, kad pirmosios instancijos teismas nepagrįstai nevertino grupės konkurso sąlygų neteisėtumo aspekto, o apeliacinės instancijos teismas detaliai neįvertino, ar nurodytas kelių reikalavimų derinys nepagrįstai neapriboja tiekėjų galimybės dalyvauti Konkurse.
 Teisėjų kolegija nurodo, kad šioje byloje susiklostė vienas iš nutarties 34 punkte aptartų atvejų, kai tiekėja ginčijo Techninės specifikacijos reikalavimų teisėtumą dviem pagrindais – tiek dėl to, kad dalis jų in corpore netiesiogiai diskriminuoja tiekėjus, be kita ko, ir ieškovę, nes yra pritaikyti konkrečiam iš jų, tiek dėl to, kad kai kurios Techninės specifikacijos sąlygos yra perteklinės, todėl neužtikrina sąžiningos konkurencijos. Apeliacinės instancijos teismas pagrįstai pripažino būtinybę vertinti Konkurso sąlygų visumą ir iš jos spręsti, ar nebuvo konkurencijos ribojimo, tačiau skundžiamoje nutartyje padarė nepagrįstą išvadą, kad ieškovė turėjo įrodyti, jog visi Techninės specifikacijos reikalavimai dėl Konkurso 4 dalies riboja tiekėjų konkurenciją.
 Teisėjų kolegija atkreipia dėmesį į aplinkybę, kad ieškovė Techninės specifikacijos reikalavimų neteisėtumą įrodinėjo argumentais ir teikė juos pagrindžiančius įrodymus, kad konkurenciją ribojo 9 iš 22 Techninės specifikacijos 4 priede nustatytų reikalavimų grupė, t. y. kad būtent ieškinyje nurodytos 9 sąlygos in corpore lemia, jog pasiūlymą dėl Konkurso 4 dalies gali pateikti tik vienas konkretus tiekėjas. Dėl to apeliacinės instancijos teismas, nagrinėdamas tokį ieškovės reikalavimą ir vertindamas jo pagrįstumą, privalėjo vertinti ne visų (22) Techninės specifikacijos reikalavimų dėl Konkurso 4 dalies teisėtumą, bet ieškovės nurodytų (9) sąlygų visumą ir jų reikalavimų atitiktį VPĮ 25 straipsnio 2 dalies reikalavimams. Šis aspektas byloje liko neįvertintas, o tai sudaro prielaidas bylos dalį dėl šių argumentų pagrįstumo įvertinimo grąžinti apeliacinės instancijos teismui nagrinėti iš naujo.
 Tačiau tai konstatavus, būtina atsižvelgti į individualias šios bylos aplinkybes, kad jau yra įsiteisėjusi ir kasaciniu skundu nėra skundžiama teismų procesinių sprendimų dalis, kuria Techninės specifikacijos 4 priedo 9 ir 14 punktų reikalavimai dėl Konkurso 4 dalies ir Konkurso 5 dalies reikalavimai pripažinti negaliojančiais bei Konkurso 4 ir 5 dalių procedūros nutrauktos. Taigi ieškovės siekis, kad pagal neteisėtas sąlygas Konkurso procedūros toliau nebūtų tęsiamos, yra įgyvendintas teismams išanalizavus ir įvertinus dalį ieškinio pagrindą sudariusių aplinkybių. Taip pat kasacinis teismas toliau šioje nutartyje pasisakys dėl ieškovės ginčijamų Techninės specifikacijos 4 priedo 10 ir 15 punktų teisėtumo. Dėl nurodytų aplinkybių, taip pat siekiant užtikrinti proceso koncentruotumą ir ekonomiškumą (CPK 7 straipsnis), bylos dalis dėl ieškovės argumentų, kuriais Konkurso sąlygų neteisėtumas taip pat grindžiamas sąlygų grupės neteisėtumu ir konkurenciją ribojančiu pobūdžiu, negrąžintina nagrinėti iš naujo. Perkančioji organizacija, siekdama įsigyti prekes, dėl kurių skelbto Konkurso dalys buvo nutrauktos, organizuodama naują viešąjį pirkimą, privalės užtikrinti, kad būtų laikomasi VPĮ įtvirtintų ir šioje nutartyje aptartų imperatyvų.
 Dėl Konkurso sąlygų reikalavimo kokybės kontrolei (Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punktas)
 Nagrinėjamoje byloje ieškovė ginčija Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkte įtvirtintą sąlygą, pagal kurią turi būti užtikrinti trys kokybės kontrolės lygiai. Jos teigimu, šis reikalavimas perteklinis, nėra tiesioginės tyrimų kokybės ir kokybės kontrolės lygių koreliacijos, be to, pagal Aprašo nuostatas tyrimų kokybei užtikrinti pakanka nustatyti du kokybės kontrolės lygius, o papildomi nustatomi atsižvelgiant į gamintojo rekomendacijas.
 Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai, iš esmės palaikydami atsakovės poziciją, sprendė, kad atsakomybė už tyrimų kokybę tenka ne tiekėjams, o būtent perkančiosioms organizacijoms, Aprašo nuostatomis jos neribojamos nustatyti aukštesnius už minimalius reikalavimus, atsakovė tinkamai pagrindė trijų kokybės kontrolės lygių sąlygą, be to, didesnis kokybės kontrolės lygių skaičius užtikrina geresnę tyrimų kokybę.
 Teisėjų kolegija, įvertinusi šalių poziciją procese, pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų argumentus, sprendžia, kad aptariama Konkurso sąlyga neteisėta, pažeidžia proporcingumo principą, yra neadekvati pirkimo objektui ir viešojo pirkimo sutarčiai.
 Vienas iš pagrindinių šalių nesutarimo objektų – Aprašo nuostatų reikšmė ginčijamai Konkurso sąlygai. Neginčytina, kad Aprašo nuostatose, inter alia (be kita ko), įtvirtinti minimalūs privalomieji laboratorijų vidaus kokybės kontrolės reikalavimai (Aprašo 1 punktas), taip pat tarp šalių nėra ginčo, kad šiais minimaliais reikalavimais užtikrinama tyrimų kokybė. Kita vertus, šalys nesutaria dėl to, ar didesnis kokybės kontrolės lygių skaičius padidina tyrimų kokybę, nes nuo to priklauso Konkurso sąlygos teisėtumas. Teisėjų kolegija, nors ir pripažįsta, kad didesnis kokybės kontrolės lygių skaičius iš esmės sudaro prielaidas netiesiogiai užtikrinti geresnius kokybinius tyrimų parametrus, tačiau konstatuoja, jog tai savaime nelemia Techninės specifikacijos 4 priedo 10 punkte įtvirtintos sąlygos teisėtumo.
 Teisėjų kolegija iš esmės pagrįstu pripažįsta kasacinio skundo argumentą, kad Apraše įtvirtinti privalomi minimalūs laboratorijoms keliami reikalavimai laikytini kokybės standartu, užtikrinančiu pakankamą tyrimų patikimumą ir kitus būtinus parametrus, reikalingus sveikatos priežiūros įstaigoms veikti, o pacientams – gauti teisės aktais garantuojamas paslaugas. Ši išvada taip pat koreliuoja su kitomis Aprašo nuostatomis, būtent su 13 punktu, kuriame nurodyta, kad tinkamai atliekama vidaus kokybės kontrolė turi užtikrinti, kad nedelsiant bus nustatytos visos paklaidos, atsirandančios dėl sutrikusio prietaiso funkcionavimo, aplinkos sąlygų ar darbuotojo veiklos; 14 punkte nurodyti kokybės kriterijai; 16 punkte nustatyta, kad laboratorinių tyrimų tikslumas vertinamas atsižvelgiant į didžiausias leidžiamas paklaidų ribas, kurios įtvirtintos Aprašo 2 priede, ir kontrolinių medžiagų instrukcijoje nurodytą biologinių medžiagų koncentracijos aritmetinį vidurkį bei standartinę apibrėžtį, o rezultatai, neviršijantys šių ribų, yra patikimi; kt.
