text:
 27.10.2012
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 331/11
 Euroopa Kohtu (teine koda) 6. septembri 2012. aasta otsus (Administratīvā rajona tiesa — Läti eelotsusetaotlus) — Laimonis Treimanis versus Valsts ieņēmumu dienests
 (Kohtuasi C-487/11) (1)
 (Määrus (EMÜ) nr 918/83 - Artikli 1 lõike 2 punkt c, artikkel 2 ja artikli 7 lõige 1 - Isiklike asjade imporditollimaksuvabastus - Mõiste „majapidamisvajaduste rahuldamiseks ette nähtud asjad” - Liidu territooriumile imporditud mootorsõiduk - Sõiduk, mida kasutab selle importija pereliige)
 (2012/C 331/17)
 Kohtumenetluse keel: läti
 Eelotsusetaotluse esitanud kohus
 Administratīvā rajona tiesa
 Põhikohtuasja pooled
 Hageja: Laimonis Treimanis
 Kostja: Valsts ieņēmumu dienests
 Ese
 Eelotsusetaotlus — Administratīvā rajona tiesa Rīgas tiesu nams — Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem (EÜT L 105, lk 1; ELT eriväljaanne 02/01, lk 419) artikli 7 lõike 1 tõlgendamine — Maksuvabastus isiklike asjade importimisel — Mõiste „ühine majapidamine” — Mootorsõiduk, mida kasutati ühise majapidamise vajadusteks kolmandas riigis — Nimetatud mootorsõiduki importimine peamiselt kolmandas riigis elava omaniku Euroopa Liidu liikmesriiki, et seda saaks tasuta kasutada omaniku pereliige, kes on elama asunud sellesse liikmesriiki ja kellel enne asjaomase mootorsõiduki importimist oli selle omanikuga ühine majapidamine
 Resolutsioon
 1. Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, artiklit 2 ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et imporditollimaksuvabalt võib kolmandast riigist Euroopa Liidu tolliterritooriumile importida eramootorsõiduki siis, kui importija on tegelikult asunud alaliselt elama Euroopa Liidu territooriumile, millise tingimuse täitmist peab kontrollima liikmesriigi kohus. Mootorsõidukit, mida tasuta kasutab selle importija pereliige, ehk isik, kes elab importijaga koos või on peamiselt tema ülalpidamisel — millise tingimuse täitmist peab kontrollima liikmesriigi kohus —, käsitatakse importija majapidamisvajaduste rahuldamiseks ettenähtuna ja sellise kasutamise tõttu ei minetata õigust asjaomasele maksuvabastusele.
 (1) ELT C 347, 26.11.2011.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 11.12.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 332/5
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1281/2013
 z 10. decembra 2013,
 ktorým sa stanovujú pravidlá riadenia a prideľovania textilných kvót stanovených na rok 2014 podľa nariadenia Rady (ES) č. 517/94
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 517/94 zo 7. marca 1994 o spoločných predpisoch pre dovoz textilných výrobkov z určitých tretích krajín, na ktoré sa nevzťahujú bilaterálne dohody, protokoly a iné dojednania alebo iné osobitné dovozné predpisy Spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 17 ods. 3 a 6 a článok 21 ods. 2,
 keďže:
 (1)
 Nariadenie (ES) č. 517/94 stanovilo množstevné obmedzenia na dovoz určitých textilných výrobkov s pôvodom v určitých tretích krajinách, ktoré sa prideľujú podľa zásady kto príde prvý.
 (2)
 Podľa tohto nariadenia je za určitých podmienok možné použiť iné metódy prideľovania, rozdeliť kvóty na tranže alebo si vyhradiť časť osobitného množstevného limitu výlučne pre žiadosti, ktoré sú podporené dôkazmi o vykonávaní dovozu v minulosti.
 (3)
 Pravidlá riadenia kvót stanovené na rok 2014 by mali byť prijaté pred začiatkom kvótového roka, aby sa príliš neovplyvnila plynulosť obchodných tokov.
 (4)
 Opatrenia prijaté v predchádzajúcich rokoch, ako napríklad opatrenia vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) č. 1163/2012 (2), sa ukázali ako uspokojivé, a preto je vhodné prijať podobné pravidlá na rok 2014.
 (5)
 S cieľom uspokojiť najväčší možný počet prevádzkovateľov je vhodné použiť metódu prideľovania podľa zásady „kto príde prvý“ pružnejšie, a to tak, že sa stanoví strop pre množstvá, ktoré môžu byť pridelené každému prevádzkovateľovi uvedenou metódou.
 (6)
 Aby sa zabezpečila určitá plynulosť v obchode a účinná správa kvót, prevádzkovatelia by mali mať možnosť predložiť svoju úvodnú žiadosť o dovozné povolenie na rok 2014, ktorá by sa rovnala množstvu, ktoré doviezli v roku 2013.
 (7)
 Na dosiahnutie optimálneho využitia množstiev by prevádzkovateľovi, ktorý vyčerpal minimálne polovicu už povolenej sumy, malo byť povolené požiadať o ďalšiu sumu za predpokladu, že množstvá v kvótach sú dostupné.
 (8)
 Na zabezpečenie spoľahlivej správy by dovozné povolenia mali byť platné deväť mesiacov od dátumu vydania, avšak najneskôr do konca roka. Členské štáty by mali vydávať licencie iba po tom, ako Komisia oznámi, že množstvá sú dostupné, a iba ak prevádzkovateľ môže dokázať existenciu dohody a môže potvrdiť, v prípade absencie osobitných ustanovení o opaku, že mu ešte nebolo pridelené dovozné povolenie Únie podľa tohto nariadenia pre príslušné kategórie a krajiny. V rámci reakcie na žiadosti dovozcov by však príslušné vnútroštátne orgány mali byť oprávnené predĺžiť licencie, v prípade ktorých sa do dátumu žiadosti vyčerpala minimálne polovica sumy, o tri mesiace a najdlhšie do 31. marca 2015.
 (9)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre textil zriadeného článkom 25 nariadenia (ES) č. 517/94,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá riadenia množstevných kvót na dovozy určitých textilných výrobkov stanovených v prílohe IV k nariadeniu (ES) č. 517/94 na rok 2014.
 Článok 2
 Kvóty uvedené v článku 1 sa pridelia chronologicky podľa toho, v akom poradí Komisia dostala od členských štátov oznámenia o žiadostiach od jednotlivých prevádzkovateľov o sumy nepresahujúce maximálne množstvá na prevádzkovateľa uvedené v prílohe I.
 Maximálne množstvá sa však nevzťahujú na prevádzkovateľov, ktorí sú schopní dokázať príslušným vnútroštátnym orgánom v čase ich prvej žiadosti na rok 2014, že v súvislosti s danými kategóriami a danými tretími krajinami doviezli viac ako maximálne množstvá stanovené pre každú kategóriu podľa dovozných licencií, ktoré im boli udelené na rok 2013.
 V prípade týchto prevádzkovateľov môžu príslušné orgány povoliť dovoz, ktorý nepresahuje množstvá dovezené v roku 2013 z daných tretích krajín a daných kategórií za predpokladu, že je dostupné dostatočné množstvo kvót.
 Článok 3
 Každý dovozca, ktorý už vyčerpal 50 percent alebo viac z množstva prideleného podľa tohto nariadenia, môže požiadať o množstvá, ktoré nepresahujú maximálne množstvá uvedené v prílohe I, v súvislosti s rovnakou kategóriou a krajinou pôvodu.
 Článok 4
 1. Príslušné vnútroštátne orgány uvedené v prílohe II môžu od 8. januára 2014 od 10.00 hod. oznámiť Komisii sumy, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o dovozné povolenia.
 Pod časom stanoveným v prvom pododseku sa rozumie bruselský čas.
 2. Príslušné vnútroštátne orgány vydávajú povolenia len po oznámení Komisie podľa článku 17 ods. 2 nariadenia (ES) č. 517/94, že množstvá sú k dispozícii na účely dovozu.
 Povolenie vydajú, iba ak prevádzkovateľ:
 a)
 preukáže existenciu zmluvy týkajúcej sa dodania tovaru, ako aj
 b)
 písomne potvrdí, že v súvislosti s príslušnými kategóriami a krajinami:
 i)
 prevádzkovateľovi ešte nebolo pridelené povolenie podľa tohto nariadenia alebo
 ii)
 prevádzkovateľovi bolo pridelené povolenie podľa tohto nariadenia, ale už vyčerpal pridelenú sumu vo výške minimálne 50 percent.
 3. Dovozné povolenia sú platné počas obdobia deviatich mesiacov odo dňa vydania, ale najneskôr do 31. decembra 2014.
 Príslušné vnútroštátne orgány však môžu na žiadosť dovozcu poskytnúť trojmesačné predĺženie pre povolenia, ktoré v čase žiadosti vyčerpali pridelenú sumu na minimálne 50 percent. Platnosť takéhoto predĺženia za žiadnych okolností neuplynie neskôr ako 31. marca 2015.
 Článok 5
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 2014.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 10. decembra 2013
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. ES L 67, 10.3.1994, s. 1.
 (2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1163/2012 zo 7. decembra 2012, ktorým sa stanovujú pravidlá riadenia a prideľovania textilných kvót stanovených na rok 2013 podľa nariadenia Rady (ES) č. 517/94 (Ú. v. EÚ L 336, 8.12.2012, s. 22).
 PRÍLOHA I
 Maximálne množstvá uvedené v článkoch 2 a 3
 Príslušná krajina
 Kategória
 Jednotka
 Maximálne množstvo
 Bielorusko
 1
 kilogramy
 20 000
 2
 kilogramy
 80 000
 3
 kilogramy
 5 000
 4
 kusy
 20 000
 5
 kusy
 15 000
 6
 kusy
 20 000
 7
 kusy
 20 000
 8
 kusy
 20 000
 15
 kusy
 17 000
 20
 kilogramy
 5 000
 21
 kusy
 5 000
 22
 kilogramy
 6 000
 24
 kusy
 5 000
 26/27
 kusy
 10 000
 29
 kusy
 5 000
 67
 kilogramy
 3 000
 73
 kusy
 6 000
 115
 kilogramy
 20 000
 117
 kilogramy
 30 000
 118
 kilogramy
 5 000
 Príslušná krajina
 Kategória
 Jednotka
 Maximálne množstvo
 Severná Kórea
 1
 kilogramy
 10 000
 2
 kilogramy
 10 000
 3
 kilogramy
 10 000
 4
 kusy
 10 000
 5
 kusy
 10 000
 6
 kusy
 10 000
 7
 kusy
 10 000
 8
 kusy
 10 000
 9
 kilogramy
 10 000
 12
 páry
 10 000
 13
 kusy
 10 000
 14
 kusy
 10 000
 15
 kusy
 10 000
 16
 kusy
 10 000
 17
 kusy
 10 000
 18
 kilogramy
 10 000
 19
 kusy
 10 000
 20
 kilogramy
 10 000
 21
 kusy
 10 000
 24
 kusy
 10 000
 26
 kusy
 10 000
 27
 kusy
 10 000
 28
 kusy
 10 000
 29
 kusy
 10 000
 31
 kusy
 10 000
 36
 kilogramy
 10 000
 37
 kilogramy
 10 000
 39
 kilogramy
 10 000
 59
 kilogramy
 10 000
 61
 kilogramy
 10 000
 68
 kilogramy
 10 000
 69
 kusy
 10 000
 70
 páry
 10 000
 73
 kusy
 10 000
 74
 kusy
 10 000
 75
 kusy
 10 000
 76
 kilogramy
 10 000
 77
 kilogramy
 5 000
 78
 kilogramy
 5 000
 83
 kilogramy
 10 000
 87
 kilogramy
 8 000
 109
 kilogramy
 10 000
 117
 kilogramy
 10 000
 118
 kilogramy
 10 000
 142
 kilogramy
 10 000
 151A
 kilogramy
 10 000
 151B
 kilogramy
 10 000
 161
 kilogramy
 10 000
 PRÍLOHA II
 Zoznam licenčných orgánov uvedených v článku 4
 1. Belgicko
 FOD Economie, KMO, Middenstand en Energie (FPS Economy, SMEs, Self-Employed and Energy)
 Algemene Directie Economisch Potentieel
 Dienst Vergunningen
 Vooruitgangstraat 50
 1210 Brussel
 BELGICKO
 Tel. + 32 22776713
 Fax + 32 2 277 50 63
 SPF Economie, PME, Classes moyennes et Energie (FPS Economy, SMEs, Self-Employed and Energy)
 Direction générale Potentiel économique
 Service Licences
 Rue du Progrès 50
 1210 Bruxelles
 BELGICKO
 Tel. + 32 22776713
 Fax + 32 22775063
 2. Bulharsko
 Министерство на икономиката, енергетиката и туризма
 Дирекция „Регистриране, лицензиране и контрол“
 ул. „Славянска“No 8
 1052 София
 BULHARSKO
 Тел.: +359 29 40 7008 / +359 29 40 7673 / +359 29 40 7800
 Факс: +359 29 81 5041 / +359 29 80 4710 /+359 29 88 3654
 Ministry of Economy, Energy and Tourism
 8, Slavyanska Str.
