type: caselaw

text:
 21.3.2016
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 106/5
 Urteil des Gerichtshofs (Erste Kammer) vom 4. Februar 2016 (Vorabentscheidungsersuchen des Amtsgerichts Sonthofen — Deutschland) — Strafverfahren gegen Sebat Ince
 (Rechtssache C-336/14) (1)
 ((Freier Dienstleistungsverkehr - Art. 56 AEUV - Glücksspiel - Staatliches Monopol auf Sportwetten - Vorherige behördliche Erlaubnis - Ausschluss privater Veranstalter - Annahme von Wetten für einen in einem anderen Mitgliedstaat ansässigen Veranstalter - Strafrechtliche Sanktionen - Unionsrechtswidrige nationale Bestimmung - Verdrängung - Übergang zu einer Regelung, die die Erteilung einer begrenzten Zahl von Konzessionen an private Veranstalter vorsieht - Grundsätze der Transparenz und der Unparteilichkeit - Richtlinie 98/34/EG - Art. 8 - Technische Vorschriften - Vorschriften betreffend Dienste - Unterrichtungspflicht))
 (2016/C 106/05)
 Verfahrenssprache: Deutsch
 Vorlegendes Gericht
 Amtsgericht Sonthofen
 Beteiligte des Strafverfahrens
 Sebat Ince
 Tenor
 1.
 Art. 56 AEUV ist dahin auszulegen, dass er die Strafverfolgungsbehörden eines Mitgliedstaats daran hindert, die ohne Erlaubnis erfolgte Vermittlung von Sportwetten durch einen privaten Wirtschaftsteilnehmer an einen anderen privaten Wirtschaftsteilnehmer, der über keine Erlaubnis für die Veranstaltung von Sportwetten in diesem Mitgliedstaat verfügt, aber Inhaber einer Lizenz in einem anderen Mitgliedstaat ist, zu ahnden, wenn die Erlaubnispflicht für die Veranstaltung oder die Vermittlung von Sportwetten im Rahmen eines staatlichen Monopols besteht, das die nationalen Gerichte für unionsrechtswidrig befunden haben. Art. 56 AEUV steht einer solchen Ahndung auch dann entgegen, wenn ein privater Wirtschaftsteilnehmer theoretisch eine Erlaubnis für die Veranstaltung oder die Vermittlung von Sportwetten erhalten kann, soweit die Kenntnis von dem Verfahren zur Erteilung einer solchen Erlaubnis nicht sichergestellt ist und das staatliche Sportwettenmonopol, das von den nationalen Gerichten für unionsrechtswidrig befunden wurde, trotz der Annahme eines solchen Verfahrens fortbesteht.
 2.
 Art. 8 Abs. 1 der Richtlinie 98/34/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 22. Juni 1998 über ein Informationsverfahren auf dem Gebiet der Normen und technischen Vorschriften und der Vorschriften für die Dienste der Informationsgesellschaft in der durch die Richtlinie 98/48/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. Juli 1998 geänderten Fassung ist dahin auszulegen, dass der Entwurf eines Landesgesetzes, das auf der Ebene des betreffenden Landes die Bestimmungen eines ausgelaufenen Länderstaatsvertrags aufrechterhält, der Notifizierungspflicht des Art. 8 Abs. 1 unterliegt, soweit er technische Vorschriften im Sinne des Art. 1 dieser Richtlinie enthält, so dass der Verstoß gegen diese Pflicht dazu führt, dass diese technischen Vorschriften einem Einzelnen im Rahmen eines Strafverfahrens nicht entgegengehalten werden können. An der Notifizierungspflicht kann auch der Umstand nichts ändern, dass der besagte Staatsvertrag der Kommission zuvor im Entwurfsstadium gemäß Art. 8 Abs. 1 der Richtlinie 98/34 notifiziert worden war und ausdrücklich die Möglichkeit einer Verlängerung der Geltungsdauer vorsah, von der allerdings kein Gebrauch gemacht wurde.
 3.
 Art. 56 AEUV ist dahin auszulegen, dass er einen Mitgliedstaat daran hindert, die ohne Erlaubnis erfolgte Vermittlung von Sportwetten in seinem Hoheitsgebiet an einen Wirtschaftsteilnehmer, der in einem anderen Mitgliedstaat eine Lizenz für die Veranstaltung von Sportwetten innehat, zu ahnden,
 —
 wenn die Erteilung einer Erlaubnis für die Veranstaltung von Sportwetten daran geknüpft ist, dass der genannte Wirtschaftsteilnehmer eine Konzession nach einem Konzessionserteilungsverfahren wie dem im Ausgangsverfahren in Rede stehenden erhält und das vorlegende Gericht feststellt, dass dieses Verfahren den Gleichbehandlungsgrundsatz, das Verbot der Diskriminierung aus Gründen der Staatsangehörigkeit und das daraus folgende Transparenzgebot nicht beachtet, und
 —
 soweit trotz des Inkrafttretens einer nationalen Bestimmung, nach der privaten Wirtschaftsteilnehmern eine Konzession erteilt werden kann, die von den nationalen Gerichten für unionsrechtswidrig befundenen Bestimmungen, mit denen ein staatliches Monopol auf die Veranstaltung und die Vermittlung von Sportwetten eingeführt wurde, faktisch weiter angewandt werden.
 (1) ABl. C 339 vom 29.9.2014.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avviso legale importante
 |
 22009A0206(01)
 Accordo in forma di scambio di lettere tra la Comunità europea e la Repubblica del Cile che modifica l’appendice V dell’accordo sul commercio dei vini allegato all’accordo di associazione tra la Comunità europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica del Cile, dall’altra
 Gazzetta ufficiale n. L 037 del 06/02/2009 pag. 0009 - 0013
 Accordo in forma di scambio di letteretra la Comunità europea e la Repubblica del Cile che modifica l’appendice V dell’accordo sul commercio dei vini allegato all’accordo di associazione tra la Comunità europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica del Cile, dall’altraLETTERA N. 1Lettera della Comunità europeaBruxelles, 4 gennaio 2009Signore,Mi pregio riferirmi all’articolo 29, paragrafo 2, dell’accordo sul commercio dei vini dell’accordo di associazione tra la Comunità europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica del Cile, dall’altra, del 18 novembre 2002, in forza del quale le parti contraenti possono modificare di comune intesa le appendici dell’accordo.In seguito all’aggiunta di pratiche enologiche autorizzate nella Comunità, nuove o modificate, notificate alle Sue autorità in data 11 ottobre 2006 e alla luce delle conclusioni della terza riunione del comitato congiunto dell’accordo sul commercio dei vini, svoltasi a Santiago del Cile il 10 gennaio 2008, è necessario modificare il paragrafo 2 dell’appendice V (Pratiche e trattamenti enologici e specifiche dei prodotti) dell’accordo sul commercio dei vini.Mi pregio pertanto proporre che, a decorrere dalla data della Sua risposta contenente la conferma dell’accordo sul contenuto della presente lettera, l’appendice V, paragrafo 2, dell’accordo sul commercio dei vini sia sostituita dal testo accluso alla presente.Le sarei grata se volesse confermarmi l’accordo del Suo governo sul contenuto della presente.Voglia accettare, Signore, l’espressione della mia profonda stima.A nome della Comunità europeaMariann Fischer BoelLETTERA N. 2Lettera del CileBruxelles, 8 gennaio 2009Gentile Signora,Mi pregio comunicarLe di aver ricevuto la Sua lettera il 4 gennaio scorso, così redatta:"Mi pregio riferirmi all’articolo 29, paragrafo 2, dell’accordo sul commercio dei vini dell’accordo di associazione tra la Comunità europea e i suoi Stati membri, da una parte, e la Repubblica del Cile, dall’altra, del 18 novembre 2002, in forza del quale le parti contraenti possono modificare di comune intesa le appendici dell’accordo.In seguito all’aggiunta di pratiche enologiche autorizzate nella Comunità, nuove o modificate, notificate alle Sue autorità in data 11 ottobre 2006 e alla luce delle conclusioni della terza riunione del comitato congiunto dell’accordo sul commercio dei vini, svoltasi a Santiago del Cile il 10 gennaio 2008, è necessario modificare il paragrafo 2 dell’appendice V (Pratiche e trattamenti enologici e specifiche dei prodotti) dell’accordo sul commercio dei vini.Mi pregio pertanto proporre che, a decorrere dalla data della Sua risposta contenente la conferma dell’accordo sul contenuto della presente lettera, l’appendice V, paragrafo 2, dell’accordo sul commercio dei vini sia sostituita dal testo accluso alla presente.Le sarei grata se volesse confermarmi l’accordo del Suo governo sul contenuto della presente."Mi pregio confermarLe l’accordo della Repubblica del Cile sul contenuto della Sua lettera.Voglia accettare, Signora, l’espressione della mia profonda stima.A nome della Repubblica del CileJuan Salazar Sparks--------------------------------------------------ALLEGATOIl paragrafo 2 dell’appendice V dell’accordo sul commercio dei vini è sostituito dal seguente:"2. Elenco delle pratiche e dei trattamenti enologici autorizzati per i vini originari della Comunità con le seguenti restrizioni o, in mancanza di esse, secondo le condizioni previste dalla normativa comunitaria:1) arieggiamento o immissione di argo, azoto od ossigeno;2) trattamenti termici;3) impiego nei vini secchi di fecce fresche, sane e non diluite contenenti lieviti provenienti dalla vinificazione recente di vini secchi;4) centrifugazione e filtrazione, con o senza coadiuvante di filtrazione inerte, a condizione che non restino residui indesiderabili nei prodotti così trattati;5) impiego di lieviti per vinificazione;6) impiego di preparati di scorze di lieviti;7) impiego di polivinilpolipirrolidone;8) impiego di batteri lattici in sospensione vinica;9) aggiunta di una o più delle seguenti sostanze per favorire lo sviluppo dei lieviti:i) aggiunta di:- fosfato diammonico o solfato di ammonio,- solfito di ammonio o bisolfito di ammonio;ii) aggiunta di cloridrato di tiamina;10) impiego di anidride carbonica, di argo o di azoto, soli o miscelati tra loro, unicamente per creare un’atmosfera inerte e manipolare il prodotto al riparo dall’aria;11) aggiunta di anidride carbonica;12) impiego di anidride solforosa, di bisolfito di potassio o di metabisolfito di potassio, detto altresì disolfito di potassio o pirosolfito di potassio;13) aggiunta di acido sorbico o di sorbato di potassio;14) aggiunta di acido L-ascorbico;15) aggiunta di acido citrico ai fini della stabilizzazione del vino, purché il tenore finale nei vini trattati non sia superiore a 1 g/l;16) impiego di acido tartarico per l’acidificazione, purché l’acidità iniziale del vino, espressa in acido tartarico, non sia aumentata di oltre 2,5 g/l;17) impiego di una o più delle seguenti sostanze per la disacidificazione:- tartrato neutro di potassio,- bicarbonato di potassio,- carbonato di calcio contenente eventualmente piccoli quantitativi di sale doppio di calcio degli acidi L (+) tartarico ed L (–) malico,- un preparato omogeneo di acido tartarico e di carbonato di calcio in proporzioni equivalenti e finemente polverizzato,- tartrato di calcio o acido tartarico;18) chiarificazione con una o più delle seguenti sostanze per uso enologico:- gelatina alimentare,- proteine vegetali,- bentonite,- colla di pesce,- caseina e caseinato di potassio,- ovoalbumina, lattoalbumina,- caolino,- enzimi pectolitici,- diossido di silicio sotto forma di gel o di soluzione colloidale,- tannino,- preparati enzimatici di betaglucanasi;19) aggiunta di tannino;20) trattamento del mosto e del vino nuovo ancora in fermentazione con carbone per uso enologico entro certi limiti;21) trattamento:- dei vini bianchi e rosati con ferrocianuro di potassio,- dei vini rossi con ferrocianuro di potassio o con fitato di calcio, a condizione che i vini così trattati contengano residui di ferro;22) aggiunta di acido metatartarico;23) impiego di gomma arabica una volta completata la fermentazione;24) impiego di acido DL-tartarico, detto anche acido racemico, o del suo sale neutro di potassio, per ottenere la precipitazione del calcio in eccedenza;25) impiego, per l’elaborazione di vini spumanti ottenuti dalla fermentazione in bottiglia e per i quali la separazione delle fecce è effettuata mediante sboccatura:- di alginato di calcio, oppure- di alginato di potassio;26) impiego di solfato di rame;27) aggiunta di bitartrato di potassio o di tartrato di calcio per favorire la precipitazione del tartaro;28) aggiunta di caramello per accentuare il colore dei vini liquorosi;29) impiego di solfato di calcio per l’elaborazione di alcuni vini liquorosi di qualità prodotti in regioni determinate;30) impiego di resina di pino di Aleppo per produrre il vino da tavola "retsina", esclusivamente in Grecia e alle condizioni stabilite dalla normativa comunitaria;31) aggiunta di lisozima;32) elettrodialisi per garantire la stabilizzazione tartarica del vino;33) impiego di un’ureasi per diminuire il tenore di urea del vino;34) aggiunta di mosto di uve o di mosto di uve concentrato rettificato per la dolcificazione del vino, alle condizioni stabilite dalla normativa comunitaria;35) concentrazione parziale mediante procedimenti fisici, compresa l’osmosi inversa, per aumentare il titolo alcolometrico naturale del mosto di uve o del vino;36) aggiunta di saccarosio, di mosto di uve concentrato o di mosto di uve concentrato rettificato per aumentare il titolo alcolometrico naturale dell’uva, del mosto di uve o del vino in conformità alla normativa comunitaria;37) aggiunta di distillato di vino o di distillato di uve secche o di un alcole neutro di origine vinica per l’elaborazione di vini liquorosi;38) aggiunta di acido L-ascorbico entro certi limiti;39) aggiunta di dimetildicarbonato (DMDC) ai vini per garantirne la stabilizzazione microbiologica, entro certi limiti e a condizioni da determinare;40) aggiunta di mannoproteine di lieviti per garantire la stabilizzazione tartarica e proteica del vino;41) impiego di pezzi di legno di rovere nella vinificazione."--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D1001(01)