 Pažymėtina, kad Aprašu įtvirtinta laboratorijų kokybės reikalavimų visuma – minimalus standartas, reikalingas asmens sveikatos priežiūros įstaigoms gauti licenciją, t. y. leidimą teikti asmens sveikatos priežiūros paslaugas (Lietuvos Respublikos sveikatos priežiūros įstaigų įstatymo 5 straipsnio 1 dalis, 4 dalis). Taigi, jei asmens sveikatos priežiūros įstaiga turi licenciją teikti asmens sveikatos priežiūros, inter alia, ligų diagnostikos, paslaugas, de jure (teisiškai) laikytina, kad ji atitinka šios srities imperatyviųjų teisės aktų reikalavimus (nebent kompetentingų institucijų būtų nustatyta priešingai), kurių taikymas suponuoja tinkamos kokybės paslaugų teikimą, kaip tai apibrėžta teisiniame reguliavime.
 Civiliniame procese galioja rungimosi principas (CPK 12 straipsnis), kuris lemia, kad įrodinėjimo pareiga ir pagrindinis vaidmuo įrodinėjant tenka įrodinėjamų aplinkybių nustatymu suinteresuotoms šalims (CPK 178 straipsnis). Pagal CPK 178 straipsnyje įtvirtintą įrodinėjimo naštos paskirstymo taisyklę, kiekviena ginčo šalis turi įrodyti savo reikalavimų ir atsikirtimų pagrindus.
 Atsakovė byloje neįrodė, kokiu teisėtu tikslu ji reikalauja įvykdyti aukštesnį už valstybės lygiu kaip standartą nustatytą kokybės kontrolės reikalavimą. Byloje nenustatyta, kad be ginčijamos Konkurso sąlygos neįmanoma ar pernelyg sunku užtikrinti pakankamą asmens sveikatos priežiūros paslaugų kokybę. Neginčytina, kad asmens sveikata – konstitucinė vertybė, viešojo intereso sudedamoji dalis. Kita vertus, pati valstybė sureguliuoja, kokiu būdu, priemonėmis ir ribotais resursais šis visuomeninės svarbos interesas bus užtikrintas. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai neįvertino atsakovės kaip daugiausia pirminio lygio asmens sveikatos priežiūros paslaugas teikiančios institucijos veiklos specifikos.
 Taip pat pažymėtina, kad kokybės kontrolė užtikrinama ne tik vidaus priemonėmis, bet ir išorinėmis (pavyzdžiui, atliekant kontrolinius tyrimus kitoje įstaigoje), be to, Aprašo 211 punkte nurodyta, kad laboratorija ne mažiau kaip du kartus per metus privalo dalyvauti tarplaboratorinėse palyginamosiose (išorinio kokybės vertinimo) tyrimų tikrinimo programose. Taigi bet kokiu atveju asmens sveikatos priežiūros įstaigos ir turi teisę, ir privalo papildomai užtikrinti atliekamų tyrimų kokybę kaip suteiktos veiklos licencijos turėjimo teisinę prielaidą.
 Licenciją turinčios asmens sveikatos priežiūros įstaigos turi teisę papildomai atlikti akreditavimo procedūrą, per kurią patikrinama jų personalo ir įrangos atitiktis tam tikriems standartams (Sveikatos priežiūros įstaigų įstatymo 6 straipsnis) ir įgyjamas papildomas atliekamų tyrimų patikimumo lygis (pavyzdžiui, kitos įstaigos pasitiki tyrimų rezultatais). Byloje nėra duomenų, ar atsakovė jau yra akredituota įstaiga, ar siekia papildomo kokybės vertinimo, be to, neaišku, ar akreditacijai gauti reikia ne privalomų dviejų, o trijų kokybės kontrolės lygių. Bet kokiu atveju šiuo metu galiojantis reguliavimas sukuria prielaidas ir suteikia galimybes asmens sveikatos priežiūros įstaigoms užtikrinti tyrimų kokybę dviejų kokybės kontrolės lygių pagrindu.
 Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus argumentus, darytina išvada, kad atsakovė neįrodė, jog jos funkcijoms vykdyti bei pareigai užtikrinti tinkamos kokybės asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikimą nepakanka dviejų kokybės kontrolės lygių. Dėl to aptariama ginčo Konkurso sąlyga kvalifikuotina kaip perteklinė ir neproporcinga perkančiosios organizacijos poreikiams, viešojo pirkimo sutarties objektui.
 Atsakovės teisėtą tikslą užtikrinti kuo didesnę teikiamų paslaugų kokybę atitiktų ir būtų proporcingesnis VPĮ įtvirtintas ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo vertinimo modelis, leidžiantis perkančiajai organizacijai suderinti kainos, kokybės ir kitus parametrus. Pasiūlymus vertinant pagal mažiausios kainos kriterijų ir nustatant konkrečius kokybės reikalavimus, viršijančius atsakovės veiklą reglamentuojančiuose teisės aktuose įtvirtintas nuostatas, be kita ko, iškreipiama tiekėjų konkurencija.
 Teisėjų kolegija, be kita ko, atkreipia dėmesį į tai, kad nors aptariamoje ginčo Konkurso sąlygoje nustatytas reikalavimas dėl trijų kokybės kontrolės lygių, tačiau Techninės specifikacijos pabaigoje nurodytų pastabų 2 punkte įtvirtintas nurodymas pateikti reikalingą reagentų, kitų priemonių ir kontrolinių medžiagų (atliekant kasdieninę 2-jų lygių kokybės kontrolę) kiekį numatomam nurodytam tyrimų skaičiui per 12 mėn. atlikti. Atsižvelgdama į tai, teisėjų kolegija daro išvadą, kad Konkurso sąlygos taip pat yra neaiškios, dviprasmiškos.
 Šiame kontekste kasacinio teismo konstatuota, kad perkančiųjų organizacijų pareiga nepažeisti skaidrumo principo, inter alia, reiškiančio pirkimo sąlygų aiškumą, tikslumą, nedviprasmiškumą, koreliuoja su teisės aktuose (VPĮ 24 straipsnio 9 dalyje) įtvirtintu tikslu užtikrinti, kad tiekėjai galėtų pateikti pasiūlymus, o perkančioji organizacija – nupirkti tai, ko reikia; pirkimo sąlygų aiškumas, inter alia, apima ir pirkimo objekto kiekio (apimties) nurodymą; VPĮ įtvirtinta, kad pirkimo dokumentuose turi būti prekių, paslaugų ar darbų pavadinimas, kiekis (apimtis), su prekėmis teiktinų paslaugų pobūdis, prekių tiekimo, paslaugų teikimo ar darbų atlikimo terminai (žr. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2013 m. kovo 8 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-94/2013).
 Dėl Konkurso sąlygų reikalavimo reagentų stabilumui (Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punktas)
 Ieškovė taip pat ginčija teismų procesinius sprendimus atmesti jos ieškinio reikalavimą pripažinti neteisėta ir ribojančia konkurenciją Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto sąlygą, kurioje nustatytas reagentų rinkinių stabilumo analizatoriuje terminas – mažiausiai 21 diena. Jos teigimu, apeliacinės instancijos teismas padarė nepagrįstą išvadą, kad ilgesnis reagentų stabilumo terminas mažina tyrimų, utilizavimo sąnaudas ir tyrimo kalibravimų skaičių. Ieškovės argumentai pripažintini pagrįstais.
 Ieškovė byloje įrodinėjo, kad rinkoje yra tiekėjų, gaminančių (tiekiančių) reagentus, kurių stabilumo terminas trumpesnis nei nurodytas Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkte ir kurie dėl šios sąlygos negali dalyvauti Konkurse, taip pat kad reagentų stabilumas (galiojimo terminas) nedaro jokios įtakos jų kokybei, pasiūlymo kainai, laboratorijos darbo operatyvumui. Atsakovė atsikirtinėjo argumentais, kad ilgesnio stabilumo reagentai leidžia atlikti didesnį tyrimų skaičių, mažina jų sąnaudas (nereikia utilizuoti puspilnių reagentų, reikia rečiau atlikti kalibravimą), atsiliepime nurodė reagentų, atitinkančių ginčo reikalavimą, pavadinimus.
 Minėta, kad kiekviena ginčo šalis turi įrodyti aplinkybes, kuriomis grindžia savo reikalavimus ir atsikirtimus (šios nutarties 48 punktas). Nagrinėjamu atveju ieškovė įrodinėjo, kad Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto reikalavimas diskriminacinis, neproporcingas pirkimo objektui, apriboja tiekėjų galimybes dalyvauti Konkurse, todėl atsakovė, atsikirsdama, jog ši ginčo sąlyga teisėta, nėra pernelyg aukšta ar ribojanti, privalėjo tai įrodyti, pateikti duomenis, pateisinančius tokios sąlygos nustatymą.
