text:
 |
 52013PC0860
 Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o pružanju makrofinancijske pomoći Republici Tunisu /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 · Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi
 Gospodarstvo
 Tunisa negativno je pogođeno unutarnjim nemirima koji su uslijedili nakon
 revolucije u 2011., regionalnom nestabilnošću (posebno ratom u Libiji) i
 slabim međunarodnim okruženjem, posebno u europodručju, s kojom Tunis
 ima uske trgovinske i financijske veze. Gospodarstvo je iskusilo recesiju u
 2011. ali unatoč umjerenom gospodarskom napretku u 2012. zahvaljujući
 oporavku turizma i izravnih stranih investicija (FDI) i poboljšanju gospodarske
 aktivnosti, makroekonomska situacija je i dalje vrlo osjetljiva.
 Specifično, fiskalni položaj i stanje bilance plaćanja znatno su se pogoršali,
 što je stvorilo značajne financijske potrebe.
 U isto vrijeme, nakon svrgnuća
 predsjednika Ben Alija 14. siječnja 2011., zemlja je poduzela važne korake
 prema uspostavi demokratskih mehanizama, uključujući organizaciju
 slobodnih izbora i osnivanje Nacionalne ustavotvorne skupštine. Iako je
 politička tranzicija obilježena problemima i razdobljima nestabilnosti,
 očekuje se da će proces tranzicije rezultirali donošenjem novog
 Ustava i organizacijom novih izbora u prvoj polovini 2014.
 U tom su kontekstu
 vlasti Tunisa postigle sredinom travnja sporazum sa službama Međunarodnog monetarnog
 fonda (MMF) o 24-mjesečnom stand-by aranžmanu (SBA) u iznosu od 1,75
 milijardi USD (400 % kvote) odobrenog od strane Odbora MMF-a u
 lipnju. Cilj SBA-a je potpora vladinog programa gospodarske reforme, smanjenje
 gospodarskih slabosti i poticanje održivog i uključivog rasta.
 U ovom kontekstu,
 vlada Tunisa je 28. kolovoza 2013. zatražila makrofinancijsku pomoć
 (MFP) od Europske unije u iznosu od 500 milijuna EUR, s dijelom iznosa u
 obliku bespovratnih sredstava (vidi pismo molbe u Prilogu). Europska komisija
 podnosi Europskom parlamentu i Vijeću prijedlog za dodjelu MFP-a Republici
 Tunisu koja iznosi maksimalno 250 milijuna EUR. Odobrena je pomoć u
 obliku srednjoročnih zajmova, bez dijela iznosa u bespovratnim
 sredstvima jer Tunis ne ispunjuje kriterij prihvatljivosti za dodjelu
 bespovratnih sredstava u sklopu aktivnosti MFP-a.
 Predloženi MFP Europske
 unije pomogao bi Tunisu pokriti dio preostalih potreba za vanjskim
 financiranjem za razdoblje 2014. - 2015. u kontekstu programa MMF-a,
 procijenjenih na 3,0 milijardi USD. Pomoć bi smanjila kratkoročne
 bilance plaćanja gospodarstva i fiskalne slabosti, istovremeno
 podržavajući program prilagodbe i reforme dogovoren s MMF-om i Svjetskom
 bankom, kao i reforme dogovorene u okviru operacija financiranih iz
 proračuna EU-a, posebno State Building Contract - Državni građevinski
 ugovor (Programme d’Appui à la Relance, PAR), koji se dijelom financira
 programom potpore za partnersku reformu i uključivi rast (SPRING).
 Predloženi MFP u skladu
 je s ciljevima inicijative Partnerstva iz Deauvillea čelnika zemalja
 članica G8 i s usmjerenjem nove europske susjedske politike. To bi
 pokazalo drugim zemljama u regiji da je Europska unija spremna pomoći
 zemljama koje započinju političku reformu, a prolaze kroz ekonomske
 poteškoće.
 U ovom kontekstu
 Komisija smatra da su ispunjeni politički i gospodarski preduvjeti za
 aktivnosti makrofinancijske pomoći predloženog iznosa i prirode.
 · Opći kontekst
 Nakon teške
 recesije u 2011., kada se gospodarstvo smanjilo za 1,9 % zbog unutarnjih
 političkih nemira i libijskog sukoba, umjereni oporavak započeo je u
 2012. usprkos nepovoljnom međunarodnom i domaćem okruženju, sa rastom
 realnog BDP-a prema procijenjenim 3,6 %, potaknutim uglavnom oporavkom
 turizma i priljevom izravnih stranih investicija. Usprkos obećavajućem
 rastu manufakturne aktivnosti i porastu turizma koji se pokazao do sredine
 2013., nepromijenjeno političko stanje, neočekivano nizak rast u EU
 (glavni trgovački partner Tunisa) i na novim tržištima te loša žetva
 usporili su gospodarsku aktivnost. Međunarodni monetarni fond izmijenio je
 svoju prognozu za rast BDP-a u 2013. od 3 % na 4 %. Prognoza rasta
 za 2014. također je izmijenjena od 4,5 % do 3,7 %, uz znatan rizik
 daljnjeg pada kao odraz domaće političke situacije.
 Nezaposlenost je i dalje ključni problem sa stopom od 15,9 % na kraju
 lipnja 2013. u usporedbi s 13,5 % prije revolucije, a posebna je visoka
 među mladima i ženama. Inflacijski pritisci javljaju se od rane
 2012., što se može objasniti povećanjem cijena energije i višim cijenama
 hrane. Međutim, inflacija je ponovno pala na 5,7 % (a temeljna
 inflacija na 4,4 %) do rujna i očekuje se da ostane stabilna na toj
 razini.
 Monetarna
 politika bila je tijekom 2011. i u prvim mjesecima
 2012. prilagodljiva kao odgovor na veliko smanjenje proizvodnje i relativno
 stabilnu temeljnu inflaciju. Međutim, budući da se inflacija ubrzala,
 a vanjske i fiskalne bilance se pogoršavaju, Središnja banka Tunisa (CBT)
 poduzela je mjere štednje povećanjem referentne stope za 50 baznih bodova
 od kolovoza 2012. (na 4 %).
 S obzirom na javne
 financije, programom MMF-a planira se umjerena fiskalna prilagodba za
 2013., s ciljem da se fiskalni deficit poveća na 7,3 % BDP-a, što
 uglavnom odražava trošak planirane dokapitalizacije banaka i otplaćivanje
 dugova. Međutim, najnoviji trendovi pokazuju da se u odsustvu novih mjera
 fiskalni deficit značajno povećava (sada se predviđa da će
 deficit dosegnuti 8,4 % BDP-a osim ako se ne poduzmu korektivne mjere
 Očekuje se da
 se ovo fiskalno pogoršanje u 2013., kao i prošle godine, djelomično
 nadoknadi nižom stopom provedenih javnih ulaganja.
 MMF za 2014.
 poziva na rebalans proračuna od oko 2 posto BDP-a kako bi se dosegao cilj
 planiranog deficita od 6,4 % BDP-a. Korektivne mjere će
 najvjerojatnije uključivati prilagodbu energetskih tarifa istovremeno
 razvijajući bolju ciljanu socijalnu sigurnosnu mrežu, povećanje
 kontrole nad plaćama u javnom sektoru (koje iznose oko 13 % BDP-a i
 60 % prihoda), povećanje trošarina i mjera za poboljšanje
 učinkovitosti javnih rashoda. Potrebe dokapitalizacije za financijski
 sektor trebaju se prema zakonu također ispravno obuhvatiti
 proračunom.
 Ukupni dug vlade ostaje na 44 % BDP-a u 2012., ali predviđa se
 njegov blagi porast na 45,3 % BDP-a do kraja ove godine i do najviše točke
 od 49,5 % BDP-a u 2014. Otplata duga ostaje na prihvatljivih 6 %
 ukupnih proračunskih troškova.
 Gospodarski
 oporavak i rast tijekom 2012. usred smanjene svjetske potražnje (posebno iz EU)
 i trajno visokih cijena proizvoda doprinijeli su proširenju deficita
 tekućeg računa na 8,1 % BDP-a. Deficit se i dalje
 povećava u 2013. a najnovije projekcije ukazuju na pogoršanje od 8,3 %
 BDP-a u usporedbi s 7,5 % BDP-a što je bio cilj programa MMF-a. Osim toga,
 dosada su priljevi FDI-a u 2013. manji za 40 % od priljeva prvotno
 previđenih programom MMF-a. Štoviše, isplate službene pomoći su
 znatno ispod onog što je predviđeno programom. Kao rezultat ovih
 nedostataka u financiranju i većem deficitu tekućeg računa nego
 što je planirano, Tunis je suočen sa značajnim manjkom bilanci
 plaćanja (od oko 750 milijuna USD) za 2013, iako mogući zajam Katara
 može doprinijeti njegovu smanjenju. MMF očekuje da se ovaj deficit pokrije
 padom stranih rezervi od 600 milijuna USD u usporedbi s prvotnim ciljevima
 programa i daljnjim smanjenjem javnih ulaganja (koja imaju visoki udjel u
 uvozu).
 Nakon
 djelomične obnove u 2012., devizne rezerve su počele ubrzano padati
 početkom 2013. Do kraja listopada 2013. rezerve su bile na 6,9 milijardi
 USD, pokrivajući samo 104 dana izvoza. Očekuje se da će do kraja
 2013. rezerve doći na 7,5 milijardi USD, što je smanjenje od 1,1 milijardi
 USD u 2013. u usporedbi s prvotnim ciljem povećanja od 400 milijuna USD za
 ovu godinu.
 Vrijednost dinara
 je pala, u smislu nominalne vrijednosti, za oko 12 % nakon revolucije, i
 za oko 48 % BDP-a u 2011. na procijenjenih 51 % BDP-a u 2013.
 Kriza je u 2011. negativno utjecala na brojne
 ključne banke, naročito javne, koje su bile izloženije teško
 pogođenom sektoru turizma. To je navelo Središnju banku Tunisa da se
 pobrine za likvidnost komercijalnih banaka tijekom 2012. kako bi im pomogla
 pokriti potrebe refinanciranja, iako je postepeno primjenjivanje injekcija
 likvidnosti već započelo. Vlasti namjeravaju prema programu
 dogovorenom s MMF-om nastaviti s dokapitalizacijom i oporavkom banaka
 pogođenih krizom.
 Osim potrebe za restrukturiranjem i
 jačanjem bankovnog sustava, ostali ključni izazovi reforme
 uključuju smanjenje nezaposlenosti i povećanje stope sudjelovanja u
 radnoj snazi (posebno za žene), smanjenje dohotka i regionalne razlike,
 smanjenje pretjeranog oslanjanja na priobalnu izvoznu industriju niske dodane
 vrijednosti, i reforma neučinkovitog sustava cijena potpore uz
 jačanje mreže socijalne sigurnosti.
 Dana 7. lipnja 2013. Odbor MMF-a odobrio je,
 kao što je navedeno, pomoć od 1,75 milijardi USD (400% kvote Tunisa) u
 okviru dvogodišnjeg SBA-a. Glavni ciljevi MMF-og programa su: i.) održati
 makroekonomsku stabilnost, dijelom kroz provedbu strukturalnih reformi i
 selektivnom dokapitalizacijom banaka; ii.) podržati uključivi rast; iii.)
 smanjiti vanjsku ranjivost; i iv.) ojačati sigurnost ulagača i
 donatora.
 Izmijenjene projekcije ukazuju na
 značajne potrebe uravnoteženja plaćanja za razdoblje 2014. - 2015., s
 ukupnim deficitom u vanjskom financiranju procijenjenim na 4,4 milijarde USD.
 Ovaj financijski deficit uglavnom se pripisuje dvama čimbenicima:
 velikom deficitu tekućeg računa i potrebi da se povećaju devizne
 rezerve tijekom razdoblja 2014. - 2015. Neto isplatama u okviru stand-by
 aranžmana i Zajma za razvojnu politiku (DPL) Svjetske banke, Tunis se suočuje
 s preostalim deficitom u vanjskom financiranju od 3,0 milijarde USD tijekom
 ovog razdoblja. Predloženi MFP Europske unije doprinosi pokrivanju 10,8 %
 preostalog deficita u vanjskom financiranju za razdoblje 2014. - 2015.