 Sofia 1052
 BULHARSKO
 Tel. +359 29 40 7008 / +359 29 40 7673 / +359 29 40 7800
 Fax +359 29 81 5041 / +359 29 80 4710 /+359 29 88 3654
 3. Česká republika
 Ministerstvo průmyslu a obchodu (Ministry of Industry and Trade)
 Licenční správa
 Na Františku 32
 110 15 Praha 1
 ČESKÁ REPUBLIKA
 Tel. +420 224907111
 Fax +420 224212133
 4. Dánsko
 Erhvervs- og Vækstministeriet (Ministry for Business and Growth)
 Erhvervsstyrelsen
 Langelinje Allé 17
 2100 København
 DÁNSKO
 Tel. +45 35466030
 Fax +45 35466029
 5. Nemecko
 Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle (BAFA) (Federal Office of Economics and Export Control)
 Frankfurter Str. 29-35
 65760 Eschborn
 NEMECKO
 Tel. +49 6196908-0
 Fax +49 6196908-800
 6. Estónsko
 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Ministry of Economic Affairs and Communications)
 Harju 11
 15072 Tallinn
 ESTÓNSKO
 Tel. +372 6256400
 Fax +372 6313660
 7. Írsko
 Department of Enterprise, Trade and Employment
 Internal Market
 Kildare Street
 Dublin 2
 ÍRSKO
 Tel. +353 16312121
 Fax +353 16312826
 8. Grécko
 Υπουργείο Ανάπτυξης, Ανταγωνιστικότητας & Ναυτιλίας
 Γενική Διεύθυνση Διεθνούς Οικονομικής Πολιτικής
 Διεύθυνση Καθεστώτων Εισαγωγών-Εξαγωγών, Εμπορικής Άμυνας
 Κορνάρου 1
 105 63 Αθήνα
 GRÉCKO
 Τηλ. +30 210 3286041-43, 2103286021
 Fax +30 2103286094
 Ministry of Development, Competitiveness and Shipping,
 General Directorate for International Economic Policy,
 Directorate of Import-Export Regimes, Trade Defence Instruments
 Unit A’
 1 Kornarou Str.
 10563 Athens
 GRÉCKO
 Tel. +30 2103286041-43 / 2103286021
 Fax +30 2103286094
 9. Španielsko
 Ministerio de Economía y Competitividad (Ministry of Economy and Competitiveness)
 Dirección General de Comercio e Inversiones
 Paseo de la Castellana no 162
 28046 Madrid
 ŠPANIELSKO
 Tel. +34 913493817 / 913493874
 Fax +34 913493831
 E-mail: sgindustrial.sscc@comercio.mineco.es
 10. Francúzsko
 Ministère du Redressement Productif
 (Ministry for Production Recovery)
 Direction générale de la compétitivité, de l'industrie et des services
 Bureau des matérieaux
 BP 80001
 67, Rue Barbès
 94201 Ivry-sur-Seine Cedex
 FRANCÚZSKO
 Tel. +33 179843449
 E-mail: isabelle.paimblanc@finances.gouv.fr
 11. Chorvátsko
 Ministarstvo vanjskih i europskih poslova (Ministry of Foreign and European Affairs)
 Trg N. Š. Zrinskog 7-8
 10 000 Zagreb
 CHORVÁTSKO
 Tel. +385 16444626
 Fax +385 1 6444601
 12. Taliansko
 Ministero dello Sviluppo Economico (Ministry of Economic Development)
 Dipartimento per l'impresa e l'internazionalizzazione
 Direzione Generale per la Politica Commerciale Internazionale
 Divisione III - Politiche settoriali
 Viale Boston, 25
 00144 Roma
 TALIANSKO
 Tel. +39 659647517 / 59932202 / 59932406
 Fax +39 659932263, 59932636
 E-mail: polcom3@mise.gov.it
 13. Cyprus
 Ministry of Commerce, Industry and Tourism
 Trade Department
 6 Andrea Araouzou Str.
 1421 Nicosia
 CYPRUS
 Tel. +357 2867100
 Fax +357 2375120
 14. Lotyšsko
 Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija (Ministry of Economics of the Republic of Latvia)
 Brīvības iela 55
 Rīga, LV-1519
 LOTYŠSKO
 Tel. +371 67013248
 Fax +371 67280882
 15. Litva
 Lietuvos Respublikos ūkio ministerija (Ministry of Economy of the Republic of Lithuania)
 Gedimino pr. 38 / Vasario 16-osios g. 2
 LT-01104 Vilnius
 LITVA
 Tel. +370 70664658 / +370 70664808
 Fax +370 70664762
 E-mail: vienaslangelis@ukmin.lt
 16. Luxembursko
 Ministère de l'Economie et du Commerce Exterieur (Ministry of Economy and Foreign Trade)
 Office des licences
 Boîte postale 113
 2011 Luxembourg
 LUXEMBURSKO
 Tel. +352 4782371
 Fax +352 466138
 17. Maďarsko
 Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal
 (Hungarian Trade Licencing Office)
 Budapest
 Németvölgyi út 37-39.
 1124
 MAĎARSKO
 Tel. +36 1458 5503
 Fax +36 1458 5814
 E-mail: keo@mkeh.gov.hu
 18. Malta
 Ministry of Finance, Economy and Investment
 Commerce Department, Trade Services Directorate
 Lascaris
 Valletta LTV2000
 MALTA
 Tel. +356 25690202
 Fax +356 21237112
 19. Holandsko
 Belastingdienst/Douane (Customs Administration)
 centrale dienst voor in- en uitvoer
 Kempkensberg 12
 Postbus 30003
 9700 RD Groningen
 HOLANDSKO
 Tel. +31 881512122
 Fax +31 881513182
 20. Rakúsko
 Bundesministerium für Wirtschaft, Familie und Jugend (Federal Ministry of Economy, Family and Youth)
 Außenwirtschaftskontrolle
 Abteilung C2/9
 Stubenring 1
 1011 Wien
 RAKÚSKO
 Tel. +43 171100-0
 Fax +43 171100-8386
 21. Poľsko
 Ministerstwo Gospodarki (Ministry of Economy)
 Pl.Trzech Krzyzy 3/5
 00-950 Warszawa
 POĽSKO
 Tel. +48 226935553
 Fax +48 226934021
 22. Portugalsko
 Ministério das Finanças (Ministry of Finance)
 Direcção Geral das Alfândegas e dos Impostos Especiais sobre o Consumo
 Rua Terreiro do Trigo
 Edifício da Alfândega
 1149-060 Lisboa
 PORTUGALSKO
 Tel. +351 1218814263
 Fax +351 1218814261
 E-mail: dsl@dgaiec.min-financas.pt
 23. Rumunsko
 Ministerul Economiei (Ministry of Economy)
 Comerțului și Mediului de Afaceri
 Direcția Politici Comerciale
 Calea Victoriei, nr.152, sector 1
 București
 Cod poștal: 010096
 RUMUNSKO
 Tel. +40 213150081
 Fax +40 213150454
 E-mail: clc@dce.gov.ro
 24. Slovinsko
 Ministrstvo za finance (Ministry of Finance)
 Carinska uprava Republike Slovenije
 Carinski urad Jesenice
 Center za TARIC in kvote
 Spodnji Plavž 6 c
 SI-4270 Jesenice
 SLOVINSKO
 Tel. +386 42974470
 Fax +386 42974472
 E-mail: taric.cuje@gov.si
 25. Slovensko
 Ministerstvo hospodárstva SR (Ministry of Economy of the Slovak Republic)
 Odbor výkonu obchodných opatrení
 Mierová 19
 827 15 Bratislava
 SLOVENSKO
 Tel. +421 248547019
 Fax +421 243423915
 E-mail: jan.krocka@mhsr.sk
 26. Fínsko
 Tullihallitus (National Board of Customs)
 PL 512
 FI-00101 Helsinki
 FÍNSKO
 Tel. +358 96141
 Fax +358 204922852
 Tullstyrelsen (National Board of Customs)
 PB 512
 FI-00101 Helsingfors
 FÍNSKO
 Fax +358 204922852
 27. Švédsko
 Kommerskollegium (National Board of Trade)
 Box 6803
 SV-113 86 Stockholm
 ŠVÉDSKO
 Tel. +46 86904800
 Fax +46 8306759
 E-mail: registrator@kommers.se
 28. Spojené kráľovstvo
 Import Licensing Branch (ILB)
 Department for Business, Innovation and Skills
 Queensway House – West Precinct
 Billingham
 TS23 2NF
 SPOJENÉ KRÁĽOVSTVO
 E-mail: enquiries.ilb@bis.gsi.gov.uk


text:
 |
 52011PC0398
 Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 /* KOM/2011/0398 lõplik - 2011/0177 (APP) */
 SELETUSKIRI
 1.
 ETTEPANEKU TAUST
 1.1.
 Aluslepingus sätestatud alus
 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
 „alusleping”) artiklis 312 on sätestatud, et mitmeaastane finantsraamistik
 määratakse kindlaks ühehäälselt vastu võetud nõukogu määrusega. Finantsraamistikuga
 määratakse kindlaks iga-aastased kulukohustuste assigneeringute piirmäärad
 iga kululiigi kohta ning maksete assigneeringute iga-aastane piirmäär ning kehtestatakse
 kõik muud sätted, mida on vaja iga-aastase eelarvemenetluse sujuvaks
 toimimiseks.
 Esimene mitmeaastane finantsraamistik koos
 institutsioonidevahelist koostööd ja eelarvedistsipliini käsitlevate sätetega
 võeti vastu üle 20 aasta tagasi[1]. See ning järgmised
 finantsraamistikud võimaldasid oluliselt parandada ja lihtsustada iga-aastast
 eelarvemenetlust ning institutsioonidevahelist koostööd, parandades samal ajal
 eelarvedistsipliini.
 Asjaolu, et mitmeaastane finantsraamistik on
 sätestatud aluslepingus ja seega liidu esmases õiguses, tunnistab
 finantsraamistiku tähtsust Euroopa Liidu eelarvestruktuuri nurgakivina.
 Kehtiv mitmeaastane finantsraamistik
 (2007–2013) lepiti institutsioonide vahel kokku 2006. aasta mais ning see on
 kindlaks määratud eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist
 käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes[2] (edaspidi „kehtiv
 kokkulepe”).
 Komisjon esitas uute aluslepingu sätete
 rakendamiseks 3. märtsil 2010 kaks ettepanekut: võtta vastu nõukogu määrus,
 millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013,
 ning sõlmida uus institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvealase koostöö kohta[3]
 (edaspidi „2010. aasta märtsi ettepanekud”). Nende kahe ettepaneku vastuvõtmise
 korral asendatakse kehtiv kokkulepe ning 2007.–2013. aasta finantsraamistikku
 ja eelarvemenetluse käigus tehtavat institutsioonidevahelist koostööd
 käsitlevad sätted viiakse kooskõlla aluslepinguga. Samal ajal jäävad jõusse
 kehtiva kokkuleppe sätted, mis ei ole aluslepingu tulemusena aegunud.
 Käesolevas seletuskirjas võrreldakse nii
 määruse ettepaneku, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik
 aastateks 2014–2020 (edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus”), kui ka
 eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva
 institutsioonidevahelise kokkuleppe eelnõu (edaspidi „uue kokkuleppe eelnõu”)
 uusi sätteid 2010. aasta märtsi ettepanekutega. Aluslepingu jõustumisest
 tulenevaid muudatusi põhjendati 3. märtsil 2010 esitatud määruse (millega
 määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013)
 ettepaneku seletuskirjas ning seda ei ole vaja korrata.
 1.2.
 2014.–2020. aasta finantsraamistiku uued kavandatud
 sätted
 1.2.1.
 Peamised poliitilised suunised
 Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
 ettepanek koos uue kokkuleppe eelnõuga kujutab endast komisjoni 29. juuni 2011.
 aasta teatise „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[4]
 õiguslikku rakendust. Seda täiendatakse ettepanekuga muuta komisjoni määruse
 (Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)
 ettepanekut, et kehtestada teatavad uued 2014.–2020. aasta finantsraamistiku
 ettepanekute pakme sätted.
 Teatises kirjeldatakse kõnealuste ettepanekute
 peamist ülesehitust ja sätteid, nt kestust, Euroopa 2020. aasta strateegiat
 kajastavat struktuuri, suurema paindlikkuse vajadust ja finantsraamistiku jaoks
 ettenähtud summasid.
 1.2.2.
 Paindlikkus
 Kuigi finantsraamistiku eesmärk on tagada
 eelarvedistsipliin, peab see samal ajal olema piisavalt paindlik, et võimaldada
 vahendite tõhusat jaotamist ning liidul kiirelt reageerida ettenägematutele
 asjaoludele.
 Finantsraamistiku paindlikkust või jäikust
 mõjutavad paljud näitajad, nt finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemiku pikkus,
 kulurubriikide arv ja ülesehitus, liikmesriikidele või piirkondadele eelnevalt
 ette nähtud või kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud õigusaktides sätestatud „võrdlussummadega”
 eelnevalt kindlaks määratud Euroopa Liidu kulutuste osakaal, iga kulude
 ülemmäära osas jäetava kulureservi nõuded ning finantsraamistiku ülemmäära ja
 omavahendite ülemmäära vahelise kulureservi nõuded. Komisjon võttis neid
 näitajaid järgmise finantsraamistiku ettepanekute väljatöötamisel arvesse.
 Hiljutisest kogemusest siiski nähtub, et
 üleilmse järelmõjuga ettenägematutest sündmustest tulenevate probleemide raskus
 on järsult suurenenud. Kehtiva finantsraamistiku jõustumisest alates on tulnud
 kasutada kõiki olemasolevaid paindlikkussätteid, sealhulgas tuli raamistikku
 ennast mitmel korral muuta. Euroopa Liit puutub üha rohkem kokku majanduse ja
 ühiskonna üleilmastumise mõju, kliimamuutuse, energiasõltuvuse, rändesurve ning
 muude ülemaailmsete probleemidega, millest enamik kuulub valdkondadesse, mille
 puhul suurendati Lissaboni lepinguga liidu vastutust ja rolli.