 Kolegijos vertinimu, atsakovė nepagrindė Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto reikalavimo tikslingumo, neįrodė, kodėl perkami reagentai privalo išlikti stabilūs būtent 21 dieną, o trumpesnio stabilumo reagentai neatitiktų reikalaujamos prekių kokybės, neužtikrintų racionalaus lėšų panaudojimo principo ir neleistų atsakovei juos naudojant tinkamai teikti medicinos paslaugų.
 Apeliacinės instancijos teismas sutiko su atsakovės teiginiais, kad reikalaujamas reagentų stabilumas sudaro galimybę atlikti didesnį tyrimų kiekį, nors toks teiginys nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais, be to, nėra aišku, kodėl būtent stabilumas (galiojimo terminas) lemia didesnį tyrimų kiekį, kai Techninės specifikacijos 4 priedo 2 punkte taip pat nustatytas analizatoriaus našumo reikalavimas (nurodyta, kiek tyrimų jis turi atlikti per valandą), o Konkurso sąlygų 2.5 punkte tiekėjas įpareigojamas patiekti Techninėje specifikacijoje nurodytą planuojamų pirkti prekių kiekį (prekės bus perkamos dalimis pagal faktinį poreikį).
 Esant nustatytiems tokiems Konkurso sąlygų reikalavimams, perkančiosios organizacijos tikslą įsigyti tinkamos kokybės reagentus ir su jais atlikti reikalingus tyrimus atitiktų tiek trumpesnio, tiek ilgesnio stabilumo reagentai, jei tiekėjas užtikrintų pakankamą reagentų skaičių visiems perkančiosios organizacijos planuojamiems tyrimams atlikti. Byloje nėra duomenų, kurie patvirtintų, kad trumpesnio nei 21 dienos stabilumo reagentai yra netinkami perkančiajai organizacijai siekiant įsigyti tinkamos kokybės prekių.
 Taip pat jokiais skaičiavimais ar kitais duomenimis nepagrįstas atsakovės teiginys, kad reikalaujamo stabilumo regentai mažina tyrimų sąnaudas (o trumpesnio stabilumo termino, priešingai, jas didina). Jeigu reagentų stabilumo terminas iš tiesų turi reikšmingą įtaką jų utilizavimo ar kalibravimo sąnaudoms, reikalauja papildomų išlaidų, tai nagrinėjant bylą ši aplinkybė turėjo būti pagrįsta ją patvirtinančiais duomenimis, kad teismai galėtų įvertinti, ar ji pakankama ribojančiai sąlygai nustatyti. Tačiau tai nebuvo padaryta.
 Be to, perkančioji organizacija, siekdama gauti ir įvertinti tarpusavyje palyginamus pasiūlymus, turėjo arba pirmiau nurodytas paslaugas (veiksmus) įtraukti į pirkimo objektą, dėl ko už jų tinkamą atlikimą, taigi ir tiesioginį išlaidų patyrimą, būtų atsakingi tiekėjai, arba pasiūlymus vertinti ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo vertinimo būdu, inter alia, atsižvelgdama ne tik į pirkimo objekto įsigijimo, bet ir eksploatavimo (naudojimo) sąnaudas.
 Atkreiptinas dėmesys į tai, kad pagal Konkurso sąlygas jo laimėtojas renkamas taikant mažiausios kainos vertinimo kriterijų, todėl tiekėjai, siekdami konkuruoti, siūlys mažiausios kainos pasiūlymus. Ši aplinkybė leidžia daryti išvadą, kad, atsisakius ribojančių sąlygų (atsakovei neįrodžius objektyvaus jų nustatymo būtinumo), būtų užtikrinta didesnė tiekėjų konkurencija, taigi ir galimybė gauti mažesnės kainos pasiūlymus. Atsakovės paskelbtas Konkursas (kaip, beje, ir kiekvienas viešasis pirkimas) yra susijęs su viešuoju interesu, juo siekiama užtikrinti tinkamą medicinos paslaugų teikimą, tačiau ginčo Konkurso sąlyga neužtikrino tiekėjų konkurencijos, o perkančioji organizacija neįrodė konkurencijos varžymą pateisinančių priežasčių.
 Remdamasi nurodytais argumentais teisėjų kolegija konstatuoja, kad atsakovė neįrodė, jog reikalavimas dėl reagentų stabilumo (Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punktas) yra teisėtas, nepagrįstai nevaržo galimų tiekėjų konkurencijos. Byloje nepateikta įrodymų, kad viešojo pirkimo tikslo – įsigyti tinkamos kokybės prekes racionaliai naudojant tam skirtas lėšas – negalima pasiekti proporcingesnėmis ir mažiau konkurenciją ribojančiomis priemonėmis. Atsižvelgdama į tai kolegija konstatuoja, kad teismai nepagrįstai sprendė, jog Techninės specifikacijos 4 priedo 15 punkto reikalavimas yra teisėtas. Pripažintina, kad jis dirbtinai (neproporcingai) riboja konkurenciją (VPĮ 32 straipsnio 2 dalis), taigi yra neteisėtas ir dėl to naikintinas.
 Tokios išvados nepaneigia atsakovės argumentai, kad aptariamą Konkurso sąlygą atitinka keletas ūkio subjektų. Šios nutarties pirmoje dalyje jau buvo aptarta aplinkybė, kad konkurenciją gali riboti ne tik atskiros pirkimo sąlygos, bet ir kelios kumuliatyviai taikomos sąlygos ar visos sąlygos in corpore. Nagrinėjamu atveju nebuvo įrodyta, kad atsakovės minimų ūkio subjektų siūlomi (turimi) reagentai atitinka visas Konkurso 4 dalies sąlygas. Be to, vienintelė aplinkybė, kad atitinkamas viešojo pirkimo sąlygas gali atitikti daugiau nei vienas tiekėjas, savaime nepagrindžia jų teisėtumo, jei įrodoma, kad jos nepagrįstai suvaržo konkurenciją, yra neproporcingos pirkimo objektui (viešojo pirkimo sutarčiai), perteklinės.
 Teisėjų kolegija, remdamasi pirmiau nurodytais argumentais, konstatuoja, kad Techninės specifikacijos 4 priedo 10 ir 15 punkte nustatytos sąlygos yra neteisėtos. Atsižvelgiant į tai, naikintinos pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų dalys, kuriomis atmestas ieškinys dėl šių Konkurso sąlygų pripažinimo neteisėtomis bei jų panaikinimo, ir dėl šios bylos dalies priimtinas naujas sprendimas – ieškinys tenkintinas.
 Kitos teismų procesinių sprendimų dalys, kuriomis Konkurso 4 dalies sąlygos, nustatytos Techninės specifikacijos 4 priedo 9 ir 14 punktuose, bei Konkurso 5 dalies sąlygos pripažintos neteisėtomis ir panaikintos bei nutrauktos Konkurso 4 ir 5 dalių procedūros, paliktinos nepakeistos.
 Taikant ankstesnėje kasacinio teismo praktikoje suformuluotas teisės aiškinimo taisykles, nagrinėjamoje byloje ieškovės reikalavimas panaikinti atsakovės sprendimą atmesti jos pretenziją nenagrinėtinas, o ši bylos dalis nutrauktina.
 Kasaciniam teismui panaikinus pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų dalis ir dėl jų priėmus naują sprendimą – ieškinį patenkinti iš dalies, iš esmės buvo patenkinti visi materialieji ieškovės reikalavimai. Atitinkamai iš naujo turi būti paskirstytos šalių pirmosios ir apeliacinės instancijos teismuose turėtos bylinėjimosi išlaidos (CPK 93 straipsnio 5 dalis).
 Byloje esantys mokėjimo dokumentai patvirtina, kad pateikdama ieškinį, apeliacinį ir kasacinį skundus ieškovė sumokėjo po 217 Eur žyminio mokesčio. Patenkinus kasacinį skundą ir priėmus naują sprendimą, kuriuo ieškinys patenkintas, šios ieškovės išlaidos (iš viso 651 Eur) jai priteistinos iš atsakovės (CPK 93 straipsnio 1 dalis).