 Afgørelse nr. 2/1999 truffet af associeringsrådet EU-Slovenien af 29. april 1999 om fastlæggelse af vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer på områderne erhvervsuddannelse, ungdomsanliggender og uddannelse
 EF-Tidende nr. L 256 af 01/10/1999 s. 0069 - 0072
 AFGØRELSE Nr. 2/1999 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-SLOVENIENaf 29. april 1999om fastlæggelse af vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i Fællesskabets programmer på områderne erhvervsuddannelse, ungdomsanliggender og uddannelse(1999/648/EF)ASSOCIERINGSRÅDET HAR -under henvisning til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater, der optræder inden for rammerne af Den Europæiske Union, på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side, særlig artikel 106(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til artikel 106 i Europaaftalen og bilag XI dertil kan Slovenien deltage i Fællesskabets rammeprogrammer, særprogrammer, projekter eller andre foranstaltninger, bl.a. på områderne erhvervsuddannelse, ungdomsanliggender og uddannelse;(2) i henhold til samme artikel skal vilkårene og betingelserne for Sloveniens deltagelse i disse aktiviteter fastlægges af associeringsrådet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Slovenien deltager i Det Europæiske Fællesskabs programmer "Leonardo da Vinci", "Ungdom for Europa" og "Socrates" på de vilkår og betingelser, der er fastlagt i bilag I og II, som udgør en integrerende del af denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse finder anvendelse for programmernes varighed.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft på den første dag i måneden efter dens vedtagelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 1999.På associeringsrådets vegneJ. FISCHERFormand(1) EFT L 51 af 26.2.1999, s. 3.BILAG IVILKÅR OG BETINGELSER FOR SLOVENIENS DELTAGELSE I PROGRAMMERNE LEONARDO DA VINCI, UNGDOM FOR EUROPA OG SOCRATES1. Slovenien deltager i alle aktiviteter under programmerne "Leonardo da Vinci", "Ungdom for Europa" og "Socrates" (i det følgende benævnt "programmerne"), medmindre andet er bestemt i denne afgørelse, i overensstemmelse med de mål, kriterier, procedurer og frister, der er fastlagt i Rådets afgørelse 94/819/EF af 6. december 1994 om et handlingsprogram for gennemførelse af en erhvervsuddannelsespolitik i Det Europæiske Fællesskab(1), i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 818/95/EF af 14. marts 1995 om vedtagelse af tredje fase af "Ungdom for Europa"-programmet(2) og i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 819/95/EF af 14. marts 1995 om iværksættelse af Det Europæiske Fællesskabs handlingsprogram Socrates(3).2. Vilkårene og betingelserne for indgivelse, vurdering og udvælgelse af ansøgninger fra støtteberettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Slovenien er de samme som dem, der finder anvendelse for berettigede institutioner, organisationer og enkeltpersoner i Fællesskabet.Sproglige forberedelses- og uddannelsesaktiviteter vedrører Fællesskabets officielle sprog. Under ganske særlige omstændigheder kan andre sprog godkendes, hvis programmernes gennemførelse kræver det.3. For at sikre programmernes fællesskabsdimension skal tværnationale projekter og aktiviteter, der foreslås af Slovenien, omfatte et mindsteantal partnere fra Fællesskabets medlemsstater. Dette mindsteantal fastlægges i forbindelse med programmernes gennemførelse, idet der tages hensyn til arten af de forskellige aktiviteter, antallet af partnere i et bestemt projekt og antallet af lande, der deltager i programmet. Projekter og aktiviteter, der udelukkende gennemføres af Slovenien og EFTA-EØS-lande eller andre tredjelande, herunder de, der har en associeringsaftale med Fællesskabet, og som har ret til at deltage i programmerne, er ikke berettigede til finansiel støtte fra Fællesskabet.4. I overensstemmelse med betingelserne i de relevante bestemmelser i afgørelserne om Leonardo da Vinci, Ungdom for Europa og Socrates stiller Slovenien passende strukturer og mekanismer på nationalt plan til rådighed og tager alle andre nødvendige skridt for at sikre den nationale koordinering og tilrettelæggelse af programmernes gennemførelse.5. Slovenien indbetaler hvert år et bidrag til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget til dækning af omkostningerne ved landets deltagelse i programmerne (se bilag II).Associeringsudvalget kan i fornødent omfang justere dette bidrag.6. Fællesskabets medlemsstater og Slovenien vil inden for rammerne af de eksisterende bestemmelser gøre alt, hvad der står i deres magt, for at fremme den frie bevægelighed og opholdet for studerende, lærere, universitetsadministratorer, unge og andre personer, der er berettigede i henhold til programmet, og som rejser mellem Slovenien og Fællesskabets medlemsstater i forbindelse med deltagelse i aktiviteter, som er omfattet af denne afgørelse.7. Uden at dette berører Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers og De Europæiske Fællesskabers Revisionsrets ansvar for overvågning og evaluering af programmerne i overensstemmelse med afgørelserne om Leonardo da Vinci, Ungdom for Europa og Socrates (henholdsvis artikel 10, 9 og 8), evalueres Sloveniens deltagelse i programmerne løbende på grundlag af et partnerskab mellem Slovenien og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. Slovenien vil forelægge Kommissionen de relevante rapporter og medvirke ved andre særlige aktiviteter, som Fællesskabet tager initiativ til i denne sammenhæng.8. Medmindre andet er fastsat i de procedurer, der henvises til i artikel 6 i afgørelsen om Leonardo da Vinci, artikel 6 i afgørelsen om Ungdom for Europa og artikel 4 i afgørelsen om Socrates, indbydes Slovenien til koordineringsmøder om ethvert spørgsmål, der vedrører gennemførelsen af denne afgørelse, forud for udvalgenes ordinære møder. Kommissionen informerer Slovenien om resultaterne af disse ordinære møder.9. Det sprog, der anvendes i forbindelse med ansøgningsprocessen, kontrakter, rapporter, der skal indgives, og andre administrative arrangementer i forbindelse med programmerne, skal være et af Fællesskabets officielle sprog.(1) EFT L 340 af 29.12.1994, s. 8.(2) EFT L 87 af 20.4.1995, s. 1.(3) EFT L 87 af 20.4.1995, s. 10.BILAG IISLOVENIENS FINANSIELLE BIDRAG TIL LEONARDO DA VINCI, SOCRATES OG UNGDOM FOR EUROPA1. Sloveniens finansielle bidrag omfatter:- tilskud og anden finansiel støtte via programmerne til slovenske deltagere- finansiel støtte fra programmerne til driften af nationale kontorer, hvis det bliver aktuelt- supplerende administrative udgifter i tilknytning til Kommissionens styring af programmerne, der hidrører fra Sloveniens deltagelse.2. For hvert budgetår vil det samlede tilskudsbeløb eller enhver anden finansiel støtte, der modtages via programmerne af slovenske deltagere og af de nationale kontorer i Slovenien, ikke overstige det bidrag, der betales af Slovenien, efter fradrag af de supplerende administrative udgifter.Skulle det bidrag, der betales af Slovenien til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, efter fradrag af de supplerende administrative udgifter, være større end det samlede tilskudsbeløb eller enhver anden finansiel støtte, der modtages af de slovenske deltagere og af de nationale kontorer via programmerne, overfører Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber saldoen til det næste regnskabsår, og det overskydende beløb vil blive trukket fra det følgende års bidrag. Hvis der stadig består en sådan saldo, når programmerne slutter, vil det pågældende beløb blive tilbagebetalt til Slovenien.3. LEONARDO DA VINCISloveniens årlige bidrag for 1999 er på 1006000 EUR. Af dette beløb dækker 66000 EUR de supplerende administrationsudgifter i forbindelse med Kommissionens forvaltning af programmet som følge af Sloveniens deltagelse.4. SOCRATESSloveniens årlige bidrag andrager 856000 EUR i 1999. Af dette beløb vil 56000 EUR dække de supplerende administrative udgifter i tilknytning til Kommissionens forvaltning af programmet, der skyldes Sloveniens deltagelse.5. UNGDOM FOR EUROPASloveniens årlige bidrag andrager 321000 EUR i 1999 for deltagelse i alle programmets aktioner, undtagen aktion D.Af dette beløb vil et beløb på 21000 EUR i 1999 dække supplerende administrative udgifter i tilknytning til Kommissionens forvaltning af programmet, der hidrører fra Sloveniens deltagelse.6. Finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget finder anvendelse, bl.a. hvad angår forvaltningen af Sloveniens bidrag.Ved denne afgørelses ikrafttræden sender Kommissionen Slovenien en indkaldelse af midler svarende til landets bidrag til dækningen af udgifterne i henhold til denne afgørelse.Dette bidrag skal være udtrykt i euro og indbetales til en bankkonto lydende på euro, som Kommissionen opretter.Det årlige finansielle bidrag beregnes på grundlag af deltagelse i et komplet regnskabsår. Skulle associeringsrådets afgørelse træde i kraft i løbet af året, justeres bidraget for det pågældende år efter, hvor langt programmerne for det pågældende år er fremme.Slovenien indbetaler senest tre måneder efter, at indkaldelsen af midler er afsendt, sit bidrag til dækningen af de årlige udgifter i henhold til denne afgørelse i overensstemmelse med indkaldelsen af midler. Enhver forsinkelse ved betalingen af bidraget vil medføre, at Slovenien skal betale renter af det udestående beløb fra forfaldsdagen. Rentesatsen svarer til den rente, der anvendes af Den Europæiske Centralbank i den måned, der rummer forfaldsdagen, for operationer i euro(1) forhøjet med 1,5 procentpoint.7. Slovenien betaler de supplerende administrative udgifter, der er omtalt under punkt 3, 4 og 5, over sit nationale budget.8. Af det, der resterer af Sloveniens årlige bidrag til Leonardo da Vinci-programmet, som omtalt under punkt 3, betaler landet i 1999 470000 EUR over sit nationale budget. I henhold til den normale Phare-programmeringsprocedure betales 470000 EUR over Sloveniens årlige nationale Phare-program for 1999.Af det, der resterer af Sloveniens årlige bidrag til Socrates-programmet, som omtalt under punkt 4, betaler landet i 1999 400000 EUR over sit nationale budget. I henhold til den normale Phare-programmeringsprocedure betales 400000 EUR over Sloveniens årlige nationale Phare-program for 1999.Af det, der resterer af Sloveniens årlige bidrag til Ungdom for Europa-programmet, som omtalt under punkt 5, betaler landet i 1999 150000 EUR over sit nationale budget. I henhold til den normale Phare-programmeringsprocedure betales 150000 EUR over Sloveniens årlige nationale Phare-program for 1999.(1) Denne sats offentliggøres hver måned i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven.


