text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52005PC0130
 Priekšlikums Padomes regula ar ko groza Regulu (EK, EAEK) Nr. 2728/94, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai /* COM/2005/0130 galīgā redakcija - CNS 2005/0025 */
 [pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 5.4.2005COM(2005) 130 galīgā redakcija2005/0025 (CNS).PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko groza Regulu (EK, EAEK) Nr. 2728/94, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. IEVADS / PAMATOJUMSPadomes 1994. gada 31. oktobra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2728/94, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai [1] (turpmāk tekstā „regula”), grozījuma mērķis ir uzlabot Garantiju fonda (turpmāk „fonda”) finansēšanas mehānisma noteikumus, t.i. noteikumus, kuros izklāstīts, kā fonda līdzekļus uzkrāj paredzētā apjomā.Pieredze ir pierādījusi, ka pašreizējie noteikumi bieži ir izraisījuši līdzekļu pārmērīgu uzkrāšanos fondā un līdz ar to ir par iemeslu budžeta līdzekļu nepietiekamam optimālam izlietojumam. Šīs problēmas pamatā galvenokārt ir neprecīzie finansēšanas procesa prognožu skaitļi. Turklāt pašreizējo noteikumu rezultātā gada laikā tiek veikti vairāki pārvedumi uz fondu un no tā, šāda situācija rada nevajadzīgas administratīvas procedūras, kurās tiek iesaistīta ne tikai Komisija, bet arī budžeta lēmējinstitūcija pilnas darba jaudas apmērā.Ierosinātais grozījums atbilst tām vajadzībām, kas izklāstītas vispusīgajā ziņojumā par Garantiju fonda darbību (KOM(2003) 604).Grozījums attiecas tikai uz izmaiņām saistībā ar fonda finansēšanas mehānismu.2. FONDSAr regulu tika izveidots Garantiju fonds ārējai darbībai, lai Kopienas kreditoriem nodrošinātu atlīdzinājumu, ja saņēmēji nepildītu Kopienas piešķirto vai garantēto aizdevumu saistības. Fonda galvenā funkcija ir aizsargāt Savienības budžetu no satricinājumiem, ko izraisa to aizdevumu vai garantēto aizdevumu saistību nepildīšana, kuri attiecas uz šo fondu. Fondu finansē no Savienības budžeta un tas jāuztur noteiktā procentuālā līmenī, paredzētā attiecībā (pašreiz 9%) no to neatmaksāto un garantēto aizdevumu apjoma, kuri attiecas uz šo fondu. Pašreizējā finansēšanas mehānisma pamatā ir atsevišķos Padomes lēmumos noteikts iepriekšējs finansējums (makrofinansiāla palīdzība), ar Padomes lēmumiem noteiktas atsevišķas prognozes (Euratom aizdevumi) vai aizdevumu slēgšanas vispārējas gada prognozes (EIB garantētā kreditēšana).3. JAUNAIS FINANSēšANAS MEHāNISMS3.1. Jaunā finansēšanas mehānisma pamatprincipiIeteiktā jaunā mehānisma pamatā ir neatmaksāto un garantēto aizdevumu apjoma pēcfinansēšana, t.i. faktiskās neto izmaksas (t.i. izmaksas mīnus amortizācija mīnus dzēšana).Šajā kontekstā viena no galvenajām jaunās finansēšanas sistēmas priekšrocībām ir tās vienkāršība un atbilstība prasībām attiecībā uz budžetu. Atbilstīgi jaunajam mehānismam, uzsākot provizoriskā budžeta projekta procesu pie apstākļiem, ja nav vajadzīgas prognozes (un nenovēršamās kļūdas prognozēs) un vēlāki budžeta pielāgojumi, ir droši zināmi visi vajadzīgie skaitļi, lai noteiktu pārvedumu no budžeta uz fondu (vai no fonda uz budžetu).Lai izvairītos no pašreizējās prakses gada laikā veikt vairākus pārvedumus fondā un vienu maksājumu no fonda budžetā, saskaņā ar jauno finansēšanas mehānismu gada laikā ir paredzēts tikai viens neto pārvedums no Savienības budžeta un fonda.