 Ieškovė pirmosios instancijos teismui pateiktuose procesiniuose dokumentuose prašė priteisti turėtų bylinėjimosi išlaidų atlyginimą. Kadangi CPK 98 straipsnio 1 dalyje nustatytais terminais (iki bylos išnagrinėjimo iš esmės pirmosios instancijos teisme pabaigos) išlaidas advokato pagalbai ir kitas išlaidas bei jų dydį patvirtinantys duomenys nebuvo pateikti, tai šis ieškovės prašymas netenkintinas (CPK 98 straipsnio 1 dalis).
 Byloje esantys mokėjimo dokumentai patvirtina, kad už advokato pagalbą apeliacinės instancijos teisme ieškovė turėjo 2863,75 Eur bylinėjimosi išlaidų (iš jų 217 Eur už sumokėtą žyminį mokestį), jų atlyginimą prašo priteisti iš atsakovės. Prašomo priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimo dydis (2646,75 Eur be žyminio mokesčio) viršija Rekomendacijų dėl civilinėse bylose priteistino užmokesčio už advokato ar advokato padėjėjo teikiamą teisinę pagalbą (paslaugas) maksimalaus dydžio, patvirtintų Lietuvos Respublikos teisingumo ministro 2004 m. balandžio 2 d. įsakymu Nr. 1R-85 ir Lietuvos advokatų tarybos 2004 m. kovo 26 d. nutarimu (redakcija, galiojanti nuo 2015 m. kovo 20 d.), 8.10 punkte nurodytą dydį, todėl ieškovei iš atsakovės priteistinas 1286,73 Eur išlaidų advokato pagalbai atlyginimas.
 Konstatavus, kad ieškovės ieškinys tenkintinas, atsakovės apeliacinės instancijos teismui teiktas prašymas turėtų bylinėjimosi išlaidų atlyginimą priteisti iš ieškovės atmestinas.
 Byloje esantys mokėjimo dokumentai patvirtina, kad už advokato pagalbą kasaciniame teisme ieškovė turėjo 2500 Eur atstovavimo išlaidų, jų atlyginimą prašo priteisti iš atsakovės. Prašomo priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimo dydis viršija Rekomendacijų dėl civilinėse bylose priteistino užmokesčio už advokato ar advokato padėjėjo teikiamą teisinę pagalbą (paslaugas) maksimalaus dydžio, patvirtintų Lietuvos Respublikos teisingumo ministro 2004 m. balandžio 2 d. įsakymu Nr. 1R-85 ir Lietuvos advokatų tarybos 2004 m. kovo 26 d. nutarimu (redakcija, galiojanti nuo 2015 m. kovo 20 d.), 8.13 punkte nurodytą dydį, todėl ieškovei iš atsakovės priteistinas 1645,60 Eur išlaidų advokato pagalbai atlyginimas.
 Bylą nagrinėjant kasaciniame teisme patirta 4,82 Eur išlaidų, susijusių su procesinių dokumentų įteikimu (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2017 m. gegužės 18 d. pažyma apie išlaidas, susijusias su procesinių dokumentų įteikimu). Panaikinus pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų dalį ir priėmus naują sprendimą, kuriuo ieškinys tenkintinas, šių išlaidų atlyginimas valstybei priteistinas iš atsakovės VšĮ Kauno Kalniečių poliklinikos (CPK 79 straipsnis, 88 straipsnio 1 dalies 3 punktas, 92, 93 straipsniai).
 Panaikinti Kauno apygardos teismo 2016 m. rugsėjo 12 d. sprendimo dalį, kuria atmesti ieškovės UAB „Roche Lietuva“ reikalavimai dėl viešojo pirkimo „Laboratorinių diagnostinių reagentų viešasis pirkimas“ sąlygų 2 priedo Techninės specifikacijos Techninių reikalavimų analizatoriams 4 priedo 10 ir 15 punktų, pretenzijos išnagrinėjimo rezultatų, paskirstytos bylinėjimosi išlaidos, ir Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2016 m. lapkričio 28 d. nutarties dalį, kuria pirmiau nurodyta Kauno apygardos teismo sprendimo dalis palikta nepakeista, taip pat apeliacinės instancijos teismo nutarties dalį, kuria paskirstytos apeliacinės instancijos teisme turėtos bylinėjimosi išlaidos, bei dėl šios bylos dalies priimti naują sprendimą.
 Ieškovės UAB „Roche Lietuva“ ieškinį tenkinti iš dalies – viešojo pirkimo sąlygas, įtvirtintas Techninės specifikacijos Techninių reikalavimų analizatoriams 4 priedo 10 ir 15 punktuose, pripažinti neteisėtomis.
 Nutraukti bylos dalį dėl ieškinio reikalavimo panaikinti atsakovės VšĮ Kauno Kalniečių poliklinikos 2016 m. birželio 27 d. sprendimą atmesti ieškovės UAB „Roche Lietuva“ 2016 m. birželio 17 d. pretenziją.
 Kitą Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2016 m. lapkričio 28 d. nutarties dalį palikti nepakeistą.
 Priteisti UAB „Roche Lietuva“ (j. a. k. 300089404) iš VšĮ Kauno Kalniečių poliklinikos (j. a. k. 135044630) 651 Eur už ieškinį, apeliacinį ir kasacinį skundus sumokėto žyminio mokesčio, 1286,73 Eur išlaidų advokato pagalbai apeliacinės instancijos teisme ir 1645,60 Eur tokių išlaidų kasaciniame teisme atlyginimą, iš viso 3583,33 Eur (tris tūkstančius penkis šimtus aštuoniasdešimt tris Eur 33 ct).
 Priteisti valstybei iš VšĮ Kauno Kalniečių poliklinikos (j. a. k. 135044630) 4,82 Eur (keturis Eur 82 ct) išlaidų, susijusių su procesinių dokumentų įteikimu, atlyginimo (ši suma mokėtina į Valstybinės mokesčių inspekcijos (j. a. k. 188659752) biudžeto pajamų surenkamąją sąskaitą, įmokos kodas – 5660).


type: wikipedia

text:
Szczelina w Słonecznych Skałach Druga – schronisko w Słonecznych Skałach na Wyżynie Olkuskiej wchodzącej w skład Wyżyny Krakowsko-Częstochowskiej. Znajduje się we wsi Jerzmanowice w gminie Zabierzów, w powiecie krakowskim, w województwie małopolskim.
 Schronisko znajduje się na szczelinie wschodniej ścianie skały Ogrodzieniec. Otwór znajduje się na wysokości kilku metrów, nad progiem. Ma średnicę 0,4 m, wysokość 1,8 m i ciągnie się za nim ciasna szczelina o stropie będącym zawaliskiem. Już po 1,5 m szczelina staje się tak ciasna, że niedostępna..
 Opisywany obiekt powstał w wapieniach skalistych górnej jury, na nieco rozmytej pionowej szczelinie. Ściany są zwietrzałe, nacieków brak. Namulisko tworzy głównie gleba i gruz wapienny. Szczelina jest w całości widna, przewiewna i poddana wpływom środowiska zewnętrznego. Przy jej otworze skąpo rosną rośliny zielne i dzika róża, w głębi szczeliny także mchy, porosty i glony. Zwierząt nie zaobserwowano.
 Szczelina znana była od dawna, ale nie wymieniana w literaturze speleologicznej. Jej dokumentację sporządziła Izabella Luty w lipcu 2014 r.
 W skale Ogrodzieniec znajduje się jeszcze drugi obiekt jaskiniowy – Szczelina w Słonecznych Skałach Pierwsza.