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 14.9.2015.
 COM(2015) 433 final
 2015/0196(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 U Uredbi Vijeća (EZ) br. 539/2001
 1
 navedene su treće zemlje čiji državljani pri prelasku vanjskih granica država članica moraju imati vizu i zemlje čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva. Uredba (EZ) br. 539/2001 primjenjuje se u svim državama članicama, osim Irske i Ujedinjene Kraljevine.
 Uredbom (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
 2
 izmijenjena je Uredba (EZ) br. 539/2001 tako što je 19 zemalja prebačeno u Prilog II., u kojem se nalazi popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize. Tih su 19 zemalja sljedeće: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbija, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Salomonovi Otoci, Samoa, Sveta Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Timor-Leste, Tonga, Trinidad i Tobago, Tuvalu, Ujedinjeni Arapski Emirati i Vanuatu. Uz upućivanje na svaku od tih zemalja u Prilogu II. navedena je sljedeća bilješka: „izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje se od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se treba sklopiti s Europskom unijom”.
 Uredba (EU) br. 509/2014 donesena je 20. svibnja 2014. te je stupila na snagu 9. lipnja 2014. U srpnju 2014. Komisija je Vijeću dostavila preporuku da je ovlasti za početak pregovora o sporazumima o ukidanju viza sa svakom od sljedećih 17 zemalja: Dominikom, Grenadom, Kiribatijem, Maršalovim Otocima, Mikronezijom, Nauruom, Palauom, Salomonovim Otocima, Samoom, Svetom Lucijom, Svetim Vincentom i Grenadinima, Timor-Lesteom, Tongom, Trinidadom i Tobagom, Tuvaluom, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Vanuatuom
 3
 . Vijeće je 9. listopada 2014. Komisiji dostavilo pregovaračke smjernice.
 Prvi sporazumi o ukidanju viza potpisani su 6. svibnja 2015. (Ujedinjeni Arapski Emirati), 26. svibnja 2015. (Timor-Leste) i 28. svibnja 2015. (Dominika, Grenada, Samoa, Sveta Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Trinidad i Tobago te Vanuatu) i privremeno se primjenjuju od datuma potpisivanja do njihova stupanja na snagu.
 Pregovori o sporazumu o ukidanju viza s Tongom započeli su 19. studenoga 2014. u Bruxellesu. Tijekom tog sastanka mogao se revidirati cijeli tekst nacrta i postignut je dogovor o svim njegovim aspektima. Nakon nekoliko naknadnih neformalnih razgovora, glavni su pregovarači parafirali sporazum razmjenom pisama 29. svibnja 2015. (Tonga) i 10. lipnja 2015. (Unija). Države članice obaviještene su tijekom sastanka Radne skupine za vize u okviru Vijeća koji je održan 15. lipnja 2015.
 2.PRAVNA OSNOVA
 Sa strane Unije, pravna je osnova sporazuma članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), u vezi s njegovim člankom 218.
 Priloženi prijedlog predstavlja pravni instrument za sklapanje sporazuma. Vijeće će odlučiti kvalificiranom većinom nakon što sporazum u ime Unije potpiše osoba koju je imenovalo predsjedništvo Vijeća te nakon dobivanja suglasnosti Europskog parlamenta u skladu s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) UFEU-a.
 3.ISHOD PREGOVORA
 Komisija smatra da su ciljevi koje je Vijeće postavilo u svojim pregovaračkim smjernicama postignuti i da je nacrt sporazuma o ukidanju viza prihvatljiv za Uniju.
 Njegov konačan sadržaj može se sažeti kako slijedi:
 Svrha
 Sporazumom se građanima Europske unije i građanima Tonge omogućava boravak bez vize na području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema svim građanima EU-a, u sporazum je uključena odredba prema kojoj Tonga može suspendirati primjenu sporazuma ili ga raskinuti samo u odnosu na sve države članice Europske unije te da i Unija može suspendirati primjenu sporazuma ili ga raskinuti samo u odnosu na sve države članice.
 Posebni položaj Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.
 Područje primjene
 Ukidanjem viza obuhvaćene su sve kategorije osoba (nositelji običnih, diplomatskih, službenih i posebnih putovnica) čija svrha putovanja ne uključuje obavljanje plaćene aktivnosti. Svaka država članica i Tonga mogu za tu kategoriju uvesti obvezu posjedovanja vize za građane druge stranke u skladu s primjenjivim pravom Unije ili nacionalnim pravom. Kako bi se osigurala usklađena provedba, sporazumu je priložena zajednička izjava o tumačenju kategorije osoba koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
 Trajanje boravka
 Sporazumom se građanima Europske unije i građanima Tonge omogućava boravak bez vize na području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Zajednička izjava o tumačenju tog razdoblja od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana priložena je sporazumu.
 Sporazumom se uzima u obzir položaj država članica koje još ne primjenjuju u cijelosti schengensku pravnu stečevinu. Sve dok nisu dio schengenskog prostora bez unutarnjih granica, ukidanjem viza državljani Tonge stječu pravo boravka od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na području svake od tih država članica (trenutačno su to Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska), neovisno o razdoblju izračunatom za cijeli schengenski prostor.
 Teritorijalna primjena
 Sporazum sadržava odredbe o njegovoj teritorijalnoj primjeni: u slučaju Francuske i Nizozemske, ukidanjem viza državljani Tonge imali bi pravo na boravak samo na europskim područjima tih država članica.
 Izjave
 Osim prethodno spomenutih zajedničkih izjava, sporazumu su priložene još dvije zajedničke izjave:
 –o pridruživanju Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine,
 –o potpunom širenju informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o ukidanju viza i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.
 4.ZAKLJUČAK
 Imajući na umu prethodno navedene rezultate, Komisija predlaže Vijeću da, nakon što dobije suglasnost Europskog parlamenta, odobri Sporazum između Europske unije i Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak.
 2015/0196 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a),
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
 budući da:
 (1)Komisija je u ime Europske unije pregovarala o Sporazumu s Kraljevinom Tongom (dalje u tekstu „Tonga”) o ukidanju viza za kratkotrajni boravak (dalje u tekstu „Sporazum”).
 (2)Sporazum je potpisan, u ime Europske unije, dana ... 2015. i privremeno se primjenjuje od dana nakon tog datuma, podložno njegovu mogućem sklapanju na kasniji datum, u skladu s Odlukom Vijeća .../.../EU od [...].
 (3)Sporazum bi trebalo odobriti.
 (4)Sporazumom se osniva Zajednički odbor za upravljanje Sporazumom, koji donosi svoj poslovnik. Primjereno je osigurati pojednostavnjeni postupak za utvrđivanje stajališta Unije u tom slučaju.
 (5)U skladu s Protokolom o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde te Protokolom o schengenskoj pravnoj stečevini, koji su uključeni u okvir Europske unije i priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
 DONIJELO JE SLJEDEĆU ODLUKU:
 Članak 1.
 Sporazum između Europske unije i Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak odobrava se u ime Unije.
 Članak 2.
 Predsjednik Vijeća dostavlja obavijest predviđenu člankom 8. stavkom 1. Sporazuma
 4
 .
 Članak 3.
 Komisija, uz pomoć stručnjaka iz država članica, predstavlja Uniju u Zajedničkom odboru stručnjaka koji je osnovan na temelju članka 6. Sporazuma.
 Članak 4.
 Stajalište Unije u Zajedničkom odboru stručnjaka u pogledu donošenja njegova poslovnika, kako se zahtijeva člankom 6. stavkom 4. Sporazuma, utvrđuje Komisija nakon savjetovanja s posebnim odborom koji imenuje Vijeće.
 Članak 5.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL L 81, 21.3.2001., str. 1.)
 (2)
 Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL L 149, 20.5.2014., str. 67.)
 (3)
 COM (2014) 467, 17.7.2014.
 (4)
 Datum stupanja na snagu Sporazuma objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 14.9.2015.