 · Postojeće odredbe u području prijedloga
 Nema
 · Usklađenost s drugim politikama i ciljevima Unije
 Europska unija želi
 razviti bliski odnos s Tunisom i poduprijeti gospodarsku i političku
 reformu Tunisa. Tunis je u 1995. postao prva zemlja na južnom Mediteranu koja
 je potpisala Sporazum o pridruživanju s Europskom unijom. Ovaj sporazum je i
 dalje pravni temelj za bilateralnu suradnju. Bilateralni odnosi ojačali su
 europsku susjedsku politiku EU-a, između ostaloga i donošenjem
 petogodišnjih Akcijskih planova ENP-a kojima se postavljaju ciljevi za ovu
 suradnju, od kojih posljednji pokriva razdoblje 2013. - 2017. Tunis je i
 članica Mediteranske unije. Gospodarske veze s Europskom unijom su važne
 za Tunis. Najveći dio trgovine Tunis obavlja s Europskom unijom. EU je u
 2012. bila izvor 59,3 % uvoza u Tunis i odredište 68,1 % njezinih
 izvoznih proizvoda. Tunis također jako ovisi o EU u pogledu FDI-a i drugih
 financijskih priljeva, novčanih doznaka i prihoda od turizma. Tunis je
 završio ukidanje carinskih stopa za industrijske proizvode u 2008. i time
 postao prva mediteranska država koja je zaključila sporazum o slobodnoj
 trgovini s EU-om. EU je ponudio Tunisu pregovore o dubokom i sveobuhvatnom
 sporazumu o slobodnoj trgovini s ciljem davanja potpunog pristupa Tunisa
 jedinstvenom tržištu EU, iako pregovori još nisu počeli.
 Makrofinancijska
 pomoć Europske unije donijela bi ukupno 445 milijuna EUR u potporama
 mobiliziranim pod programima Europski instrument za susjedstvo i partnerstvo
 (ENPI) i Potpora za partnersku reformu i uključivi rast (SPRING), a
 naročito pod uvjetima predviđenim paketom PAR III (treći paket
 energetskih propisa Europske unije) u kojem sudjeluje EU. Bliska suradnja
 osigurana je u provedbi ovih programa jer se oni međusobno nadopunjuju i
 osnažuju. Dok se planiranim MFP-om pruža kratkoročna potpora bilanci
 plaćanja, Državni građevinski ugovor (state building contract) podupire
 provedbu demokratskog tranzicijskog postupka putem gospodarskih i
 političkih mjera upravljanja. Makrofinancijska pomoć EU-a bi davanjem
 potpore za donošenje primjerenog okvira za makroekonomsku politiku i
 strukturalne reforme od strane tunižanskih vlasti povećala dodanu
 vrijednost i učinkovitost uključenosti EU-a putem drugih financijskih
 instrumenata. Osim toga, nadopunila bi sredstva koja su međunarodne
 financijske institucije, bilateralni donatori i druge financijske institucije
 EU-a stavile na raspolaganje i tako doprinijela ukupnoj učinkovitosti
 paketa financijske potpore koji je dogovorila međunarodna zajednica
 donatora u razdoblju nakon krize.
 U zaključku, iako
 put Tunisa do potpune demokracije nije bez poteškoća i velikih
 nesigurnosti, država je poduzela značajne korake prema političkoj
 reformi, s ciljem jačanja demokratskih institucija i mehanizama,
 uključujući višestranački parlamentarni sustav, vladavinu zakona
 i poštivanje ljudskih prava. Zemlja također planira program gospodarske
 reforme koji ima za cilj postaviti temelje za održiv i pravedni model rasta
 koji stvara radna mjesta.
 Prijedlog MFP-a u
 skladu je s obavezom EU-da podrži gospodarsku i političku tranziciju
 Tunisa. Prijedlog je u skladu i s tekstom dviju odluka MFP-a o Kirgiskoj
 republici i Hašemitskoj Kraljevini Jordanu[1].
 Kao što je detaljno objašnjeno u radnom dokumentu službi, prijedlog Komisije je
 posebno u skladu s sljedećim načelima: izniman značaj,
 politički preduvjeti, komplementarnost, uvjetovanost i financijska
 disciplina.
 Komisija nastavlja s
 nadzorom i procjenom ispunjivanja ovih kriterija tijekom trajanja djelovanja
 MFP-a. S obzirom na procjenu političkih preduvjeta, Komisija će biti
 u bliskoj suradnji s Europskom službom za vanjsko djelovanje.
 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA
 ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENA UČINKA
 · Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
 Makrofinancijska pomoć pruža se kao
 sastavni dio međunarodne potpore gospodarskoj stabilizaciji Tunisa. Službe
 Komisije su se kod pripreme ovog prijedloga za MFP savjetovale s
 Međunarodnim monetarnim fondom i Svjetskom bankom, koje su već
 pokrenule velike programe financiranja. Komisija je također bila u
 redovitom kontaktu s tunižanskim vlastima.
 · Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Komisija provodi operativnu procjenu za
 potvrdu kvalitete i pouzdanosti javnih financijskih krugova i administrativnih
 postupaka uz pomoć vanjskih stručnjaka tijekom prosinca 2013.
 · Ocjena učinka
 Makrofinancijska pomoć i prateći program
 gospodarske prilagodbe i reforme pomoći će olakšati kratkoročne
 financijske potrebe Tunisa i poduprijeti mjere čiji je cilj jačanje
 bilance plaćanja, fiskalni položaj i povećanje održivog rasta, kako
 je dogovoreno s MMF-om. To će značajno pomoći poboljšanju
 učinkovitosti i transparentnosti upravljanja javnim financijama; promicati
 fiskalne reforme i povećati naplate poreza te unaprijediti razvoj
 poreznog sustava; podržati postojeće napore i ojačati socijalnu sigurnosnu
 mrežu; promicati reforme tržišta rada (za smanjenje nezaposlenosti i
 povećanje stope sudjelovanja, naročito za žene); i olakšati donošenje
 mjera za poboljšanje regulacijskog okvira za trgovinu i ulaganja.
 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 · Sažetak predloženog djelovanja
 Europska unija dat će na raspolaganje
 Tunisu MFP u ukupnom iznosu od 250 milijuna EUR u obliku srednjoročnog
 zajma. Ciljevi pomoći su: i.) doprinijeti pokrivanju preostalog vanjskog
 financiranja Tunisa u razdoblju 2014. - 2015., kako je Komisija odredila
 temeljem procjena MMF-a; ii.) podržati napore za fisklanu konsolidaciju
 programa MMF-a; iii.) olakšati i poticati napore vlasti Tunisa da provedu mjere
 utvrđene prema Akcijskom planu ENP-a za Tunis i EU; i iv.) podržati
 strukturalnu reformu koja cilja na poboljšanje ukupnog makroekonomskoh
 upravaljanja, jačanje gospodarskog upravljanja i transparentnosti te
 poboljšanje uvjeta za održivi rast.
 Isplata pomoći planirana je u tri rate
 zajma. Isplata prve rate (90 milijuna EUR) očekuje se sredinom 2014. Druga
 rata (80 milijuna EUR) bi mogla biti isplaćena, ovisno o broju mjera
 politike, do kraja 2014. Treća i posljednja rata (80 milijuna EUR) mogla
 bi biti isplaćena, ako su ispune uvjeti mjera, tijekom prve polovice 2015.
 Komisija bi trebala upravljati makrofinancijskom pomoći Unije. Primjenjuju
 se specifične odredbe o sprječavanju prijevare i drugih
 nepravilnosti, u skladu s Financijskom uredbom.
 Kao što je uobičajeno kod instrumenta
 MFP-a, isplate bi ovisile o uspješnim revizijama programa prema financijskom
 sporazumu MMF-a (SBA). Komisija i tunižanske vlasti dogovorile su i
 specifične mjere strukturnih reformi u Memorandumu o razumijevanju.
 Komisija se usmjeruje na strukturne reforme koje trebaju poboljšati ukupno
 makroekonomsko upravljanje i uvjete za održivi razvoj (primjerice usmjeravanje
 na transparentnost i učinkovitost upravljanja javnim financijama; fiskalne
 reforme; reforme za jačanje regulacijskog okvira za trgovinu i ulaganje).
 Odluka da se MFP u potpunosti isplati u obliku
 zajmova opravdano je razinom razvoja Tunisa (mjerenog dohotkom po glavi
 stanovnika) i pokazateljima duga. To je u skladu i s postupcima Svjetske banke
 i MMF-a prema Tunisu. Tunis u svakom slučaju nije podoban za koncesijsko
 financiranje Međunarodnog udruženja za razvoj (IDA) ili MMF-ovog Fonda za
 smanjenje siromaštva i rast.
 · Pravna osnova
 Pravna
 osnova prijedloga je članak 212. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
 · Načelo supsidijarnosti
 Načelo supsidijarnosti primjenjuje se do
 mjere u kojoj države članice ne mogu zadovoljavajuće postići
 ciljeve obnove kratkoročne makrofinancijske stabilnosti u Tunisu, ali
 Europska unija ih može postići na bolji način. Glavni razlozi su
 proračunska ograničenja na nacionalnoj razini i potreba za dobrom
 koordinacijom donatora kako bi se usavršila učinkovitost i raspon
 pomoći.
 · Načelo proporcionalnosti
 Prijedlog poštuje načelo
 proporcionalnosti: ograničava se na najmanje moguće zahtjeve kako bi
 se postigli ciljevi kratkoročne makrofinancijske stabilnosti i ne traži
 više nego što je potrebno za ispunjivanje te svrhe.
 Kao što je Komisija navela temeljem procjena
 MMF-a u kontekstu SBA-a, iznos pomoći odgovara iznosu od 10,8 %
 preostalog financijskog deficita za razdoblje 2014. - 2015. U pogledu
 pomoći koju su Tunisu obećali ostali bilateralni i multilateralni
 donatori i zajmodavci, smatra se da je razina sudjelovanja u pružanju
 pomoći za EU primjerena.
 · Izbor instrumenata
 Financiranje projekta ili tehnička
 pomoć nisu pogodni ili zadovoljavajući u svrhu postizanja ovih
 makroekonomskih ciljeva. Ključna vrijednost koju pruža MMF u usporedbi s
 drugim instrumentima EU-a je olakšavanje ograničenja vanjskog financiranja
 i pomoć stvaranju stabilnog makroekonomskog okvira, uključujući
 promicanjem održivih bilanci plaćanja i proračunskih situacija, i
 primjerenim okvirom strukturalnih reformi. Makrofinancijska pomoć može
 podržavanjem uspostavljanja primjerenog ukupnog okvira za makroekonomske i
 strukturalne politike povećati učinkovitost poslovanja financiranih u
 Tunisu pomoću drugih, uže usmjerenih financijskih instrumenata.
 Predloženi program će ojačati i
 vladinu obavezu reforme i njezinu težnju bližim odnosima s EU-om. Rezultat se
 postiže, inter alia, primjerenim uvjetovanjem isplate pomoći. U širem
 kontekstu, program će pokazati drugim zemljama u regiji da je EU spremna
 pomoći zemljama koje pokreću političke reforme u vrijeme
 gospodarskih teškoća.
 4. UTJECAJ NA PRORAČUN
 Planirana
 pomoć pruža se u obliku zajma i treba se financirati putem operacije
 zaduživanja koju će Komisija voditi u ime EU-a. Proračunski troškovi
 dodjeljivanja pomoći odgovaraju izdavanju rezervacije za iznose
 uplaćene u jamstveni fond, uz stopu od 9 %, za vanjsko davanje zajma
 Europske unije, iz proračunske linije 01 03 06 („izdavanje rezervacije za
 Jamstveni fond“)[2]. Uz pretpostavku da su prva i druga
 isplata zajma provedene u 2014. u ukupnom iznosu od 170 milijuna EUR a
 treća isplata zajma u 2015. u iznosu od 80 milijuna EUR, a prema pravilima
 upravljanja mehanizmom jamstvenog fonda, osiguravanje zajmova obavlja se za proračune
 u razdoblju 2016. - 2017.
 5. NEOBVEZNI ELEMENTI
 · Klauzula o preispitivanju/reviziji/vremenskom ograničenju
 valjanosti
 Prijedlog sadrži klauzulu o vremenskom
 ograničenju valjanosti. Predloženi MFP stavlja se na raspolaganje na dvije
 i pol godine počevši od prvog dana stupanja na snagu Memoranduma o
 razumijevanju.
 2013/0416 (COD)
 Prijedlog
 ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o pružanju makrofinancijske pomoći
 Republici Tunisu
 EUROPSKI
 PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u
 obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak
 212.,
 uzimajući u
 obzir prijedlog Europske komisije[3],
 nakon
 prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
 u skladu s redovnim
 zakonodavnim postupkom[4],
 budući da:
 (1) Odnosi između Europske
 unije („Unija“) i Republike Tunisa („Tunis“) razvijaju se unutar okvira europske
 susjedske politike. Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između
 Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Tunisa s
 druge strane, stupio je na snagu 1. ožujka 1998. Prema sporazumu o
 pridruživanju, Tunis je finalizirao ukidanje carinske stope na industrijske
 proizvode u 2008., čime je Tunis postao prva mediteranska država koja je
 ušla u područje slobodne trgovine Unije. Bilateralni politički dijalog
 i gospodarska suradnja dalje se razvijaju unutar okvira akcijskih planova ENP-a
 od kojih bi najnoviji planovi na razmatranju pokrivali razdoblje 2013. - 2017.