Šis vienkāršojums ir daudz labvēlīgāks nekā pašreizējā sistēma, kuras rezultātā radušies daudzas salīdzinoši liela apjoma līdzekļu mainības fondā. Piemēram, laika posmā no 2000. līdz 2004. gadam fondā ar 13 pārvedumiem ir iemaksāti ap EUR 894 miljoni (vislielākais atsevišķais apjoms bija EUR 169 miljoni) un 5 ikgadējos maksājumos budžetā atmaksāti EUR 1,132 miljoni, kas par šo laika posmu veido EUR 238 miljonu lielu neto pārvedumu no fonda uz Savienības budžetu. Salīdzinājumā ar šo 18 maksājumu skaitu, jaunā sistēma paredz tikai 5 gada pārvedumus. Saskaņā ar jaunā mehānisma simulācijām, pieņemot, ka tas būtu ieviests 1999. gadā, vislielākā gada atsevišķā maksājuma apjoms fondā būtu apmēram EUR 88 miljoni.Atsevišķo gada maksājumu apjomu aprēķina šādi:1. pielietojot, paredzētās attiecības (pašreiz 9%) no to neatmaksāto un garantēto aizdevumu apjoma,2. nosakot, fonda aktīvu faktisko vērtību, ieskaitot nopelnītos procentus un zaudējumus, kas rodas no pieprasījumiem izmantot fonda līdzekļus,3. starpības a) mīnus b) pārvedums no budžeta uz fondu (vai budžetā, ja fondā radies pārpalikums).Hronoloģiskā skatījumā finansēšana notiek šādi:Pamatojoties uz gada beigās konstatētajiem neatmaksāto vai „n-1” gadā garantēto aizdevumu apjomiem, vajadzīgo finansēšanas apjomu aprēķina „n” gada sākumā. Šo apjomu pieprasa provizoriskā budžeta projektā un attiecīgo kredītu atbilstošajā budžeta pozīcijā iegūst „n+1” gada sākumā. Gadījumā, ja fondā rodas līdzekļu pārpalikums virs paredzētā apjoma, šo budžeta ieņēmumu iekļauj „n+1” gada provizoriskā budžeta projektā.Tas nozīmē, ka no brīža, kad kļūst zināms kopējais apjoms gada beigās konstatētajiem neatmaksātajiem aizdevumiem, un līdz gada laikā veiktā faktiskā finansējuma apjoma noteikšanai, paiet zināms laiks (no „n” gada janvāra līdz „n+” janvārim/februārim). Šis laika intervāls ir attaisnojams ar to, ka tiek nodrošināta datu precizitāte, pārredzamības uzlabojums, kā arī finansēšanas mehānisma ietekmes pārredzamība attiecībā uz budžetu. Tas nav uzskatāms par fonda nepietiekamu finansēšanu. Tā kā šie apjomi ir ierakstīti nākamā gada provizoriskā budžeta projektā, maksājamos apjomus patiesībā var uzskatīt par sava veida Savienības budžeta atlikto maksājumu līdzīgi „vēl neiemaksātam kapitālam”.3.2. Lielāko no aizdevumu, ko rada vajadzība palielināt iemaksas fondā, saistību nepildīšanas izrietošo zaudējumu samazināšana - izlīdzināšanas mehānismsSaistību nepildīšanas gadījumā ir paredzēts izlīdzināšanas mehānisms, lai nodrošinātu fonda galvenā mērķa izpildi, t.i. vājināt Savienības budžeta satricinājumus.Zaudējumus, kas rodas aizdevumu un garantēto aizdevumu saistību nepildīšanas dēļ „n-1” gadā, tieši pārrēķina par palielinājumu pārvedumā uz fondu „n+1” gadā. Fonda loma aizsargāt budžetu no negaidītiem satricinājumiem attiecībā uz budžetu var būt apdraudēta.