 Õige tasakaalu leidmine ühest küljest range
 eelarvedistsipliini ja kulu prognoositavuse ning teisest küljest vajaliku
 paindlikkuse vahel, mis võimaldab liidul reageerida ettenägematutele
 probleemidele, on alati raske poliitiline ülesanne. Komisjon teeb kehtiva
 kokkuleppe toimimise hindamise[5] ning eelarve
 läbivaatamisega[6] seoses esitatud
 täiendavate arvamuseavalduste põhjal ettepaneku teha olemasolevatesse
 paindlikkussätetesse piiratud arvul, kuid sihipäraseid parandusi.
 1.
 Esiteks on paindlikkusinstrumendi ja hädaabireservi
 laiaulatuslik ning korrapärane kasutamine kehtiva finantsraamistiku ajal
 tõendanud nende vajalikkust. Samal ajal on mõne viimase aasta jooksul eelkõige
 välistegevuse juhtimisest saadud kogemus näidanud, et EL pidi ulatuslikult
 kasutama eri vahendeid (nt hädaabireserv, stabiliseerimisvahend,
 mittesihtotstarbelised varud ja paindlikkusinstrument), et reageerida rahvusvahelistele
 muutustele ning lahendada uusi probleeme.
 Seepärast tehakse nii paindlikkusinstrumendi kui
 ka hädaabireservi puhul ettepanek suurendada igal aastal eraldatavat
 maksimumsummat. Lisaks sellele pikendatakse paindlikkusinstrumendi puhul
 võimalust kasutada iga-aastase maksimumsumma kasutamata osa järgmistel
 eelarveaastatel aastani n+3; hädaabireservi puhul sätestatakse selline võimalus
 esmakordselt kuni aastani n+1 (see sõltub finantsmäärusesse lisatavast
 sättest). Hädaabireservi reguleerimisala laiendatakse nii, et see hõlmaks ka
 olukordi, mis on seotud rändevoogudest tuleneva erilise survega liidu
 välispiiril.
 Selle tulemusena peaksid kõnealused kaks vahendit
 rohkem toetama liidu kiiret reageerimist piiratud ulatusega ootamatutele
 olukordadele.
 2.
 Teiseks, kuigi Euroopa Liidu Solidaarsusfond ja
 Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (EGF) on tõendanud oma vajalikkust,
 ei ole kehtiva finantsraamistiku alusel EGFi jaoks ettenähtud iga-aastast
 maksimumsummat (500 miljonit eurot) kunagi ära kasutatud. Seepärast tehakse
 ettepanek mõnevõrra vähendada eraldatavat summat (429 miljoni euroni) ning
 lihtsustada rahastamise ja abi väljamaksmise korda; samuti tehakse ettepanek
 laiendada fondi reguleerimisala, et leevendada ka globaliseerumise mõju
 põllumajandustootjatele.
 3.
 Kolmandaks tehakse ettepanek tõsta
 kaasotsustamismenetluse raames vastu võetud programmides esitatud
 soovituslikest summadest erinemise võimalust 5 %-lt 10 %-le, et
 suurendada paindlikkust rubriikide piires.
 4.
 Neljandaks teeb komisjon ettepaneku lisada
 finantsmäärusesse uus säte, et suurendada paindlikkust seoses hiljuti loodud
 infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate projektidega.
 Kõnealuste infrastruktuuriprojektide olemuse tõttu
 on paljudel juhtudel vajalik keeruline hankemenetlus. Sellistel juhtudel võivad
 isegi lühikesed viivitused põhjustada iga-aastastest kulukohustuste täitmisega
 seotud assigneeringutest ilmajäämist ning kahjustada asjaomaste projektide
 elujõulisust ja seega liidu poliitilist otsust uuendada oma transpordi-, energia-
 ja telekommunikatsioonivõrku ning infrastruktuuri. Finantsmääruses peaks selle
 ennetamiseks olema infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate
 projektide puhul sätestatud võimalus kanda automaatselt järgmisesse
 eelarveaastasse üle need kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringud, mida
 ei ole eelarveaasta lõpuks ära kasutatud.
 5.
 Viiendaks, pidades silmas põllumajandussektori
 vastuvõtlikkust suurtele kriisidele, tehakse ettepanek luua uus
 põllumajandussektori kriisiabireserv, mis võimaldaks võtta igal aastal
 kasutusele 500 miljonit eurot lisaks finantsraamistikus ette nähtud
 ülemmääradele. Kõnealuse reservi kasutuselevõtmine toimub sama korra alusel kui
 hädaabireservi puhul. Reservist abi saamise üksikasjalikud tingimused
 sätestatakse asjaomases õigusaktis.
 6.
 Olulise finantsmõjuga ettenägematute asjaolude
 puhul on finantsraamistiku muutmine jätkuvalt vajalik. Kehtiva kokkuleppega
 võrreldava paindlikkuse tagamiseks tehakse ettepanek seada sisse ettenägemata
 kulude varu, mida saab kasutada finantsraamistiku ülemmäärade ületamise korral
 0,03 % piires ELi kogurahvatulust sama menetluse kaudu, mis on ette nähtud
 kehtiva kokkuleppe punktis 22.
 Mitmeaastase finantsraamistiku määruse ja uue
 kokkuleppe eelnõu paindlikkussätetes lähtutakse 2010. aasta märtsi
 ettepanekutes esitatud loogikast: määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
 kasutada finantsraamistikus seatud ülemmäärade ületamise korral
 finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahendite summasid. Vahendeid, nende
 suurust ja kasutamise korda käsitlevad sätted on esitatud kokkuleppes. Nii
 tagatakse mõlema eelarvepädeva institutsiooni menetluste ja ülesannete sidusus
 (vt uue kokkuleppe eelnõu punktid 10–15).
 1.2.3.
 Erisätted tagatiste kohta
 Juhul kui maksebilansi toetamise mehhanismi
 või Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu antud tagatud laen tuleb maksta
 tagasi Euroopa Liidu eelarvest, on määrusega nr 1150/2000 ette nähtud
 võimalus kasutada liidu eelarve seadusjärgsete kohustuste täitmiseks
 täiendavaid omavahendeid. Rahalistele toimingutele peab järgnema
 eelarvetoiming, st tuleb vastu võtta paranduseelarve. Paranduseelarve peab
 olema kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ülemmääradega. Võttes arvesse
 asjaomaseid summasid (Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi
 toetamise mehhanismi tagatud laenud), tähendab see enam-vähem kindlalt, et
 mitmeaastast finantsraamistikku tuleb muuta.
 Sellise olukorra tekkimine on väga
 ebatõenäoline, kuid võimalike probleemide vältimiseks tehakse ettepanek lisada
 mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse säte, mis välistaks selliste
 võimalike kulude katmise finantsraamistiku arvel (st vajatavaid summasid ei
 arvestataks finantsraamistiku ülemmäärades).
 Asjakohane ülemmäär, mis piirab liidu
 suutlikkust tagada laenu ELi eelarvest, on omavahendite ülemmäär, mitte mitmeaastase
 finantsraamistiku ülemmäär. Mitmeaastase finantsraamistiku muutmise nõudmine
 tagatise kasutuselevõtmise korral näib olevat vastuolus seadusandja
 kavatsustega.
 1.2.4.
 Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine
 Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
 põhinevate olulisemate tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
 satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo omaduste tõttu on vaja ette
 näha erisätted, mille eesmärk on kasutada sihtotstarbeliselt liidu eelarvest
 eraldatavaid summasid. 2007.–2013. aasta finantsraamistikust saadud kogemust
 arvesse võttes on selliseid uusi sätteid vaja, et kaitsta liidu kulude
 korrapärast arengut ning tagada iga-aastase eelarvemenetluse sujuv toimimine.
 Eespool nimetatud programme käsitlevad
 seadusandlikud aktid peavad olema kooskõlas käesoleva määruse finantssätetega.
 2.
 ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 2.1.
 Mitmeaastase finantsraamistiku määrus
 Artikkel 1
 Artiklis 1 täpsustatakse finantsraamistiku
 kestus ja osutatakse finantsraamistiku tabelit sisaldavale lisale.
 Artikkel 2 – Vastavus mitmeaastase
 finantsraamistiku ülemmäärale
 Artikli 2 lõikes 1 kehtestatakse
 institutsioonidele kohustus järgida eelarvemenetluses iga-aastaseid
 ülemmäärasid kooskõlas aluslepingu sätetega.
 Lõikes 2 nähakse ette võimalus ülemmäärasid
 vajaduse korral ületada, kui kasutatakse finantsraamistikku mittekuuluvaid
 vahendeid. Hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument,
 Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond ning uus põllumajandussektori
 kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on määratletud uue kokkuleppe
 eelnõu punktides 10–15. Nimetatud vahendid ei sisaldu finantsraamistikus ning
 sellega on tagatud, et erakorralistel asjaoludel eraldatakse vahendeid vajaduse
 korral rohkem, kui finantsraamistiku ülemmäärad seda võimaldavad. Sellega suureneb
 finantsraamistiku paindlikkus ning neid saavad ühiselt kasutada mõlemad
 eelarvepädevad institutsioonid. Selleks et säilitada praegune paindlikkus ja
 institutsioonide ülesanded kõnealuste vahendite kasutamisel, on neid käsitlevad
 sätted lisatud uue kokkuleppe eelnõusse.
 Lõikes 3 välistatakse maksebilansi toetamise
 mehhanismi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavate laenude puhul
 kohustus järgida liidu eelarvest tagatiste andmise menetluse korral
 finantsraamistiku ülemmäärasid ning seega ka mitmeaastase finantsraamistiku
 muutmise vajadus. Asjakohane ülemmäär, mida tuleb järgida, on omavahendite
 ülemmäär.
 Artikkel 3 –
 Omavahendite ülemmäära järgimine
 Tehakse ettepanek muuta artiklit võrreldes
 2010. aasta märtsi ettepanekuga, sätestades selge sõnaga, et ka
 finantsraamistikust välja jäävate vahendite kasutuselevõtu ja liidu eelarvest
 laenudele määruse (EÜ) nr 332/2002 või määruse (EÜ) nr 407/2010 kohase garantii
 andmise puhul tuleb järgida omavahendite ülemmäära.
 Artikkel 4 – Finantsraamistiku tehniline
 kohandamine
 Finantsraamistik esitatakse 2011. aasta
 hindades. Selle tehnilise kohandamise menetlus ning 2 % deflaator jäävad
 samaks. Lõike 1 punkti c lisatakse uus säte: ettenägemata kulude varu
 absoluutsumma suuruses 0,03 % ELi kogurahvatulust, nagu on kindlaks
 määratud uue kokkuleppe eelnõu punktis 15.
 Artikkel 5 – Ühtekuuluvuspoliitikale
 eraldatavate vahendite kohandamine
 Kõnealuse artikli tekst vastab kehtiva
 kokkuleppe punkti 17 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 5 tekstile.
 Tehtud muudatused kajastavad finantsraamistiku 2014–2020 ajakava ja
 finantsraamistiku struktuuri muutmist.
 Artikkel 6 –
 Rakendamisega seotud kohandamine
 Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
 kindlaks rakendamisega seotud kohanduseeskirjad, vastab kehtiva kokkuleppe
 punktile 18. Seda artiklit ei muudeta võrreldes 2010. aasta märtsi
 ettepanekuga.
 Artikkel 7 – Struktuurifondide,
 Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa Kalandusfondi kohandamine
 Kõnealuses artiklis korratakse kehtiva
 kokkuleppe punkti 48 sõnastust. Õigusliku aluse ja programmdokumentide
 ettevalmistamine on küllaltki aeganõudev protsess ning seepärast tuleb valmis
 olla selleks, et õigusaktide ja programmide vastuvõtmine hilineb.
 Artikkel 8 – Ülemäärase valitsemissektori
 eelarve puudujäägiga seonduvad kohandused
 Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
 kindlaks ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägiga seotud
 kohanduseeskirjad, kordab kehtiva kokkuleppe punkti 20 sõnastust ning seda ei
 ole võrreldes 2010. aasta märtsi ettepanekuga muudetud.
 Artikkel 9 – Finantsraamistiku muutmine
 Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
 kokkuleppe punktide 21–23 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 8
 sõnastust. Selles on siiski tehtud mõned muudatused: 1) 2010. aasta märtsi
 ettepaneku artikli 8 lõikes 2 sätestatud üldine reegel muutmisettepanekute
 esitamise kohta jäetakse välja, sest see ei vastanud tegelikule olukorrale,
 kuna ettenägemata olukordadele tuleb reageerida kohe nende ilmnemisel; 2) 2010.
 aasta märtsi ettepaneku artikli 8 lõikes 3 sätestatud võimalus kohandada
 finantsraamistikku kvalifitseeritud häälteenamuse teel jäetakse välja (sest
 tehakse ettepanek laiendada paindlikkusinstrumente ja luua ettenägemata kulude
 varu); 3) lisatakse lõige 5, milles on täpsustatud, milliseid muudes artiklites
 sätestatud finantsraamistiku kohandusi tuleb samuti käsitada finantsraamistiku
 muutmisena.
 Artikkel 10 – Finantsraamistiku kohandamine
 aluslepingu läbivaatamise korral
 Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
 kindlaks aluslepingu läbivaatamise korral rakendatavad kohanduseeskirjad,
 kordab kehtiva kokkuleppe punkti 4 sõnastust ning vastab 2010. aasta märtsi
 ettepaneku artiklile 9.
 Artikkel 11 – Finantsraamistiku kohandamine
 laienemise korral
 Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
 kokkuleppe punkti 29 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 11 sõnastust.
 Lisatakse uus lõige eelkõige seoses Küprose
 küsimuse tervikliku lahenduse võimaliku saavutamisega finantsraamistikuga
 hõlmatud ajavahemikul.
 Artikkel 12 – Eelarvemenetluse käigus
 tehtav institutsioonidevaheline koostöö
 Kõnealuse artikli sätted vastavad 2010. aasta
 märtsi ettepanekule. Eelarvemenetluse käigus tehtava koostöö üldeeskirjad on
 lisatud mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse, kuid üksikasjalikumad sätted
 on esitatud uue kokkuleppe eelnõus ja selle lisas.