 COM(2015) 433 final
 PRILOG
 Prijedlogu Odluke Vijeća
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
 PRILOG
 Prijedlogu Odluke Vijeća
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
 SPORAZUM
 između Europske unije i Kraljevine Tonge o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
 EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija” ili „EU”, i
 KRALJEVINA TONGA, dalje u tekstu „Tonga”,
 dalje u tekstu zajednički „ugovorne stranke”,
 U CILJU daljnjeg razvoja prijateljskih odnosa između ugovornih stranaka i u želji olakšanja putovanja osiguravanjem ulaska i kratkotrajnog boravka bez viza za svoje građane,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Uredbu (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva
 1
 , među ostalim, premještanjem 19 trećih zemalja, uključujući Tongu, na popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak u državama članicama,
 IMAJUĆI NA UMU da se u članku 1. Uredbe (EU) br. 509/2014 navodi da se za tih 19 zemalja izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se treba sklopiti s Unijom,
 ŽELEĆI zaštititi načelo jednakog postupanja prema svim građanima EU-a,
 UZIMAJUĆI U OBZIR činjenicu da osobe koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti tijekom svojeg kratkotrajnog boravka nisu obuhvaćene ovim Sporazumom pa se stoga na tu kategoriju i dalje primjenjuju odgovarajuća pravila iz prava Unije i nacionalnog prava država članica te nacionalnog prava Tonge o obvezi posjedovanja vize ili o izuzeću od te obveze i o pristupu zapošljavanju,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde i Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
 SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
 ČLANAK 1.
 Svrha
 Ovim se Sporazumom građanima Europske unije i građanima Tonge omogućava boravak bez vize na području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 ČLANAK 2.
 Definicije
 Za potrebe ovog Sporazuma:
 (a)
 „država članica” znači bilo koja država članica Unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske;
 (b)
 „građanin Unije” znači državljanin države članice kako je definirana u točki (a);
 (c)
 „građanin Tonge” znači svaka osoba koja ima državljanstvo Tonge;
 (d)
 „schengenski prostor“ znači prostor bez unutarnjih granica koji se sastoji od područja država članica iz točke (a) koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu;
 ČLANAK 3.
 Područje primjene
 1.
 Građani Unije koji imaju valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu koju je izdala neka od država članica mogu bez vize ući na područje Tonge i na njemu boraviti tijekom razdoblja boravka kako je definirano u članku 4. stavku 1.
 Građani Tonge koji imaju valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu koju je izdala Tonga mogu bez vize ući na područje država članica i na njemu boraviti tijekom razdoblja boravka kako je definirano u članku 4. stavku 2.
 2.
 Stavak 1. ovog članka ne primjenjuje se na osobe koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
 Za tu kategoriju osoba svaka država članica može zasebno uvesti obvezu posjedovanja vize za građane Tonge ili je može ukinuti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001
 2
 .
 Tonga može za tu kategoriju osoba donijeti odluku o obvezi posjedovanja vize ili o njezinu ukidanju za građane svake države članice zasebno u skladu sa svojim nacionalnim pravom.
 3.
 Ukidanje viza predviđeno ovim Sporazumom primjenjuje se ne dovodeći u pitanje propise ugovornih stranaka u vezi s uvjetima za ulazak i kratkotrajni boravak. Države članice i Tonga zadržavaju pravo odbiti ulazak i kratkotrajni boravak na svojim područjima ako nije ispunjen jedan od tih uvjeta ili više njih.
 4.
 Ukidanje viza primjenjuje se bez obzira na vrstu prijevoza kojim se koristi za prelazak granica ugovornih stranaka.
 5.
 Pitanja koja nisu obuhvaćena ovim Sporazumom uređena su pravom Unije, nacionalnim pravom država članica i nacionalnim pravom Tonge.
 ČLANAK 4.
 Trajanje boravka
 1.
 Građani Unije mogu boraviti na području Tonge najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 2.
 Građani Tonge mogu boraviti na području država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. To razdoblje izračunava se neovisno o bilo kojem boravku u državi članici koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu stečevinu.
 Građani Tonge mogu boraviti najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na području svake države članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu stečevinu, neovisno o razdoblju boravka izračunatom za područje država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu.
 3.
 Ovim se Sporazumom ne utječe na mogućnost Tonge i država članica da produlje razdoblje boravka na više od 90 dana u skladu sa svojim nacionalnim pravom i pravom Unije.
 ČLANAK 5.
 Teritorijalna primjena
 1.
 U pogledu Francuske Republike ovaj Sporazum primjenjuje se samo na europsko područje Francuske Republike.
 2.
 U pogledu Kraljevine Nizozemske ovaj Sporazum primjenjuje se samo na europsko područje Kraljevine Nizozemske.
 ČLANAK 6.
 Zajednički odbor za upravljanje Sporazumom
 1.
 Ugovorne stranke osnivaju Zajednički odbor stručnjaka (dalje u tekstu „Odbor”) koji se sastoji od predstavnika Unije i predstavnika Tonge. Uniju predstavlja Europska komisija.
 2.
 Odbor, među ostalim, ima sljedeće zadaće:
 (a)
 praćenje provedbe ovog Sporazuma;
 (b)
 predlaganje izmjena ili dopuna ovog Sporazuma;
 (c)
 rješavanje sporova koji proizlaze iz tumačenja ili primjene ovog Sporazuma.
 3.
 Odbor se sastaje prema potrebi, na zahtjev jedne od ugovornih stranaka.
 4.
 Odbor donosi svoj poslovnik.
 ČLANAK 7.
 Odnos između ovog Sporazuma i postojećih bilateralnih sporazuma o ukidanju viza
 između država članica i Tonge
 Ovaj Sporazum ima prednost pred svim bilateralnim sporazumima ili dogovorima sklopljenima između pojedinih država članica i Tonge ako se njima uređuju pitanja obuhvaćena područjem primjene ovog Sporazuma.
 ČLANAK 8.
 Završne odredbe
 1.
 Ugovorne stranke ratificiraju ili odobravaju ovaj Sporazum u skladu sa svojim unutarnjim postupcima te Sporazum stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon kasnijeg od dva datuma na koje ugovorne stranke jedna drugu obavijeste da su navedeni postupci završeni.
 Ovaj se Sporazum primjenjuje privremeno od dana nakon datuma njegova potpisivanja.
 2.
 Ovaj se Sporazum sklapa na neodređeno vrijeme, osim ako se raskine u skladu sa stavkom 5.
 3.
 Ovaj se Sporazum može izmijeniti pisanim sporazumom ugovornih stranaka. Izmjene stupaju na snagu nakon što ugovorne stranke jedna drugu obavijeste o završetku svojih unutarnjih postupaka potrebnih u tu svrhu.
 4.
 Svaka ugovorna stranka može u cijelosti ili djelomično suspendirati primjenu ovog Sporazuma, posebno zbog javnog poretka, zaštite nacionalne sigurnosti ili zaštite javnog zdravlja, nezakonite imigracije ili nakon što bilo koja od ugovornih stranaka ponovno uvede obvezu posjedovanja vize. Odluka o suspenziji priopćuje se drugoj ugovornoj stranci najkasnije dva mjeseca prije njezina planiranog stupanja na snagu. Ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju, ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku te ukida suspenziju.
 5.
 Svaka ugovorna stranka može raskinuti ovaj Sporazum pisanom obaviješću drugoj ugovornoj stranci. Ovaj Sporazum prestaje važiti 90 dana od dana takve obavijesti.
 6.
 Tonga može suspendirati primjenu ovog Sporazuma ili ga raskinuti samo u odnosu na sve države članice Unije.
 7.
 Unija može suspendirati primjenu ovog Sporazuma ili ga raskinuti samo u odnosu na sve svoje države članice.
 Sastavljeno u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA U POGLEDU ISLANDA, NORVEŠKE, ŠVICARSKE I LIHTENŠTAJNA
 Ugovorne stranke primaju na znanje bliski odnos između Europske unije i Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, posebno na temelju sporazumâ od 18. svibnja 1999. i 26. listopada 2004. o pridruživanju navedenih zemalja provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine.
 U takvim je okolnostima poželjno da tijela Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Tonge, s druge strane, bez odgode sklope bilateralne sporazume o ukidanju viza za kratkotrajni boravak pod sličnim uvjetima kao u ovom Sporazumu.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU KATEGORIJE OSOBA KOJE PUTUJU U SVRHU OBAVLJANJA PLAĆENE AKTIVNOSTI
 U SKLADU S ČLANKOM 3. STAVKOM 2. OVOG SPORAZUMA
 Želeći osigurati zajedničko tumačenje, ugovorne stranke suglasne su da, za potrebe ovog Sporazuma, kategorija osoba koje obavljaju plaćenu aktivnost obuhvaća osobe koje ulaze na područje druge ugovorne stranke u svrhu obavljanja plaćenog zanimanja ili plaćene aktivnosti kao zaposlenik ili pružatelj usluga.
 Ta kategorija ne bi trebala obuhvaćati:
 –
 poslovne ljude, tj. osobe koje putuju za potrebe poslovanja (a nisu zaposlene u zemlji druge ugovorne stranke),
 –
 sportaše ili umjetnike koji obavljaju aktivnost na ad hoc osnovi,
 –
 novinare koje su poslali mediji iz njihove zemlje boravišta, i
 –
 pripravnike premještene unutar poduzeća.
 Provedbu ove izjave nadzire Zajednički odbor u okviru svojih nadležnosti na temelju članka 6. ovog Sporazuma te on može predložiti izmjene ako to na temelju iskustava ugovornih stranaka smatra potrebnim.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU RAZDOBLJA OD 90 DANA
 U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 4. OVOG SPORAZUMA
 Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana, kako je predviđeno člankom 4. ovog Sporazuma, znači neprekidni posjet ili nekoliko uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne premašuje 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, analizirajući unatrag svaki dan boravka u prethodnom razdoblju od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje zahtjev boravka od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi boravak u trajanju do 90 dana.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O OBAVJEŠĆIVANJU GRAĐANA
 O SPORAZUMU O UKIDANJU VIZA
 Prepoznajući važnost transparentnosti za građane Europske unije i građane Tonge, ugovorne stranke suglasne su osigurati potpuno širenje informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o ukidanju viza i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.
 _________________
 (1)
 SLEU L 149, 20.5.2014., str. 67.
 (2)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SLEU L 81, 21.3.2001., str. 1.).


text:
 31.7.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 200/38
 Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Föreskrifter nr 125 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av motorfordon med avseende på förarens siktfält framåt
 Inbegripet all giltig text fram till och med
 Tillägg 1 till föreskrifterna i ursprunglig lydelse – Dag för ikraftträdande: 3 februari 2008
 Tillägg 2 till föreskrifterna i ursprunglig lydelse – Dag för ikraftträdande: 19 augusti 2010
 INNEHÅLLSFÖRTECKNING
 FÖRESKRIFTER
 1.
 Räckvidd och syfte
 2.
 Definitioner
 3.
 Ansökan om godkännande
 4.
 Godkännande
 5.
 Anvisningar
 6.
 Provningsförfarande
 7.
 Ändring av fordonets typ och utökning av typgodkännande
 8.
 Produktionsöverensstämmelse
 9.
 Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse
 10.
 Produktionens slutgiltiga upphörande
 11.
 Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovningarna samt myndigheterna
 BILAGOR
 Bilaga 1
 Meddelande avseende beviljat typgodkännande, utökat typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande, återkallat typgodkännande eller produktionens slutgiltiga upphörande för en fordonstyp med avseende på förarens siktfält framåt enligt föreskrifter nr 125
 Bilaga 2
 Typgodkännandemärkenas utformning
 Bilaga 3
 Förfarande för fastställande av H-punkt och faktisk bröstkorgsvinkel för sittplatser i motorfordon
 Bilaga 4
 Metod för bestämning av förhållandena mellan fordonets primära referenspunkter och det tredimensionella referenssystemet
 1. RÄCKVIDD OCH SYFTE
 1.1
 Dessa föreskrifter är tillämpliga på siktfältet framåt i 180TSTTT för förare av fordon i kategori M1 (1).
 1.2
 Deras syfte är att garantera ett tillräckligt siktfält när vindrutan och andra glasytor är torra och rena.
 1.3
 Kraven i dessa föreskrifter är formulerade så att de är tillämpliga på fordon i kategori M1 där föraren sitter till vänster. I fordon i kategori M1 där föraren sitter till höger ska dessa krav tillämpas genom inversion av kriterierna, där så krävs.
 2. DEFINITIONER
 I dessa föreskrifter ska följande definitioner gälla:
 2.1 typgodkännande av en fordonstyp: det fullständiga förfarande genom vilket en avtalsslutande part i överenskommelsen intygar att en fordonstyp uppfyller de tekniska kraven i dessa föreskrifter.
 2.2 fordonstyp med avseende på siktfält: fordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som
 2.3 tredimensionellt referenssystem: ett referenssystem bestående av ett vertikalt längsgående plan X-Z, ett horisontellt plan X-Y och ett vertikalt tvärgående plan Y-Z (se figur 6 i tillägget till bilaga 4). Systemet används för att avgöra inbördes förhållande mellan läget för konstruktionspunkter på ritningar och deras läge i det faktiska fordonet. Förfarandet för att placera fordonet i förhållande till systemet anges i bilaga 4. Alla koordinater i förhållande till utgångspunkten ska förutsätta ett fordon i körklart skick (2) med en passagerare i framsätet, med passagerarens vikt på 75 kg ±1 %.
 2.4 primära referenspunkter: hål, ytor, märken och identifieringstecken på fordonets karosseri. Den typ av referenspunkt som ska användas och varje enskild punkts läge i förhållande till det tredimensionella referenssystemets X-, Y- och Z-koordinater och till ett konstruktionsmarkplan ska anges av fordonstillverkaren. Dessa punkter kan vara de kontrollpunkter som används för karosserimontering.
 2.5 ryggstödsvinkel: den vinkel som definieras i punkt 2.6 eller 2.7 i bilaga 3.
 2.6 faktisk ryggstödsvinkel: den vinkel som definieras i punkt 2.6 i bilaga 3.
 2.7 konstruerad ryggstödsvinkel: den vinkel som definieras i punkt 2.7 i bilaga 3.
 2.8 V-punkter: punkter vars läge i passagerarutrymmet bestäms som en funktion av de vertikala längsgående plan som går genom mittpunkterna av de yttersta angivna sittlägena på framsätet och i förhållande till R-punkten och den konstruerade ryggstödsvinkeln. Dessa punkter används för att kontrollera överensstämmelse med siktfältskraven.
 2.9 R-punkt eller sätets referenspunkt: den punkt som definieras i punkt 2.4 i bilaga 3.
 2.10 H-punkt: den punkt som definieras i punkt 2.3 i bilaga 3.
 2.11 referenspunkter för vindrutan: punkter belägna i vindrutans skärning med linjerna mellan V-punkterna och vindrutans yttre yta.
 2.12 bepansrat fordon: fordon avsett för skydd av befordrade passagerare och/eller varor och som överensstämmer med krav på skottsäker pansarplåt.
 2.13 genomsynligt område: det område på ett fordons vindruta eller andra glasytor vars transmittans för ljus uppmätt i rät vinkel mot ytan är minst 70 %. För bepansrade fordon ska transmittansen för ljus vara minst 60 %.
 2.14 P-punkter: de punkter kring vilka förarens huvud roterar när han eller hon ser föremål i horisontalplanet i ögonhöjd.
 2.15 E-punkter: de punkter som representerar mittpunkterna i förarens ögon och som används för att bestämma i vilken omfattning A-pelarna skymmer siktfältet.
 2.16 A-pelare: alla takstöd framför det vertikala tvärgående plan som befinner sig 68 mm framför V-punkterna, innefattande icke-genomsynliga föremål såsom vindrutelister och dörrkarmar, fastsatta i eller belägna intill sådana stöd.
 2.17 intervall för horisontell sätesinställning: det intervall av normala förarlägen som anges av fordonstillverkaren för inställning av förarsätet i X-axelns riktning (se punkt 2.3).
 2.18 utvidgat intervall för horisontell sätesinställning: det intervall som anges av fordonstillverkaren för inställning av sätet i X-axelns riktning (se punkt 2.3) bortom intervallet för normala förarlägen enligt punkt 2.17 och som används för att ställa om säten till bäddar eller underlätta tillträde till fordonet.
 3. ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE
 3.1
 Ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på förarens siktfält ska lämnas av fordonstillverkaren eller dennes vederbörligen befullmäktigade ombud.
 3.2
 Den ska åtföljas av nedanstående handlingar i tre exemplar där följande ska anges:
 3.2.1
 En beskrivning av fordonstypen, särskilt de egenskaper som anges i punkt 2.2, och ritningar med mått och antingen ett fotografi eller en sprängskiss av passagerarutrymmet. Nummer och/eller symboler för identifiering av fordonstypen ska anges.
 3.2.2
 Tillräckligt utförliga uppgifter om de primära referenspunkterna så att de lätt kan identifieras och deras läge i förhållande till varandra och till R-punkten kontrolleras.
 3.3
 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas till den tekniska tjänst som utför provningarna.
 4. GODKÄNNANDE
 4.1
 Om en fordonstyp som lämnats in för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkt 5 ska typgodkännande meddelas.
 4.2
 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första båda siffror (00 för föreskrifterna i deras ursprungliga lydelse) ska ange den ändringsserie i vilken de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna ingår vid den tidpunkt då typgodkännandet utfärdades. Samma avtalsslutande part får inte ge detta nummer till samma fordonstyp med en annan typ av siktfält eller till en annan fordonstyp.
 4.3
 Uppgift om typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller återkallande av typgodkännande enligt dessa föreskrifter ska meddelas de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga l och fotografier och/eller ritningar som tillhandahålls av sökanden i ett format som inte överstiger A4 (210 × 297 mm), eller vikt till detta format, i lämplig skala.
 4.4
 På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska det anbringas, på en iögonenfallande och lätt tillgänglig plats som anges på typgodkännandeblanketten, ett internationellt typgodkännandemärke som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 och består av
 4.4.1
 en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av det särskilda landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (3),
 4.4.2
 numret på dessa föreskrifter, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och typgodkännandenumret till höger om den cirkel som anges i punkt 4.4.1.
 4.5
 Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt andra föreskrifter som fogats till överenskommelsen i det land som meddelat godkännande enligt dessa föreskrifter, behöver den symbol som anges i punkt 4.4.1 inte upprepas. I sådana fall ska föreskrifternas nummer, typgodkännandenumren och tilläggssymbolerna placeras i vertikala kolumner till höger om den symbol som anges i punkt 4.4.1.
 4.6
 Typgodkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.
 4.7
 Typgodkännandemärket ska placeras nära eller på fordonets uppgiftsskylt.
 5. KRAV
 5.1 Förarens siktfält
 5.1.1
 Vindrutans genomsynliga område måste omfatta åtminstone referenspunkterna för vindrutan (se figur 1 i tillägget till bilaga 4):
 5.1.1.1
 En horisontell referenspunkt framför V1 och 17TSTTT åt vänster (se figur 1 i tillägget till bilaga 4).
 5.1.1.2
 En övre vertikal referenspunkt framför V1 och 7TSTTT ovanför horisontalplanet.
 5.1.1.3
 En lägre vertikal referenspunkt framför V2 och 5TSTTT nedanför horisontalplanet.
 5.1.1.4
 För att kontrollera överensstämmelse med kraven på siktfält framåt på motstående halvan av vindrutan, ska tre ytterligare referenspunkter, symmetriska med de punkter som anges i punkterna 5.1.1.1–5.1.1.3 med avseende på fordonets längsgående mittplan, upprättas.
 5.1.2
 Den skymda vinkeln för varje A-pelare, enligt beskrivningen i punkt 5.1.2.1, får inte överstiga 6TSTTT (se figur 3 i tillägget till bilaga 4). För bepansrade fordon får denna vinkel inte överstiga 10TSTTT.
 Den skymda vinkeln för A-pelaren på passagerarsidan, enligt beskrivningen i punkt 5.1.2.1.2, måste inte bestämmas om de två pelarna är belägna symmetriskt med avseende på fordonets längsgående mittplan.
 5.1.2.1
 Den skymda vinkeln för varje A-pelare ska mätas genom projektion i ett plan av följande två horisontella tvärsnitt:
 Tvärsnitt 1
 :
 Med början i punkten Pm belägen på den plats som anges i punkt 5.3.1.1, dra ett plan i en vinkel av 2TSTTT uppåt med avseende på det horisontalplan som går framåt genom Pm. Bestäm det horisontella tvärsnittet av A-pelaren med utgångspunkt i den främsta punkten i skärningen mellan A-pelaren och det lutande planet (se figur 2 i tillägget till bilaga 4).
 Tvärsnitt 2
 :
 Upprepa förfarandet med hjälp av ett plan som lutar 5TSTTT nedåt med avseende på det horisontalplan som går framåt genom Pm (se figur 2 i tillägget till bilaga 4).
 5.1.2.1.1
 A-pelarens skymda vinkel på förarsidan är den vinkel som bildas i planet av en parallell linje med utgångspunkt i E2 och tangenten mellan E1 och ytterkanten av tvärsnittet S2 och tangenten mellan E2 och den inre kanten av tvärsnittet S1 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).
 5.1.2.1.2
 A-pelarens skymda vinkel på passagerarsidan är den vinkel som bildas i planet av tangenten mellan E3 och den inre kanten av tvärsnittet S1 och en parallell linje med utgångspunkt i E3 och tangenten mellan E4 och den yttre kanten av tvärsnittet S2 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).
 5.1.2.2
 Inget fordon får ha mer än två A-pelare.
 5.1.3
 Förutom de sikthinder som uppstår genom A-pelarna, fasta eller flyttbara ventiler eller balkar för sidorutor, yttre radioantenner, backspeglar och vindrutetorkare, får det inte finnas några hinder i förarens direkta siktfält framåt i 180TSTTT under ett horisontalplan som går genom V1 och ovanför tre plan genom V2 där ett är vinkelrätt mot planet X-Z och lutar framåt med 4TSTTT under horisontalplanet och de andra två är vinkelräta mot planet Y-Z och lutar 4TSTTT under horisontalplanet (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).