 (2) Gospodarstvo Tunisa
 značajno je pogođeno domaćim događajima povezanih s
 događajima na jugu Mediterana koji su započeli krajem 2010., poznatih
 kao „arapsko proljeće“, i regionalnim nemirima koji su uslijedili,
 naročito u susjednoj Libiji. Ovi događaji i slabo globalno
 gospodarsko okruženje, posebno recesija u europodručju (glavni
 trgovački i financijski partner Tunisa), imali su vrlo negativan utjecaj
 na gospodarstvo Tunisa, što je dovelo do usporavanja rasta i stvaranja velikih
 vanjskih i proračunskih financijskih deficita.
 (3) Nakon svrgavanja predsjednika
 Ben Alija 14. siječnja 2011., prvi slobodni i demokratski izbori održali
 su se 23. listopada 2011. Nacionalna ustavotvorna skupština zasjeda od tog
 datuma, i iako politička tranzicija nije prošla bez poteškoća, glavne
 političke strane ulažu napore da nastave s reformama prema punopravnom
 demokratskom sustavu.
 (4) Od početka arapskog
 proljeća, Unija je u različitim prilikama izjavljivala da ima obvezu
 podržati Tunis u procesu političke i ekonomske reforme. Ova obveza je
 ponovno potvrđena u zaključcima sastanka Vijeća za pridruživanje
 između Unije i Tunisa u studenom 2012. Financijska potpora Unije procesu
 reforme Tunisa dosljedna je s politikom Unije prema području južnog
 Mediterana, kako je utvrđeno u kontekstu ENP-a.
 (5) U skladu sa zajedničkom
 izjavom Europskog parlamenta i Vijeća, donesenom zajedno s Odlukom br.
 778/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća [3], makrofinancijska pomoć
 Unije trebala bi biti izvanredan financijski instrument za nevezanu i
 nenamjensku pomoć bilanci plaćanja čija je svrha ponovna uspostava
 održivog stanja korisnika u području vanjskog financiranja i kojom bi se
 trebala poduprijeti provedba programa politike kojim su obuhvaćene snažne
 mjere prilagodbe i mjere strukturnih reformi namijenjene poboljšanju bilance
 plaćanja, pogotovo za vrijeme trajanja programa, te osnažiti provedba
 relevantnih sporazuma s Unijom i njezinih programa.
 (6) U travnju 2013. tunižanske
 vlasti i Međunarodni monetarni fond (MMF) dogovorili su nepreventivni
 trogodišnji stand-by aranžman („Program MMF-a“) od 1,150 milijuna SDR-a
 (posebna prava vučenja). Ciljevi programa MMF-a sukladni su svrsi
 makrofinancijske pomoći Unije, to jest ublažavanju kratkoročnih
 poteškoća s bilancom plaćanja te provedbi snažnih mjera prilagodbe
 koje su usklađene s ciljem makrofinancijske pomoći Unije.
 (7) Unija je u okviru redovnog
 programa za suradnju osigurala 290 milijuna EUR bespovratnih sredstava za
 razdoblje 2011. - 2013. radi potpore planu političke i gospodarske reforme
 Tunisu. Dodatno je Tunisu u okviru programa „Potpora partnerstva, reformi i
 uključivog rastaˮ (SPRING) dodijeljeno 155 milijuna EUR za razdoblje
 2011. - 2013.
 (8) Zbog pogoršanja svojeg
 gospodarskog stanja i izgleda, godine 2013. Tunis je zatražio od Unije
 makrofinancijsku pomoć.
 (9) Budući da je Tunis
 obuhvaćen europskom susjedskom politikom, trebao bi se smatrati državom
 koja ispunjuje uvjete za primanje makrofinancijske pomoći Unije.
 (10) S obzirom na to da još uvijek
 postoji znatan preostao manjak u vanjskom financiranju u bilanci plaćanja
 Tunisa i nakon dodjele sredstava MMF-a i drugih multilateralnih institucija te
 usprkos provedbi snažnih programa gospodarske stabilizacije i reformi u Tunisu,
 makrofinancijska pomoć Unije koja će biti pružena Tunisu
 („makrofinancijska pomoć Unije”) smatra se, s obzirom na trenutačne iznimne
 okolnosti, prikladnim odgovorom na zahtjev Tunisa za potporu gospodarske
 stabilizacije u kombinaciji s programom MMF-a. Makrofinancijska pomoć
 Unije pomogla bi gospodarskoj stabilizaciji i planu strukturnih reformi u
 Tunisu, nadopunjavajući sredstva na raspolaganju u okviru financijskog
 sporazuma s MMF-om.
 (11) Cilj makrofinancijske
 pomoći Unije trebao bi biti pružanje potpore ponovnom uspostavljanju
 održivog stanja vanjskog financiranja Tunisa, a time i pružanje potpore
 njezinom gospodarskom i društvenom razvoju.
 (12) Određivanje iznosa
 makrofinancijske pomoći Unije temelji se na sveobuhvatnoj kvantitativnoj
 procjeni preostalih potreba Tunisa za vanjskim financiranjem te se pritom uzima
 u obzir kapacitet Tunisa da se financira vlastitim sredstvima, a pogotovo iz
 međunarodnih rezervi kojima raspolaže. Makrofinancijska pomoć Unije
 trebala bi nadopunjavati programe i sredstva osigurana putem MMF-a i Svjetske
 banke. Pri određivanju iznosa pomoći također se uzimaju u obzir
 očekivani financijski doprinosi multilateralnih donatora te potreba
 osiguranja pravedne raspodjele tereta između Unije i drugih donatora, kao
 i već postojeća upotreba drugih instrumenata Unije za vanjsko
 financiranje u Tunisu te dodana vrijednost sveukupnog angažmana Unije.
 (13) Komisija bi trebala osigurati da
 je makrofinancijska pomoć Unije pravno i stvarno u skladu s ključnim
 načelima, ciljevima i mjerama poduzetima u okviru različitih
 područja vanjskog djelovanja i ostalih relevantnih politika Unije.
 (14) Makrofinancijskom pomoći
 Unije trebalo bi podupirati vanjsku politiku Unije prema Tunisu. Službe
 Komisije i Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) trebale bi blisko
 surađivati tijekom aktivnosti makrofinancijske pomoći kako bi
 osigurale usklađenost i dosljednost vanjske politike Unije.
 (15) Makrofinancijskom pomoći
 Unije trebalo bi podupirati posvećenost Tunisa vrijednostima koje dijeli s
 Unijom, uključujući demokraciju, vladavinu prava, dobro upravljanje,
 poštovanje ljudskih prava, održivi razvoj i smanjenje siromaštva kao i njezinu
 predanost načelima otvorene, uređene i poštene trgovine.
 (16) Kao preduvjet za odobravanje
 makrofinancijske pomoći Unije Tunis mora poštovati učinkovite
 demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni
 sustav i vladavinu prava, te zajamčiti poštovanje ljudskih prava. Osim
 toga, posebni ciljevi makrofinancijske pomoći Unije trebali bi jačati
 učinkovitost, transparentnost i odgovornost sustava upravljanja javnim
 financijama u Tunisu te promicanje strukturnih reformi kojima su ciljevi
 potpora održivog i uključivog rasta, stvaranje radnih mjesta i fiskalna
 konsolidacija. Komisija bi trebala redovito pratiti kako ispunjenje preduvjeta
 tako i postizanje tih ciljeva.
 (17) Kako bi se osiguralo da su
 financijski interesi Unije, povezani s makrofinancijskom pomoći Unije,
 učinkovito zaštićeni, Republika Tunis trebala bi poduzeti
 odgovarajuće mjere vezane uz sprečavanje i borbu protiv prijevare,
 korupcije i drugih nepravilnosti u vezi s pomoći. Osim toga, trebalo bi
 osigurati da Komisija provodi provjere i da Revizorski sud provodi revizije.
 (18) Dodjelom makrofinancijske
 pomoći Unije ne dovode se u pitanje ovlasti Europskog parlamenta i
 Vijeća.
 (19) Iznosi makrofinancijske
 pomoći dodijeljene u obliku bespovratnih sredstava trebali bi biti
 usklađeni s proračunskim odobrenim sredstvima utvrđenima
 višegodišnjim financijskim okvirom.
 (20) Komisija bi trebala upravljati
 makrofinancijskom pomoći Unije. Kako bi se osiguralo da Europski parlament
 i Vijeće mogu pratiti provedbu ove Odluke, Komisija bi ih trebala redovito
 obavješćivati o razvoju događaja u odnosu na pomoć i dostavljati
 im relevantne dokumente.
 (21) Kako bi se osigurali jednaki
 uvjeti za provedbu ove Odluke, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti
 Komisiji. Te ovlasti treba izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011
 Europskog parlamenta i Vijeća[5].
 (22) Makrofinancijska pomoć
 Unije trebala bi podlijegati uvjetima gospodarske politike koji će biti
 utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju. Kako bi se osigurali jednaki
 uvjeti provedbe te radi učinkovitosti, Komisija bi trebala biti ovlaštena
 pregovarati o tim uvjetima s tunižanskim vlastima uz nadzor Odbora predstavnika
 država članica u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011. Temeljem te Uredbe,
 savjetodavni bi se postupak trebao, kao opće pravilo, primjenjivati u svim
 slučajevima osim ako je drukčije navedeno u toj Uredbi. S obzirom na
 mogući važan učinak potpore iznad 90 milijuna EUR, za iznose koji
 prelaze taj prag prikladno je koristiti postupak ispitivanja. S obzirom na
 iznos makrofinancijske pomoći Unije Tunisu, savjetodavni postupak trebao
 bi se primjenjivati pri donošenju Memoranduma o razumijevanju ili u
 slučaju smanjenja, obustave ili ukidanja pomoći.
 DONIJELI SU OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 1. Unija će Tunisu staviti
 na raspolaganje makrofinancijsku pomoć („makrofinancijska pomoć
 Unije”) u maksimalnom iznosu od 250 milijuna EUR, s ciljem pružanja potpore
 gospodarskoj stabilizaciji i reformama u Tunisu. Ta će pomoć
 doprinijeti pokrivanju bilance plaćanje Tunisa, kao što je određeno
 programom MMF-a.
 2. Puni iznos makrofinancijske
 pomoći Unije daje se na raspolaganje Tunisu u obliku zajmova. Komisija je
 ovlaštena u ime Unije pozajmiti potrebna sredstva na tržištima kapitala ili od
 financijskih institucija i u obliku zajma dodijeliti ih Tunisu. Rok
 dospijeća zajmova iznosi najviše 15 godina.
 3. Dodjelom makrofinancijske
 pomoći Unije upravlja Komisija u skladu sa sporazumima ili dogovorima
 postignutima između MMF-a i Tunisa te s glavnim načelima i ciljevima
 gospodarskih reformi utvrđenih Sporazumom o pridruživanju između EU i
 Tunisa i Akcijskim planom EU i Tunisa za razdoblje 2013. 2017. dogovorenim
 prema ENP-u. Komisija redovito obavješćuje Europski parlament i
 Vijeće o napretku vezanom uz makrofinancijsku pomoć Unije,
 uključujući isplate te pomoći, te pravovremeno podnosi tim institucijama
 relevantne dokumente.
 4. Makrofinancijska pomoć
 Unije stavlja se na raspolaganje za razdoblje od dvije godine počevši od
 prvog dana nakon stupanja na snagu Memoranduma o razumijevanju iz članka
 3. stavka 1.
 5. Ako se potrebe Tunisa za
 financiranjem tijekom razdoblja isplate makrofinancijske pomoći Unije
 znatno smanje u usporedbi s prvotnim predviđanjima, Komisija,
 postupajući u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 7. stavka
 2., smanjuje iznos pomoći ili tu pomoć obustavlja ili ukida.
 Članak 2.
 Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske
 pomoći Unije Tunis mora poštovati učinkovite demokratske mehanizme,
 uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu
 prava, te zajamčiti poštovanje ljudskih prava. Komisija prati ispunjivanje
 tog preduvjeta tijekom trajanja makrofinancijske pomoći Unije. Ovaj se
 članak primjenjuje u skladu s Odlukom Vijeća 2010/427/EU
 [6].Članak 3.[6].
 Članak 3.
 1. Komisija se, u skladu sa
 savjetodavnim postupkom iz članka 7. stavka 2., dogovara s vlastima Tunisa
 o jasno određenoj gospodarskoj politici i financijskim uvjetima,
 usmjeravajući se na strukturne reforme i dobre javne financije na kojima
 se temelji makrofinancijska pomoć Unije, a ti će uvjeti biti
 utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju („Memorandum o razumijevanju”) u
 kojem će biti naveden rok za ispunjenje tih uvjeta. Gospodarska politika i
 financijski uvjeti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju u skladu su sa
 sporazumima ili dogovorima iz članka 1. stavka 3., uključujući
 makroekonomsku prilagodbu i programe strukturne reforme koje je Tunis proveo,
 uz potporu MMF-a.