 Artikkel 13 – Ühise välis- ja
 julgeolekupoliitika (ÜVJP) rahastamine
 2010. aasta märtsi ettepaneku sätted jäävad
 samaks, kuid nähakse ette ÜVJP miinimumsumma.
 Artikkel 14 – Suuremahuliste projektide
 rahastamise toetamine
 Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
 põhinevate oluliste tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
 satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo jaoks on vaja erisätteid.
 Sellised sätted on vajalikud kõnealuste projektide eriomaduste tõttu:
 mitmeaastasest finantsraamistikust oluliselt pikem kestus, projektidega
 kaasnevate ohtude tõttu võivad tekkida suured lisakulud, erakapitali kasutakse
 vähe või üldse mitte ning lühiajalises või keskpikas plaanis ärieesmärgil
 kasutamine ei võimalda luua tulu või võib seda luua üksnes mõõdukalt.
 Seepärast näeb kavandatud säte ette kasutada
 2014.–2020. aasta finantsraamistiku puhul Euroopa satelliitnavigatsiooni
 programmide EGNOS ja Galileo jaoks kättesaadavaid summasid sihtotstarbeliselt.
 Artikkel 15 – Finantsraamistiku rakendamise
 vahehindamine
 Lisatakse uus säte, millega nähakse ette
 finantsraamistiku toimimise vahehindamise aeg. Sarnane säte lisati kehtivasse
 kokkuleppesse (punkt 7 ja deklaratsioon nr 1).
 Artikkel 16 – Üleminek järgmisele
 finantsraamistikule
 Kõnealuses artiklis on sätestatud komisjoni
 kohustus esitada uus finantsraamistik enne 1. jaanuari 2018, st kolm aastat
 enne finantsraamistiku kehtivusaja lõppemist.
 Teises lõigus tuletatakse meelde eeskirjad
 juhuks, kui asjaomase määruse reguleerimisalasse jääva finantsraamistiku
 kehtivusaja lõpuks ei jõuta uue finantsraamistiku suhtes kokkuleppele.
 Artikkel 17
 Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
 viimases artiklis määratakse kindlaks määruse jõustumiskuupäev.
 Institutsioonidevaheline kokkulepe peaks jõustuma samal kuupäeval, sest
 kõnealused kaks õigusakti täiendavad teineteist.
 2.2.
 Eelarvealast koostööd ja usaldusväärset
 finantsjuhtimist käsitlev institutsioonidevaheline kokkuleppe
 Sissejuhatus – uue kokkuleppe eelnõu
 punktid 1–6
 Uue kokkuleppe eelnõu sissejuhatavas osas
 viidatakse asutamislepingule (artikkel 295) ja sätestatakse kokkuleppe siduvus
 ning selle sidusus muude mitmeaastase finantsraamistiku ja eelarvemenetlusega
 seotud õigusaktidega; selles kirjeldatakse ka kokkuleppe ülesehitust ja sätestatakse
 kokkuleppe jõustumise kuupäev (sama kuupäev, mis mitmeaastase finantsraamistiku
 määruse puhul).
 Selles korratakse 2010. aasta märtsi
 ettepaneku punktide 1–6 sõnastust.
 I osa –
 finantsraamistikuga seotud sätted ning finantsraamistikust väljapoole jäävaid
 erivahendeid käsitlevad sätted
 A. Finantsraamistikuga seotud sätted
 Punktis 7 on sätestatud eeskirjad eelarvesse
 lülitamata toimingute (nt Euroopa Arengufond) ja omavahendite kategooriate
 muutumisega seotud teabe esitamise kohta. Nimetatud teabe esitamise tava jääb
 alles, kuid tehakse ettepanek esitada seda mitte enam koos finantsraamistiku
 tehnilise kohandamisega, vaid eelarveprojektile lisatud dokumentidega, kuhu see
 teave loogiliselt kuulub. Esitamise aeg jääb põhimõtteliselt samaks (aprilli lõpp
 / mai algus). See muudatus esitati juba 2010. aasta märtsi ettepanekus.
 Uue kokkuleppe punktis 8 käsitletakse
 ülemmäära piiresse jäävat varu. Mitmeaastase finantsraamistiku määrusega
 kehtestatakse kõigile rubriikidele ülemmäärad, mida tuleb vastavalt aluslepingule
 iga eelarvemenetluse käigus järgida. Siiski tuleks säilitada tava, mille
 kohaselt tagatakse võimaluse korral ülemmäära piires piisavad varud. See
 kujutab endast institutsioonidevahelise koostöö üht tahku ja peegeldab
 institutsioonide head tahet eelarvemenetluse teostamisel ning on sellisena
 institutsioonidevahelise kokkuleppe osa. Säte jäetakse alles, muutmata praegust
 tava ja 2010. aasta märtsi ettepanekut.
 Punktis 9 on sätestatud 2020. aastale
 järgnevat ajavahemikku hõlmava maksete assigneeringute prognoosi ajakohastamine
 finantsraamistiku neljandal aastal vastavalt praegusele tavale ja 2010. aasta
 märtsi ettepanekule.
 B. Finantsraamistikust väljapoole jäävaid
 erivahendeid käsitlevad sätted
 Finantsraamistikust väljapoole jäävad vahendid
 (hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument ja Euroopa
 Globaliseerumisega Kohenemise Fond) jäävad institutsioonidevahelise kokkuleppe
 osaks. Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
 kasutada vajaduse korral nimetatud vahendeid finantsraamistikuga kehtestatud
 ülemmääradest suuremas ulatuses. Sätete jagunemine kahe õigusakti vahel vastab
 2010. aasta märtsi ettepanekus esitatud loogikale.
 2010. aasta märtsi ettepanekuga võrreldes
 tehakse järgmised muudatused: suurendatakse paindlikkusinstrumendi ning
 hädaabireservi jaoks ettenähtud summasid, vähendatakse Globaliseerumisega
 Kohanemise Euroopa Fondi jaoks ettenähtud summat, finantsmäärusesse lisatavast
 sättest sõltuvalt nähakse ette võimalus kasutada hädaabireservi raames kättesaadavaid
 iga-aastaseid kasutamata summasid aastani n+1 ja laiendatakse hädaabireservi
 reguleerimisala, nii et see hõlmaks ka olukordi, mis on seotud rändevoogudest
 tuleneva erilise survega liidu välispiiril, paindlikkusinstrumendi puhul
 pikendatakse seda võimalust aastalt n+2 aastale n+3, kaotatakse sellised
 sätted, mis piiravad Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (EGF)
 kättesaadavaid iga-aastaseid summasid varasema kahe aasta jooksul kasutamata ja
 vabanevate summadega, ning laiendatakse fondi reguleerimisala, et leevendada ka
 globaliseerumise mõju põllumajandustootjatele. Kõik summad on väljendatud 2011.
 aasta hindades, et need oleksid sidusad finantsraamistiku üldise esitusega.
 Kasutamise korda lihtsustatakse võrreldes praeguse tavaga.
 Tehakse ettepanek luua uus reserv
 põllumajandussektori abistamiseks suurte kriiside korral. Reservist abi saamise
 üksikasjalikud tingimused sätestatakse asjaomases õiguslikus aluses. Reservi
 suurus ja selle kasutuselevõtu eeskirjad määratakse kindlaks institutsioonidevahelises
 kokkuleppes.
 Tehakse ettepanek luua finantsraamistikust
 väljapoole jääv vahend: ettenägemata kulude varu. Sõnastus vastab sisuliselt
 sätetele, mille nõukogu esitas oma 18. jaanuari 2011. aasta seisukohas 2010.
 aasta märtsi ettepanekute kohta. Ettenägemata kulude varu käsitlevate sätete
 jagunemine vastab siiski 2010. aasta märtsi ettepaneku loogikale, st
 institutsioonidevahelisse kokkuleppesse jäetakse alles kõik sätted, mis on
 seotud finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahenditega.
 II osa –
 eelarvemenetluse käigus toimuva institutsioonidevahelise koostöö parandamine
 A. Institutsioonidevaheline koostöömenetlus
 Eelarvemenetluse käigus toimuvat
 institutsioonidevahelist koostööd käsitlevaid sätteid on võrreldes kehtivate
 eeskirjadega märkimisväärselt muudetud, et viia need vastavusse aluslepinguga
 kehtestatud uue eelarvemenetlusega. Kõik kõnealused sätted on vastavalt 2010.
 aasta märtsi ettepanekule esitatud institutsioonidevahelise kokkuleppe lisas.
 Lisas esitatud sätted vastavad 2010. aasta
 märtsi ettepanekule, kuid neis kajastuvad ka institutsioonide deklaratsioonides
 hiljem kokkulepitud muudatused.
 B. Finantssätete lisamine seadusandlikesse
 aktidesse
 Kehtiva kokkuleppe sätted ja seega ka 2010.
 aasta märtsi ettepaneku sätted jäetakse alles. Selleks et parandada
 paindlikkust rubriikide piires, suurendatakse kõrvalekalde võimalust õigusaktis
 ette nähtud summadest 5 %-lt 10 %-le. See võimalus ei kehti summade
 puhul, mis on liikmesriikidele sihtotstarbeliselt eraldatud kogu finantsraamistiku
 ajavahemikuks, ega uute suuremahuliste projektide puhul, mis on määratletud
 mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 13.
 C. Kalanduskokkulepetega seotud kulud
 Tehakse ettepanek viia kehtiva kokkuleppe
 sätted, milles käsitletakse kalanduskokkulepetega seotud kulutusi, vastavusse
 uute eelarve eeskirjadega. Kavandatavas muudetud sõnastuses võetakse üle need
 olemasoleva teksti osad, mis on siiani asjakohased ning käsitlevad head
 koostööd ja institutsioonide teavitamist toimuvast. Sätted vastavad 2010. aasta
 märtsi ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks.
 D. Ühise välis- ja julgeolekupoliitika
 rahastamine
 Sätted vastavad 2010. aasta märtsi
 ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks.
 E. Institutsioonide osalemine Euroopa
 Arengufondi juhtimises
 Selleks et parandada parlamendi kontrolli
 Euroopa Arengufondi (EAF) üle ja lähendada fondi sätteid liidu eelarvest
 rahastatava arengukoostöö eeskirjadele, tehakse ettepanek lisada säte, mille
 kohaselt Euroopa Parlamendiga peetakse dialoogi EAFist rahastatavaid programme
 käsitletavate dokumentide üle.
 F. Institutsioonidevaheline koostöö
 halduskulusid käsitlevas eelarvemenetluses
 Lisatakse uus säte, mille eesmärk on tagada,
 et institutsioonid lepivad igal aastal eelarvemenetluse varajases etapis
 (ajakava on esitatud lisas) kokku halduskulude jaotuses; halduskulude taseme
 iga-aastane muutus peaks kajastama iga institutsiooni puhul ka
 personalieeskirjade sätete muutusest ning 2013.–2018. aastal toimuvast kõikide
 institutsioonide, ametite ja asutuste personali järkjärgulisest 5 %
 vähendamisest tulenevat võimalikku mõju eelarvele.
 III osa – ELi vahendite usaldusväärne
 finantsjuhtimine
 Kõnealuses osas korratakse sõnastust, mida on
 kasutatud 2010. aasta märtsi ettepanekutes finantsplaneerimise (teatavate
 kohandustega, et lähendada teksti praegusele tavale) ning ametite ja Euroopa
 koolide puhul (lisatud on nõue järgida asjakohase õigusakti või uue ameti
 ülesannete muutmisel samu eeskirju nagu kõigi uute ametite loomise korral,
 samuti on üksikasjalikult sätestatud mõju hindamine, mille komisjon teeb enne
 ettepaneku esitamist uue ameti või uue Euroopa kooli loomiseks).
 Uusi või innovaatilisi rahastamisvahendeid
 käsitlev osa ei ole enam vajalik, sest finantsmäärusesse lisatakse uus jaotis,
 mis on täielikult pühendatud rahastamisvahenditele ning milles esitatakse
 üksikasjalikud eeskirjad nendest vahenditest aruandmiseks.
 2011/0177 (APP)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS
 millega määratakse kindlaks mitmeaastane
 finantsraamistik aastateks 2014–2020
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artiklit 312, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse
 asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[7],
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[8],
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
 liikmesriikide parlamentidele,
 toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 Käesoleva määrusega kehtestatud iga-aastased
 kulukohustuste assigneeringute ülemmäärad iga kululiigi kohta ning maksete
 assigneeringute iga-aastased ülemmäärad peavad järgima kulukohustuste
 assigneeringute ja omavahendite ülemmäärasid, mis on sätestatud [nõukogu
 otsuses XXXX/XX/EL, Euratom].
 (2)
 Võttes arvesse piisava prognoositavuse vajadust
 keskpika tähtajaga investeeringute ettevalmistamisel ja rakendamisel, peaks
 finantsraamistiku kestus olema alates 1. jaanuarist 2014 seitse aastat ning
 vahepeal tuleks teha finantsraamistiku rakendamise vahehindamine. Kõnealuse
 hindamise tulemusi tuleks arvesse võtta finantsraamistiku kehtivuse viimase
 kolme aasta jooksul.
 (3)
 Erivahendid, hädaabireserv, Euroopa Liidu
 Solidaarsusfond, paindlikkusinstrument, Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa
 Fond, põllumajandussektori kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on
 vajalikud selleks, et liit saaks reageerida ettenägematutele asjaoludele või
 rahastada selgelt kindlaksmääratud kulutusi, mida ei ole võimalik rahastada
 finantsraamistikus kehtestatud ühe või enama rubriigi ülemmäära piires. Seepärast on vajalikud erisätted, et juhul, kui on vaja
 kasutada erivahendeid, oleks võimalus kanda kulukohustuste assigneeringud
 eelarvesse suurematena, kui finantsraamistikuga kehtestatud ülemmäärades ette
 nähtud.