 Följande betraktas inte som hinder för siktfältet:
 a)
 Inbäddade eller påtryckta radioantennledare, inte bredare än följande:
 i)
 Inbäddade ledare: 0,5 mm.
 ii)
 Påtryckta ledare: 1,0 mm. Dessa radioantennledare får inte korsa område A (4). Tre radioantennledare får dock korsa område A om deras bredd inte överskrider 0,5 mm.
 b)
 Inom område A belägna ledare för avfrostning eller avimning, normalt i sicksack- eller sinusmönster med följande mått:
 i)
 Största synliga bredd: 0,030 mm.
 ii)
 Största ledartäthet:
 a)
 Om ledarna är vertikala: 8/cm.
 b)
 Om ledarna är horisontella: 5/cm.
 5.1.3.1
 Ett hinder som skapas av rattens periferi och instrumentbrädan innanför ratten kan godtas om planet genom V2 i rät vinkel mot planet X–Z som tangerar den högsta delen av rattens periferi lutar minst 1TSTTT under horisontalplanet.
 Om ratten är justerbar ska den vara inställd i det normala läge som anges av tillverkaren eller, om detta inte är möjligt, mitt emellan justeringsområdets yttre gränser.
 5.2 V-punkternas läge
 5.2.1
 V-punkternas läge i förhållande till R-punkten, angivna med de XYZ-koordinater som avser det tredimensionella referenssystemet, ska vara som anges i tabellerna I och IV.
 5.2.2
 I tabell I anges grundkoordinater för en konstruerad ryggstödsvinkel på 25TSTTT. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.
 Tabell I
 V-punkt
 X
 Y
 Z
 V1
 68 mm
 –5 mm
 665 mm
 V2
 68 mm
 –5 mm
 589 mm
 5.3 P-punkternas läge
 5.3.1
 P-punkternas läge i förhållande till R-punkten, angivna med de XYZ-koordinater som avser det tredimensionella referenssystemet, ska vara som anges i tabellerna II, III och IV.
 5.3.1.1
 I tabell II anges grundkoordinater för en konstruerad ryggstödsvinkel på 25TSTTT. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.
 Punkten Pm är skärningspunkten mellan den räta linjen mellan P1, P2 och det längsgående vertikalplan som går genom R-punkten.
 Tabell II
 P-punkt
 X
 Y
 Z
 P1
 35 mm
 –20 mm
 627 mm
 P2
 63 mm
 47 mm
 627 mm
 Pm
 43,36 mm
 0 mm
 627 mm
 5.3.1.2
 I tabell III anges ytterligare korrektioner som ska påföras X-koordinaterna för P1 och P2 när intervall för horisontell sätesinställning enligt definitionen i punkt 2.17 överskrider 108 mm. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.
 Tabell III
 Intervall för horisontell sätesinställning
 Δx
 108–120 mm
 –13 mm
 121–132 mm
 –22 mm
 133–145 mm
 –32 mm
 146–158 mm
 –42 mm
 mer än 158 mm
 –48 mm
 5.4 Korrektion för andra konstruerade ryggstödsvinklar än 25TSTTT
 I tabell IV anges ytterligare korrektioner som ska påföras X- och Z-koordinaterna för varje P-punkt och varje V-punkt när den konstruerade ryggstödsvinkeln inte är 25TSTTT. Positiv riktning för koordinaterna anges i figur 1 i tillägget till bilaga 4.
 Tabell IV
 Ryggstödsvinkel
 (TSTTT)
 Horisontella koordinater
 Δx
 Vertikala koordinater
 Δz
 5
 – 186 mm
 28 mm
 6
 – 177 mm
 27 mm
 7
 – 167 mm
 27 mm
 8
 – 157 mm
 27 mm
 9
 – 147 mm
 26 mm
 10
 – 137 mm
 25 mm
 11
 – 128 mm
 24 mm
 12
 – 118 mm
 23 mm
 13
 – 109 mm
 22 mm
 14
 –99 mm
 21 mm
 15
 –90 mm
 20 mm
 16
 –81 mm
 18 mm
 17
 –72 mm
 17 mm
 18
 –62 mm
 15 mm
 19
 –53 mm
 13 mm
 20
 –44 mm
 11 mm
 21
 –35 mm
 9 mm
 22
 –26 mm
 7 mm
 23
 –18 mm
 5 mm
 24
 –9 mm
 3 mm
 25
 0 mm
 0 mm
 26
 9 mm
 –3 mm
 27
 17 mm
 –5 mm
 28
 26 mm
 –8 mm
 29
 34 mm
 –11 mm
 30
 43 mm
 – 14 mm
 31
 51 mm
 –18 mm
 32
 59 mm
 –21 mm
 33
 67 mm
 –24 mm
 34
 76 mm
 –28 mm
 35
 84 mm
 –32 mm
 36
 92 mm
 –35 mm
 37
 100 mm
 –39 mm
 38
 108 mm
 –43 mm
 39
 115 mm
 –48 mm
 40
 123 mm
 –52 mm
 5.5 E-punkternas läge
 5.5.1
 Punkterna E1 och E2 ligger bägge 104 mm från P1.
 E2 ligger 65 mm från E1 (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).
 5.5.2
 Den räta linjen E1–E2 roteras kring P1 tills tangenten mellan E1 och den yttre kanten av tvärsnitt 2 hos A-pelaren på förarsidan ligger i rät vinkel mot den räta linjen E1–E2 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).
 5.5.3
 E3 och E4 ligger bägge 104 mm från punkten P2. E3 ligger 65 mm från E4 (se figur 4 i tillägget till bilaga 4).
 5.5.4
 Den räta linjen E3–E4 roteras kring P2 tills tangenten mellan E4 och den yttre kanten av tvärsnitt 2 hos A-pelaren på passagerarsidan ligger i rät vinkel mot den räta linjen E3–E4 (se figur 3 i tillägget till bilaga 4).
 6. PROVNINGSFÖRFARANDE
 6.1 Förarens siktfält
 6.1.1
 Förhållandet mellan fordonets primära referenspunkter och det tredimensionella referenssystemet ska bestämmas enligt förfarandet i bilaga 4.
 6.1.2
 Läget för punkterna V1 och V2 ska bestämmas med avseende på R-punkten enligt det tredimensionella referenssystemets XYZ-koordinater och enligt tabell I i punkt 5.2.2 och tabell IV i punkt 5.4. Vindrutans referenspunkter ska därefter bestämmas med utgångspunkt i de korrigerade V-punkterna enligt vad som sägs i punkt 5.1.1.
 6.1.3
 Förhållandet mellan P-punkterna, R-punkten och mittlinjen i förarens sittläge, uttryckt med det tredimensionella referenssystemets XYZ-koordinater, ska bestämmas enligt tabellerna II och III i punkt 5.3. Korrigeringen för andra konstruerade ryggstödsvinklar än 25TSTTT anges i tabell IV i punkt 5.4.
 6.1.4
 Den skymda vinkeln (se punkt 5.1.2) ska mätas i de lutande planen, i enlighet med figur 2 i tillägget till bilaga 4. Förhållandet mellan P1 och P2, vilka är förbundna med E1 och E2 respektive E3 och E4, visas i figur 5 i tillägget till bilaga 4.
 6.1.4.1
 Den räta linjen E1–E2 ska bestämmas enligt punkt 5.5.2. Den skymda vinkeln för A-pelaren på förarsidan ska därefter mätas enligt punkt 5.1.2.1.1.
 6.1.4.2
 Den räta linjen E3–E4 ska bestämmas enligt punkt 5.5.4. Den skymda vinkeln för A-pelaren på passagerarsidan ska därefter mätas enligt punkt 5.1.2.1.2.
 6.1.5
 Tillverkaren får mäta den skymda vinkeln antingen på fordonet eller på ritningarna. Om tvivel råder får den tekniska tjänsten kräva att provningarna ska utföras på fordonet.
 7. ÄNDRING AV FORDONETS TYP OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE
 7.1
 Varje ändring som berör fordonets typ enligt definitionen i punkt 2.2 ska anmälas till den myndighet som meddelat typgodkännande. Myndigheten kan därefter antingen
 7.1.1
 anse att ändringarna inte har någon ogynnsam effekt på villkoren för meddelande av typgodkännande och meddela utökat typgodkännande, eller
 7.1.2
 anse att ändringarna påverkar villkoren för meddelande av typgodkännande och kräva ytterligare provningar eller kontroller innan utökat typgodkännande meddelas.
 7.2
 Bekräftelse av eller avslag på ansökan om typgodkännande ska med angivande av ändringen anmälas enligt det förfarande som anges i punkt 4.3 till de avtalsslutande parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter.
 7.3
 Den behöriga myndighet som utökar ett typgodkännande ska underrätta de andra avtalsslutande parterna om utökningen med hjälp av en blankett som överensstämmer med förlagan i bilaga 2 till dessa föreskrifter. Den ska tilldela varje sådan utökning ett löpnummer, kallat utökningsnummer.
 8. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 8.1
 Förfarandena för säkerställande av tillverkningens överensstämmelse ska överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med följande krav:
 8.2
 Varje fordon som godkänns enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att det överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla de krav som uppställs i punkt 5.
 8.3
 Den behöriga myndighet som beviljat typgodkännandet kan när som helst kontrollera de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas inom varje tillverkningsenhet. Normalt intervall för dessa kontroller ska vara en gång vartannat år.
 9. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 9.1
 Det typgodkännande som beviljats för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven i punkt 8 inte uppfylls.
 9.2
 Om en avtalsslutande part återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska den skyndsamt meddela de övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter detta, med användande av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 10. PRODUKTIONENS SLUTGILTIGA UPPHÖRANDE
 Om innehavaren av ett typgodkännande helt upphör med tillverkningen av en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter ska denne meddela den myndighet som beviljat typgodkännandet detta. Då myndigheten mottar meddelandet i fråga ska den upplysa de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter med användande av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 11. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA SAMT MYNDIGHETERNA
 De avtalsslutande parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovningarna och de myndigheter som beviljar typgodkännanden och till vilka de intyg om typgodkännande, utökning av typgodkännande, avslag på ansökan om typgodkännande eller återkallande av typgodkännande ska sändas.
 (1) Enligt definitionen i bilaga 7 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/rev.1/ändr.2, senast ändrad genom ändr.4).
 (2) Fordonets vikt i körklart tillstånd inkluderar vikten av fordonet och dess kaross med kylarvätska, smörjmedel, bränsle, 100 % av andra vätskor, verktyg, reservhjul och förare. Förarens vikt anses vara 75 kg (fördelad på 68 kg för förarens vikt och 7 kg för bagagets vikt i enlighet med standarden ISO 2416:1992). Bränsletanken innehåller 90 % och övriga vätskeförande anordningar (utom de som är avsedda för avloppsvatten) 100 % av den av tillverkaren angivna kapaciteten.
 (3) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden meddelas av medlemsstaterna, som använder sina egna ECE-typgodkännandemärken), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia, 53 för Thailand, 54 och 55 (vakanta) och 56 för Montenegro. Följande nummer kommer att tilldelas övriga länder i den kronologiska ordning i vilken de ratificerar överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade i enlighet med dessa föreskrifter eller i vilken de ansluter sig till denna överenskommelse. De nummer som tilldelas på detta sätt kommer att meddelas de avtalsslutande parterna av Förenta nationernas generalsekreterare.