 2. Tim će se uvjetima
 posebno ciljati na jačanje učinkovitosti, transparentnosti i
 odgovornosti sustava upravljanja javnim financijama u Tunisu,
 uključujući za korištenje makrofinancijskom pomoći Unije. Pri
 određivanju mjera politike također se uzima u obzir napredak na
 području uzajamnog otvaranja tržišta, razvoj uređene i poštene
 trgovine kao i drugi prioriteti u kontekstu vanjske politike Unije. Komisija
 redovito prati napredak u postizanju tih ciljeva.
 3. Pojedinosti o financijskim
 uvjetima makrofinancijske pomoći Unije utvrđuju se Ugovorom o
 bespovratnim sredstvima i Ugovorom o zajmu koje će sklopiti Komisija i
 tunižanske vlasti.
 4. Komisija redovito provjerava
 jesu li uvjeti iz članka 4. stavka 3. i dalje ispunjeni i jesu li
 ekonomske politike Tunisa u skladu s ciljevima makrofinancijske pomoći
 Unije. Pritom Komisija blisko surađuje s MMF-om i Svjetskom bankom i,
 prema potrebi, s Europskim parlamentom i Vijećem.
 Članak 4.
 1. U skladu s uvjetima iz stavka
 3., Komisija će makrofinancijsku pomoć Unije staviti na raspolaganje
 u tri rate. Iznos svake rate utvrđuje se u Memorandumu o razumijevanju.
 2. Za iznose makrofinancijske
 pomoći Unije u obliku zajmova formiraju se, prema potrebi, rezervacije, u
 skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009[7].
 3. Komisija odlučuje o
 isplati rata pod uvjetom da su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
 (a)
 preduvjet određen u članku 2.;
 (b)
 stalni zadovoljavajući rezultati provedbe
 programa politike koji sadrži snažne mjere prilagodbe i mjere strukturne
 reforme potpomognute nepreventivnim kreditom MMF-a; i
 (c)
 provedba, u određenom roku, uvjeta gospodarske
 politike dogovorenih u Memorandumu o razumijevanju.
 Druga rata isplaćuje se najranije tri mjeseca
 nakon isplate prve rate. Druga rata isplaćuje se najranije tri mjeseca
 nakon isplate prve rate.
 4. Ako uvjeti iz stavka 3. nisu
 ispunjeni, Komisija privremeno obustavlja ili ukida isplatu makrofinancijske
 pomoći Unije. U takvim slučajevima, ona obavješćuje Europski
 parlament i Vijeće o razlozima za tu obustavu ili ukidanje.
 5. Makrofinancijska pomoć
 Unije isplaćuje se Središnjoj banci Tunisa. Podložno odredbama koje
 će se dogovoriti u Memorandumu o razumijevanju, uključujući i
 potvrdu preostalih potreba za proračunskim financiranjem, sredstva Unije
 mogu se prenijeti Ministarstvu financija Tunisa kao krajnjem korisniku.
 Članak 5.
 1. Poslovi zaduživanja i
 kreditiranja vezani uz zajmovnu komponentu makrofinancijske pomoći Unije
 izvršavaju se u eurima koristeći isti datum valute i ne smiju
 prouzročiti promjenu ročnosti za Uniju te je ne smiju izložiti
 valutnim ili kamatnim rizicima ili bilo kakvom drugom komercijalnom riziku.
 2. Ako okolnosti to
 omogućuju i na zahtjev Tunisa, Komisija može poduzeti potrebne korake kako
 bi osigurala da se u uvjete kreditiranja uključi odredba o prijevremenoj
 otplati i da se ista podudara s odgovarajućom odredbom iz uvjeta za
 poslove zaduživanja.
 3. Ako okolnosti dopuštaju
 poboljšanje kamatnih stopa na zajam i na zahtjev Tunisa, Komisija može
 odlučiti refinancirati cijeli zajam ili jedan dio prvotnog zaduženja ili
 može restrukturirati odgovarajuće financijske uvjete. Operacije
 refinanciranja ili restrukturiranja provode se u skladu sa stavcima 1. i 4. i
 ne utječu na produženje dospijeća zaduživanja ili povećanje
 iznosa nepodmirenog kapitala na dan refinanciranja ili restrukturiranja.
 4. Sve troškove koje je prouzročila
 Unija koji se odnose na poslove zaduživanja i kreditiranja u skladu s ovom
 Odlukom snosi Tunis.
 5. Komisija obavješćuje
 Europski parlament i Vijeće o razvoju događaja u vezi s poslovima iz
 stavaka 2. i 3.
 Članak 6.
 1. Makrofinancijska pomoć
 Unije provodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog
 parlamenta i Vijeća [8] [8]
 i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 [9][9].
 2. Provedbom makrofinancijske
 pomoći Unije upravlja se izravno.
 3. Memorandum o razumijevanju,
 Ugovor o zajmu i Ugovor o bespovratnim sredstvima, koji se sklapaju s
 tunižanskim vlastima, sadrže sljedeće odredbe:
 (a)
 osiguravanje da Tunis redovito provjerava jesu li
 financijska sredstva odobrena iz proračuna Unije ispravno iskorištena,
 poduzimanje odgovarajućih mjera radi sprečavanja nepravilnosti i
 prijevara te, prema potrebi, poduzimanje pravne radnje s ciljem povrata svih
 zloupotrijebljenih sredstava isplaćenih na temelju ove Odluke;
 (b)
 osiguravanje zaštite financijskih interesa Unije,
 pogotovo predviđanje posebnih mjera u vezi sa sprečavanjem i
 suzbijanjem prijevare, korupcije i drugih nepravilnosti koje utječu na
 makrofinancijsku pomoć Unije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom)
 br. 988/95[10],
 Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96[11]
 te Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[12];
 (c)
 izričita dodjela ovlasti Komisiji,
 uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara, ili njihovim
 predstavnicima u svrhu provedbe provjera, uključujući provjere i
 inspekcije na terenu;
 (d)
 izričita dodjela ovlasti Komisiji i
 Revizorskom sudu u svrhu vršenja revizija tijekom i nakon razdoblja dostupnosti
 makrofinancijske pomoći Unije, uključujući revizije
 dokumentacije te revizije na terenu, poput operativnih procjena;
 (e)
 osiguravanje da Unija ostvaruje pravo na otplatu bespovratnih
 sredstava i/ili prijevremenu otplatu zajma ako je utvrđeno da, u vezi s
 upravljanjem makrofinancijskom pomoći Unije, Tunis sudjeluje u prijevari
 ili korupciji ili u nekoj drugoj nezakonitoj radnji koja ugrožava financijske
 interese Unije.
 4. Tijekom provedbe
 makrofinancijske pomoći Unije Komisija prati, putem operativnih procjena,
 kvalitetu financijskih propisa Tunis administrativnih postupaka te mehanizama
 unutarnje i vanjske kontrole koji su relevantni za takvu pomoć.
 Članak 7.
 1. Komisiji u radu pomaže odbor.
 Taj Odbor jest odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 2. Kod upućivanja na ovaj
 stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 Članak 8.
 1. Svake godine do 30. lipnja
 Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o provedbi
 ove Odluke u prethodnoj godini, zajedno s ocjenom te provedbe. U izvješću
 se:
 (a)
 ocjenjuje napredak u provedbi makrofinancijske
 pomoći Unije;
 (b)
 procjenjuje gospodarsko stanje i mogućnosti
 Tunisa, kao i napredak u provedbi mjera politike iz članka 3. stavka 1.;
 (c)
 navodi poveznice između uvjeta gospodarske
 politike utvrđenih u Memorandumu o razumijevanju, trenutačne
 gospodarske i fiskalne uspješnosti Tunisa te odluka Komisije o isplati rata
 makrofinancijske pomoći Unije.
 2. Najkasnije dvije godine nakon
 isteka razdoblja dostupnosti iz članka 1. stavka 4. Komisija dostavlja
 Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o ex post ocjeni u kojem se
 procjenjuju rezultati i djelotvornost isplaćene makrofinancijske
 pomoći Unije te mjera u kojoj je ta pomoć doprinijela ciljevima
 pomoći.
 Članak 9.
 Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od
 dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament Za
 Vijeće
 Predsjednik
 Predsjednik
 ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1. OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1 Naslov prijedloga/inicijative
 1.2. Odgovarajuće područje/područja
 politike u strukturi ABM/ABB
 1.3. Vrsta prijedloga/inicijative
 1.4. Cilj/Ciljevi
 1.5. Osnova prijedloga/inicijative
 1.6. Trajanje i financijski utjecaj
 1.7. Predviđena metoda/metode upravljanja
 2. MJERE UPRAVLJANJA
 2.1. Pravila nadzora i izvješćivanja
 2.2. Sustavi upravljanja i kontrole
 2.3. Mjere za sprječavanje prijevare i nepravilnosti
 3. PROCIJENJENI FINANCIJSKI
 UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1. Naslov/naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i
 proračunskih linija/linije u okviru rashoda na koje se
 prijedlog/inicijativa odnosi
 3.2. Procijenjeni utjecaj na rashode
 3.3. Procijenjeni utjecaj na prihode
 ZAKONODAVNI
 FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1. OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1. Naslov prijedloga/inicijative
 Makrofinancijska pomoć Republici Tunisu
 1.2. Odgovarajuće
 područje/područja politike u strukturi ABM/ABB[13]
 Područje politike: Glava 01 –
 Gospodarski i financijski poslovi
 Aktivnost: 03 – Međunarodni gospodarski i
 financijski poslovi
 1.3. Vrsta prijedloga/inicijative
 X Prijedlog/inicijativa
 odnosi se na novo djelovanje
 1.4. Ciljevi
 1.4.1. Višegodišnji strateški
 cilj/ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa
 „promicanje napretka izvan EU-a”
 Glavno područje kojim se bavi Opća
 uprava za ekonomska u financijska pitanja odnosi se na:
 1. Poticanje provedbe europske susjedske politike produbljivanjem
 ekonomske analize i jačanjem dijaloga o mjerama i savjetima o gospodarskim
 aspektima akcijskih planova.
 2. Razvijanje, nadzor i provedba makrofinancijske
 pomoći za partnerske treće zemlje, u suradnji s odgovarajućim
 međunarodnim financijskim institucijama.
 1.4.2. Posebni cilj (ciljevi) i
 odgovarajuća aktivnost/aktivnosti u okviru strukture ABM-a/ABB-a
 Posebni cilj br. 1:
 „pružanje makrofinancijske pomoći trećim zemljama radi rješavanja
 njihovih problema u vezi s platnom bilancom i ponovnog uspostavljanja održivog
 vanjskog duga”
 Odgovarajuća aktivnost/aktivnosti u okviru
 strukture ABM/ABB: Međunarodni gospodarski i
 financijski odnosi.
 1.4.3. Očekivani
 rezultat/rezultati i utjecaj
 Predložena pomoć sastoji se od 250 milijuna
 EUR u obliku zajma EU-a Republici Tunisu („Tunis“) u svrhu doprinosa održivijem
 položaju bilance plaćanja. Ova pomoć, isplaćena u tri rate,
 pomoći će državi da pobjedi svoje gospodarske i socijalne
 poteškoće uzrokovane unutarnjim i regionalnim nemirima. Pomoć
 potiče i strukturalne reforme koje ciljaju na povećanje održivog
 gospodarskog razvoja i poboljšanje upravljanja javnim financijama.
 1.4.4. Pokazatelji rezultata i
 utjecaja
 Od vlasti se zahtjeva da redovito izvještavaju
 službe Komisije o nizu pokazatelja i osiguravaju sveobuhvatni izvještaj o
 poštivanju dogovorenih uvjeta za mjere prije uplate druge i treće rate
 pomoći.
 Službe Komisije nastavljaju nadzirati upravljanje
 javnim financijama nakon operativne procjene financijskih krugova i
 administrativnih postupaka u Tunisu koji će biti izvršeni u pripremi ovog
 djelovanja. Predstavništvo EU-a obavlja i redovito izvještavanje o pitanjima
 koja se odnose na nadzor primjene pomoći. Službe Komisije ostaju u bliskom
 kontaktu s MMF-om i Svjetskom bankom kako bi imali koristi od njihovih uvida od
 njihovih stalnih aktivnosti u Tunisu.
 Predloženom Uredbom predviđeno je i
 podnošenje godišnjeg izvješća Vijeću i Europskom parlamentu koje
 sadrži ocjenu korištenja makrofinancijske pomoći. Nezavisna evaluacija
 prije i poslije davanja pomoći izvršit će se unutar dvije godine
 nakon isteka provedbenog razdoblja.
 1.5. Osnova prijedloga/inicijative
 1.5.1. Zahtjev/zahtjevi koje je
 potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
 Isplata pomoći ovisi o zadovoljavajućem
 uspjehu provedbe stand-by aranžmana (SBA) između Tunisa i MMF-a. Osim
 toga, Komisija se slaže s tunižanskim vlastima oko specifičnih uvjeta
 mjera, navedenih u Memorandumu o razumijevanju i koje se trebaju ispuniti do
 druge ili treće rate koje Komisija stavlja na raspolaganje.