 Przypisy
 Jaskinie Wyżyny Krakowsko-Częstochowskiej
 Jerzmanowice (województwo małopolskie)


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21985A1109(01)
 Accordo di concertazione Comunità-COST relativo ad un' azione concertata nel campo della telematica (azione COST 11 ter)
 Gazzetta ufficiale n. L 297 del 09/11/1985 pag. 0025 edizione speciale spagnola: capitolo 13 tomo 19 pag. 0034 edizione speciale portoghese: capitolo 13 tomo 19 pag. 0034
 *****ACCORDO DI CONCERTAZIONE COMUNITÀ-COST relativo ad un'azione concertata nel campo della telematica (azione COST 11 ter) LA COMUNITÀ ECONOMICA EUROPEA, qui di seguito denominata « Comunità », L'AUSTRIA, LA FINLANDIA, LA NORVEGIA, LA SVEZIA, LA SVIZZERA E LA IUGOSLAVIA, qui di seguito denominati « paesi terzi partecipanti », considerando che un accordo di concertazione Comunità-COST relativo ad un'azione concertata nel campo della telematica (azione COST 11 bis), concluso tra la Comunità, la Spagna, la Finlandia, la Norvegia, la Svezia e la Iugoslavia il 22 gennaio 1981 a scadenza 11 settembre 1983, ha fornito risultati particolarmente promettenti; considerando che, con la decisione dell'11 settembre 1979, il Consiglio delle Comunità europee ha adottato un programma quadriennale nel settore dell'informatica; considerando che, con la decisione del 22 novembre 1984, il Consiglio ha modificato il programma adottato con la decisione dell'11 settembre 1979 e che tale modifica comporta un'azione concertata nel campo della telematica, qui di seguito denominata « azione COST 11 ter »; considerando che gli stati membri della Comunità, i paesi terzi partecipanti, qui di seguito denominati « stati », e la Comunità intendono svolgere secondo le norme e le procedure applicabili ai loro programmi nazionali, le ricerche descritte all'allegato A e sono disposti ad inserirle in un processo di concertazione da essi considerato di reciproca utilità; considerando che lo svolgimento delle ricerche previste dall'azione concertata comporterà per gli stati e la Comunità un contributo finanziario di circa 20 milioni di ECU, CONVENGONO LE DISPOSIZIONI SEGUENTI: Articolo 1 La Comunità e i paesi terzi partecipanti, qui di seguito denominati « parti contraenti », partecipano per un periodo previsto fino al 21 novembre 1986 ad un'azione concertata nel campo della telematica. L'azione è descritta nei particolari all'allegato A. Gli stati sono interamente responsabili delle ricerche svolte presso i loro istituti o organismi nazionali, ad eccezione delle ricerche svolte in base a contratti stipulati con la Commissione delle Comunità europee, qui di seguito denominata « Commissione ». Articolo 2 La concertazione tra le parti contraenti avviene in sede di comitato di concertazione Comunità-COST, qui di seguito denominato « comitato ». Il comitato adotta il proprio regolamento interno. I compiti di segreteria sono svolti dalla Commissione. Il mandato e la composizione del comitato sono definiti all'allegato B. La struttura del comitato può essere riesaminata dalle parti contraenti. Articolo 3 Per garantire la massima efficacia nell'esecuzione dell' azione concertata, la Commissione nomina un capo progetto, previa consultazione dei delegati dei paesi terzi partecipanti in seno al comitato. Articolo 4 Il contributo finanziario stimato delle parti contraenti alle spese di coordinamento per il periodo di cui all'articolo 1, primo comma, è fissato come segue: 1 300 000 ECU per la Comunità, 57 000 ECU per l'Austria, 50 000 ECU per la Finlandia, 53 000 ECU per la Norvegia, 70 000 ECU per la Svezia, 70 000 ECU per la Svizzera, 58 000 ECU per la Iugoslavia. L'ECU è quella definita nel regolamento finanziario in vigore applicabile al bilancio generale delle Comunità europee e nelle disposizioni finanziarie adottate in conformità di questo. Le modalità di finanziamento dell'accordo sono definite all'allegato C. Articolo 5 1. Attraverso il comitato, gli stati provvedono al regolare scambio di tutte le informazioni utili concernenti l'esecuzione delle ricerche previste dall'azione concertata. Si impegnano inoltre a fornire informazioni relative a ricerche analoghe progettate o svolte da altri organismi. Le informazioni sono considerate riservate qualora ciò sia richiesto dallo stato che le fornisce. 2. Previa consultazione del comitato, la Commissione redige relazioni annuali sulle attività svolte in base alle informazioni pervenute e le trasmette agli stati. 3. Al termine del periodo di concertazione, la Commissione, previa consultazione del comitato, invia agli stati una relazione generale sull'esecuzione e sui risultati dell' azione e provvede alla pubblicazione di tale relazione entro sei mesi dalla trasmissione di quest'ultima, a meno che vi si opponga uno stato. In tal caso la relazione è considerata riservata e viene distribuita, su richiesta e con l'accordo del comitato, esclusivamente agli organismi e alle imprese le cui attività di ricerca o di produzione possano giustificare l'accesso alle conoscenze derivanti dall'esecuzione delle ricerche previste dall'azione concertata. Articolo 6 1. Dopo la firma del presente accordo, ciascuna parte contraente deve notificare al più presto al segretario generale del Consiglio delle Comunità europee l'avvenuto espletamento delle procedure necessarie a norma delle disposizioni interne per l'entrata in vigore del presente accordo. 2. Per le parti contraenti che hanno trasmesso la notifica di cui al paragrafo 1, il presente accordo entra in vigore il primo giorno del mese successivo a quello nel corso del quale la Comunità e almeno un paese terzo partecipante hanno proceduto a tale notifica. Per le parti contraenti che trasmettono la notifica dopo l'entrata in vigore del presente accordo, quest'ultimo entra in vigore il primo giorno del secondo mese successivo a quello in cui hanno provveduto a trasmettere la notifica. Le parti contraenti che non abbiano ancora trasmesso detta notifica al momento dell'entrata in vigore del presente accordo possono partecipare ai lavori del comitato senza diritto di voto per un periodo di sei mesi dall'entrata in vigore del presente accordo. 3. Il segretario generale del Consiglio delle Comunità europee comunica a ciascuna della parti contraenti l'avvenuto deposito delle notifiche di cui al paragrafo 1 e la data di entrata in vigore del presente accordo. Articolo 7 Il presente accordo si applica, da una parte, ai territori cui si applica il trattato che istituisce la Comunità economica europea, alle condizioni stabilite da quest'ultimo, e, dall'altro, ai territori dei paesi terzi partecipanti. Articolo 8 Il presente accordo, redatto in esemplare unico in lingua danese, francese, greca, inglese, italiana, olandese e tedesca, tutti i testi facenti ugualmente fede, è depositato negli archivi del segretariato generale del Consiglio delle Comunità europee che ne rimette copia certificata conforme a ciascuna delle parti contraenti. ALLEGATO A SCOPO DELL'AZIONE Lo scopo principale dell'azione consiste nel creare l'infrastruttura ed i meccanismi necessari per: - avviare e favorire la ricerca svolta in collaborazione nel settore della telematica, - facilitare lo scambio di pareri, l'identificazione dei problemi e l'armonizzazione delle strategie risolutive, - coordinare le attività esistenti a livello europeo, compresa l'armonizzazione dei lavori sulle reti di ricerca in Europa, - trasferire le soluzioni eventuali fornite dalla ricerca ad altri settori (per esempio, industria), - creare un flusso di informazioni come attività derivata attraverso i canali nazionali, verso gli organismi di normalizzazione attraverso le azioni seguenti: - scambio di ricercatori a breve ed a più lungo termine, - organizzazione di gruppi di lavoro per l'identificazione dei problemi, - sostegno ai progetti di ricerca svolti in collaborazione, essenzialmente sostenendo i costi supplementari dovuti alla collaborazione, - creazione eventuale di gruppi sperimentali di utenti. L'azione dedicherà particolare attenzione alla ricerca relativa alle esigenze dei servizi rivolti all'utente ed in particolare alle modalità destinate a fornire un grado più elevato di accessibilità, disponibilità e integrità dei servizi. L'attività svolta nel quadro dell'azione sarà orientata in modo da risultare complementare ad altre attività europee, in particolare ESPRIT, soprattutto per la parte sistemi di scambio di informazioni, per le azioni avviate dal comitato tecnico per le telecomunicazioni del COST (TCT), per le attività nel quadro della politica comunitaria di normalizzazione nelle tecnologie dell'informazione e per le attività svolte nel quadro della politica comunitaria in materia di telecomunicazioni. 