 (4) Enligt definitionen i punkt 2.2 i bilaga 18 till föreskrifter nr 43 om godkännande av säkerhetsglas.
 BILAGA 1
 MEDDELANDE
 (Största format: A4 (210 × 297 mm))
 BILAGA 2
 TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING
 (se punkterna 4.4–4.4.2 i dessa föreskrifter)
 BILAGA 3
 Förfarande för fastställande av H-punkt och faktisk bröstkorgsvinkel för sittplatser i motorfordon
 1. SYFTE
 1.1 Det förfarande som beskrivs i denna bilaga används för att fastställa H-punktens läge och den faktiska bröstkorgsvinkeln för en eller flera sittplatser i ett motorfordon och för att kontrollera förhållandet mellan uppmätta uppgifter och de konstruktionsangivelser som lämnats av fordonstillverkare (1).
 2. DEFINITIONER
 I denna bilaga gäller följande definitioner:
 2.1 referensdata: en eller flera av följande egenskaper hos en sittplats:
 2.2 tredimensionell H-punktsmaskin (3D H-maskin): en anordning som används för att fastställa H-punkter och faktiska bröstkorgsvinklar. Denna anordning beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga.
 2.3 H-punkt: svängningscentrum för bröstkorg och höft på 3D H-maskinen då denna installerats i fordonssätet i enlighet med punkt 4 nedan. H-punkten sitter mitt på anordningens mittlinje som går mellan H-punktens syftningsknappar på båda sidor om 3D H-maskinen. H-punkten motsvarar teoretiskt R-punkten (för toleranser se punkt 3.2.2). När H-punkten bestämts enligt förfarandet i punkt 4 anses den vara fast i förhållande till sittdynans stomme och rör sig med denna när sätet flyttas.
 2.4 R-punkt eller sätets referenspunkt: en konstruktionspunkt som anges av fordonstillverkaren för varje sittplats och som fastställs inom det tredimensionella referenssystemet.
 2.5 bröstkorgslinje: centrumlinjen för 3D H-maskinens givare med givaren placerad i sitt bakersta läge.
 2.6 faktisk bröstkorgsvinkel: den vinkel som uppmäts mellan en vertikal linje genom H-punkten och bröstkorgslinjen med hjälp av ryggvinkelskvadranten på 3D H-maskinen. Den faktiska bröstkorgsvinkeln motsvarar teoretiskt den konstruerade bröstkorgsvinkeln (för toleranser se punkt 3.2.2).
 2.7 konstruerad bröstkorgsvinkel: den vinkel som uppmäts mellan en vertikal linje genom R-punkten och bröstkorgslinjen i ett läge som motsvarar det konstruktionsläge för sätets ryggstöd som fastställts av fordonstillverkaren.
 2.8 passagerarens mittplan: mittplanet för 3D H-maskinen i varje avsedd sittplats. Det representeras av koordinaten för H-punkten på Y-axeln. För separata säten sammanfaller sätets mittplan med passagerarens. För andra säten anges passagerarens mittplan av tillverkaren.
 2.9 tredimensionellt referenssystem: ett system som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga.
 2.10 referenspunkter: fysiska punkter (hål, ytor, märken eller fördjupningar) i fordonets kaross enligt tillverkarens uppgifter.
 2.11 fordonets mätläge: fordonets läge så det anges av referenspunkternas koordinater i det tredimensionella referenssystemet.
 3. KRAV
 3.1 Uppgiftslämnande
 För varje sittplats där referensuppgifter krävs för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter ska alla eller ett lämpligt urval av följande uppgifter lämnas i den form som anges i tillägg 3 till denna bilaga:
 3.1.1
 R-punktens koordinater i förhållande till det tredimensionella referenssystemet.
 3.1.2
 Den konstruerade bröstkorgsvinkeln.
 3.1.3
 Alla uppgifter som krävs för att justera sätet (om det är ställbart) i det mätläge som anges i punkt 4.3.
 3.2 Förhållandet mellan uppmätta uppgifter och konstruktionsuppgifter
 3.2.1 H-punktens koordinater och det värde för den faktiska bröstkorgsvinkeln som erhålls med det förfarande som anges i punkt 4 nedan ska jämföras med R-punktens koordinater respektive med det värde för den konstruerade bröstkorgsvinkeln som anges av fordonstillverkaren.
 3.2.2 De relativa lägena för R-punkten och H-punkten och förhållandet mellan den konstruerade och den faktiska bröstkorgsvinkeln ska anses tillfredsställande för ifrågavarande sittplats om H-punkten, som den definieras av sina koordinater, ligger inom en kvadrat med sidan 50 mm med horisontella och vertikala sidor vars diagonaler skär varandra i R-punkten, samt om den faktiska bröstkorgsvinkeln ligger inom 5° från den konstruerade.
 3.2.3 Om dessa villkor är uppfyllda ska R-punkten och den konstruerade bröstkorgsvinkeln användas för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i dessa föreskrifter.
 3.2.4 Om H-punkten eller den faktiska bröstkorgsvinkeln inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2, ska H-punkten och den faktiska bröstkorgsvinkeln bestämmas ytterligare två gånger (sammanlagt tre gånger). Om resultaten av två av dessa mätningar uppfyller kraven ska villkoren i punkt 3.2.3 tillämpas.
 3.2.5 Om resultaten av minst två av de tre mätningar som beskrivs i punkt 3.2.4 inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 eller om kontrollen inte kan utföras då fordonstillverkaren inte lämnat uppgifter om R-punktens läge eller om den konstruerade bröstkorgsvinkeln, ska den mittersta av de tre uppmätta punkterna eller medelvärdet för de tre uppmätta vinklarna användas och anses tillämpliga i alla de fall där R-punkten eller den konstruerade bröstkorgsvinkeln avses i dessa föreskrifter.
 4. FÖRFARANDE FÖR FASTSTÄLLANDE AV H-PUNKT OCH FAKTISK BRÖSTKORGSVINKEL
 4.1 Fordonet ska konditioneras enligt tillverkarens önskemål vid en temperatur av 20 ±10 °C för att säkerställa att materialet i sätet uppnått rumstemperatur. Om det säte som ska kontrolleras aldrig använts ska en person eller ett föremål som väger 70–80 kg placeras två gånger på sätet under en minut för att sammanpressa dyna och ryggstöd. På tillverkarens begäran ska alla säten förbli obelastade under minst 30 minuter innan 3D H-maskinen installeras.
 4.2 Fordonet ska befinna sig i det mätläge som definieras i punkt 2.11.
 4.3 Om sätet är ställbart ska det först inställas i sitt bakersta normala kör- eller åkläge enligt fordonstillverkarens anvisningar, endast med beaktande av sätets längdförskjutning men bortsett från den sätesförskjutning som används för andra ändamål än normala kör- och åklägen. Om andra inställningsmöjligheter för sätet finns (i höjdled, i vinkel, av ryggstödet osv.) ska dessa därefter inställas i det läge som anges av fordonstillverkaren. För fjädrande säten ska läget i höjdled låsas i ett läge som motsvarar normalt körläge enligt tillverkarens anvisningar.
 4.4 Det sittplatsområde som kommer i kontakt med 3D H-maskinen ska täckas av ett tunt bomullstyg av tillräcklig storlek och lämplig textur, närmare bestämt en slät bomullsväv med 18,9 trådar per cm2 och med en vikt av 0,228 kg/m2 eller en stickad väv eller ett fibertyg med motsvarande egenskaper.
 Om provningen utförs på ett säte utanför fordonet ska det golv på vilket sätet är placerat ha samma väsentliga egenskape (2) som golvet i det fordon i vilket sätet är avsett att användas.
 4.5 Placera 3D H-maskinens sätes- och ryggstödsanordning så att passagerarens mittplan sammanfaller med 3D H-maskinens mittplan. På tillverkarens begäran kan 3D H-maskinen flyttas inåt med avseende på passagerarens mittplan om 3D H-maskinen är placerad så långt ut att säteskanten inte medger att 3D H-maskinen inriktas.
 4.6 Fäst fot- och underbensdelar vid sittplattan, antingen var för sig eller med användning av T-stången och underbensenheten. En linje genom H-punktens syftningsknappar ska vara parallell med marken och vinkelrät mot sätets längsgående mittplan.
 4.7 Justera 3D H-maskinens fot- och benlägen enligt följande:
 4.7.1 Avsedd sittplats: förarsäte och yttre passagerarsäte fram
 4.7.1.1
 Både fot- och benenheter ska flyttas framåt så att fötterna intar ett naturligt läge på golvet, mellan pedalerna om så krävs. Om möjligt ska vänster fot placeras ungefär lika långt till vänster om 3D H-maskinens mittplan som höger fot till höger. Det vattenpass som kontrollerar 3D H-maskinens tvärgående placering inställs horisontellt genom att sittplattan vid behov justeras eller genom att ben- och fotenheterna flyttas bakåt. Den linje som går genom H-punktens syftningsknappar ska hållas vinkelrät mot sätets längsgående mittplan.
 4.7.1.2
 Om vänster ben inte kan hållas parallellt med höger och vänster fot inte får stöd mot chassiet, flytta vänster fot tills den får stöd. Syftningsknapparnas inställning ska bibehållas.
 4.7.2 Designated seating position: outboard rear seat
 För bak- eller extrasäten ska benen placeras enligt tillverkarens anvisningar. Om fötterna då vilar på delar av golvet som ligger på olika nivåer ska den fot som först kommer i beröring med framsätet tjäna som referens medan den andra foten ska placeras så att det vattenpass som visar sätesanordningens tvärgående riktning anger horisontell riktning.
 4.7.3 Andra avsedda sittplatser:
 Det allmänna förfarande som anges i punkt 4.7.1 ska följas, bortsett från att fötterna ska placeras enligt fordonstillverkarens anvisningar.
 4.8 Anbringa underbenens och lårens vikter och inrikta 3D H-maskinen.
 4.9 Luta ryggplattan framåt mot det främre stoppet och avlägsna 3D H-maskinen från ryggstödet med hjälp av T-stången. Återställ 3D H-maskinen på sätet med en av följande metoder:
 4.9.1
 Om 3D H-maskinen tenderar att glida bakåt används följande förfarande. Låt 3D H-maskinen glida bakåt tills en framåtriktad, horisontell, återhållande kraft på T-stången inte längre krävs, dvs. tills sittplattan berör ryggstödet. Om så krävs placeras underbenet i nytt läge.
 4.9.2
 Om 3D H-maskinen inte tenderar att glida bakåt används följande förfarande. Låt 3D H-maskinen glida bakåt genom att tillföra en horisontell, bakåtriktad kraft på T-stången tills sittplattan berör ryggstödet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).