Šo problēmu var risināt ar ierosinājumu ieviest izlīdzināšanas mehānismu, lai ievērojamāko saistību nepildīšanas izraisīto zaudējumu iespaidu izlīdzinātu vairāku gadu laika posmā. Tā kā mazāka apjoma zaudējumus bez grūtībām var kompensēt no budžeta, izlīdzināšanas mehānismu izmanto tikai gadījumos, kad zaudējumi pārsniedz noteiktu apjomu.Tiek piedāvāts slieksnis EUR 100 miljonu apjomā, pamatojoties uz šādiem apsvērumiem:Saskaņā ar prognozēm, kuru pamatā ir dažādi scenāriji, ieskaitot iespējamu aizdevumu un garantēto aizdevumu likmju palielināšanos nākamo finanšu plānu laikā, vajadzīgais gada apjoms „normālam” finansējumam tikai retos gadījumos pārsniegs EUR 100 miljonus gadā. Ja šim finansējumam tiek pievienoti EUR 100 miljoni saistību nepildīšanas radītie zaudējumi, ieskaitot zaudējumus fondā (maksimālais zaudējumu apjoms, ko sedz no „normālās” finansēšanas mehānisma, neizmantojot izlīdzināšanas mehānismu), vai ja šim finansējumam pievieno maksimālos kreditēšanas darbību apjomus, budžeta lielāko iespējamo budžeta pārvedumu uz fondu, saskaņā ar racionāliem pieņēmumiem, ierobežo līdzīgi 2005. gada budžetā paredzētajam fonda rezerves apjomam (EUR 223 miljoni).Papildu arguments izlīdzināšanas mehānisma izmantošanas priekšrocībām, ja zaudējumi pārsniedz EUR 100 miljonus, ir tas, ka riska robeža gadā [2] konkrētai valstij pašreiz ir zemāka par EUR 250 miljoniem, t.i. šis apjoms papildus normālajam finansējumam radīs attiecīgā gada budžetā lielu slodzi. Tā kā nav izslēdzams, ka gada laikā būs vairāk nekā viens saistību nepildīšanas gadījums vai arī tas, ka apjomi uzkrāsies tik ilgi, kamēr vairāku gadu garumā saistības netiek izpildītas, tas vēl vairāk apliecina vajadzību izveidot izlīdzināšanas mehānismu.Jāatzīmē, ka izlīdzināšanas mehānisms darbojas neatkarīgi no „normālā” finansējuma, kura darbība turpināsies kā paredzēts. Izlīdzināšanas laika posmā katru gadu budžeta resursi, kas paredzēti izlīdzināšanai un ir pārskaitīti uz fonda portfeli (t.i. maksimums EUR 100 miljoni gadā), tiek atskaitīti no kopējā apjoma, kas atgūstams no budžeta, kad šis apjoms sekmīgi tiek pārskaitīts uz fondu (kopā ar „normālā” finansējuma” pārvedumu), līdz fondā tiek iemaksāts pilns apjoms. Šim risinājumam ir priekšrocība, jo tādējādi pilnībā tiek nodrošināta pārredzamība, lai noteiktu, kurš fonda gada finansējuma lielums attiecināms uz normālo finansēšanu un kurš uz apjomu amortizāciju, kas ar izlīdzināšanas mehānisma starpniecību atgūstami no budžeta.Izlīdzināšanas laika posma ilgums ir atkarīgs no vispārējā saistību nepildīšanas izraisīto zaudējumu apjoma vai to zaudējuma apjoma, kas atgūstams no budžeta. Piemēram, 2010. gada EUR 350 miljonu zaudējumu atmaksāšana tiks veikta laika posmā līdz 2015. gadam (EUR 100 miljoni 2012.-2014. gadā un EUR 50 miljoni 2015. gadā). Apjomi, kas atgūstami no budžeta, izmantojot izlīdzināšanas mehānismu, tiks uzskatīti par fonda aktīviem, t.i. tiek iekļauti fonda aktīvos, kad aprēķina „normālo” finansējumu.Lai izvairītos no retos gadījumos iespējamas situācijas, kad liela apjoma zaudējumu rezultātā fondā uzkrājums samazinās zem kritiskās 50 % robežas no paredzētā apjoma un fondā nav pietiekoši daudz līdzekļu, lai fonds veiktu aizsardzības funkciju pret budžeta satricinājumiem, paredzēts saglabāt noteikumu (pašreizējais 5. panta 2. punkts kļūs par 5. panta 3. punktu), saskaņā ar kuru Komisija iesniedz budžeta lēmējinstitūcijai ziņojumu par fonda papildināšanas ārkārtas pasākumiem.3.3. Jaunā finansēšanas mehānisma finansiālās sekas un finanšu pārskatsFinanšu pārskatā apjoms, kas vienlīdzīgs ar „normālo” finansējumu (= finansējumu, lai segtu nenomaksāto un garantēto aizdevumu apjomu plus maksimums EUR 100 miljoni zaudējumiem), ir norādīts apmēram līdz EUR 200 miljoniem. Šo apjomu ieguva simulēšanas rezultātā, kuras pamatā ir rādītāji par iepriekšējo konstatēto maksājamo apjomu augšanas ātrumu un konstatēto saistību nepildīšanas izraisīto zaudējumiem, kas gadā sasniedza EUR 100 miljonu apmēru.Kā izskaidrots iepriekšējā sadaļā, reti iespējamos gadījumos, kad tiek iedarbināts izlīdzināšanas mehānisms dēļ saistību nepildīšanas izraisītiem liela apjoma zaudējumiem fondā, no budžeta tiek pievienots apjomam, kas maksājams no budžeta „normālā” finansēšanas kārtībā. Tomēr finansēšanas mehānisms ir veidots, lai nodrošinātu, ka katru gadu no budžeta maksājamie saistību nepildīšanas izraisītie apjomi gadā nepārsniedz EUR 100 miljonus papildus „normālajam” finansējumam, un tāpēc pie normāliem apstākļiem netiek pārsniegts EUR 200 miljonu apjoms.Tomēr jāievēro, ka aizdevumu un garantēto aizdevumu apjomu augšanas ātrums ietekmē budžeta resursus, kas vajadzīgi Garantiju fondam. Piemērs šādai situācijai ir Eiropas Investīciju Bankas garantēto aizdevumu izsniegšanas spēcīgais pieaugums nākamā 2007.-2013. gada finanšu plāna kontekstā.Ja dotā „n-1” gada beigās fondā salīdzinājumā ar paredzēto apjomu radies pārpalikums, piemēram, dēļ amortizācijas, liela apjoma ieguvumiem attiecībā uz fonda portfeli, vai dēļ neatmaksāto saistību nepildīšanas zaudējumu atgūšanas, šo summu „n+1” gada sākumā tāpat kā finansējumu iemaksā īpašā budžeta pozīcijā kā ieņēmumus. Šajā gadījumā dalībvalstīm neuzliek sodu, kā to paredz pašreizējais finansēšanas mehānisms, jo pārpalikuma apjomu kā ieņēmumus iekļauj „n+1” gada provizoriskajā budžeta projektā pie „n” gada rādītājiem.4. PāREJAS POSMSPirmajā gadā, t.i. no 2006. gada 1. janvāra, jaunajā finansēšanas mehānismā nav paredzēti budžeta pārvedumi (pāreja no ex-ante uz ex-post pieeju). Tomēr tā kā ir iespējams, ka lēmumi par jauniem aizdevumiem tiek pieņemti pašās 2005. gada beigās un maksājumus budžeta un fonda starpā šādos apstākļos var veikt tikai jaunā finansēšanas mehānisma pirmajā ieviešanas gadā, administratīvu kavējumu dēļ tos vēl var veikt saskaņā ar spēkā esošo regulu.Jāievēro arī tas, ka acīmredzamu ar budžetu saistītu iemeslu dēļ grozījums stājas spēkā tikai gada sākumā. Ja tā spēkā esības pirmā diena nav iespējama 2006. gada 1. janvārī, tad tas stājas spēkā nākamajā gadā 1. janvārī pēc tam, kad to pieņem Padome.5. SECINāJUMIGalvenie fonda finansēšanas mehānisma uzlabojumi ir :- Budžeta līdzekļu izlietošanas uzlabojums un gada pārvedumu skaita samazināšana Savienības budžeta un fonda starpā līdz vienam pārvedumam.- Finansējums, kā pamatā ir konstatēto neto izmaksu variācijas, tādējādi radot lielāku pārredzamību un uzlabojot precizitāti budžeta plānošanā.2005/0025 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko groza Regulu (EK, EAEK) Nr. 2728/94, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībaiEIROPAS SAVIENIBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 308. pantu,ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 203. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [3].,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [4],ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu [5],tā kā:(1) Jāuzlabo budžeta līdzekļu, kas rezervēti ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2728/94 [6] izveidotajam Garantiju fondam, izmantojuma efektivitāte, kā arī ar Garantiju fondu saistītais budžeta vadības administratīvais darbs.(2) Jāpastiprina budžeta darījumu plānošanas pārredzamība saistībā ar Garantiju fonda finansēšanu.(3) Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un budžeta procedūru uzlabošanu [7] 15. punktu 2000. – 2006. gada finanšu plānā noteiktais rezerves apjoms 2006. gadam ir EUR 229 miljoni [8](pašreizējās cenās).(4) Ja 2007. – 2013. gada finanšu plānā vairs neiekļaus rezervi Garantiju fonda finansēšanai, finansējums Garantiju fondam tiks nodrošināts kā obligātie izdevumi no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.(5) Garantiju fonda galvenā funkcija aizsargāt Eiropas savienības vispārējo budžetu no satricinājumiem, ko izraisa to aizdevumu vai garantēto aizdevumu saistību nepildīšana, kuri attiecas uz fondu, ir jāsaglabā.(6) Tādēļ attiecīgi jāgroza Regula (EK, Euratom) Nr. 2728/94.(7) Šīs regulas pieņemšanai pusēm ir paredzētas tikai tās pilnvaras, kas noteiktas EK Līguma 308. pantā un EAEK Līguma 203. pantā,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU:1. pantsTādēļ Regulā (EK, Euratom) Nr. 2728/94 jāizdara šāds grozījums:1. Pirmais ievilkums 2. pantā tiek aizvietots ar šādu tekstu:„viens gada maksājums no Eiropas Savienības vispārēja budžeta saskaņā ar 4. un 5. pantu,”2. Treša daļa 3. pantā tiek aizvietota ar šādu tekstu:„Pamatojoties uz starpību starp paredzēto apjomu un Garantiju fonda aktīvu neto vērtību „n-1” gada beigās, kuru aprēķina „n” gada sākumā, jebkāda apjoma pārpalikums vienā darījumā jāiemaksā Eiropas Savienības „n + 1” gada vispārējā budžeta ieņēmumu tāmes īpašā pozīcijā”.3. 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:„4 . pantsPamatojoties uz starpību starp paredzēto apjomu un Garantiju fonda neto aktīvu vērtību „n-1” gada beigās, kuru aprēķina „n” gada sākumā, vajadzīgais finansējuma apjoms vienā darījumā jāiemaksā fondā no Eiropas Savienības „n + 1” gada vispārējā budžeta.”4. 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:„5 . pants1. Ja vienas vai vairāku saistību nepildīšanas gadījumā Garantiju aktivēšanas rezultātā „n-1” gadā pārsniedz EUR 100 miljonus, apjoms, kas pārsniedz EUR 100 miljonus, jāatmaksā atpakaļ Garantiju fondā ikgadējās pārvedumu daļās, sākot ar „n + 1” gadu un turpinot veikt šos maksājumus turpmākos gadus līdz pilnai atmaksai (izlīdzināšanas mehānisms). Gada maksājuma daļas apmērs ir mazākais no šiem apjomiem:- EUR 100 miljoni vai- atlikušais maksājamais apjoms saskaņā ar izlīdzināšanas mehānismu.2. Aprēķinus, pamatojoties uz šo mehānismu, jā veic atsevišķi no 3. panta trešajā punktā un 4. pantā minētajiem aprēķiniem. Tomēr tiem kopā jāveido ikgadējo pārvedumu. Apjomus, kuri jāmaksā no Eiropas Savienības vispārējā budžeta saskaņā ar šo mehānismu, jāuzskata par fonda neto aktīviem attiecībā uz aprēķiniem, kas minēti 3. un 4. pantā.3. Ja vienas vai vairāku saistību nepildīšanas gadījumā garantiju aktivēšanas rezultātā fonda resursi samazinās zem 50% no paredzētā apjoma, Komisija iesniedz budžeta lēmējinstitūcijai ziņojumu par, iespējams, vajadzīgajiem fonda papildināšanas ārkārtas pasākumiem.”5. Pielikumu svītro.2. pantsŠī regula stājas spēkā 2006. gada 1. janvārī.