 1.5.2. Dodana vrijednost sudjelovanja
 EU-a
 Pomaganjem državi da prevlada gospodarski šok
 uzrokovan unutarnjim i regionalnim nemirima, predložena makrofinancijska
 pomoć doprinosi promicanju makroekonomske stabilnosti, gospodarskih
 reformi i političkog napretka u državi. Nadopunjavanjem sredstava
 stavljenih na raspolaganje od strane međunarodnih institucija, EU-a i
 drugih donatora, doprinosi se ukupnoj učinkovitosti paketa financijske
 potpore koju je dogovorila međunarodna donatorska zajednica u razdoblju
 nakon krize.
 Predloženi program jača i opredjeljenje vlade
 za reformu i njezinu težnju bližim odnosima s EU-om. Ovaj rezultat se postiže,
 inter alia, putem odgovarajućih uvjeta za isplatu pomoći. To bi
 pokazalo drugim zemljama u regiji da je Europska unija spremna pomoći
 zemljama koje kreću u političku reformu i prolaze kroz ekonomske poteškoće.
 1.5.3. Pouke iz prijašnjih
 sličnih iskustava
 Od 2004. obavljeno je ukupno petnaest evaluacija
 prije i poslije davanja makrofinancijske pomoći. Ovim evaluacijama je
 zaključeno da djelovanja MFP-a zaista doprinose, iako ponekad skromno i
 neizravno, poboljšanju vanjske održivosti, makroekonomske stabilnosti i
 postizanju strukturalne reforme u zemlji koja prima pomoć. U većini
 slučajeva, aktivnosti MFP-a imale su pozitivni učinak na bilancu
 plaćanja zemlje korisnika i pomogla su smanjiti njihova proračunska
 ograničenja. Također su dovela do nešto većeg gospodarskog
 rasta.
 1.5.4. Usklađenost i moguća
 sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima
 EU je među glavnim donatorima Tunisa. Unija
 je u okviru redovnog programa za suradnju osigurala 290 milijuna EUR
 bespovratnih sredstava za razdoblje 2011. - 2013. radi potpore planu
 političke i gospodarske reforme Tunisu. Osim toga, Tunisu je dodijeljeno
 140 milijuna EUR u razdoblju 2011. - 2013. pod programom SPRING.
 Ključna vrijednost koju pruža MMF u usporedbi
 s drugim instrumentima EU-a je olakšavanje ograničenja vanjskog
 financiranja i pomoć stvaranju stabilnog makroekonomskog okvira,
 uključujući promicanjem održivih bilanci plaćanja i
 proračunskih situacija i primjerenim okvirom strukturalnih reformi. MFP ne
 osigurava redovitu financijsku potporu niti je namijenjena za potporu
 gospodarskog i socijalnog razvoja zemlje koja prima pomoć. MFP se ukida u
 trenutku kada država ponovno uspostavi održivo stanje vanjskog financiranja.
 Poslije toga, uobičajeni instrumenti pomoći za suradnju preuzimaju.
 MFP treba biti u skladu i s intervencijama
 međunarodnih financijskih institucija, posebno programima za prilagodbu i
 reformu koji podržavaju SBA MMF-a i zajmom za razvojne politike Svjetske banke.
 1.6. Trajanje i financijski
 utjecaj
 X Prijedlog/inicijativa ograničenog
 trajanja
 –
 X Prijedlog/inicijativa na snazi 2,5 godina od
 stupanja na snagu Memoranduma o razumijevanju, kako je utvrđeno
 člankom (1.4) Odluke
 –
 X Financijski utjecaj od 2014. do 2017.
 1.7. Predviđena metoda/metode
 upravljanja[14]
 X Centralizirano izravno upravljanje
 Komisije
 2. MJERE UPRAVLJANJA
 2.1. Pravila nadzora i
 izvješćivanja
 Pomoć je makroekonomske prirode i njezin
 oblik je u skladu s ekonomskim programom koji podržava MMF. Nadzor djelovanja
 od strane službi Komisije odvija se na temelju napretka u provedbi SBA-a i
 specifičnih mjera reforme koje se dogovaraju s tunižanskim vlastima u
 Memorandumu o razumijevanju (vidi i točku 1.4.4)
 2.2. Sustavi upravljanja i
 kontrole
 2.2.1. Utvrđeni rizik/rizici
 U odnosu na predloženo djelovanje MFP-a postoje
 povjerenički, politički rizici i rizici politike.
 Postoji rizik da bi makrofinancijska pomoć
 mogla biti iskorištena za prijevaru jer nema određene specifične
 troškove. Uglavnom, ovaj rizik se odnosi na čimbenike poput kvalitete
 sustava upravljanja u središnjoj banci i ministarstvu financija i primjerenost
 rezultata unutarnje i vanjske revizije.
 Još jedan ključni rizik operaciji
 proistječe iz regionalnih gospodarskih i političkih nesigurnosti,
 naročito u Libiji, što ima izravne posljedice na gospodarstvo Tunisa. Na
 domaćem planu, glavni rizik je nestabilnost u vezi poteškoća u
 procesu političke i gospodarske reforme. Potpuna provedba mjera
 stabilizacije i reforme koju podržava međunarodna zajednica,
 uključujući djelovanje MFP-a, može se onemogućiti društvenim
 nezadovoljstvom.
 Konačno, rizici proizlaze i iz mogućeg
 slabljenja europskog i globalnog gospodarskog okruženja i iz povećanja
 međunarodnih cijena hrane i energije.
 2.2.2. Predviđena metoda/metode
 kontrole
 Svaka makrofinancijska pomoć podliježe
 postupku potvrde, kontrole i revizije za čiju su provedbu nadležni
 Komisija, uključujući Europski ured za sprečavanje prijevara
 (OLAF), i Europski revizorski sud.
 2.2.3. Troškovi i koristi kontrola i
 vjerojatna stopa neusklađenosti
 Osnovni troškovi za Komisiju koji se odnose na
 metode provjere i kontrole, kao i troškovi operativne procjene financijskih i
 administrativnih krugova prije djelovanja, opisani su u tablici 3.2.1. Osim
 toga, tu su i troškovi za Europski sud revizora i moguće intervencije
 Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF): Operativna procjena pomaže ne
 samo procjeni rizika neispravne upotrebe fondova već i, kao kolateralna
 korist, pruža korisne informacije o potrebnim reformama u području
 upravljanja javnim financijama, koje se odražavaju u uvjetima politike
 djelovanja. S obzirom na stopu neusklađenosti, rizik neusklađenosti (u
 obliku neplaćanja zajma ili zlouporabe fonda) procijenjen je kao nizak,
 temeljem iskustva s ovim instrumentom MFP-a od njezinog stvaranja.
 2.3. Mjere za sprječavanje
 prijevare i nepravilnosti
 Kako bi se smanjio rizik od zlouporabe poduzima se
 nekoliko mjera:
 Kao prvo, predloženi pravni temelji za makrofinancijsku
 pomoć Tunisu uključuju odredbu o mjerama sprječavanja prijevare.
 Ove mjere dalje se razrađuju u Memorandumu o razumijevanju i Sporazumu o
 zajmu, određivanjem niza odredbi o inspekciji, sprječavanju
 prijevare, revizijama i oporavku fondova u slučaju prijevare ili korupcije.
 Nadalje je zamišljen niz specifičnih uvjeta za primanje pomoći,
 uglavnom u području upravljanja javnim financijama, u svrhu jačanja
 učinkovitosti, transparentnosti i odgovornosti.
 Kao drugo, prije nego što je sklopljen sporazum o
 Memorandumu o razumijevanju, službe Komisije uz potporu vanjskih stručnjaka
 izvršavaju Operativnu procjenu financijskih krugova i administrativnih
 postupaka u Ministarstvu financija i Središnjoj banci Tunisa, kako bi se
 ispunili zahtjevi za Financijsku uredbu primjenjivu na opći proračun
 Europskih zajednica. Ovom revizijom određuje
 se da li je okvir za dobro financijsko upravljanje makrofinancijskom
 pomoći u Tunisu učinkovit u zadovoljavajućoj mjeri, obuhvaćanjem
 područja kao što su strukturno i organizacijsko upravljanje, upravljanje i
 kontrola sredstava, osiguranje sustava informatičke tehnologije (IT),
 kapacitet unutarnje i vanjske revizije i nezavisnost središnje banke. S obzirom
 na ovu procjenu, specifični mehanizmi koji se primjenjuju na upravljanje
 novčanim sredstvima mogu se uključiti u sporazum s nacionalnim
 vlastima. Također, pomoć se uplaćuje na namjenski otvoren
 račun Središnje banke Tunisa.
 Svaka
 makrofinancijska pomoć podliježe postupku provjere, kontrole i revizije za
 čiju su provedbu nadležni Komisija, uključujući Europski ured za
 sprečavanje prijevara (OLAF), i Europski revizorski sud.
 3. PROCIJENJENI FINANCIJSKI
 UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1. Naslov/naslovi višegodišnjeg
 financijskog okvira i proračunskih linija/linije u okviru rashoda na koje
 se prijedlog/inicijativa odnosi
 · Postojeće proračunske linije
 01 03 02: Makrofinancijska pomoć
 01 03 06 Izdvajanje rezervacija Jamstvenog fonda[15]
 Prema redoslijedu
 naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta rashoda || Doprinos
 Broj [Opis...............................] || Dif./nedif. ([16]) || zemalja EFTA-e[17] || zemalja kandidatkinja[18] || trećih zemalja || u smislu članka 18. stavka 1. točke (aa) Financijske uredbe
 4. || 01 03 02 Makrofinancijska pomoć || Dif. || NE || NE || NE || NE
 4. || 01 03 06 Izdvajanje rezervacija Jamstvenog fonda || Dif. || NE || NE || NE || NE
 01 03 06 – jamstvo Europske unije za zajmove
 EU-a u obliku makrofinancijske pomoći trećim zemljama: izdvajanje
 rezervacija Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja mora biti u skladu s Uredbom
 o fondu, uključujući njene izmjene. U skladu s ovom Uredbom zajmovi
 se temelje na naplaćenom iznosu na kraju godine. Iznos rezervacija
 izračunava se na početku godine „n” kao razlika između ciljnog
 iznosa i neto aktive Fonda na kraju godine „n-1”. Iznos rezervacija uključuje
 se u godini „n” u prijedlog proračuna za godinu „n+1”, a uplaćuje se
 odjednom na početku godine „n+1” iz proračunske linije „Izdvajanje
 rezervacija Jamstvenog fonda” (proračunska linija 01 04 03 06). Kao
 rezultat toga, 9 % stvarno isplaćenog iznosa uzet će se u obzir
 unutar ciljnog iznosa na kraju godine „n-1” za izračun iznosa rezervacija
 Fonda.
 Unos u proračunu („p. m.”) koji se odnosi
 na proračunsko jamstvo aktivira se samo u slučaju stvarnog
 iskorištavanja jamstva. Ne očekuje se poziv za jamstvo proračuna.
 ̈ ̈Zatražene nove proračunske linije: ne primjenjuje se.
 3.2. Procijenjeni utjecaj na
 rashode
 3.2.1. Sažetak procijenjenog utjecaja
 na rashode
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira: || 4. || || || [Naslov EU kao globalni partner]
 Glavna uprava: <ECFIN> || || || Godina 2013.[19] || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || UKUPNO
  Odobrena sredstva za poslovanje || || || || || ||
 01 03 06 Izdvajanje rezervacija Jamstvenog fonda || Preuzete obveze || (1a) || || || || 15,3. || 7,2. || 22,5.
 Plaćanja || (2a) || || || || 15,3. || 7,2. || 22,5.
 Odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe[20] (operativne procjene i naknadne evaluacije) || || || || || ||
 Proračunska linija 01 03 02 || Preuzete obveze || (3) || 0,05. || || || 0,15. || || 0,20.
 || Plaćanja || (3a) || || 0,05. || || 0,05. || 0,10. || 0,20.
 UKUPNO odobrena sredstva za GU ECFIN || Preuzete obveze || =1+1a +3 || 0,05. || || || 15,45. || 7,2. || 22,7.
 Plaćanja || =2+2a +3. || || 0,05. || || 15,35. || 7,3. || 22,7.
  UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || 4. || 0,05. || || || 15,45. || 7,2. || 22,7.
 Plaćanja || 5. || || 0,05. || || 15,35. || 7,3. || 22,7.
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || 6. || || || || || ||
 UKUPNO odobrena sredstva pod NASLOVOM 4. višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || =4+ 6 || 0,05. || || || 15,45. || 7,2. || 22,7.
 Plaćanja || =5+ 6 || || 0,05. || || 15,35. || 7,3. || 22,7.
 Ako
 prijedlog/inicijativa utječe na više naslova:
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira: || 5. || || „Administrativni rashodi”
 || || || Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || UKUPNO
 Glavna uprava: <.......> || ||
 Ljudski potencijali || 0,030. || 0,028. || 0,021. || 0,010. || 0,016. || 0,105.
 Ostali administrativni rashodi || 0,015. || 0,015. || 0,010. || || || 0,040.