1.2 // 1. // I settori interessati sono i seguenti: settori relativi al livello sette di OSI // // Questo gruppo di attività riguardanti il livello sette (cioè livello applicativo nel modello di riferimento OSI contribuirà ad una migliore comprensione delle esigenze delle varie applicazioni, dell'impostazione della rete e dell'interfaccia uomo/macchina. // // I sottosettori sono: // 1.1. // Basi di dati distribuiti (DDB) // // Una delle più importanti utenze future per i servizi basilari di comunicazione sarà la base di dati distribuiti. Dovranno essere risolti numerosi problemi fondamentali relativi alla gestione delle DDB (simultaneità, ecc.). L'attività sarà basata inizialmente sui risultati dei progetti DDB eseguiti nel quadro dell'azione COST 11 bis. // 1.2. // Servizi di comunicazione interpersonale con l'ausilio dell'elaboratore // // Scopo di un'azione in questo settore è quello di svolgere azioni di ricerca e sviluppo destinate a fornire strumenti nuovi ed adeguati per le comunicazioni interpersonali. Le ricerche su tali argomenti dovrebbero essere svolte tenendo conto delle recenti attività di normalizzazione sui « sistemi di trasmissione dei messaggi » da parte della CCITT concentrandosi quindi su settori non esplorati dalle nuove norme. Le nuove attività in questo settore potrebbero pertanto essere intese come una maggiore valorizzazione delle nuove norme. // 1.3. // Applicazioni in materia di grafici // // Poiché nel settore dei grafici si sta sviluppando la norma GKS, sarebbe opportuno esaminare il suo inserimento nell'OSI RM, valutandone le caratteristiche specifiche per i fornitori di servizi fondamentali. // 1.4. // Fattori umani // // Quest'attività intende contribuire allo sviluppo dei servizi del livello applicativo nei sistemi di telematica, esaminando l'interfaccia uomo/macchina (specialmente software) nell'intento di garantirne la facilità d'impiego e l'accettabilità. Possono inoltre essere oggetto di studio le implicazioni umane ed organizzative dell'impiego dei servizi di telematica. // 1.5. // OSIS (Open Shop for Information Services) // // Quest'attività, che è stata avviata da uno studio di fattibilità già nel corso del progetto COST 11 bis, dovrebbe fornire uno strumento di facile accesso degli utenti ai fornitori di informazioni e potrebbe avere in futuro un impatto più ampio sulle tecniche per tutti i tipi di transazioni finanziarie (di valori) tra i fornitori e gli utenti dei servizi. È in corso di preparazione per l'autunno 1985 una dimostrazione della firma ed autenticazione di un messaggio di pagamento nella stessa sede del centro di calcolo e tra diverse sedi nazionali di calcolo. // 1.6. // Gestione di sistemi distribuiti // // Gli obiettivi da perseguire sono: // // - ricerca sui meccanismi richiesti per creare un'infrastruttura gestionale a sostegno dell'informatica distribuita; // // - ricerca volta a definire gli strumenti e le tecniche richieste dai responsabili degli elaboratori e delle reti i cui sistemi fanno parte dell'informatica distribuita; // // - sviluppo di protocolli di comunicazione destinati alla gestione dei sistemi distribuiti nell'ambito dell'interconnessione di sistemi aperti. // 1.7. // Riservatezza e sicurezza delle reti // // Questo settore è oggetto di grande preoccupazione. Gli obiettivi dell'attività consistono nell'esaminare le tecniche che consentiranno alle reti di tutelare le informazioni in transito. // 2. // Metodi formali di descrizione e protocolli di prova // // Nell'ultimo decennio sono state messe a punto numerose tecniche descrittive formali (FDT) per la definizione di protocolli e servizi. Pertanto dovendo descrivere un protocollo e/o un servizio è possibile scegliere tra un'ampia gamma di FDT in funzione dei propri obiettivi, campi d'applicazione, esigenze, ecc. // // Gli obiettivi della ricerca consistono nel definire criteri e metodi di valutazione e raffronto di FDT, di determinazione dell'equivalenza e della possibilità di interazione delle descrizioni formali ottenute da diversi FDT, ecc. // // I settori indicati in precedenza non forniscono un elenco completo degli argomenti da trattare ma i finanziamenti limitati a disposizione del progetto implicheranno la concentrazione su un numero ristretto di settori. ALLEGATO B MANDATO E COMPOSIZIONE DEL COMITATO DI CONCERTAZIONE COMUNITÀ-COST NEL CAMPO DELLA TELEMATICA 1.2 // 1. // Il comitato: // 1.1. // contribuisce all'esecuzione ottimale dell'azione concertata esprimendo il suo parere su tutti gli aspetti in questione, compresi in particolare: // // - la promozione e il coordinamento delle attività a livello nazionale nel quadro dell'azione concertata; // // - la definizione degli argomenti di particolare importanza o di interesse comune; // // - la concessione di aiuti finanziari provenienti dal fondo di coordinamento; // // - la scelta dei contraenti per compiti specifici; // // - la designazione del capo progetto; // // - l'orientamento fornito al capo progetto; // 1.2. // valuta i risultati dei progetti e trae le conclusioni in merito alla loro applicazione; // 1.3. // è responsabile dello scambio di informazioni di cui all'articolo 5, paragrafo 1, dell'accordo. // 2. // Le relazioni e i pareri del comitato sono trasmessi agli stati. // 3. // Il comitato è composto da un delegato della Commissione, un delegato per ogni paese terzo partecipante, un delegato per ogni stato membro in veste di rappresentante del programma nazionale e il capo progetto. Ciascun delegato può farsi accompagnare da esperti. // // Il comitato può invitare i rappresentanti degli utenti, della CEPT e degli organismi europei che si occupano di attività di normalizzazione al fine di esprimere i propri pareri. ALLEGATO C MODALITÀ DI FINANZIAMENTO Articolo 1 Le presenti disposizioni definiscono le modalità di finanziamento di cui all'articolo 4 dell'accordo. Articolo 2 All'entrata in vigore dell'accordo, la Commissione invia ad ogni paese terzo partecipante una richiesta di fondi corrispondenti alla quota definita dall'articolo 4 dell'accordo. Tale contributo è espresso in ECU e nella moneta del paese in questione; il valore dell'ECU è quello definito dal regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee e determinato alla data di richiesta dei fondi. L'insieme dei contributi è destinato a coprire le spese di viaggio e di soggiorno dei delegati del comitato, oltre alle spese di coordinamento vere e proprie. Ogni paese terzo partecipante versa il proprio contributo alle spese di coordinamento previste dall'accordo entro tre mesi dall'invio della richiesta di fondi da parte della Commissione. Eventuali ritardi nel versamento implicano per il paese terzo in questione il pagamento d'interessi ad un tasso pari al più alto tasso di sconto praticato negli stati a detta data. Tale tasso è aumentato dello 0,25 % per ogni mese di mora. Il tasso aumentato è applicabile per l'intera durata del ritardo. Articolo 3 Gli importi versati dai paesi terzi partecipanti sono accreditati all'azione concertata ed iscritti tra le entrate sotto una voce dello stato delle entrate del bilancio generale delle Comunità europee (sezione Commissione). Articolo 4 Lo scadenzario provvisorio riguardante le spese di coordinamento di cui all'articolo 4 dell'accordo è riportato in allegato. Articolo 5 Per la gestione dei fondi si applica il regolamento finanziario in vigore applicabile al bilancio generale delle Comunità europee. Articolo 6 Al termine di ogni esercizio finanziario viene redatto un bilancio dei fondi stanziati per l'azione concertata che sarà trasmesso per informazione ai paesi terzi partecipanti. APPENDICE SCADENZARIO PROVVISORIO PER L'AZIONE CONCERTATA: TELEMATICA (AZIONE COST 11 TER) VOCE DI BILANCIO 7702 « AZIONE COMUNITARIA A FAVORE DELLO SVILUPPO DELL'INFORMATICA » (in ECU) 1.2,3.4,5.6,7.8,9.10,11 // // // // // // // // 1985 // 1986 // 1987 // 1988 // Totale // // // // // 1.2.3.4.5.6.7.8.9.10.11 // // SI // SP // SI // SP // SI // SP // SI // SP // SI // SP // // // // // // // // // // // // 1. Valutazione iniziale dei costi globali: // // // // // // // // // // // - spese di funzionamento amministrativo e contratti // 1 300 000 // 350 000 // - // 400 000 // - // 350 000 // - // 200 000 // 1 300 000 // 1 300 000 // // // // // // // // // // // // Totale // 1 300 000 // 350 000 // - // 400 000 // - // 350 000 // - // 200 000 // 1 300 000 // 1 300 000 // // // // // // // // // // // // 2. Valutazione riveduta delle spese dei costi supplementari derivanti dalla partecipazione dei paesi terzi // // // // // // // // // // // - spese di funzionamento amministrativo e contratti // 1 300 000 // 350 000 // 358 000 // 520 000 // - // 470 000 // - // 318 000 // 1 658 000 // 1 658 000 // // // // // // // // // // // // 3. Differenze tra 1 e 2 da coprire con il contributo dei paesi terzi partecipanti // 0 // 0 // 358 000 // 120 000 // - // 120 000 // - // 118 000 // 358 000 // 358 000 // // // // // // // // // // // 1.2 // SI // = Stanziamento d'impegno. // SP // = Stanziamento di pagamento. // //


type: other