 (4)
 Juhul kui on vaja kasutada ELi eelarve tagatisi
 laenude puhul, mis on antud maksebilansi toetamise mehhanismi või Euroopa
 finantsstabiilsusmehhanismi kaudu, mis on sätestatud nõukogu 18. veebruari
 2002. aasta määruses (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi
 toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[9]
 ning nõukogu 11. mai 2010. aasta määruses (EÜ) nr 407/2010, millega luuakse
 Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,[10] võib kasutatav summa
 ületada finantsraamistiku kulukohustuste assigneeringute ja maksete
 assigneeringute ülempiire, kuid mitte omavahendite ülemmäära.
 (5)
 Finantsraamistik tuleks kindlaks määrata 2011.
 aasta hindades. Kindlaks tuleks määrata ka finantsraamistiku tehnilise
 kohandamise eeskirjad, et oleks võimalik ümber arvutada ülemmäärad ja kasutada
 jäänud varud.
 (6)
 Finantsraamistikus ei tuleks arvesse võtta
 eelarvepunkte, mida rahastatakse sihtotstarbelistest tuludest Euroopa
 Parlamendi ja nõukogu [...] määruse (EL) nr [xxx/201x] (Euroopa Liidu
 aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)[11]
 tähenduses.
 (7)
 Kindlaks tuleks määrata ka eeskirjad muudeks
 olukordadeks, mille puhul finantsraamistikku tuleks kohandada. Nimetatud
 kohandused võivad olla seotud eelarve täitmise, ülemäärase valitsemissektori
 eelarvepuudujäägi, aluslepingute läbivaatamise, laienemise või teatavaid
 poliitikavaldkondi reguleerivate uute eeskirjade hilinenud vastuvõtmisega.
 (8)
 Liikmesriikidele eraldatavad vahendid, millega
 toetatakse ühtekuuluvust majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks, määratakse
 kindlaks 2011. aasta kevadel koostatud siseriikliku koguprodukti (edaspidi
 „SKP”) prognoosi alusel. Seoses prognooside ebakindluse ja neile
 liikmesriikidele avalduva mõjuga, kelle vahendeid on piiratud, tuleks teha
 vahehindamine, et võrrelda prognoositud ja tegelikku SKPd ja nende mõju
 eraldatavatele vahenditele. Juhul kui 2014.–2016. aasta SKP erineb 2011. aasta
 prognoosist rohkem kui +/– 5 %, tuleb 2018.–2020. aastaks
 asjaomastele liikmesriikidele ettenähtud vahendeid kohandada. Tuleb ette näha
 kõnealuse kohandamise eeskirjad.
 (9)
 Finantsraamistikku võib olla vaja muuta
 ettenägematutel asjaoludel, millega ei ole võimalik tegeleda
 finantsraamistikuga ettenähtud ülemmäärade piires. Seepärast on sellisteks
 juhtudeks vaja ette näha finantsraamistiku muutmine.
 (10)
 Eelarvemenetluse käigus tehtava
 institutsioonidevahelise koostöö reguleerimiseks tuleks sätestada üldeeskirjad.
 (11)
 Eelarvemenetluse sujuvamaks muutmiseks on vaja
 sätestada põhieeskirjad ühise välis- ja julgeolekupoliitika kulude kandmiseks
 eelarvesse ja finantsraamistikuga hõlmatud perioodi üldsumma.
 (12)
 Eelarvemenetluse käigus tehtava
 institutsioonidevahelise koostöö ning ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga
 seotud kulutuste eelarvestamise üksikasjalik korraldus on kindlaks määratud
 Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelises [...] 201x. aasta
 institutsioonidevahelises kokkuleppes eelarvealase koostöö ja usaldusväärse
 finantsjuhtimise kohta[12].
 (13)
 Erieeskirjad on vajalikud ka selliste
 suuremahuliste infrastruktuuriprojektidega tegelemiseks, mis kestavad
 finantsraamistikust oluliselt kauem. Kindlaks tuleb määrata maksimumsummad,
 mida makstakse nendele projektidele Euroopa Liidu eelarvest. Kõnealused summad
 ei tohiks mõjutada muid liidu eelarvest rahastatavaid projekte.
 (14)
 Komisjon peaks esitama uue mitmeaastase
 finantsraamistiku ettepaneku enne 1. jaanuari 2018, et institutsioonidel
 oleks võimalik see heaks kiita piisavalt vara enne järgmise finantsraamistiku
 algust. Käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kohaldamist peaks
 jätkama juhul, kui uut mitmeaastase finantsraamistiku määrust ei võeta vastu
 enne käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kehtivuse lõppemist,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 Mitmeaastane finantsraamistik
 Mitmeaastane finantsraamistik aastateks
 2014–2020 (edaspidi „finantsraamistik”) esitatakse lisas.
 Artikkel 2
 Vastavus finantsraamistiku ülemmääradele
 1.
 Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon järgivad
 finantsraamistikus esitatud iga-aastaste kulude ülemmäärasid iga
 eelarvemenetluse puhul ja asjaomase aasta eelarve täitmisel.
 2.
 Kulukohustuste täitmisega seotud
 assigneeringud võib eelarvesse kanda finantsraamistiku asjaomaste rubriikide
 ülemmääradest suurematena, kui on vaja kasutada hädaabireservi, Euroopa Liidu
 Solidaarsusfondi, paindlikkusinstrumendi, Euroopa Globaliseerumisega Kohenemise
 Fondi, põllumajandussektori kriisiabireservi või ettenägemata kulude varu
 vahendeid vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2012/2002,[13]
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1927/2006,[14]
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele nr xxxx/201x[15]
 ning [...] 201x. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele eelarvealase
 koostöö ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (edaspidi
 „institutsioonidevaheline kokkuleppe”).
 3.
 Kui tuleb kasutada tagatist sellise laenu puhul,
 mis on kaetud liidu eelarvega vastavalt määrusele (EÜ) nr 332/2002 või
 määrusele (EÜ) nr 407/2010, siis võib kasutatav summa ületada
 finantsraamistikus sätestatud ülemmäärasid.
 Artikkel 3
 Omavahendite ülemmäära järgimine
 1. Ühegi finantsraamistikuga
 hõlmatud aasta puhul ei tohi vajalikeks makseteks ettenähtud assigneeringute
 üldsumma pärast iga-aastast kohandamist ning muid kohandusi või muudatusi ja
 artikli 2 lõigete 2 ja 3 kohaldamist arvesse võttes olla selline, et
 tagajärjeks on omavahendite sissenõudemäär, mis ületab otsuse [XXXX/XX/EL,
 Euratom] kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära.
 2. Vajaduse korral alandatakse
 finantsmääruses esitatud ülemmäärasid, et tagada otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
 kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära järgimine.
 Artikkel 4
 Tehniline kohandamine
 1. Komisjon teeb igal aastal
 enne n+1 aasta eelarvemenetlust finantsraamistikku järgmised tehnilised
 kohandused:
 a) hindab ülemmäärad ja kulukohustuste
 täitmisega seotud assigneeringute ja makseteks ettenähtud assigneeringute
 üldsummad ümber n+1 aasta hindades;
 b) arvutab otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
 kohaselt sätestatud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varu;
 c) arvutab institutsioonidevahelise
 kokkuleppe punktis 15 sätestatud ettenägemata kulude varu absoluutsumma.
 2. Komisjon teeb lõikes 1
 osutatud tehnilised kohandused, tuginedes 2 % suurusele aastadeflaatorile.
 3. Komisjon edastab lõikes 1
 osutatud tehniliste kohanduste tulemused ja nende aluseks olevad
 majandusprognoosid Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
 4. Asjaomase aasta suhtes ei saa
 teha kõnealuse aasta jooksul või siis järgnevatel aastatel tagantjärele
 täiendavaid tehnilisi kohandusi.
 Artikkel 5
 Ühtekuuluvuspoliitikale eraldatavate vahendite kohandamine
 1.
 Juhul kui selgub, et mis tahes liikmesriigi
 2014.–2016. aasta summeeritud sisemajanduse koguprodukt (edaspidi „SKP”) erineb
 rohkem kui +/– 5 % 2011. aasta prognoosist, mille alusel määrati kindlaks
 aastateks 2014–2020 liikmesriikides ühtekuuluvuse toetamiseks ettenähtud
 vahendid, kohandab komisjon 2018. aasta tehnilise kohanduse käigus summasid,
 mis on asjaomasele liikmesriigile kõnealusel ajavahemikul ühtekuuluvuse
 toetamiseks ette nähtud.
 2.
 Lõikes 1 osutatud kohanduste positiivne või
 negatiivne summaarne netomõju ei või olla suurem kui 3 miljardit eurot.
 3.
 Nõutavad kohandused jaotatakse võrdsetes osades
 aastate 2018–2020 vahel ja vastavalt muudetakse ka finantsraamistiku asjaomased
 ülemmäärad.
 Artikkel 6
 Rakendamisega seotud kohandamine
 Euroopa Parlamendile ja nõukogule
 finantsraamistiku tehniliste kohanduste tulemuste teatamisel esitab komisjon
 ettepanekud makseteks ettenähtud assigneeringute üldsumma kohandamiseks, mida
 ta peab rakendamisest lähtuvalt vajalikuks, et tagada nende assigneeringute
 korrapärane areng kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringute suhtes.
 Kõnealuseid ettepanekuid käsitlevad otsused tehakse enne n aasta 1. maid.
 Artikkel 7
 Struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
 Kalandusfondi kohandamine
 1.
 Kui pärast 1. jaanuari 2014 võetakse vastu uued
 struktuurifonde, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
 Kalandusfondi reguleerivad eeskirjad või programmid, kohandatakse finantsraamistikku,
 et kanda järgmistesse aastatesse üle 2014. aastal kasutamata jäänud vahendite
 osa, mis ületab vastavaid kulude ülemmäärasid.
 2.
 Kohandamine seoses 2014. aastal kasutamata jäänud
 vahendite ülekandmisega kinnitatakse enne 1. maid 2015.
 Artikkel 8
 Ülemäärase valitsemissektori eelarvepuudujäägiga seonduvad kohandused
 Juhul kui nõukogu tühistab otsuse peatada
 ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägi puhuks kehtestatud menetluse
 tulemusena Ühtekuuluvusfondi eelarveliste kulukohustuste täitmine, otsustab ta
 aluslepingu põhjal ja pidades kinni asjaomasest alusaktist, kas kanda peatatud
 kulukohustused üle järgmistesse aastatesse. Aastal n peatatud kulukohustusi ei
 saa üle kanda kaugemale kui aastasse n+2.
 Artikkel 9
 Finantsraamistiku muutmine
 1.
 Ettenägemata asjaoludel võib finantsraamistikku
 muuta, pidades seejuures kinni [otsuse XXXX/XX/EL, Euratom] kohaselt sätestatud
 omavahendite ülemmäärast.
 2.
 Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
 võetakse arvesse võimalust kulud muudetava rubriigiga hõlmatud programmide
 vahel ümber jaotada, pidades eeskätt silmas assigneeringute eeldatavat
 alakasutamist. Võimaluse korral peab eesmärgiks olema see, et oluline osa
 uutest kavandatud kuludest nii absoluutsuurusena kui ka protsendimäärana jäävad
 rubriigi kehtiva ülemmäära piiresse.
 3.
 Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
 võetakse arvesse võimalust tasaarvestada ühe rubriigi ülemmäära suurendamine
 mõne muu rubriigi ülemmäära vähendamise abil.
 4.
 Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
 säilib asjakohane suhe kulukohustuste ja maksete vahel.
 5.
 Artikli 3 lõikes 2 ning artiklites 6, 7, 8, 10, 11
 ja 16 osutatud kohandusi käsitatakse samuti finantsraamistiku muutmisena.
 Artikkel 10
 Finantsraamistiku kohandamine aluslepingute läbivaatamise korral
 Kui mitmeaastase finantsraamistiku jooksul
 vaadatakse aluslepingud läbi nii, et see avaldab mõju eelarvele, tehakse
 finantsraamistikus vajalikud kohandused.
 Artikkel 11
 Finantsraamistiku kohandamine laienemise ja Küprose ühendamise korral
 Kui mõni uus liikmesriik ühineb Euroopa
 Liiduga finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse
 finantsraamistikku, et võtta arvesse ühinemisläbirääkimistest tingitud
 kulutusi.
 Kui Küpros ühendatakse finantsraamistikuga
 hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse finantsraamistikku, et võtta arvesse
 Küprose küsimuse terviklikku lahendust ja ühendamisest tulenevaid täiendavaid
 rahalisi vajadusi.
 Artikkel 12
 Eelarvemenetluse käigus tehtav institutsioonidevaheline koostöö
 Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon
 (edaspidi „institutsioonid”) võtavad iga-aastase eelarvemenetluse
 lihtsustamiseks mis tahes meetmeid.
 Institutsioonid teevad kogu menetluse vältel
 heas usus koostööd oma seisukohtade lähendamiseks. Institutsioonid teevad
 asjakohaste institutsioonidevaheliste kontaktide abil koostööd, et jälgida töö
 edenemist ja analüüsida oma seisukohtade lähedust menetluse kõikides etappides.
 Institutsioonid tagavad nii palju kui võimalik
 oma tööde ajakava kooskõlastamise, et võimaldada menetluste läbiviimist ühtsel
 ja kooskõlastatud viisil, mille lõpptulemuseks on eelarve lõplik vastuvõtmine.