Šī regula nav piemērojama Kopienas aizņēmumu vai aizdevumu darījumiem vai garantijām finanšu struktūrām, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 2728/94 pielikuma 1. punkta a) apakšpunktā, ja šie darījumi vai garantijas ir uzsāktas 2005. kalendārajā gadā.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [...]Padomes vārdā —PriekšsēdētājsFINANŠU PĀRSKATS |DATUMS: |1. | BUDŽETA POZĪCIJA: 6. pozīcija (2006. gadam) un 4. pozīcija: ES kā globālais partneris (no 2007. gada) | APROPRIĀCIJAS: |2. | SADAĻA: Aizdevumu garantijas trešām valstīm |3. | JURIDISKAIS PAMATS: Priekšlikums Padomes Regulai, ar kuru groza Regulu (EK, EAEK) Nr. 2728/94, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai |4. | MĒRĶI: Papildināt Garantiju fondu ārējai darbībai |5. | FINANSIĀLĀS SEKAS | GADS n (EUR miljoni ) | NĀKAMIE FINANŠU GADI (EUR miljoni ) |5.0 | IZDEVUMI 01.04.01.14. postenis: Maksājumi Garantiju fondam saistībā ar jaunām darbībām | 0 | 200 |5.1 | IEŅĒMUMI 302. postenis: Virsnormas pašu resursi, ko veido atmaksājuma atlikums no Garantiju fondu ārējai darbībai | atgādinājums | atgādinājums |[n] |5.0.1 | APRĒĶINĀTIE IZDEVUMI | 0 | 200 |5.1.1 | APRĒĶINĀTIE IEŅĒMUMI | atgādinājums | atgādinājums |5.2 | APRĒĶINA METODE: Normāla darbību finansēšana aprēķināta EUR 100 miljonu apmērā. Vēl papildu EUR 100 miljoni paredzēti no garantiju aktivēšanas izrietošu liela apjoma saistību nepildīšanas radīto zaudējumu segšanai. |6.0 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO KĀRTĒJĀ BUDŽETA APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS ATBILSTĪGAJĀ NODAĻĀ? | NĒ |6.1 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVEDUMIEM? | NĒ |6.2 | VAI NEPIECIEŠAMI BUDŽETA PAPILDINĀJUMI? | NĒ |6.3 | VAI TURPMĀKOS BUDŽETOS JĀIERAKSTA APROPRIĀCIJAS? | JĀ |NOVĒROJUMI: 2006. gads Ja priekšlikumu pieņem pirms 31.12.2005., apjoms ir vienāds ar nulli. Pretējā gadījumā piemērojama konkrētā regula un garantijas rezerve ir noteikta EUR 229 miljonu apmērā (pašreizējās cenās). |
 [1] OV L 293, 12.11.1994., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu Regulation (EK, Euratom) Nr. 1149/1999(OV L 139, 2.6.1999., 1. lpp.) un Regulu (EK, Euratom) Nr. 2273/2004(OV L 396, 31.12.2004., 28. lpp.).
 [2] Tā kā saistību neizpildīšana parasti nerada kopējā kredīta apjoma pieaugumu, riska robežu gadā var noteikt, pielīdzinot to gada maksājamām summām par amortizāciju vai procentiem.
 [3] OV C [...], [...], lpp. [...].
 [4] OV C [...], [...], lpp. [...].
 [5] OV C [...], [...], lpp. [...].
 [6] OV L 293, 29.1.2004., 1. lpp. Jaunākie grozījumi regulā izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2273/2004 (OV L 396, 31.12.2004., 28. lpp.).
 [7] KOM(2004) 837 galīgais
 [8] OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 07 03
 COM(2019) 313 final
 2019/0147(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl numatomo norinčių ir galinčių būti arbitrais asmenų sąrašo priėmimo.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimas
 Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu (toliau – Susitarimas) siekiama liberalizuoti ir palengvinti prekybą ir investicijas, taip pat skatinti glaudesnius Šalių ekonominius santykius.