text:
- - vsa - -Okrožno sodišče v LjubljaniOkrožno sodišče v Mariboru - - vsi - -pravdnegospodarskekazenskedrugi oklici
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 12:00:00 drugi oklici Majda ČEBULJ Pražakova 4, 1000 Ljubljana, 3. nadstropje, razpravna dvorana St 682/2018 narok za začetek stečajnega postopka GIGOLA, pekarstvo, d.o.o., 1260 Ljubljana - Polje GIGOLA, pekarstvo, d.o.o., 1260 Ljubljana - Polje
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 11:00:00 drugi oklici Jože Ruparčič Pražakova 4, Ljubljana, soba številka 11 v 3. nadstropju St 776/2015 narok za obravnavo ugovora proti odpustu obveznosti Gorazd Petrovič, Domžale Gorazd Petrovič, Domžale
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 12:15:00 drugi oklici Majda ČEBULJ Pražakova 4, 1000 Ljubljana, 3. nadstropje, razpravna dvorana St 391/2019 narok za začetek stečajnega postopka NOYER d.o.o., 1211 Ljubljana - Šmartno NOYER d.o.o., 1211 Ljubljana - Šmartno
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 09:30:00 drugi oklici Jože Ruparčič Pražakova 4, Ljubljana, soba številka 11 v 3. nadstropju St 5004/2016 narok za obravnavo ugovora proti odpustu obveznosti Boris Humski, Ljubljana Boris Humski, Ljubljana
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 13:00:00 drugi oklici Majda ČEBULJ Pražakova 4, 1000 Ljubljana, 3. nadstropje, razpravna dvorana St 2311/2018 narok za obravnavo ugovora proti odpustu obveznosti Milan Kuhelj, 1000 Ljubljana Milan Kuhelj, 1000 Ljubljana
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 10:00:00 drugi oklici Jože Ruparčič Pražakova 4, Ljubljana, soba številka 11 v 3. nadstropju St 594/2019 narok za začetek stečajnega postopka BIOGEN kogeneracija iz biomase, d.o.o., Kamnik BIOGEN kogeneracija iz biomase, d.o.o., Kamnik
 Okrožno sodišče v Ljubljani 28.05.2019 ob 10:30:00 drugi oklici Jože Ruparčič Pražakova 4, Ljubljana, soba številka 11 v 3. nadstropju St 660/2019 narok za začetek stečajnega postopka FINANCE24, finančne storitve, d.o.o., Ljubljana FINANCE24, finančne storitve, d.o.o., Ljubljana
 Okrožno sodišče v Ljubljani 29.05.2019 ob 09:00:00 drugi oklici mag. Urška Gašperin Pražakova ulica 4, 1000 Ljubljana St 3618/2015 narok za obravnavo ugovora proti odpustu obveznosti Metka Pleško, Hajdrihova ulica 016, 1000 Ljubljana Metka Pleško, Hajdrihova ulica 016, 1000 Ljubljana
 Okrožno sodišče v Ljubljani 30.05.2019 ob 09:00:00 drugi oklici s. Mateja Dobovšek Pražakova ulica 4, Ljubljana St 3204/2018 narok za začetek postopka NOVA NEPREMIČNINA d.o.o., Domžale NOVA NEPREMIČNINA d.o.o., Domžale


text:
 9.8.2007
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 209/62
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 34/2007,
 tehty 27 päivänä huhtikuuta 2007,
 ETA-sopimuksen liitteen XX (Ympäristö) muuttamisesta
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite XX muutettiin 22 päivänä syyskuuta 2006 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 125/2006 (1).
 (2)
 Ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä 15 päivänä joulukuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/107/EY (2) olisi otettava osaksi sopimusta,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Lisätään sopimuksen liitteessä XX olevan 21aj kohdan (komission päätös 2004/461/EY) jälkeen kohta seuraavasti:
 ”21ak.
 32004 L 0107: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/107/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 2004, ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä (EUVL L 23, 26.1.2005, s. 3).”.
 2 artikla
 Direktiivin 2004/107/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 28 päivänä huhtikuuta 2007, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (3).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 27 päivänä huhtikuuta 2007.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Alan SEATTER
 (1) EUVL L 333, 30.11.2006, s. 55.
 (2) EUVL L 23, 26.1.2005, s. 3.
 (3) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


text:
Koledar je sestav določevanja datumov k pripadajočim dnevom, oziroma velikokrat razdelitev leta. Datumi lahko temeljijo na zaznavnem gibanju astronomskih teles. Do nekako srednjega veka je bila glavna naloga astronomov izdelava koledarjev za družbene, zgodovinske in kronološke potrebe, čeprav ta naloga tudi danes ni zamrla.
 Veliko koledarjev je neperiodičnih, vendar nekateri koledarji (še posebej na primer majevski koledar) poznajo začetek ponovnega štetja
 Koledarski sestavi
 Koledarji, ki so v rabi na Zemlji so največkrat Lunini, Sončevi, lunisolarni, planetni ali poljubni.
 Lunin koledar je usklajen z gibanjem Lune (lunine mene); primer je muslimanski koledar.
 Sončev koledar temelji na opazljivih spremembah letnih časov, ki so usklajeni z gibanjem Sonca; primera sta perzijski koledar in Hajamov koledar.
 Lunisolarni koledar je usklajen z gibanjema Lune in Sonca; primer je judovski koledar.
 Planetni koledar je določena časovna doba, ki temelji na več vidnih gibljivih telesih na nebu; primer je teden.
 Poljubni koledar ni usklajen z nobenim gibanjem telesa na nebu; primer je julijanski dan, ki ga uporabljajo astronomi, (ne smemo ga zamenjevati z julijanskim koledarjem).
 Obstaja nekaj koledarjev, ki so usklajeni z gibanjem Venere kot so nekateri starodavni egipčanski koledarji. Uskladitev glede na Venero se je verjetno pojavila prvenstveno pri civilizacijah blizu ekvatorja.
 Seznam koledarjev
 Seznam vključuje tudi datumske sestave, ki v resnici niso koledarji.
 Koledarji v uporabi:
 gregorijanski koledar
 julijanski koledar
 Milankovićev koledar (prenovljeni julijanski koledar)
 kitajski koledar
 japonski koledar
 judovski koledar
 muslimanski koledar
 iranski koledar
 hindujski koledar
 popravljen julijanski koledar
 koptski koledar
 tajski Sončev koledar (suriyakati)
 zoroastrov koledar (vključuje parsi)
 malajalamski koledar
 bahajski koledar (bahá'íjev koledar)
 proračunsko leto
 ISO koledar tedenskega dneva
 53-tedenski koledar
 astronomski koledar
 Starejši koledarji:
 azteški koledar
 babilonski koledar
 egipčanski koledar
 koledar francoske revolucije
 atiški koledar (starogrški koledar)
 mezoameriški koledarji
 majevski koledar
 mezoameriški koledar dolgega štetja (majevski koledar dolgega štetja)
 prabolgarski koledar
 rimski koledar
 runski koledar
 ruski pravoslavni koledar
 pozitivistični koledar
 koledar sovjetske revolucije
 tajski Lunin koledar
 carigrajski koledar
 starogrški koledar
 Predlagani koledarji:
 Darianov koledar za uporabo na Marsu, Jupitrovih Galilejevih lunah in Titanu.
 koledarske prenove:
 svetovni koledar
 mednarodni večni koledar (imenovan tudi mednarodni stalni koledar)
 Hajamov koledar in izpeljanke
 Glej tudi
 cerkveni koledar (liturgično leto),
 katoliški koledar,
 pravoslavni koledar
 koledar svetnikov,
 računanje dneva v tednu,
 cikli, era, doba, koledarska doba, epoha,
 Koledarska dekleta (britanski film iz leta 2003, kjer igrata Helen Mirren in Julie Walters).
 vesoljski koledar
 Zunanje povezave
 O koledarjih , Bogdan Kilar, Kvarkadabra, Spika, december 1997
 Zgodovina po dobah


text:
TDC Landsklub: 2015-12-04
 1. halvleg vundet ved EU-domstolen
 EU-Domstolens Generaladvokat har i et offentliggjort forslag til afgørelse, givet lønmodtagerne medhold i årelang strid. Det sker i spørgsmålet om danske private arbejdsgiveres pligt til at betale godtgørelse til ældre funktionærer med lang anciennitet som bliver afskediget, men som fortsætter på arbejdsmarkedet
 Det er endnu for tidligt at lade champagnepropperne sprænge, medmindre naturligvis det sker som led i forberedelserne til det forestående nytår.