 Kolmepoolseid kohtumisi võib korraldada
 menetluse kõikidel etappidel ja erineval esindatuse tasemel, sõltuvalt
 kavandatava arutelu olemusest. Iga institutsioon nimetab kooskõlas oma
 kodukorraga kohtumisel osalejad, määrab kindlaks oma läbirääkimismandaadi ja
 teavitab õigeaegselt teisi institutsioone kohtumiste korrast.
 Artikkel 13
 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika rahastamine
 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika (edaspidi
 „ÜVJP”) talituskulude üldsumma kantakse täies ulatuses ühte eelarvepeatükki
 pealkirja all „ÜVJP”. Nimetatud summa katab tegelikud eeldatavad vajadused,
 mida hinnatakse eelarveprojekti koostamise raames, lähtudes igal aastal Euroopa
 Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja tehtavatest
 prognoosidest, ning see sisaldab piisava varu ettenägemata meetmeteks.
 Vahendeid reservi kanda ei saa.
 Artikkel 14
 Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine
 Euroopa Liidu eelarvest eraldatakse Euroopa
 satelliitnavigatsiooni programmidele (EGNOS ja Galileo) ajavahemikuks 2014–2020
 kuni 7 000 miljonit eurot 2011. aasta hindades.
 Artikkel 15
 Finantsraamistiku rakendamise vahehindamine
 Komisjon esitab 2016. aastal finantsraamistiku
 rakendamise hindamise tulemused ning vajaduse korral asjakohased ettepanekud.
 Artikkel 16
 Üleminek järgmisele finantsraamistikule
 Komisjon esitab enne 1. jaanuari 2018 uue
 mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku.
 Juhul kui enne 31. detsembrit 2020 ei võeta
 vastu nõukogu määrust uue mitmeaastase finantsraamistiku kindlaksmääramise
 kohta, kohaldatakse finantsraamistikuga hõlmatud viimase aasta ülemmäärasid ja
 muid sätteid nii kaua, kuni võetakse vastu uut finantsraamistikku
 kindlaksmäärav määrus. Kui pärast 2020. aastat ühinevad Euroopa Liiduga uued
 liikmesriigid, tehakse laiendatud finantsraamistikus vajaduse korral
 ühinemisläbirääkimiste tulemuste arvessevõtmiseks vajalikud kohandused.
 Artikkel 17
 Jõustumine
 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
 pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
 vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 (Koht), ...
 Nõukogu
 nimel
 eesistuja
 LISA
 Mitmeaastase
 finantsraamistiku tabel
 [1] Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 29. juunil
 1988. aastal alla kirjutatud institutsioonidevaheline kokkulepe
 eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta (EÜT L 185,
 15.7.1988, lk 33).
 [2] Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheline 17.
 mai 2006. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvedistsipliini ja
 usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (ELT C 139, 14.6.2006, lk 1).
 [3] KOM(2010) 72 ja KOM(2010) 73.
 [4] KOM(2011) 500, 29.6.2011.
 [5] KOM(2010) 185 (lõplik), 27.4.2010, punkt 2 (lk 4–13).
 [6] KOM(2010) 700 (lõplik), 19.10.2010, eriti punktid
 4.5–4.7 (lk 23–25).
 [7] ELT C [...], [...], lk [...].
 [8] ELT C [...], [...], lk [...].
 [9] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.
 [10] ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.
 [11] ELT L [...].
 [12] ELT C [...].
 [13] EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.
 [14] ELT L 406, 30.12.2006, lk 1.
 [15] ELT L [...], [...], lk [...].


type: wikipedia

text:
Το Μπάνσκο (βουλγαρικά: Банско) είναι μια πόλη 9.212 κατοίκων στο όρος Πιρίν της Βουλγαρίας, σε υψόμετρο 936 μέτρων από την επιφάνεια της θάλασσας. Στην πόλη υπάρχει σιδηροδρομικός σταθμός. Η πόλη είναι μεγάλος τουριστικός προορισμός ειδικότερα κατά την χειμερινή περίοδο λόγω του ομώνυμου χιονοδρομικού κέντρου που διαθέτει άριστη οργάνωση με καλή ποιότητα χιονιού. Μετά από την διοργάνωση του πρώτου φεστιβάλ τζαζ στην πόλη, το Μπάνσκο απέκτησε διεθνές πολιτιστικό ενδιαφέρον.
 Τουρισμός
 Το Μπάνσκο, άλλοτε κοινότητα κυρίως κτηνοτρόφων και ταξιδευτών εμπόρων, έχει γίνει διεθνές κέντρο χειμερινού και θερινού τουρισμού. Οι κορυφές των βουνών κοντά στην πόλη, οι πολυάριθμες λίμνες και τα αιωνόβια πευκοδάση το καθιστούν δημοφιλή περιοχή για αναψυχή. Το μερίδιο της Βουλγαρίας στον Ευρωπαϊκό χειμερινό τουρισμό αυξάνεται σταθερά και το Μπάνσκο ανταγωνίζεται ολοένα και περισσότερο χιονοδρομικά κέντρα στη Γαλλία και την Ελβετία, λόγω του συγκριτικά χαμηλότερου κόστους, αλλά όχι της ποιότητας. Για τη φιλοξενία του αυξανόμενου αριθμού των τουριστών έχουν γίνει βελτιώσεις στην υποδομή και την οργάνωση του χιονοδρομικού κέντρου στο Toντόρκα. Το 2003 εγκαταστάθηκε ένα τελεφερίκ από την πόλη, αντικαθιστώντας τη διαδρομή ενός μικρού λεωφορείου προς το βασικό κέντρο της Μπαντερίσκα Πολιάνα. Το 2010 το χιονοδρομικό κέντρο διέθετε 75 χιλιόμετρα πίστες σκι, 14 σκι-λιφτ, που εξυπηρετούν ως και 24.500 άτομα ανά ώρα. Η εξυπηρετούμενη από τα σκι-λιφτ κορυφή είναι σε υψόμετρο 2.600 μέτρων. Η υψομετρική διαφορά είναι περίπου 1.000 μέτρα από τη βάση της Μπαντερίσκα Πολιάνα και πάνω από 1.600 μέτρα από την πόλη.
 Το γειτονικό χωριό Μπάνια, που βρίσκεται μόλις 5 χλμ. από την πόλη, είναι γνωστό για τις 27 ιαματικές πηγές του.
 Η πόλη εξυπηρετείται από τη γραφική στενού εύρους σιδηροδρομική γραμμή από το Σεπτέμβρι στο Ντομπρίνιστε. Τακτικά δρομολόγια λεωφορείων υπάρχουν, μεταξύ άλλων, για τη Σόφια, τη Φιλιππούπολη, το Μπλαγκόεβγκραντ, το Γκότσε Ντέλτσεφ και το Ράζλογκ.
 Πολλά από τα προβλήματα υποδομής έχουν αρχίσει να αντιμετωπίζονται από το 2009, όπως επίσης και μεγάλο μέρος των ημιτελών διαμερισμάτων. Λόγω της παγκόσμιας ανάκαμψης από την οικονομική κρίση και την πιο ρεαλιστική τιμολόγηση, τα διαμερίσματα προσέλκυσαν περισσότερους αγοραστές από όλη την Ευρώπη. Το 2010 το κέντρο ανέκαμψε από την κρίση και είχε ρεκόρ κερδών.
 Το υψηλότερο σημείο του χιονοδρομικού κέντρου βρίσκεται στα 2.560 μέτρα και το χαμηλότερο στα 1000 μέτρα. Το Μπάνσκο διαθέτει πίστες σκι 75 χιλιομέτρων, εκ των οποίων το 35% απευθύνεται σε αρχάριους , το 40% σε έμπειρους και το 25% σε προχωρημένους σκιέρ και snowboarders. Το 80% αυτών των εκτάσεων είναι εξοπλισμένο με μηχανήματα τεχνητού χιονιού. Χάρη στα 170 κανόνια χιονιού TechnoAlpin και τους οδοστρωτήρες της εταιρείας Kassbohrer, η σεζόν ξεκινάει εγγυημένα τον μήνα Δεκέμβριο και λήγει τον Μάιο. Επιπλέον λειτουργούν ένα οκταθέσιο κλειστό τελεφερίκ, ένα εξαθέσιο, έξι τετραθέσια και ένα τριθέσιο τελεφερίκ. Υπάρχουν επίσης διαθέσιμοι έξι αναβατήρες για σκι και δέκα παιδικοί αναβατήρες.
 Κλίμα
 Αδελφοποιημένες πόλεις
 Αμφίπολη
 Διδυμότειχο
 Δήμος Δοξάτου
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Επίσημη σελίδα
 Πόλεις της Βουλγαρίας
 Επαρχία Μπλαγκόεβγκραντ
 Χιονοδρομικά κέντρα στη Βουλγαρία


text:
Alessia Marcuzzi (Ruma, 11 ta' Novembru 1972) hija attriċi u preżentatriċi Taljana.
 Karriera televiżiva
 Ikkonduċiet diversi programmi televiżivi. Il-karriera tagħha bdiet f'Tele MonteCarlo fejn inizzjalment ikkonduċiet Attendi al dettaglio u kienet parteċipanta fil-programm Qui si gioca. Suċċessivament ipparteċipat fi programm għaż-żgħażagħ Amici Mostri u Novantatrè flimkien ma' Umberto Smaila. Fl-1994, flimkien ma' Gigi Sabani, ippreżentat il-programm Il grande gioco dell'oca fuq Rai Due u wara għaddiet għal Mediaset fejn ikkonduċiet Colpo di Fulmine.
 Minn dakinhar ippreżentat trażmissjonijiet bħall-Festivalbar (f'7 edizzjonijiet), Fuego, Mai dire Gol, u bejn l-2001 u l-2006 ippreżentat Le Iene flimkien ma' Paolo u Luca. Wara li fl-2005 ikkonduċiet edizzjoni ta' Scherzi a parte flimkien ma' Diego Abatantuono u Massimo Boldi, fl-2006 ħadet post Barbara d'Urso fil-preżentazzjoni tal-Grande Fratello, li għadha tospita sal-lum il-ġurnata.
 Bejn l-2004 u l-2006 kienet protagonista tas-serje Carabinieri, filwaqt li fl-2007 ħadmet fid-drama Il giudice Mastrangelo 2 maġenb Diego Abatantuono u Antonio Catania.
 Ħajja privata
 Għandha żewġt itfal, Tommaso, li twieled f'April tal-2001 minn relazzjoni mal-futboler Simone Inzaghi, u tifla bl-isem ta' Mia, li kellha f'Settembru tal-2011 minn relazzjoni ma' Francesco Facchinetti.
 Televiżjoni
 Qui si gioca (1991–1992)
 Il grande gioco dell'oca (1994)
 Colpo di fulmine (1995–1997)
 Festivalbar (1996–2002)
 8 millimetri (1997)
 Fuego! (1997–1998)
 Mai dire Gol (1998–2000)
 Macchemu (2000)
 Le Iene (2000–2005)
 Telegatti (2002–2003)
 Il galà della pubblicità (2003)
 La fabbrica del sorriso (2003)
 Scherzi a parte (2005)
 Grande Fratello (2006–preżent)
 Filmografija
 Ċinema
 Tra noi due tutto è finito (1994)
 Il mio West (1998)
 Tutti gli uomini del deficiente (1999)
 Televiżjoni
 Chicken Park (1994)
 Un cane e un poliziotto (1999)
 Tequila & Bonetti (2000)
 Carabinieri (2004–2006)
 Il giudice Mastrangelo 2 (2007)
 Un amore di strega (2009)
 Così fan tutte (2009–2012)
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali
 Nies ħajjin
 Twieldu fl-1972
 Personalitajiet televiżivi Taljani
 Atturi Taljani
 Preżentaturi televiżivi Taljani


type: other

text:
 DECRETO 1468 DE AGOSTO 6 DE 2018
 DECRETO 1468 DE 06 DE AGOSTO DE 2018
 CONTENIDO:MINISTERIO DE AMBIENTE Y DESARROLLO SOSTENIBLE. ADICIONA EL DECRETO 1076 DE 2015, DECRETO ÚNICO REGLAMENTARIO DEL SECTOR AMBIENTE Y DESARROLLO SOSTENIBLE, CON EL FIN DE DESIGNAR AL COMPLEJO DE HUMEDALES URBANOS DEL DISTRITO CAPITAL DE BOGOTÁ PARA SER INCLUIDO EN LA LISTA DE HUMEDALES DE IMPORTANCIA INTERNACIONAL RAMSAR, EN CUMPLIMIENTO DE LO DISPUESTO EN LA LEY 357 DE 1997.
 TEMAS ESPECÍFICOS:CORPORACIÓN AUTÓNOMA REGIONAL, INTERVINIENTES EN EL DERECHO AMBIENTAL, CONVENCIÓN RELATIVA A LOS HUMEDALES, HUMEDALES, MANEJO DE LOS HUMEDALES, RECURSOS NATURALES, GESTIÓN ADMINISTRATIVA DE LOS RECURSOS NATURALES RENOVABLES, ZONA DE MANEJO Y CONSERVACIÓN DEL MEDIO AMBIENTE, APROVECHAMIENTO DE LOS RECURSOS NATURALES, MANEJO DE LOS RECURSOS NATURALES, CONSERVACIÓN DE RECURSOS NATURALES, DESARROLLO SOSTENIBLE, MINISTERIO DE AMBIENTE Y DESARROLLO SOSTENIBLE, CONSERVACIÓN DEL MEDIO AMBIENTE, RECUPERACIÓN DE HUMEDALES
 DECRETO 1468 DE 2018
 “Por el cual se adiciona una sección al Decreto 1076 de 2015, con el fin de designar al Complejo de Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá para ser incluido en la lista de humedales de importancia internacional Ramsar, en cumplimiento de lo dispuesto en la Ley 357 de 1997”.
 en ejercicio de sus facultades constitucionales y legales, y en especial las que le confieren el numeral 11 del artículo 189 de la Constitución Política, los numerales 22 y 24 del artículo 5o de la Ley 99 de 1993 y los numerales 1o y 5o del artículo 2o de la Ley 357 de 1997, y
 Que la Constitución Política de Colombia establece en sus artículos 8o, 58, 79 y 80 que es obligación del Estado y de las personas proteger las riquezas culturales y naturales de la Nación; que la propiedad es una función social que implica obligaciones, a la cual le es inherente una función ecológica; que es deber del Estado planificar el manejo y aprovechamiento de los recursos naturales, para garantizar, entre otros fines, su conservación y restauración, así como proteger la diversidad e integridad del ambiente y de manera particular el deber de conservar las áreas de especial importancia ecológica.