 4.10 Tillför en kraft av 100 ±10 N på 3D H-maskinens rygg- och sätesplattdelar i skärningspunkten mellan höftvinkelkvadranten och T-stångsfästet. Den tillförda kraftens riktning ska hållas längs en linje som går genom ovannämnda skärningspunkt till en punkt alldeles ovanför lårstångsfästet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga). För därefter försiktigt ryggplattan tillbaka till ryggstödet. Försiktighet måste iakttas under återstoden av förfarandet för att förhindra att 3D H-maskinen glider framåt.
 4.11 Anbringa höger och vänster bakdelsvikter och därefter växelvis de åtta bröstkorgsvikterna. Behåll 3D H-maskinens nivå.
 4.12 Luta ryggplattan framåt för att avlägsna trycket mot ryggstödet. Gunga 3D H-maskinen sidledes i en båge på 10° (5° åt vartdera hållet om det vertikala mittplanet) under tre fullständiga cykler för att avlägsna all ansamlad friktion mellan 3D H-maskinen och sätet.
 Under gungningsrörelsen kan 3D H-maskinens T-stång tendera att avvika från den angivna horisontella och vertikala inriktningen. T-stången måste därför fasthållas genom att en lämplig sidokraft tillförs under gungningsrörelserna. Försiktighet ska iakttas vid hållandet av T-stången och gungandet av 3D H-maskinen för att säkerställa att inga oavsiktliga yttre krafter tillförs i vertikal riktning eller framåt och bakåt.
 3D H-maskinens fötter får inte hindras eller fasthållas under denna fas. Om fötterna ändrar läge ska de under denna fas tillåtas behålla detta läge.
 Återför försiktigt ryggplattan mot ryggstödet och kontrollera att de två vattenpassen står i nolläge. Om fötterna rört sig under gungningen av 3D H-maskinen ska de återföras i sina lägen enligt följande:
 Lyft växelvis varje fot så litet som krävs från golvet tills ingen ytterligare fotrörelse äger rum. Under detta lyftande ska fötterna kunna rotera och inga krafter framåt eller åt sidorna får tillföras. När varje fot återförts i nedläge ska hälen beröra den konstruktion som är avsedd för detta.
 Kontrollera att sidovattenpasset står i nolläge och tillför om så krävs en sidokraft överst på ryggplattan som är tillräckligt stor för att få 3D H-maskinens sittplatta i nivå med sätet.
 4.13 Håll i T-stången för att hindra 3D H-maskinen från att glida framåt på sätesdynan och fortsätt enligt följande:
 a)
 Återför ryggplattan mot ryggstödet.
 b)
 Tillför och frigör växelvis en horisontell, bakåtriktad kraft, som inte får överstiga 25 N, på ryggvinkelstången vid en höjd som ungefär motsvarar centrum för bröstkorgsvikterna tills höftvinkelskvadranten visar att ett stabilt läge uppnåtts sedan kraften frigjorts. Försiktighet ska iakttas för att säkerställa att inga yttre krafter nedåt eller i sidled tillförs 3D H-maskinen. Om ytterligare nivåinställning av 3D H-maskinen krävs, rotera ryggplattan framåt, återinställ nivån och upprepa förfarandet från punkt 4.12.
 4.14 Gör alla mätningar:
 4.14.1
 H-punktens koordinater mäts i förhållande till det tredimensionella referenssystemet.
 4.14.2
 Den faktiska bröstkorgsvinkeln avläses vid 3D H-maskinens ryggvinkelkvadrant med givaren i sitt bakersta läge.
 4.15 Om en återinstallering av 3D H-maskinen önskas ska sätesenheten förbli obelastad under minst 30 minuter före återinstalleringen. 3D H-maskinen ska inte lämnas belastad på sätesenheten under längre tid än vad som krävs för att utföra provningen.
 4.16 Om sätena i samma rad kan betraktas som likvärdiga (bänksäte, identiska säten, osv.) ska endast en H-punkt och en faktisk bröstkorgsvinkel bestämmas för varje sätesrad, förutsatt att den 3D H-maskin som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga placeras på en plats som kan anses representativ för raden.
 Denna plats ska vara
 4.16.1
 förarplatsen när det gäller den främre raden,
 4.16.2
 en ytterplats när det gäller den eller de bakre raderna.
 (1) För alla sittplatser utom framsäten där H-punkten inte kan fastställas med den tredimensionella H-punktmaskinen eller andra förfaranden, får den R-punkt som angetts av tillverkaren användas som referens efter den behöriga myndighetens gottfinnande.
 (2) Lutningsvinkel, höjdskillnad med en sätesmontering, ytstruktur, osv.
 Tillägg 1
 Beskrivning av den tredimensionella H-punktsmaskinen (3D H-maskin)
 (1)
 1. RYGG- OCH SITTPLATTOR
 Rygg- och sittplattorna är konstruerade av armerad plast och metall, simulerar en människas bröstkorg och lår och är mekaniskt ledade i H-punkten. En kvadrant är fastsatt på den givare som är ledad vid H-punkten för att mäta den faktiska bröstkorgsvinkeln. Genom en justerbar lårstång, som är anbringad på sittplattan, fastställs lårets mittlinje och den tjänar som baslinje för höftvinkelskvadranten.
 2. KROPPS- OCH BENKOMPONENTER
 Underbensenheterna är fastsatta i sittplattan vid den T-stång som förbinder knäna och som är en förlängning i sidled av den justerbara lårstången. Kvadranter är inbyggda i underbensenheterna för att mäta knävinklar. Sko- och fotenheterna är kalibrerade för att mäta fotvinkeln. Två vattenpass riktar anordningen i rummet. Kroppsdelsvikter är placerade vid motsvarande kroppsdelars tyngdpunkter för att utöva ett tryck på sätet som motsvarar en man som väger 76 kg. Alla 3D H-maskinens ledpunkter ska kontrolleras så att fri rörlighet erhålls utan att någon märkbar friktion kan spåras.
 Figur 1
 Benämning på 3D H-maskinens beståndsdelar
 Figur 2
 Måttuppgifter för 3D H-maskinens beståndsdelar och belastningsfördelning
 (1) Maskinen motsvarar den som beskrivs i standarden ISO 6549:1980. För detaljerade uppgifter om 3D H-maskinens konstruktion hänvisas till Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.
 Tillägg 2
 TREDIMENSIONELLT REFERENSSYSTEM
 1.
 Det tredimensionella referenssystemet definieras av tre ortogonala plan som fastställts av fordonstillverkaren (se figur) (1).
 2.
 Fordonets mätläge fastställs genom att fordonet placeras på underlaget så att referenspunkternas koordinater motsvarar de värden som angetts av tillverkaren.
 3.
 R- och H-punkternas koordinater fastställs i förhållande till de referenspunkter som definierats av fordonstillverkaren.
 (1) Referenssystemet motsvarar standarden ISO 4130:1978.
 Tillägg 3
 REFERENSUPPGIFTER AVSEENDE SITTPLATSER
 1. KODNING AV REFERENSUPPGIFTER
 Referensuppgifter förtecknas i följd för varje sittplats. Sittplatser identifieras med hjälp av en tvåställig kod. Det första tecknet är en arabisk siffra och anger sätesraden, räknat framifrån och bakåt i fordonet. Det andra tecknet är en versal som anger sittplatsens läge i en rad, sett i fordonets körriktning framåt; följande bokstäver ska användas:
 L= vänster,
 C= mitten,
 R= höger.
 2. BESKRIVNING AV FORDONETS MÄTLÄGE
 2.1 Referenspunkternas koordinater
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3. FÖRTECKNING ÖVER REFERENSUPPGIFTER
 3.1 Sittplats: ...
 3.1.1 R-punktens koordinater:
 X ...
 Y ...
 Z ...
 3.1.2 Konstruerad bröstkorgsvinkel: ...
 3.1.3 Specifikationer för inställning av säte (1)
 horisontell: ...
 vertikal: ...
 vinkel: ...
 bröstkorgsvinkel: ...
 Anm.: Ange referensuppgifter för ytterligare sittplatser under punkterna 3.2, 3.3, osv.
 (1) Stryk det som ej är tillämpligt.
 BILAGA 4
 Metod för bestämning av förhållandena mellan fordonets primära referenspunkter och det tredimensionella referenssystemet
 1. FÖRHÅLLANDET MELLAN REFERENSSYSTEMET OCH FORDONETS PRIMÄRA REFERENSPUNKTER
 För kontroll av enskilda mått på eller i ett fordon som lämnats in för typgodkännande enligt dessa föreskrifter måste förhållandet mellan koordinaterna i det tredimensionella referenssystemet, definierat i punkt 2.3 och fastställt vid det initiala konstruktionsskedet för fordonet, och de primära referenspunkterna, definierade i punkt 2.4, bestämmas noggrant så att enskilda punkter i fordonstillverkarens ritningar kan utpekas på ett faktiskt fordon som tillverkats enligt de ritningarna.
 2. METOD FÖR BESTÄMNING AV FÖRHÅLLANDET MELLAN REFERENSSYSTEMET OCH REFERENSPUNKTERNA
 För detta syfte ska ett markreferensplan konstrueras där X-X-mätningen och Y-Y-mätningen har märkts ut. Metoden för att göra detta anges i figur 6 i tillägget till denna bilaga, enligt vilken referensplanet är en hård, platt och vågrät yta som fordonet står på och som har två mätskalor fast anbringade på sin yta. Mätskalorna ska vara graderade i millimeter med X-X-skalan minst åtta meter lång och Y-Y-skalan minst fyra meter lång. De två skalorna ska anbringas i rät vinkel mot varandra enligt figur 6 i tillägget till denna bilaga. Skalornas skärningspunkt är utgångspunkt.
 3. GRANSKNING AV REFERENSPLANET
 För att ta hänsyn till smärre variationer i referensplanets eller provningsområdets vågräthet måste avvikelserna från utgångspunkten mätas längs både X- och Y-skalan med 250 mm mellanrum och mätvärdena registreras så att korrigeringar kan påföras när fordonet kontrolleras.
 4. FAKTISK PROVNINGSVINKEL
 För att ta hänsyn till smärre förändringar av upphängningens höjd o.d. måste det finnas ett sätt att föra referenspunkterna till lägen med korrekta koordinater i förhållande till konstruerad vinkel innan ytterligare mätningar görs. Dessutom måste det vara möjligt att göra smärre ändringar i sidled och/eller längdled av fordonets läge så att det placeras korrekt i förhållande till koordinatsystemet.
 5. RESULTAT
 När fordonet har placerats korrekt i förhållande till referenssystemet och dess konstruerade lutning kan läget hos de punkter som behövs för bestämning av kraven för sikt framåt enkelt fastställas.
 Provningsmetoder för att göra dessa mätningar kan omfatta användning av teodoliter, ljuskällor eller skugganordningar, eller någon annan metod som kan visas ge likvärdiga resultat.
 Tillägg
 Figur 1
 Bestämning av V-punkter
 Figur 2
 Observationspunkter för A-pelarna
 Figur 3
 Skymda vinklar
 Figur 4
 Bestämning av hinder i förarens direkta siktfält i 180° framåt
 Figur 5
 Måttdiagram över E-punkternas och P-punkternas relativa lägen
 Figur 6
 Vågrätt arbetsutrymme