 Selv om generaladvokaten fra EU-domstolen i sit forslag til afgørelse afviser arbejdsgivernes påstande, er EU-domstolen ikke forpligtet til at følge Generaladvokatens forslag. Men statistisk sker det i fire ud af fem sager.
 Og når EU-domstolen kommer med sin endelige afgørelse om formentlig 6 til 9 måneder, skal sagen tilbage til Højesteret i Danmark, som i september 2014 sendte spørgsmålene til EU-domstolen.
 EU-domstolen underkendte funktionærlovens retspraksis
 Baggrunden er, at EU-domstolen helt tilbage i oktober 2012 fandt, at den danske funktionærlov var i strid med EU-lovgivningens forbud mod aldersdiskrimination. Sagen blev oprindelig rejst af Ingeniørforeningen i Danmark mod Region Syddanmark. Regionen havde afskediget en funktionær med mere end 12 års anciennitet. Men alene fordi han var fyldt 60 år fulgte Regionen retspraksis på området og udbetalte ikke den fratrædelsesgodtgørelse som yngre funktionærer med samme anciennitet ellers ville få udbetalt. EU-domstolen nåede frem til, at fordi den ældre afskedigede funktionær ikke gik på pension, men derimod kunne dokumentere, at han fortsatte sin erhvervsmæssige karriere på arbejdsmarked, var der tale om aldersdiskrimination.
 Retstilstande hos offentlige arbejdsgivere er afklaret
 Det var Vestre Landsret som dengang havde forespurgt EU-domstolen, om den danske retspraksis var forenelig med EU-direktivet om aldersdiskrimination. Nu gik sagen tilbage til Vestre Landsret. Men inden sagen blev genoptaget af landsretten fulgte Region Syddanmark i den konkrete sag EU-domstolens afgørelse og udbetalte fratrædelsesgodtgørelsen samt sagens omkostninger.
 Efterfølgende blev en række prøvesager i tilsvarende sager anlagt ved såvel Vestre Landsret som Østre Landsret. Alle prøvesagerne blev anket til Højesteret. Og i januar 2014 afgjorde Højesteret prøvesagerne anlagt mod offentlige arbejdsgivere. Og i de tilfælde, hvor lønmodtagerne kunne dokumentere, at de var fortsat på arbejdsmarkedet, blev de offentlige arbejdsgivere i medfør af EU-domstolens afgørelse dømt af Højesteret til at foretage efterbetaling. Dengang udtalte Højesteret, at man alene havde taget stilling til retstilstanden for offentlige arbejdsgivere.
 Retstilstand mod private arbejdsgivere er fortsat uafklaret
 Det var herefter planen at prøvesagerne mod private arbejdsgivere skulle være afgjort i august 2014. Men under sagerne for Højesteret gjorde de private arbejdsgivere gældende, at de blot havde fulgt den danske lovgivning til punkt og prikke. De mente ikke, at det var deres ansvar at Folketinget havde implementeret EU-direktivet forkert. Arbejdsgivernes synspunkt var, at hvis de nu skulle foretage tilbagebetaling, ville det svare til at lovgive med tilbagevirkende kraft. Og det vil stride mod et afgørende retssikkerhedsmæssigt princip.
 Arbejdsgivernes synspunkter var ganske analogt med en tilsvarende sag, hvor EU-domstolen gav arbejdsgiverne medhold. Det var sager om erstatningsferie ved sygdom under ferie. Sagerne opstod i tidspunktet mellem EU-domstolens afgørelse om erstatningsferie i 2009 og indtil den danske ferielov blev ændret i 2012. Her nåede EU-domstolen frem til, at danske arbejdsgivere alene var forpligtet af ferieloven, selv om ferieloven var i modstrid med EU-retten.
 På grund af de private arbejdsgiveres synspunkter under den nye sag om fratrædelsesgodtgørelse besluttede Højesteret i september 2014 at spørge EU-domstolen om, hvilke retsprincipper der vægtes højest: Er private arbejdsgivere direkte forpligtet af EU-lovgivningen selv om det er i modstrid med national lovgivning, eller vægter retsprincippet om, at man ikke lovgiver med tilbagevirkende kraft højere. Generaladvokaten har i sit forslag til afgørelse i denne sag afvist arbejdsgivernes synspunkt.
 ”Opsigtsvækkende” forslag til afgørelse
 Generaladvokatens forslag af til afgørelse i sagen om fratrædelsesgodtgørelse blev offentliggjort i slutningen af november 2015. Og den adskiller sig dermed fra tidligere afgørelser truffet af EU-domstolen. Nogle af de relativ ganske få juridiske iagttagere som har kommenteret generaladvokatens forslag til afgørelse, benævner da også forslaget til afgørelse for opsigtsvækkende.
 Og derfor er det endnu for tidligt at begynde at skåle for en sejr. Som nævnt venter vi nu på, at EU-domstolen indenfor formentlig 6-9 måneder kommer med sin endelige afgørelse. Og EU-domstolen er ikke forpligtet til at følge forslaget til afskedigelse, selv om det ofte sker. Når EU-domstolen har afgjort sagen, skal Højesteret genoptage prøvesagerne. Og til slut skal teleafdelingerne og TDC i de mere end 100 ventende sager nærlæse Højesterets afgørelser for at konstatere om de umiddelbart kan anvendes til at forlige de verserende sager.
 Afskedigelse meddelt efter 1. februar 2015
 De sager som nu venter, drejer sig alle om sager, hvor afskedigelsen er meddelt før den 1. februar 2015. For afskedigelser meddelt den 1. februar 2015 eller senere gælder en ændret funktionærlov, således at alle funktionærer med mere en 12 års anciennitet får fratrædelsesgodtgørelse uanset alder og uanset om man fortsætter sin erhvervsmæssige karriere. Eneste undtagelse er, hvis ansættelsesforholdet ophører på grund af pligtig afgangsalder. Undtagelsen skyldes, at der i den situation - juridisk set - ikke er tale om afskedigelse, men derimod udløb af en ansættelsesaftale.


text:
La Tchadienne je državna himna Čada. Napisal jo je Louis Gidrol s skupino študentov, uglasbil jo je Paul Villard. Himna je od neodvisnosti leta 1960.
 Besedilo
 Peuple Tchadien, debout et à l'ouvrage!
 Tu as conquis la terre et ton droit;
 Ta liberté naîtra de ton courage.
 Lève les yeux, l'avenir est à Toi.
 O mon Pays, que Dieu te prenne en garde,
 Que tes voisins admirent tes enfants.
 Joyeux, pacifique, avance en chantant,
 Fidèle à tes anciens te regardent.
 Peuple Tchadien, debout et à l'ouvrage!
 Tu as conquis la terre et ton droit;
 Ta liberté naîtra de ton courage.
 Lève les yeux, l'avenir est à Toi.
 Prevod
 Ljudje Čada, pristopite k delu!
 Osvojili ste zemljo in svoje pravice;
 vaša svoboda bo rojena iz vašega poguma.
 Dvignite pogled, prihodnost je v vaših rokah.
 O domovina, Bog naj te brani,
 naj sosedi občudujejo tvoje sinove.
 Vesela, mirna, v pesmi napreduj,
 zvesta očetom, ki te opazujejo.
 Zunanje povezave
 MIDI File
 Državne himne
 Državni simboli Čada