 Que mediante Ley 357 del 21 de enero de 1997, el Congreso de la República de Colombia aprobó la “Convención Relativa a los Humedales de Importancia Internacional Especialmente como Hábitat de Aves Acuáticas”, suscrita en Ramsar el 2 de febrero de 1971, cuyo objeto es la conservación y el uso racional de los humedales y sus recursos, siendo esta declarada exequible mediante Sentencia C-582 de 1997.
 Que en el marco de la citada ley, Colombia adquiere el compromiso para designar humedales idóneos de su territorio para ser incluidos en la lista de humedales Ramsar de Importancia Internacional, para lo cual, es necesaria la descripción precisa de los límites de los mismos y adjuntar los correspondientes trazados en un mapa. Esta selección se basa en la importancia internacional que ellos revisten en términos ecológicos, botánicos, zoológicos, limnológicos o hidrológicos mapa. Esta selección se basa en la importancia internacional que ellos revisten en términos ecológicos, botánicos, zoológicos, limnológicos o hidrológicos.
 Que de conformidad con el numeral 5o del artículo 2o de la citada ley, toda parte contratante tendrá derecho a añadir a la lista otros humedales situados en su territorio.
 Que mediante Resolución VIII.14, de la 8a Reunión de la Conferencia de las Partes Contratantes en la Convención sobre los humedales (Ramsar, Irán, 1971) celebrada en Valencia, España, del 18 a 26 de noviembre de 2002, se aprobaron “Los nuevos lineamientos para la planificación del manejo de los sitios Ramsar y otros humedales, y se insta a las partes contratantes a que apliquen los nuevos lineamientos con el propósito de instituir y llevar a cabo procesos de planificación del manejo, particularmente de los sitios Ramsar de su territorio, para obtener resultados de manejo efectivo.
 Que de acuerdo con lo anterior, el Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible y la Secretaría Distrital de Ambiente de Bogotá, D.C., realizaron un proceso de evaluación técnica de los criterios exigidos por la Convención Ramsar, lo que generó como resultado la selección de once (11) humedales idóneos que hacen parte del complejo de humedales urbanos del Distrito Capital de Bogotá, para su designación e inclusión en la Lista de Humedales de Importancia Internacional de la Convención Ramsar.
 Que producto de este proceso y conforme a la cartografía allegada por la Secretaría Distrital de Ambiente de Bogotá, D.C., se seleccionaron los siguientes humedales:
 1. Humedal de Tibanica.
 2. Humedal de La Vaca Norte.
 3. Humedal del Burro.
 4. Humedal el Tunjo.
 5. Humedal de Capellanía o La Cofradía.
 6. Humedal de Santa María del Lago.
 7. Humedal de Córdoba y Niza.
 8. Humedal de Jaboque.
 9. Humedal de Juan Amarillo o Tibabuyes.
 10. Humedal de La Conejera y
 11. Humedales de Torca y Guaymaral.
 Que los humedales seleccionados han sido identificados como parques ecológicos distrital de humedal (PEDH) y hacen parte de la estructura ecológica principal de la ciudad (EEP) (POT, 2000), ofreciendo servicios ecosistémicos y definidos como áreas protegidas del orden distrital acorde con el Decreto 619 de 2000 y Decreto 469 de 2003, ambos recopilados en el Decreto Distrital 190 de 2004, y el Acuerdo Distrital 577 de 2014.
 Que en el caso particular de los humedales de Bogotá, por estar inmersos en una matriz urbana, la conectividad de las aguas superficiales se realiza a través de los canales de los ríos y demás elementos del sistema de redes del alcantarillado pluvial. El elemento conector de la mayoría de las aguas, es la cuenca hidrográfica aguas abajo constituida por el río Bogotá. Estos canales de ríos y quebradas de las subcuencas Salitre, Tunjuelo, Fucha y Torca que cruzan la ciudad en sentido oriente-occidente, son fundamentales para alimentar estos ecosistemas y para que haya una lámina permanente de agua en la totalidad de los humedales seleccionados.
 Que a pesar de la trasformación y fragmentación que han sufrido estos humedales, principalmente por procesos de urbanización, Moreno et al (2002), estos funcionan como esponjas naturales regulando el agua de la capital de Colombia. El complejo de humedales es un regulador de los caudales de los ríos de la sabana dado que son reservorios en temporada de lluvias, controlando las inundaciones, y en época seca, conservan el nivel freático de los suelos, siendo los ecosistemas de humedal un regulador hídrico muy importante del Distrito Capital y de la Sabana de Bogotá.
 Que el complejo de humedales urbanos del Distrito Capital de Bogotá, se encuentra en el norte de la Cordillera Oriental dentro del orobioma medio de los Andes (Om - A), definido por la presencia de terrenos montañosos que generan cambios en el régimen hídrico y presentan una vegetación asociada al incremento en altitud y disminución de temperatura (Ideam 2015), el cual se caracteriza por albergar vegetación de pantano (humedales).
 Que el helobioma del orobioma está principalmente asociado a cuerpos de agua con menos de seis metros de profundidad, o están aislados ocupando una depresión donde reciben aguas lluvias o inundaciones (Instituto de Investigación de Recursos Biológicos Alexander von Humboldt. 2012).
 Que el complejo de humedales de Bogotá, D.C., hacen parte del área hidrográfica del Magdalena - Cauca, zona hidrográfica Alto Magdalena, subzona hidrográfica cuenca del río Bogotá (Ideam 2013), y tienen un área de influencia de 10.338 hectáreas (ha), ubicados dentro del perímetro urbano de la ciudad de Bogotá, D.C., en las subcuencas hidrográficas de los ríos Torca, Fucha, Salitre y Tunjuelo y el área de la ruralidad de Suba.
 Que los ecosistemas andinos, están considerados como uno de los que presentan mayor índice de biodiversidad a nivel mundial, por lo cual han sido identificados como prioritarios para la conservación (Myers et al. 2000).
 Que estos ecosistemas, junto con los corredores ecológicos de ronda cumplen una función esencial desde el punto de vista ecológico al permitir la conectividad entre la Reserva Forestal Protectora Bosque Oriental de Bogotá y la Reserva Forestal Protectora Productora la Cuenca Alta del río Bogotá, al igual que, otras áreas de importancia ambiental, tal como, el área del río Bogotá, al atravesar la ciudad de oriente a occidente y proveer de refugio y hábitat a especies de aves, mamíferos, herpetos, entre otros.
 Que el complejo de humedales urbanos del Distrito Capital de Bogotá, son considerados desde el año 2003, por el Instituto Alexander von Humboldt y Birdlife international como Áreas Importantes para la Conservación de las Aves (AICAS), ya que se han registrado 196 especies de aves en los PEDH de Bogotá, de acuerdo a información consolidada por Chaparro-Herrera (2015). De estas, 41 son especies acuáticas (de acuerdo con el listado de Ruiz-Guerra, 2012), y 65 especies son migratorias, la mayoría de ellas provenientes del hemisferio norte, como Patiamarillo Chico (Tringa flavipes), Andarríos Solitario (Tringa solitaria), Halcón Peregrino (Falco peregrinus), Reinita Castaña (Setophaga castanea), Reinita Cabecidorada (Protonotaria citrea), Reinita de Canadá (Cardellina canadensis), las cuales son especies de preocupación en Norteamérica (Bayly y Chaparro-Herrera, 2015), así mismo, es importante mencionar que todas estas especies se encuentran asociadas a la vegetación de los humedales, generando así, interacciones bióticas, ya que son zonas de alimento, anidación, refugio y descanso para la avifauna.
 Que los humedales urbanos del Distrito Capital de Bogotá, son el hábitat de tres especies endémicas del altiplano cundiboyacense: Tingua Bogotana (Rallus semiplumbeus), Cucarachero de pantano (Cistothorus apolinari) y Chamicero Cundiboyacence (Synallaxis subpudica). Además, en ellos habitan tres subespecies endémicas al altiplano cundiboyacense: Tingua pico verde (Porphyriops melanops bogotensis) y Monjita Cabeciamarilla (Chrysomus icterocephalus bogotensis) y una subespecie endémica para Colombia, Focha Americana (Fulica americana columbiana). Las especies Conirrostro Rufo (Conirostrum rufum), Periquito de Anteojos (Forpus conspicillatus), Caica Paramuna (Gallinago nobilis), Toche Pico de Plata (Ramphocelus dimidiatus) y Jilguero Andino (Spinus spinescens) son casi endémicas, una de ellas con grado de amenaza a nivel internacional (Gallinago nobilis).
 Que en cuanto a herpetofauna en los humedales urbanos se encuentran dos especies endémicas del altiplano cundiboyacense: la rana andina (Dendropsophus molitor) y serpiente sabanera (Atractus crassicaudatus), las cuales tienen gran flexibilidad de adaptación a diferentes hábitats, y en la mayoría de los casos se encuentra en áreas con impacto antrópico, lo que las hace especies ideales para estudios de cambio climático. (Guarnizo et al, 2014).
 Que en relación con los mamíferos, se registran 12 especies, entre otros: Rata Parda (Rattus Norvegicus), Murciélagos (Enchisthenes harti), Comadreja (Mustela Frenata), los cuales desempeñan un rol ecológico ya sea como consumidores, depredadores, dispersores de semillas y/o polinizadores en la red de humedales urbanos de Bogotá. (Vaughan et al, 2000).
 Que este complejo de humedales con sus dos componentes (terrestre y acuático), ofrece una heterogeneidad de hábitats para muchas especies migratorias que pasan por Colombia. Es así como, durante la época de migración las aves vuelan enormes distancias, lo que hace que sea una época de mucha demanda energética, por lo tanto, los viajes se realizan por etapas, parando en puntos estratégicos donde puedan recuperar la energía. Por ello, las aves requieren de sitios que proporcionen gran cantidad de recursos alimentarios y que a la vez sean lugares seguros para refugio y descanso. Dado los registros de aves migratorias terrestres en Bogotá, se ha observado que los humedales urbanos de Bogotá son un lugar fundamental de parada antes y después que las aves crucen la parte alta de la Cordillera Oriental (Bayly & Chaparro-Herrera, 2015).
 Que aunque el complejo de humedales del Distrito Capital se encuentra en una matriz urbana, estos mantienen una comunidad considerable de aves migratorias, representada con 65 especies, la mayoría de ellas provenientes del hemisferio norte. Las especies Tringa pati amarilla (Tringa flavipes), Andarríos Solitaria (Tringa solitaria), Halcón peregrino (Falco peregrinus), La reinita castaña (Setophaga castanea), reinita cabecidorada (Protonotaria citrea), reinita de canada (Cardellina canadensis), son especies de preocupación en Norteamérica (Bayly & Chaparro- Herrera, 2015).
 Que dentro del complejo de humedales del Distrito Capital se ha registrado la especie de pez guapucha (Grundulus bogotensis) específicamente en los humedales de Conejera y Santa María del Lago (SDA - Universidad Manuela Beltrán), la cual es una especie endémica del altiplano Cundiboyacense, Colombia (Fowler 1942).
 Que en cuanto a las especies vegetales cuya presencia está relacionada con la importancia internacional del sitio se destacan: Margarita de pantano (Senecio carbonelli), especie que inicialmente se había declarado extinta por el Instituto Alexander von Humboldt en el año 1998, sin embargo, recientes descubrimientos de la misma en uno de los humedales bogotanos han estado incentivando programas para su propagación y actualmente declarada en Peligro Crítico (IAvH; FHLC 2003), además, hay presencia de Silbato (Calceolaria bogotensis) reportada en peligro de acuerdo al Plan de Manejo del Humedal de la Conejera.
 Que en el complejo de humedales del Distrito Capital de Bogotá habitan trece especies amenazadas en diferentes categorías a nivel nacional y global según FHLC (2003); Renjifo et al., (2016), Schmidt - Mumm (1998) y UICN. A nivel nacional se encuentran cuatro especies En Peligro Crítico (CR): dos aves: Doradito oliváceo (Pseudocolopteryx acutipennis), y el Cucarachero de pantano (Cistothorus apolinari), y tres especies están En peligro (EN): Tingua bogotana (Rallussemiplumbeus), Pato turrio (Oxyura jamaicensis) y Tingua pico verde (Porphyriops melanops).
 Que las aves migratorias con categoría de amenaza a nivel global: Vulnerable (VU): Reinita cerúlea (Setophaga cerúlea) y Casi amenazada (NT): Caica (Gallinago nobilis) y Pibi oriental (Contopus cooperi), se encuentran en el complejo de humedales del Distrito Capital de Bogotá.
 Que estos complejos de humedales constituyen el hábitat de ocho especies focales con prioridad de conservación (Franco et al., 2009), como es el caso del Zambullidor Bogotano (Podiceps andinus), o que generen impacto sobre especies o subespecies cuya población ha venido en declive en los últimos años: Pato piquidorado (Anas geórgica niceforoi), Pato colorado (Anas cyanoptera borreroi), Atrapamoscas piojito (Polystictus pectoralis bogotensis), Buho campestre (Asio flammeus bogotensis) (Sua-Becerra & Chaparro-Herrera, 2015).