 UKUPNO DG ECFIN || Odobrena sredstva || 0,045. || 0,043. || 0,031. || 0,010. || 0,016. || 0,145.
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 5. višegodišnjeg financijskog okvira || (ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) || 0,045. || 0,043. || 0,031. || 0,010. || 0,016. || 0,145.
 milijuna EUR (do 3 decimalna mjesta)
 || || || Godina 2013.[21] || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 1. do 5. višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || 0,095. || 0,043. || 0,031. || 15,46. || 7,216. || 22,845.
 Plaćanja || 0,045. || 0,093. || 0,031. || 15,36. || 7,316. || 22,845.
 3.2.2. Procijenjeni
 utjecaj na odobrena sredstva za poslovanje
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje operativnih
 odobrenih sredstava
 –
 X Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje
 odobrenih sredstava za poslovanje, kako je objašnjeno u nastavku:
 Odobrena sredstva za preuzimanje obveza u
 milijunima EUR (do 3 decimalna mjesta)
 Navesti ciljeve i rezultate ò || || || || || || || ||
 ||
 || || || || || || || || || || || ||
 POSEBNI CILJ br. 1 [22] || || || || || || || || || || ||
 || || Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || ||
 || Vrsta rezultata || Broj rezultata || Trošak || Broj rezultata || Trošak || Broj rezultata || Trošak || Broj rezultata || Trošak || Broj rezultata || Trošak || Ukupni broj rezultata || Ukupni trošak
 Rezultat 1 || Operativna procjena || 1 || 0.05 || || || || || || || || || 1 || 0.05
 Rezultat 2 || Ex-post evaluacija || || || || || || || 1 || 0.15 || || || 1 || 0.15
 Rezultat 3 || Izdvajanje rezervacija Jamstvnog fonda || || || || || || || 1 || 15.3 || 1 || 7.2 || 2 || 22.5
 Međuzbroj za posebni cilj br. 1 || 1 || 0.05 || || || || || 2 || 15.45 || 1 || 7.2 || 4 || 22.7
 UKUPNI TROŠAK || 1 || 0.05 || || || || || 2 || 15.45 || 1 || 7.2 || 4 || 22.7
 3.2.3. Procijenjeni utjecaj na
 odobrena sredstva administrativne prirode
 3.2.3.1. Sažetak
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje administrativnih
 odobrenih sredstava
 –
 X Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje
 administrativnih odobrenih sredstava, kako je objašnjeno u nastavku:
 –
 milijuna EUR (do 3
 decimalna mjesta)
 || Godina 2013.[23] || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidi točku 1.6) || UKUPNO
 NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || || ||
 Ljudski potencijali || 0,030. || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,105.
 Ostali administrativni rashodi || 0,015. || 0,015 || 0,010 || || || || || || 0,040.
 Međuzbroj za NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145.
 Izvan NASLOVA 5[24] višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || || ||
 Ljudski potencijali || || || || || || || || ||
 Ostali rashodi administrativne prirode || || || || || || || || ||
 Međuzbroj izvan NASLOVA 5 višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || || ||
 UKUPNO || 0,045. || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145.
 Potrebna
 administrativna odobrena sredstva pokrit će se odobrenim sredstvima glavne
 uprave koja su već dodijeljena za upravljanje djelovanjem i/ili su
 preraspoređena unutar glavne uprave te, po potrebi, bilo kojim dodatnim
 sredstvima koja se mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg
 postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir proračunska
 ograničen.
 3.2.3.2. Procijenjene potrebe u
 pogledu ljudskih potencijala
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih
 potencijala
 –
 X Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje
 ljudskih potencijala, kako je objašnjeno u nastavku:
 Procjenu navesti u ekvivalentu punog radnog
 vremena
 || Godina 2013. || Godina 2014. || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidi točku 1.6)
 Plan radnih mjesta (dužnosnici i privremeno osoblje) ||
 01 01 01 01 (sjedišta i predstavništva Komisije) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 || || ||
 XX 01 01 02 (delegacije) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (neizravna istraživanja) || || || || || || || ||
 10 01 05 01 (izravna istraživanja) || || || || || || || ||
  Vanjsko osoblje (u ekvivalentu punog radnog vremena: EPRV)[25]
 XX 01 02 01 (UO, UsO, UNS iz „opće omotnice”) || || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (UO, UsO, MSD, LO i UNS u delegacijama) || || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[26] || u sjedištima || || || || || || || ||
 u delegacijama || || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (UO, UsO, UNS – neizravna istraživanja) || || || || || || || ||
 10 01 05 02 (UO, UsO, UNS – izravna istraživanja) || || || || || || || ||
 Ostale proračunske linije (navesti) || || || || || || || ||
 UKUPNO || 0,227. || 0,212. || 0,159 || 0,076. || 0,121 || || ||
 XX je dotično
 područje politike ili proračunska glava.
 Potrebe za ljudskim
 potencijalima ispunit će se angažiranjem osoblja glavne uprave kojemu je
 već povjereno upravljanje djelovanjem i/ili koje je preraspoređeno
 unutar glavne uprave te, po potrebi, iz bilo kojih dodatnih sredstava koja se
 mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele
 sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja
 Opis zadaća:
 Dužnosnici i privremeno osoblje || HoU: Nadgledanje i upravljanje operacijom, dogovor o izvještajima o reviziji Sporazuma o zajmu, vođenje misija i procjena napretka uz poštovanje uvjeta Desk: Priprema Memoranduma razumijevanja, povezivanje vlasti i IFI-ova, povezivanje vanjske stručnjake za operativnu procjenu i evaluaciju prije i poslije, vođenje revizije, pripremanje izvješća službi Komisije i komisijinih postupaka u vezi s upravljanjem pomoći.
 Vanjsko osoblje || Ne primjenjuje se
 3.2.4. Usklađenost s
 tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 –
 X Prijedlog/inicijativa u skladu je s
 postojećim višegodišnjim financijskim okvirom.
 3.2.5. Doprinos
 trećih strana
 –
 X Prijedlogom/inicijativom ne predviđa se
 sufinanciranje od trećih strana
 3.3. Procijenjeni utjecaj na
 prihode
 X Prijedlog/inicijativa nema financijski
 utjecaj na prihode.
 [1] Odluka br. 1025/2013/EU od 22. listopada 2013. o
 pružanju makrofinancijske pomoći Kirgiskoj Republici; prijedlog odluke o
 pružanju makrofinancijske pomoći Hašemitskoj Kraljevini Jordanu, čije
 je donošenje predviđeno za prosinac 2013.
 [2] Proračunska linija 01 04 01 14 postaje
 proračunska linija 01 03 06 od proračuna za 2014.
 [3] SL C [...], [...], str. [...].
 [4] Stajalište Europskog parlamenta od 2012. i Odluka
 Vijeća od 2012.
 [5] Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih
 načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem
 provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
 [6] Odluka Vijeća 2010/427/EU od 26. srpnja 2010. o
 uspostavi organizacije i funkcioniranju Europske službe za vanjsko djelovanje
 (SL L 201, 3.8.2010., str. 30.).
 [7] Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 od 25.
 svibnja 2009. o osnivanju Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja (SL L 145,
 10.6.2009., str. 10.).
 [8] Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju
 na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća
 (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298,
 26.10.2012., str. 1.)
 [9] Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29.
 listopada 2012. o pravilima primjene Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012
 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju
 na opći proračun Unije (SL L 362, 31.12.2012., str. 1.).
 [10] Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18.
 prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312,
 23.12.1995., str. 1.).
 [11] Uredba Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11.
 studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s
 ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih
 nepravilnosti (SL L 292, 15.11.1996., str. 2.).
 [12] Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu
 protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999
 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br.
 1074/1999 (SL L 248, 18.9.2013., str. 1.).
 [13] ABM: Activity-Based Management (upravljanje po
 djelatnostima) – ABB: Activity-Based Budgeting (priprema proračuna na
 temelju djelatnosti).
 [14] Informacije o načinima upravljanja i upućivanju
 na Financijsku uredbu dostupne su na internetskim stranicama BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [15] Proračunska linija 01 04 01 14 postaje
 proračunska linija 01 03 06 od proračuna za 2014.
 [16] Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. =
 nediferencirana odobrena sredstva.
 [17] EFTA: European Free Trade Association.
 [18] Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne
 zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
 [19] Godina N je godina početka provedbe
 prijedloga/inicijative.
 [20] Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
 za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
 neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
 [21] Godina N je godina početka provedbe
 prijedloga/inicijative.
 [22] As described in point 1.4.2. ‘Specific objective(s)...’
 [23] Godina N je godina početka provedbe
 prijedloga/inicijative.
 [24] Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
 za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
 neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
 [25] UO = ugovorno osoblje; LO = lokalno osoblje; UNS =
 upućeni nacionalni stručnjaci; UsO = ustupljeno osoblje; MSD = mladi
 stručnjaci u delegacijama.
 [26] U okviru gornje granice za vanjsko osoblje iz odobrenih
 sredstava za poslovanje (prijašnje linije „BA”).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Важна правна забележка
 |
 22004D0180
 Официален вестник n° L 133 , 26/05/2005 стр. 0042 - 0043
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 180/2004от 16 декември 2004 годиназа изменение на протокол 31 към Споразумението за ЕИП относно сътрудничеството в специфични области извън четирите свободиСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "споразумението", и по-специално членове 86 и 98 от него,като има предвид, че:(1) Протокол 31 към споразумението беше изменен с Решение No 90/2004 на Съвместния комитет на ЕИП от 8 юни 2004 г. [1].(2) Подходящо е да се разшири сътрудничеството между договарящите се страни по споразумението по въпроси, обхванати от дейностите на Съвместното предприятие "Галилео", създадено с Регламент (ЕО) No 876/2002 на Съвета от 21 май 2002 г. [2].(3) Протокол 31 към споразумението следва да бъде изменен с цел да позволи разширяването на това сътрудничество,РЕШИ:Член 1След член 1, параграф 7 (Научни изследвания и технологично развитие) от протокол 31 към споразумението се добавя следният параграф:"8. Договарящите се страни насърчават подходящото сътрудничество между компетентните организации, институции и други органи в съответните им области, където това би допринесло за засилването и разширяването на сътрудничеството по въпроси, обхванати от дейностите на Съвместното предприятие "Галилео" [***].Член 2Настоящото решение влиза в сила в деня след последната нотификация, направена до Съвместния комитет на ЕИП в съответствие с член 103, параграф 1 от Споразумението [****].Член 3Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 16 декември 2004 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателKjartan Jóhannsson[1] ОВ L 349, 25.11.2004 г., стр. 52.[2] ОВ L 138, 28.5.2002 г., стр. 1.[***] 32002 R 0876: Регламент (ЕО) No 876/2002 на Съвета от 21 май 2002 г. за основаване на Съвместното предприятие "Галилео"."[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 2.8.2008
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 197/32
 Recurso interposto em 9 de Junho de 2008 — Paul Alfons Rehbein/IHMI — Hervé Dias Martinho e Manuel Dias Martinho (Outburst)
 (Processo T-214/08)
 (2008/C 197/56)
 Língua em que o recurso foi interposto: inglês
 Partes
 Recorrente: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Alemanha) (representante: T. E. Lampel, lawyer)
 Recorrido: Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos)
 Outras partes no processo na Câmara de Recurso: Hervé Dias Martinho e Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, França)
 Pedidos da recorrente
 —
 anular a Decisão da Segunda Câmara de Recurso do Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos), de 13 de Março de 2008 no processo R 1261/2007-2; e
 —
 condenar o IHMI nas despesas efectuadas pela recorrente.
 Fundamentos e principais argumentos
 Requerente da marca comunitária: As outras partes no processo perante a Câmara de Recurso
 Marca comunitária em causa: A marca figurativa «Outburst», para produtos das classes 16, 18 e 25 — Pedido de registo n.o 4 318 333
 Titular da marca ou sinal invocado no processo de oposição: A recorrente
 Marca ou sinal invocado no processo de oposição: A marca nominativa nacional «Outburst» para produtos da classe 25 — Registo de marca alemã n.o 399 40 713
 Decisão da Divisão de Oposição: Indeferimento da oposição na sua totalidade
 Decisão da Câmara de Recurso: Negação de provimento ao recurso
 Fundamentos invocados: Violação do artigo 43.o, n.os 2 e 3, do Regulamento (CE) n.o 40/94 do Conselho, na medida em que a marca nacional anterior foi objecto de uma utilização séria na Comunidade em relação aos produtos ou serviços para que foi registada; violação do artigo 76.o, n.o 1, alínea f), do referido regulamento, na medida em que a Câmara de Recurso cometeu um erro ao não tomar em conta a declaração escrita prestada sob juramento do director executivo da recorrente; violação do artigo 74.o, n.o 2, do referido regulamento e da Regra 22, n.os 1 e 2, do Regulamento (CE) n.o 2868/95 da Comissão (1), na medida em que as outras provas produzidas na fase de recurso do processo de oposição são admissíveis e devem ser tidas em conta na apreciação da utilização séria da marca em que se baseia a oposição; violação do direito do recorrente a ser ouvido, na medida em que a Câmara de Recurso devia ter tido em conta a prova de utilização produzida após o termo do prazo.
 (1) Regulamento (CE) n.o 2868/95 da Comissão, de 13 de Dezembro de 1995, relativo à execução do Regulamento (CE) n.o 40/94 do Conselho, sobre a marca comunitária (JO L 303, p. 1).


type: other

text:
Commission Européenne - COMMUNIQUES DE PRESSE - Communiqué de presse - Govor g. Vítorja Caldeire, predsednika Evropskega računskega sodišča
 ODBORU EVROPSKEGA PARLAMENTA
 ZA PRORAČUNSKI NADZOR
 V čast mi je, da lahko danes vašemu odboru predstavim letno poročilo Evropskega računskega sodišča o izvrševanju proračuna EU za leto 2011.
 Sedanji način upravljanja sredstev EU se uporablja že več let, zato naši zaključki za leto 2011 niso presenetljivi. Računovodski izkazi za leto 2011 pošteno predstavljajo finančno stanje Evropske unije, rezultate njenega poslovanja in denarne tokove za leto. V prihodkih in obveznostih za plačila ni bilo pomembnih napak. Nasprotno so na plačila vplivale pomembne napake, ocenjena stopnja napake pa je za proračun EU kot celoto znašala 3,9 % in je bila torej podobna kot leta 2010, ko je znašala 3,7 %.
 Sporočilo tega letnega poročila je podobno kot v prejšnjih letih, vendar je letos pomembnejše kot kdajkoli doslej. Ob hudem pritisku na evropske javne finance so še možnosti za učinkovitejšo in bolje ciljno usmerjeno porabo sredstev EU.
 Preprosto povedano, Sodišče je odkrilo preveč primerov, ko denar Evropske unije ni dosegel cilja ali pa bi bil lahko bolje porabljen. Med primeri v poročilu so:
 stroški, povrnjeni za stavbo, ki je bila prijavljena kot kmetijsko poslopje, čeprav to ni bila;
 previsoke prijave stroškov dela pri raziskovalnih projektih;
 prejemniki razvojne pomoči niso spoštovali pravila o poreklu pri nakupu opreme in
 nepravilna uporaba postopkov javnega naročanja, zasnovanih za zagotavljanje najbolj smotrne porabe.
 Kot ponazarjajo ti primeri, je Sodišče odkrilo napake v plačilih, povezanih s številnimi različnimi programi in shemami odhodkov. Prav tako je ugotovilo, da so bili preučeni kontrolni sistemi na splošno le delno uspešni, kar pomeni, da se pri njih niso izkoriščale vse njihove možnosti za preprečevanje ali odkrivanje in popravljanje napak.
 Sodišče je dejansko prišlo do zaključka, da v letu 2011 na samo dveh področjih – ali „skupinah politik“ – ni bilo pomembnih napak. To sta bili skupini „zunanji odnosi, pomoč in širitev“ ter „upravni in drugi odhodki“.
 Na preostalih pet skupin politik so vplivale pomembne napake, zlasti na skupini, ki zajemata razvoj podeželja in regionalno politiko. Po oceni Evropskega računskega sodišča je stopnja napake pri porabi za „razvoj podeželja, okolje, ribištvo in zdravje“, ki je področje porabe, na katerem najpogosteje prihaja do napak, znašala 7,7 %. Ocenjena stopnja napake za „regionalno politiko, energetiko in promet“ je še vedno visoka in znaša 6,0 %.
 Prav to so področja, za katera smo ugotovili, da države članice svojega dela ne opravljajo tako temeljito, kot bi ga morale. Nacionalni organi se morajo v večji meri zavezati upravljanju in nadziranju sredstev EU, saj so prav oni tisti, ki so prva in najpomembnejša obrambna črta za zaščito finančnih interesov državljanov EU.
 Sodišče je odkrilo veliko primerov neuspešnosti kontrole. Organi držav članic so imeli, na primer, pri več kot 60 % transakcij, revidiranih na področju regionalne politike, na katere so vplivale napake, na voljo dovolj informacij, da bi lahko odkrili in popravili vsaj nekatere od njih, preden so zahtevali povračilo sredstev od Komisije.
 Evropska Komisija pa mora po svoji strani okrepiti svoje nadziranje držav članic. Vendar za to potrebuje od njih zanesljive podatke o porabi sredstev EU ter o finančnih popravkih in izterjavah, ki jih izvedejo.
 Doslej sem govoril o približno 80 odstotkih sredstev EU, ki jih upravljajo države članice, preostalih 20 odstotkov, med katerimi so tudi sredstva za bistveno področje raziskav, pa upravlja neposredno Komisija. Ta bi morala biti s svojim upoštevanjem skladnosti s pogoji za dodeljevanje donacij EU zgled dobre prakse.
 Vendar je Sodišče prišlo do zaključka, da so na področje „raziskave in druge notranje politike“ vplivale pomembne napake. Stopnjo napake za leto 2011 ocenjujemo na 3 %.
 Številne vrste napak in neuspešnosti kontrol na področju raziskav so podobne tistim, ki se pojavljajo na področjih v okviru deljenega upravljanja. Glavni vir napak so bili previsoki zahtevki upravičencev za povračilo stroškov za projekte, financirane iz okvirnih programov za raziskave.
 V skladu s pravili je treba zahtevkom za povračilo stroškov priložiti revizijska potrdila neodvisnih revizijskih družb. Sodišče je odkrilo napake v več kot 80 % preučenih projektov s pozitivnimi revizijskimi potrdili.
 Pomembno stopnjo napake je odkrilo tudi v vmesnih in končnih plačilih za skupino politik „zunanji odnosi, pomoč in širitev“, ki jo prav tako v veliki meri neposredno upravlja Komisija, ter v plačilih, izvršenih iz evropskih razvojnih skladov.
 Sodišče opaža, da se je znesek, za katerega po mnenju generalnih direktorjev Komisije obstaja tveganje nepravilnosti, povečal z 0,4 milijarde EUR v letu 2010 na 2,0 milijarde EUR v letu 2011. Ta ocena kaže, da se Komisija zaveda velikega tveganja napak na področjih razvoja podeželja, kohezije in raziskav.
 Kljub temu pa Sodišče meni, da je lahko ogroženi znesek podcenjen, ker tako imenovana „stopnja preostale napake“, na kateri temelji, v letu 2011 še ni bila zanesljiv kazalnik obsega, v katerem po izvedbi kontrolnih postopkov na transakcije še vedno vplivajo pomembne napake.
 Finančno poslovodenje EU še ne izpolnjuje standardov. Še vedno so prisotne številne težave, ki smo jih ugotovili v preteklosti, čeprav v manjšem obsegu.
 Te težave so pomembnejše kot kadarkoli doslej in zdaj, ko potekajo razprave o zakonodajnih predlogih za naslednji finančni okvir, je priložnost za obravnavo temeljnih vzrokov. Sodišče od leta 2010 tudi poziva k uvajanju preprostejših shem porabe z jasnejšimi cilji, lažje merljivimi rezultati in bolj stroškovno učinkovitimi kontrolnimi ureditvami.
 Naše letno poročilo za leto 2011 in mnenja, ki smo jih izdali o predlogih, vsebujejo tudi številna podrobna priporočila. V mnenjih so poleg tega navedena še opažanja o novih izzivih za finančno poslovodenje in odgovornost, ki se lahko pojavijo.
 Pri predlogih, povezanih s skupnim strateškim okvirom, ki bo zajel področja, na katerih se najpogosteje pojavljajo napake, Sodišče opozarja, da je treba okrepiti nadzorno vlogo Komisije, izboljšati mehanizme finančnih popravkov ter zagotoviti ustrezne revizijske in nadzorne ureditve za finančne instrumente.
 Bistvo tega sporočila je izboljšanje odgovornosti za sredstva EU. To je cilj, za katerega si morajo prizadevati vse institucije EU in ki mu je Sodišče namenilo osrednje mesto v svoji strategiji za naslednja leta.


type: legislation

text:
 29.12.2005
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 346/16
 DIRECTIVE 2005/93/CE DU CONSEIL
 du 21 décembre 2005
 modifiant la directive 69/169/CEE en ce qui concerne les restrictions quantitatives temporaires sur les importations de bière en Finlande
 LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
 vu le traité instituant la Communauté européenne et, notamment, son article 93,
 vu la proposition de la Commission,
 vu l’avis du Parlement européen (1),
 vu l’avis du Comité économique et social européen (2),
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Les articles 4 et 5 de la directive 69/169/CEE du Conseil du 28 mai 1969 concernant l’harmonisation des dispositions législatives, réglementaires et administratives relatives aux franchises des taxes sur le chiffre d’affaires et des accises perçues à l’importation dans le trafic international de voyageurs (3) prévoient la possibilité d’accorder une franchise aux marchandises soumises à accises, contenues dans les bagages des voyageurs en provenance de pays tiers, à condition que ces importations n’aient aucun caractère commercial.
 (2)
 La directive 69/169/CEE autorise la Finlande à appliquer, jusqu’au 31 décembre 2005, une restriction non inférieure à six litres par personne aux importations privées de bière en raison des graves difficultés économiques des détaillants finlandais établis dans les régions frontalières et des pertes de recettes importantes provoquées par l’augmentation des importations de bière en provenance de pays tiers. La Finlande n’a appliqué cette franchise que dans une mesure limitée et a restreint les importations de bière à un maximum de seize litres par personne.
 (3)
 L’adhésion de nouveaux États membres a offert de nouvelles possibilités aux personnes en provenance d’un des États membres, en particulier l’Estonie, qui souhaitent entrer en Finlande avec de la bière. La Finlande a réagi à cette situation en réduisant de manière générale les taux d’imposition des boissons alcooliques, de 33 % en moyenne, ce qui constitue de loin le changement le plus significatif depuis 40 ans.
 (4)
 La réduction des taux d’imposition de l’alcool a non seulement engendré des pertes considérables des recettes provenant des droits d’accises, mais aussi des problèmes accrus liés à la politique des spiritueux et à la politique sociale et sanitaire. En outre, les problèmes d’ordre public et la criminalité liée à l’alcool se sont intensifiés.
 (5)
 La Finlande a demandé de pouvoir bénéficier d’une dérogation à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 69/169/CEE afin de pouvoir limiter à une quantité non inférieure à seize litres par personne les importations de bière effectuées par des voyageurs en provenance de pays tiers.
 (6)
 Il convient de tenir compte de la situation géographique de la Finlande, des difficultés économiques des détaillants finlandais établis dans les régions frontalières et des pertes de recettes importantes provoquées par l’augmentation des importations de bière en provenance de pays tiers.
 (7)
 Pour ces raisons, et à la lumière des réflexions actuelles sur la révision générale des montants et des quantités de marchandises prévus par la directive 69/169/CEE, il convient d’autoriser la Finlande à appliquer la dérogation demandée pour une année supplémentaire, à savoir jusqu’au 31 décembre 2007,
 A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
 Article premier
 À l’article 5 de la directive 69/169/CE, le paragraphe 9 est remplacé par le texte suivant:
 «9. Par dérogation à l’article 4, paragraphe 1, la Finlande est autorisée, jusqu’au 31 décembre 2007, à appliquer une limite quantitative maximale non inférieure à seize litres aux importations de bière en provenance de pays tiers.»
 Article 2
 1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 31 décembre 2005. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions ainsi qu’un tableau de correspondance entre ces dispositions et la présente directive.
 Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
 2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
 Article 3
 La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
 Article 4
 Les États membres sont destinataires de la présente directive.
 Fait à Bruxelles, le 21 décembre 2005.
 Par le Conseil
 Le président
 B. BRADSHAW
 (1) Avis rendu le 13 décembre 2005 (non encore paru au Journal officiel).
 (2) Avis rendu le 14 décembre 2005 (non encore paru au Journal officiel).
 (3) JO L 133 du 4.6.1969, p. 6. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 2000/47/CE (JO L 193 du 29.7.2000, p. 73).


text:
 3.9.2009
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 232/25
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 69/2009,
 tehty 29 päivänä toukokuuta 2009,
 ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamisesta
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ”sopimus”, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite XIII muutettiin 24 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 50/2009 (1).
 (2)
 Yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 300/2008 (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Islannin erityisen maantieteellisen sijainnin ja alhaisen väestötiheyden sekä Islannin kotimaan lentoliikenteessä käytettävän lentokaluston kokoonpanon vuoksi asetusta (EY) N:o 300/2008 ei sovelleta kotimaan lentoliikenteeseen Islannin alueella. Islannin kotimaan lentoliikennettä koskevat kansalliset turvatoimet antavat riittävän suojan.