 Susitarimą 2018 m. gruodžio 20 d. sudarė Europos Sąjungos Taryba, po to, kai 2018 m. gruodžio 12 d. jį ratifikavo Europos Parlamentas. Susitarimas įsigaliojo 2019 m. vasario 1 d.
 2.2.Jungtinis komitetas
 Jungtinis komitetas, kurį sudaro abiejų Šalių atstovai, įsteigtas Susitarimo 22.1 straipsnio 1 dalimi. Visi Jungtinio komiteto sprendimai ir rekomendacijos priimami bendru sutarimu ir gali būti priimami per posėdžius, kuriuose dalyvaujama asmeniškai, arba raštu (22.2 straipsnio 3 dalis).
 Vadovaujantis Susitarimo 22.1 straipsnio 4 dalies f punktu, Jungtinis komitetas per 2019 m. balandžio 10 d. įvykusį pirmąjį posėdį priėmė kolegijų darbo tvarkos taisykles ir arbitrų elgesio kodeksą, kaip nurodyta skyriaus dėl ginčų sprendimo 21.30 straipsnyje.
 2.3.Numatomas Jungtinio komiteto aktas
 Vadovaujantis 21.9 straipsnio 1 dalimi, Jungtinis komitetas taip pat sudaro bent devynių asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais, sąrašą (toliau – numatomas aktas).
 Vadovaujantis Susitarimo 22.1 straipsnio 2 dalimi, iš esmės toks Jungtinio komiteto sprendimas turėjo būti priimtas per pirmąjį posėdį. Tačiau vadovaujantis Susitarimo 22.2 straipsnio 3 dalimi jis taip pat gali būti priimamas raštu.
 Vadovaujantis 21.9 straipsnio 1 dalimi sąrašą sudaro trys dalys: po vieną kiekvienos Šalies sąrašą ir vienas asmenų, kurie nėra nei vienos iš Šalių piliečiai ir tinka būti kolegijos pirmininkais, sąrašas. Į kiekvieną šį sąrašą įtraukiami bent trys asmenys. Sudarant ar atnaujinant pirmininkų sąrašą kiekviena Šalis gali pasiūlyti iki trijų asmenų.
 Šalys parengė penkiolikos asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais, sąrašo projektą.
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 Šiuo pasiūlymu dėl Tarybos sprendimo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl numatomo norinčių ir galinčių būti arbitrais asmenų sąrašo priėmimo.
 Šalys parengė penkiolikos asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais, sąrašo projektą. Sąrašas atitinka Susitarimo 21.9 straipsnio 1 dalies reikalavimus, pagal kuriuos į kiekvieną sąrašo dalį įtraukiami bent trys asmenys. Į ES sąrašo dalį įtraukti keturi asmenys, į Japonijos – penki asmenys, o į bendrai pirmininkų sutartą sąrašo dalį įtraukti šeši asmenys.
 Šiuos dokumentus yra būtina priimti, kad Susitarimo 21 skyriaus (Ginčų sprendimas) nuostatos taptų vykdytinos ir taip būtų užtikrintas sklandus Susitarimo įgyvendinimas.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
 1
 .
 4.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Jungtinis komitetas yra susitarimu, būtent Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu, įsteigtas organas.
 Aktas, kurį Jungtinis komitetas raginamas priimti, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Susitarimo 102 straipsniu, numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę.
 Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.
 4.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika.
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
 2019/0147 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 3 dalį ir 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Sąjunga 2018 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimu (ES) 2018/1907
 2
 sudarė Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimą (toliau – Susitarimas), kuris įsigaliojo 2019 m. vasario 1 d. Vadovaujantis Susitarimo 22.1 straipsnio 4 dalimi Jungtinis komitetas užtikrina tinkamą ir veiksmingą šio Susitarimo veikimą;
 (2)Susitarimo 21.9 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad Jungtinis komitetas per savo pirmąjį posėdį sudaro bent devynių asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais, sąrašą. Vadovaujantis Susitarimo 22.2 straipsnio 3 dalimi, Jungtinio komiteto sprendimai taip pat gali būti priimami raštu;
 (3)tikslinga nustatyti poziciją, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Jungtiniame komitete, nes numatomas sprendimas bus privalomas Sąjungai,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo, grindžiama Jungtinio komiteto sprendimo projektu, kuris pridedamas prie šio sprendimo.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Komisijai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 2014 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje Vokietija prieš Tarybą, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 punktai.