 Que se han desarrollado procesos de conservación y apropiación de estos ecosistemas estratégicos, mediante actividades de educación ambiental, jornadas de siembra y recuperación ambiental, monitoreo de biodiversidad, montaje de viveros y propagación de plantas propias de los humedales entre otros, lo cual ha garantizado el mantenimiento y recuperación de los humedales, para la consolidación de los procesos sociales en la ciudad alrededor de estos espacios del agua.
 Que en el marco de la Ley 357 de 1997, el Ministerio de Ambiente, Vivienda y Desarrollo Territorial (hoy Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible) expidió la Resolución 157 de 2004, por medio de la cual se reglamentó el uso sostenible, conservación y manejo de los humedales, y se desarrollan aspectos referidos a los mismos en aplicación de la Convención Ramsar y se precisó que, son las autoridades ambientales, las competentes para la elaboración y ejecución de los planes de manejo ambiental para los ecosistemas estratégicos.
 Que por medio de la Resolución 196 de 2006, expedida por el Ministerio de Ambiente, Vivienda y Desarrollo Territorial (hoy Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible), se adoptó la guía técnica para la formulación de planes de manejo para humedales en Colombia.
 Que en cumplimiento de lo anterior, la Secretaría Distrital de Ambiente de Bogotá, D.C., en el área urbana y en comisión conjunta con la Corporación Autónoma Regional Cundinamarca, CAR, en las áreas urbanas con tramos rurales o de expansión urbana, aprobaron los respectivos planes de manejo ambiental de los humedales, así:
 HUMEDAL RESOLUCIÓN APROBACIÓN PMA
 Tibanica Resolución SDA 334 del 28 de febrero de 2007
 La Vaca Resolución SDA 7473 del 30 de octubre de 2009
 El Burro Resolución SDA 4383 del 30 de octubre de 2008
 Capellanía Resolución SDA 7474 del 30 de octubre de 2009
 Santa María del Lago Resolución SDA 7773 del 22 de diciembre 2010
 Córdoba Resolución SDA 1504 del 28 de junio de 2008
 Jaboque Resolución Conjunta CAR-SDA 1o del 13 de febrero de 2015
 Juan Amarillo Resolución SDA 3887 del 6 de mayo de 2010
 La Conejera Resolución SDA 0069 del 26 de enero de 2015
 Torca-Guaymaral Resolución Conjunta CAR-SDA 2 del 13 de febrero de 2015
 Tunjo PMA en Aprobación por parte de la SDA
 Que por otro lado, el Convenio 169 de 1989 de la Organización Internacional del Trabajo (OIT) adoptado mediante la Ley 21 de 1991, hace parte del ordenamiento jurídico colombiano, en virtud de los artículos 93 y 94 de la Constitución Política de 1991, insta a los gobiernos a que desarrollen medidas que protejan los derechos de comunidades indígenas y tribales.
 Que el artículo 6o del Convenio 169 de 1989 de la Organización Internacional del Trabajo (OIT), establece el compromiso de los gobiernos de consultar a los pueblos interesados, mediante procedimientos apropiados y en particular a través de sus instituciones representativas, cada vez que se prevean medidas legislativas o administrativas susceptibles de afectarles directamente.
 Que conforme a lo establecido en el artículo 7o del convenio, se le debe reconocer a las comunidades locales el derecho de decidir sus propias prioridades en lo que atañe al proceso de desarrollo, en la medida en que este afecte sus vidas, creencias, instituciones y bienestar espiritual y a las tierras que ocupan o utilizan de alguna manera, y de controlar, en la medida de lo posible, su propio desarrollo económico, social y cultural. Además, dichos pueblos deberán participar en la formulación, aplicación y evaluación de los planes y programas de desarrollo nacional y regional susceptibles de afectarlas directamente.
 Que en cumplimiento de este mandato se solicitó a la dirección de consulta previa del Ministerio del Interior por parte de la dirección de bosques, biodiversidad y servicios ecosistémicos de este ministerio, la certificación sobre la presencia o no de grupos étnicos en el área de influencia del proyecto “Designación de Complejo de Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá como humedal de importancia internacional Ramsar”, a la cual la Dirección de Consulta Previa una vez revisadas las bases de la dirección mediante la certificación 750 del 30 de julio 2018 certificó que no se registra presencia de comunidades Indígenas, Rom y Minorías en el área. Así mismo, no se registra presencia de comunidades negras, afrocolombianas, raizales y palenqueras.
 Que así mismo, el Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible, adelantó las gestiones necesarias para el cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 34 de la Ley 685 de 2001, ante la Agencia Nacional Minera, en calidad de Autoridad Minera mediante el oficio con radicado DBD-8201-E2-2018-015641 del 28 de mayo de 2018, la cual se pronunció mediante el radicado ANM 20182200301231, respecto el interés minero en las áreas de influencia del Complejo de Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá, en la que se expresa que en el polígono no hay títulos mineros vigentes.
 Que así mismo, el Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible, adelantó gestiones necesarias con la Agencia Nacional de Hidrocarburos, con el fin de que se pronuncie respecto el interés hidrocarburifero en las áreas de influencia del Complejo de Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá, mediante oficio DBD-8201-E2-2018-015645 del 28 de mayo de 2018, a lo cual expresó mediante el radicado 20184310213261, que en el área no existen contratos de exploración y producción vigentes, solo se presentan áreas disponibles.
 Que de acuerdo con los numerales 22 y 24 del artículo 5o de la Ley 99 de 1993, en armonía con el artículo 2o del Decreto-Ley 3570 de 2011, corresponde al Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible, representar al Gobierno Nacional en la ejecución de tratados y convenios internacionales sobre Medio Ambiente y recursos naturales renovables, como es el caso de la “Convención Relativa a los Humedales de Importancia Internacional Especialmente como Hábitat de Aves Acuáticas”.
 Y en mérito de lo expuesto;
 ART. 1o—Objeto. Adiciónese al libro 2, parte 2, título 2, capítulo 4 del Decreto 1076 de 2015, una nueva sección, así:
 Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá
 ART. 2.2.1.4.12.1.—Designación. Designar al Complejo de Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá para ser incluido en la lista de humedales de importancia internacional, compuesto por los siguientes once (11) humedales:
 9. Humedal de Juan Amarillo oTibabuyes.
 11. Humedales de Torca y Guaymaral, que en su conjunto cuentan con un área de 667,38 hectáreas aproximadamente, de acuerdo con el mapa del anexo 1 y las coordenadas del anexo 2, que hacen parte integral de la presente sección.
 PAR. 1o—El sistema de coordenadas está referido al datum oficial de Colombia Magna-Sirgas, proyectado origen Bogotá, definido por el Instituto Geográfico Agustín Codazzi (Igac).
 PAR. 2o—El mapa anexo hace parte integral de la presente sección y refleja la materialización cartográfica del polígono anteriormente descrito, así como las coordenadas relacionadas identifican los puntos de referencia.
 PAR. 3o—La cartografía oficial se adopta en formato shape file la cual se encontrará disponible para su descarga en la página web del Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible.
 PAR. 4o—Los límites establecidos en la presente sección podrán ser modificados con base en estudios técnicos y de acuerdo con los lineamientos establecidos por la Convención Ramsar.
 ART. 2.2.1.4.12.2.—Régimen aplicable. El manejo y gestión del complejo de humedales designado en el artículo precedente, debido a su importancia internacional, se regirá de acuerdo con los lineamientos y directrices emanados por la Convención Ramsar, el parágrafo del artículo 172 de la Ley 1753 de 2015 y las resoluciones 157 de 2004, 196 de 2006, y 1128 de 2006, así como por la normativa vigente, y/o la que modifique o sustituya el Ministerio de Ambiente y Desarrollo Sostenible en materia ambiental, para estos ecosistemas estratégicos, sin perjuicio de las directrices y lineamientos que el Distrito Capital haya emitido o emita para el manejo de estos humedales, siempre y cuando las mismas no sean incompatibles con el régimen de protección asignado.
 ART. 2.2.1.4.12.3.—Plan de manejo ambiental. La autoridad ambiental, estará a cargo de la expedición y cumplimiento del Plan de Manejo Ambiental del Complejo de Humedales Urbanos de Bogotá designado en la presente sección, tomando como base los planes de manejo ambiental de los Humedales Urbanos del Distrito Capital de Bogotá, actuales o los que los actualicen o modifiquen, formulados y aprobados por la respectiva autoridad Ambiental, acordes a la normativa señalada en el artículo 2.2.1.4.12.2 de la presente sección.


type: caselaw

text:
 15.2.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 59/34
 Skarga wniesiona w dniu 3 grudnia 2015 r. – Makhlouf/Rada
 (Sprawa T-714/15)
 (2016/C 059/39)
 Język postępowania: francuski
 Strony
 Strona skarżąca: Rami Makhlouf (Damaszek, Syria) (przedstawiciel: E. Ruchat, adwokat)
 Strona pozwana: Rada Unii Europejskiej
 Żądania
 Strona skarżąca wnosi do Sądu o:
 —
 stwierdzenie dopuszczalności i zasadności powództwa skarżącego;
 —
 w konsekwencji, nakazanie Unii Europejskiej naprawienia w całości szkody poniesionej przez skarżącego w wysokości, jaką Sąd określi na podstawie zasady słuszności;
 —
 obciążenie Rady Unii Europejskiej kosztami postępowania.
 Zarzuty i główne argumenty
 Na poparcie skargi strona skarżąca podnosi jeden zarzut dotyczący doznanej przez skarżącego krzywdy polegającej na naruszeniu jego reputacji, która to krzywda pozostaje w bezpośrednim związku przyczynowym ze środkami przyjętymi przez Radę Unii Europejskiej i za którą instytucja ta ponosi odpowiedzialność.


type: contracts

text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 22001D0002
 Oficialusis leidinys L 066 , 08/03/2001 p. 0044 - 0044
 EEE jungtinio komiteto sprendimasNr. 2/20012001 m. sausio 31 d.iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas)EEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 98 straipsnį,kadangi:(1) Susitarimo II priedas buvo iš dalies pakeistas 2000 m. spalio 2 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 76/2000 [1].(2) 2000 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1286/2000, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I, II ir III priedus [2], turi būti įtrauktas į Susitarimą.(3) 2000 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1295/2000, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, II ir III priedus [3], turi būti įtrauktas į Susitarimą,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo II priedo XIII skyriaus 14 punkte (Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2377/90) įrašomos tokios įtraukos:"— 32000 R 1286: 2000 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1286/2000 (OL L 145, 2000 6 20, p. 15),— 32000 R 1295: 2000 m. birželio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1295/2000 (OL L 146, 2000 6 21, p. 11).",2 straipsnisReglamentų (EB) Nr. 1286/1999 ir 1295/2000 tekstai islandų ir norvegų kalbomis, kurie turi būti paskelbti Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE priede, yra autentiški.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja 2001 m. vasario 1 d., jei EEE jungtiniam komitetui [4] buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį.4 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, 2001 m. sausio 31 d.EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasP. Westerlund[1] OL L 315, 2000 12 14, p. 14.[2] OL L 145, 2000 6 20, p. 15.[3] OL L 146, 2000 6 21, p. 11.[4] Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.--------------------------------------------------


text:
Project Cars nukeltas į kitų metų kovą | Žaidimų Balsas
 Greitu metu pasirodys svarbus PlayStation 4 atnaujinimas
 Halo atgimimas reikalaus 65 gigabaitų laisvosios vietos kietajame diske
 Project Cars nukeltas į kitų metų kovą
 Ruduo ir žiema žaidimų rinkoje yra ypač karšti laikotarpiai. Būtent tada pasirodo didžioji dalis mega hitų, kurie užgožia kitus mažiau išreklamuotus produktus. Norėdami to išvengti Project Cars kūrėjai Bandai Namco paskelbė, jog keičia žaidimo pasirodymo datą. Project Cars, turėjęs mus pasiekti lapkritį, dabar dienos šviesą išvys tik 2015-ųjų metų kovo 20-ąją dieną. Studijos atstovai motyvavo apsisprendimą tuo, jog nori sumažinti konkurenciją bei kaip įmanoma labiau nušlifuoti savo projektą. Project Cars bus skirtas PC, PS4 ir Xbox One konsolėms.
 Bandai Namcoproject carsrinkos naujienos
 Bandai Namco, project cars, rinkos naujienos
 project carsrinkos naujienosNaujienosRinkos naujienos
 by ŽBalsas on 2015-05-27
 by ŽBalsas on 2015-05-07


text:
 6.12.2008
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 313/34
 Acțiune introdusă la 10 septembrie 2008 — Murnauer Markenvertrieb/OAPI — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
 (Cauza T-372/08)
 (2008/C 313/62)
 Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
 Părțile
 Reclamantă: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Germania) (reprezentanți: H. Daniel și O. I. Haleen, avocați)
 Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
 Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Germania)
 Concluziile reclamantului
 —
 anularea deciziei camerei de recurs a OAPI din 10 iulie 2008 în cauza R 909/2007-1;
 —
 obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.
 Motivele și principalele argumente
 Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Marca verbală „Notfall Bonbons” pentru produse din clasele 5 și 30 (marca comunitară nr. 3 563 251)
 Titularul mărcii comunitare: Reclamanta
 Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: Fitne Gesundheits- und Wellness GmbH
 Decizia diviziei de anulare: Respingerea cererii de declarare a nulității mărcii respective
 Decizia camerei de recurs: Anularea deciziei diviziei de anulare și admiterea cererii de declarare a nulității mărcii respective
 Motivele invocate: Încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, pentru că marca „Notfall Bonbons” nu are nici caracter descriptiv pentru produsele avute în vedere și nu are nici caracterul distinctiv necesar.