 (4)
 Ottaen huomioon Liechtensteinin erityistilanteen, johon ovat vaikuttaneet yhteisesti alueen erittäin pieni koko, sen erityinen maantieteellinen rakenne sekä se, että lentoliikenteen kokonaismäärä Liechtensteinissa on hyvin vähäinen, Liechtensteinista puuttuu säännöllinen kansainvälinen lentoliikenne ja Liechtensteinin siviili-ilmailualan infrastruktuuri muodostuu vain yhdestä helikopterikentästä, tätä asetusta ei pitäisi soveltaa Liechtensteinin alueella olevaan siviili-ilmailualan infrastruktuuriin.
 (5)
 Asetuksella (EY) N:o 300/2008 kumotaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2320/2002 (3), joka on otettu osaksi sopimusta ja joka näin ollen olisi poistettava sopimuksesta,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Muutetaan sopimuksen liite XIII seuraavasti:
 1.
 Korvataan 66h kohdan (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2320/2002) teksti seuraavasti:
 ”32008 R 0300: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 300/2008, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta (EUVL L 97, 9.4.2008, s. 72).
 Tätä sopimusta sovellettaessa asetusta koskee seuraava mukautus:
 a)
 Asetuksen 7 artiklaa ei sovelleta EFTA-valtioihin.
 b)
 Jos yhteisö neuvottelee kolmannen maan kanssa 20 artiklan mukaisesti sopimuksen tekemisestä yhden turvatarkastuksen periaatteen edistämiseksi, se pyrkii saamaan EFTA-valtioille tarjouksen vastaavanlaisesta sopimuksesta kyseisen kolmannen maan kanssa. EFTA-valtiot puolestaan pyrkivät tekemään kolmansien maiden kanssa yhteisön tekemiä sopimuksia vastaavat sopimukset.
 c)
 Tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta kotimaan lentoliikenteeseen Islannin alueella olevilla lentokentillä.
 d)
 Tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta Liechtensteinin alueella olevaan siviili-ilmailualan infrastruktuuriin.”
 2.
 Poistetaan lisäyksen 8 teksti.
 2 artikla
 Asetuksen (EY) N:o 300/2008 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 30 päivänä toukokuuta 2009, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (4).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 29 päivänä toukokuuta 2009.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Alan SEATTER
 (1) EUVL L 162, 25.6.2009, s. 31.
 (2) EUVL L 97, 9.4.2008, s. 72.
 (3) EYVL L 355, 30.12.2002, s. 1.
 (4) Valtiosäännön asettamat vaatimukset on ilmoitettu.


text:
Nekalosoutěžního jednání se může dopustit i zákonný zástupce soutěžitele, pokud účelem jednání takovéhoto zákonného zástupce bylo získání soutěžní výhody ve prospěch jiného soutěžitele.
 Zánik funkce kooptovaného člena představenstva
 Na zánik funkce kooptovaného člena představenstva nelze ani přiměřeně vztáhnout ustanovení § 66 odst. 1 obch. zák, funkce kooptovaného člena představenstva zaniká ke dni, kdy se konala (měla konat) nejbližší následující valná hromada, jež mohla (měla možnost) zvolit nové členy představenstva, bez dalšího.
 V situaci, kdy v daném insolvenčním řízení, v němž byl dlužníkův úpadek řešen konkursem, nebyl zpeněžen žádný majetek náležející do majetkové podstaty dlužníka, nelze odměnu insolvenčního správce určit podle § 1 vyhlášky č. 313/2007 Sb. o odměně insolvenčního správce, o náhradách jeho hotových výdajů, o odměně členů a náhradníků věřitelského...
 Členství v bytovém družstvu a smrt zůstavitele
 Vyplývá-li z ustanovení § 460 obč. zák., že dědictví se nabývá smrtí zůstavitele, stane se označený dědic členem družstva ke dni úmrtí zůstavitele a podle ustanovení § 706 odst. 2 obč. zák. dochází k přechodu členství zůstavitele v bytovém družstvu a k přechodu nájmu bytu na dědice
 Přezkoumání přiměřenosti protiplnění
 Podá-li poté, co bylo zahájeno řízení o přezkoumání výše protiplnění proti hlavnímu akcionáři (ale dříve, než je pravomocně skončeno), návrh na určení přiměřené výše protiplnění či návrh na zaplacení protiplnění v požadované výši či doplacení poskytnutého protiplnění do požadované výše další akcionář, je nutno tento další návrh považovat za...
 Vyznačení doložky právní moci na doručovaném nepravomocném usnesení má stejné účinky, jako nesprávné poučení o tom, že odvolání není přípustné. Byl-li žalovanému doručen směnečný platební rozkaz, opatřený doložkou právní moci, lze proti němu podat námitky do tří měsíců od takového doručení.
 Odvolání proti usnesení o prohlášení konkursu
 Insolvenční zákon nepřiznává insolvenčnímu správci možnost podat odvolání nebo jiný opravný prostředek proti usnesení o prohlášení konkursu na majetek dlužníka. Přitom nejde o rozhodnutí, jímž by bylo rozhodováno o subjektivních právech a povinnostech insolvenčního správce (ustanoveného již rozhodnutím o...
 Ručení člena statutárního orgánu
 Skutečnost, že v důsledku prohlášení konkursu na majetek společnosti přechází oprávnění nakládat s jejím majetkem na správce konkursní podstaty, neznamená, že statutární orgán (jeho člen) nemůže společnosti způsobit škodu neoprávněným nakládáním s tímto majetkem. Tak tomu může být např. tehdy, spotřebuje-li neoprávněně peněžní prostředky patřící...
 Konkurs a povinnost bytového družstva uzavřít smlouvu o převodu bytu do vlastnictví člena družstva
 Zákonná nebo smluvní povinnosti bytového družstva uzavřít se členem družstva - nájemcem bytu - smlouvu o převodu bytu do vlastnictví člena družstva se i za trvání konkursu na majetek bytového družstva prosazuje (v případě, že správce je se splněním takové povinnosti v prodlení) žalobou o nahrazení projevu jeho vůle při uzavření dohody (tzv.
 Řízení o určení pravosti nevykonatelné pohledávky dle zákona o konkursu a vyrovnání ve znění do 31.12.2007
 Účastníkem řízení o určení pravosti nevykonatelné pohledávky může být - vedle správce konkursní podstaty jakožto zvláštního procesního subjektu konkursního řízení - pouze osoba, která je konkursním věřitelem. Zanikne-li její účast v konkursním řízení, zaniká i její účast v řízení o určení pravosti nevykonatelné pohledávky (zákon o konkursu a...
 K výkonu působnosti valné hromady není oprávněno jakékoli shromáždění akcionářů akciové společnosti, ale jen takové shromáždění, které splňuje předpoklady stanovené zákonem.
 Výkon práva akcionáře
 Předložení akcie na majitele je zásadně postačující i k tomu, aby navrhovatel prokázal aktivní legitimaci k podání návrhu na vyslovení neplatnosti usnesení valné hromady. To neplatí, prokáže-li společnost v řízení o vyslovení neplatnosti usnesení její valné hromady, že navrhovatel není – přestože předložil její listinnou akcii na majitele – jejím...
 Je-li podstata navrhovaných změn stanov charakterizována jako „přizpůsobení stanov platným právním předpisům“, jedná se o formulaci natolik obecnou, že nic nevypovídá o konkrétních navrhovaných změnách.
 Projeví-li členové družstva ve stanovách vůli založit družstvo jako bytové, a vyjádří-li tak vůli, aby družstvo bylo vázáno i úpravou vztahující se pouze na bytová družstva, je nutno takové družstvo považovat za bytové i v době, kdy nezajišťuje fakticky bytové potřeby svých členů.
 Insolvence a rozhodnutí ve věci samé
 Usnesení o zastavení řízení pro nezaplacení zálohy na náklady insolvenčního řízení (usnesení odvolacího soudu je potvrzující) je sice usnesením, jímž se řízení končí, usnesením „ve věci samé“ však není.
 Platební místo na směnce
 Je-li místo vystavení směnky přesnějším údajem než místo platební (a oba údaje nejsou mezi sebou v rozporu), nemůže nastat nejistota na straně směnečného věřitele ohledně místa, kde má směnku předložit k placení, ani na straně výstavce vlastní směnky o tom, kde má být v den splatnosti připraven na směnku plnit.
 Tantiemy a dividendy
 Usnesení valné hromady akciové společnosti, jímž byl schválen zisk k rozdělení s tím, že podíl na něm bude vyplacen toliko členům orgánů společnosti a nikoliv i jejím akcionářům, je neplatné pro rozpor s ustanovením § 178 odst. 1 obch. zák.
 Speciální právní úprava jednání podnikatele, obsažená v obchodním zákoníku, platí nejen v obchodněprávních vztazích, ale i v případě, že je podnikatel subjektem občanskoprávních vztahů.
 Jen při posuzování přiměřenosti, resp. nepřiměřenosti smluvní pokuty se přihlíží i ke sjednané výši úroků z prodlení, když jen smluvní pokutu, nikoliv úroky z prodlení, může soud za použití moderačního práva podle § 301 obch. zák. snížit, a to s přihlédnutím k hodnotě a významu zajišťované povinnosti.


text:
16.11.2017
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 300/26
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 82/2016
 2016 m. balandžio 29 d.
 kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo II priedas (Techniniai reglamentai, standartai, tyrimai ir sertifikavimas) [2017/2032]
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 į EEE susitarimą turi būti įtrauktas 2016 m. sausio 13 d. Komisijos reglamentas (ES) 2016/26, kuriuo dėl nonilfenoletoksilatų iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (1);
 (2)
 todėl EEE susitarimo II priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 EEE susitarimo II priedo XV skyriaus 12zc punktas (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006) papildomas šia įtrauka:
 „—
 32016 R 0026: 2016 m. sausio 13 d. Komisijos reglamentas (ES) 2016/26 (OL L 9, 2016 1 14, p. 1).“
 2 straipsnis
 Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede skelbtinas Reglamento (ES) 2016/26 tekstas islandų ir norvegų kalbomis yra autentiškas.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2016 m. balandžio 30 d., jei buvo pateikti visi pranešimai pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (*1).
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje 2016 m. balandžio 29 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Claude MAERTEN
 (1) OL L 9, 2016 1 14, p. 1.
 (*1) Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.


text:
 30.11.2013
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 352/26
 Recurso interpuesto el 21 de junio de 2013 — ZZ/Comisión
 (Asunto F-58/13)
 2013/C 352/51
 Lengua de procedimiento: italiano
 Partes
 Demandante: ZZ (representante: L. Mansullo, abogado)
 Demandada: Comisión Europea
 Objeto y descripción del litigio
 Anulación de la decisión de rechazar la solicitud del demandante dirigida a obtener una compensación por el daño sufrido como consecuencia de una supuesta vulneración de su derecho al respeto a la vida privada ocasionada por el envío, por parte de la demandada, de una carta relativa a su situación a un abogado que no lo representaba.
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se anule el acto, cualquiera que sea la forma adoptada, mediante el que se rechazó la solicitud de 9 de marzo de 2012, remitida por el demandante a la Comisión y recibida debidamente por ésta.
 —
 Que se anule la nota de 28 de junio de 2012.
 —
 Que se anule el acto, cualquiera que sea la forma adoptada, mediante el que se desestimó la reclamación de 26 de septiembre de 2012, formulada contra la decisión de rechazar la solicitud de 9 de marzo de 2012, remitida por el demandante a la Comisión y recibida debidamente por ésta.
 —
 Quatenus oportet, que se anule la nota de 1 de febrero de 2013.
 —
 Que se condene a la Comisión a abonar al demandante la cantidad de 10 000,00 de euros, más los intereses sobre dicha cantidad a un tipo del 10 % anual, con capitalización anual, a partir del 9 de marzo de 2012 y hasta que se haga efectivo el pago de la misma.
 —
 Que se condene en costas a la Comisión.


type: wikipedia

text:
Dipika Pallikal, née le à Chennai, est une joueuse professionnelle de squash représentant l'Inde. Elle atteint, en décembre 2012, la dixième place mondiale sur le circuit international, son meilleur classement. Elle est la première joueuse indienne à intégrer le top 10 et elle est deux fois championne d'Inde.
 Biographie
 Elle est née à Chennai. Ses parents sont Sanjiv et (née Itticheria) joueuse internationale de cricket.
 Le , elle épouse le joueur indien de cricket . Elle interrompt sa carrière pendant près de deux ans après l'US Open 2018 avec des blessures à la cheville et au genou. En octobre 2021 avec son mari, ils deviennent parents de jumeaux.
 Palmarès
 Titres
 Australian Open : 2016
 Open de Macao : 2013
 Championnats d'Inde : 2 titres (2011, 2016)
 Championnats d'Asie par équipes : 2012
 Finales
 Granite Open : 2015
 Open du Texas : 2014
 Tournament of Champions : 2012
 Windy City Open : 2011
 Championnats d'Asie : 2017
 Notes et références
 Voir aussi
 Articles connexes
 Équipe d'Inde féminine de squash
 Liens externes
 Championne d'Inde de squash
 Naissance en septembre 1991
 Naissance à Madras