 (2)
 OL L 330, 2018 12 27, p. 1.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 07 03
 COM(2019) 313 final
 PRIEDAS
 prie
 pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtame Jungtiniame komitete, dėl arbitrų sąrašo priėmimo
 PROJEKTAS
 JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. .../2019
 PAGAL EUROPOS SĄJUNGOS IR JAPONIJOS EKONOMINĖS PARTNERYSTĖS SUSITARIMĄ
 ... m. ... ... d.
 dėl asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais,
 sąrašo sudarymo
 JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimą, pasirašytą 2018 m. liepos 17 d. Tokijuje, ypač į jo 21.9 straipsnio 1 dalį ir 22.2 straipsnio 3 dalį,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1.Sudarytas asmenų, norinčių ir galinčių būti arbitrais, sąrašas, išdėstytas priede.
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta ...
 Jungtinio komiteto vardu
 Japonijos užsienio reikalų ministras
 ES atstovas
 PRIEDAS
 SUSITARIMO 21.9 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTAS
 ARBITRŲ SĄRAŠAS
 Europos Sąjungos pasiūlyti arbitrai
 1.Pieter Jan KUIJPER
 2.Laurence BOISSON DE CHAZOURNES
 3.Giorgio SACERDOTI
 4.Hélène RUIZ FABRI
 Japonijos pasiūlyti arbitrai
 1.Akio SHIMIZU
 2.Ichiro ARAKI
 3.Shotaro OSHIMA
 4.Kozo KAWAI
 5.Hironobu SAKAI
 Pirmininkai
 1.Merit JANOW (Jungtinės Amerikos Valstijos)
 2.David UNTERHALTER (Pietų Afrika)
 3.Christian HABERLI (Šveicarija)
 4.Armand DE MESTRAL (Kanada)
 5.William DAVEY (Jungtinės Amerikos Valstijos)
 6.Jennifer A. HILLMAN (Jungtinės Amerikos Valstijos)


type: caselaw

text:
 28.11.2016
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 441/28
 Recurso interposto em 29 de setembro de 2016 pela Comissão Europeia do acórdão do Tribunal da Função Pública de 20 de julho de 2016 no processo F-104/15, U (*1)/Comissão
 (Processo T-695/16 P)
 (2016/C 441/33)
 Língua do processo: francês
 Partes
 Recorrente: Comissão Europeia (representantes: A.-C. Simon, F. Simonetti e G. Gattinara, agentes)
 Outra parte no processo: U (*1) e Parlamento Europeu
 Pedidos
 A recorrente conclui pedindo que o Tribunal Geral se digne:
 —
 anular o acórdão do Tribunal da Função Pública de 20 de julho de 2016, proferido no processo F-104/15, U (*1)/Comissão;
 —
 no que respeita ao processo na primeira instância, na medida em que o Tribunal geral considere que o processo está em condições de ser julgado, negar provimento ao recurso e condenar a recorrente na primeira instância nas despesas;
 —
 no que se refere ao processo de recurso, condenar cada uma das partes a suportar as suas próprias despesas referentes a este processo.
 Fundamentos e principais argumentos
 A recorrente invoca três fundamentos de recurso.
 1.
 Primeiro fundamento, relativo a um erro de direito, a uma violação do dever de fundamentação e a uma violação da proibição de decidir ultra petita, no que diz respeito aos n.os 53 a 56, 60 e 75 a 78 do acórdão recorrido.
 2.
 Segundo fundamento, relativo a vários erros de direito na interpretação do artigo 20.o do anexo VIII do Estatuto dos Funcionários, no que se refere aos n.os 31, 57 a 60 e 61 a 65, primeira frase, do acórdão recorrido.
 3.
 Terceiro fundamento, relativo a vários erros de direito e a uma violação do dever de fundamentação, no que respeita aos n.os 65 e 67 a 79 do acórdão recorrido.
 (*1) Informações apagadas no âmbito da proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais.