jurisdiction: EU

text:
 12.2.2016
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 37/56
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/184
 z dne 11. februarja 2016
 o razširitvi dokončne izravnalne dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1239/2013 na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), in zlasti člena 23(4) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 1. POSTOPEK
 1.1 Obstoječi ukrepi
 (1)
 Svet je z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2013 (2) („prvotna uredba“) uvedel dokončno izravnalno dajatev v višini 11,5 % na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija ter celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „Kitajska“) za vse družbe, ki niso navedene v členu 1(2) in Prilogi 1 k navedeni uredbi. Ti ukrepi so v nadaljnjem besedilu „veljavni ukrepi“, preiskava, ki je privedla do ukrepov, uvedenih s prvotno uredbo, pa je v nadaljnjem besedilu „prvotna preiskava“.
 1.2 Začetek preiskave na zahtevo
 (2)
 15. aprila 2015 je proizvajalec Unije, ki proizvaja fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija ter celice, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, vložil zahtevek, v katerem je navedel, da prihaja do izogibanja protidampinškim in izravnalnim ukrepom v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija ter celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, iz LRK in sicer prek Malezije in Tajvana.
 (3)
 V zahtevku so bili predloženi dokazi prima facie, iz katerih je razvidno, da se je po uvedbi veljavnih ukrepov znatno spremenil vzorec trgovanja, ki vključuje izvoz iz LRK, Malezije in Tajvana v Unijo, in zdi se, da je to spremembo povzročila uvedba veljavnih ukrepov. Za takšno spremembo razen uvedbe ukrepov domnevno ni zadostnih upravičenih razlogov ali utemeljitev.
 (4)
 Poleg tega dokazi kažejo, da je bil popravljalni učinek veljavnih ukrepov oslabljen v smislu količine in cene. Iz dokazov je razvidno, da se je uvoz iz Malezije in Tajvana povečal po cenah, ki so nižje od neškodljive cene, določene v prvotni preiskavi.
 (5)
 Dokazi prima facie pa so dokazovali tudi, da so fotonapetostni moduli iz kristalnega silicija ter celice, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK, vendar poslani iz Malezije in Tajvana, še vedno subvencionirani.
 (6)
 Ko je Komisija, potem ko je obvestila države članice, ugotovila, da obstajajo zadostni dokazi prima facie za začetek preiskave na podlagi člena 23 osnovne uredbe, je začela preiskavo z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/832 (3) („uredba o začetku preiskave“). V skladu s členom 23(4) in členom 24(5) osnovne uredbe je Komisija z uredbo o začetku preiskave carinskim organom tudi naložila, da registrirajo uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija ter celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, poslanih iz Malezije ali Tajvana. Pooblaščenec za zaslišanje v trgovinskih postopkih je na zaslišanju dne 1. oktobra 2015 obravnaval zahtevek za prenehanje registracije sončnih celic iz Tajvana, ki jo je vložnik podal dne 13. julija 2015, in jo zavrgel.
 1.3 Preiskava
 (7)
 Komisija je o začetku preiskave obvestila organe LRK, Malezije in Tajvana, proizvajalce izvoznike in trgovce v navedenih državah, uvoznike v Uniji, za katere je znano, da jih to zadeva, ter industrijo Unije. Vprašalniki so bili poslani proizvajalcem/izvoznikom v LRK, Maleziji in Tajvanu, ki so bili Komisiji znani ali ki so se sami javili v rokih iz uvodne izjave 15 uredbe o začetku preiskave. Vprašalniki so bili poslani tudi uvoznikom v Uniji. Zainteresirane strani so imele možnost, da v roku iz uredbe o začetku preiskave pisno izrazijo svoja stališča in zahtevajo zaslišanje.
 (8)
 Javilo se je štirinajst družb iz Malezije, 28 skupin družb ali družb iz Tajvana, devet družb iz LRK, 25 družb iz Unije, vključno z industrijo Unije, nepovezani uvozniki in monterji ter pet industrijskih združenj in združenj uporabnikov.
 (9)
 Javilo se je 14 malezijskih družb, od katerih je devet predložilo izpolnjen vprašalnik in zahtevalo izvzetje iz morebitnih razširjenih ukrepov v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe. Družba Malaysian Solar Resources je poslala odgovor, katerega Komisija zaradi njegove nepopolnosti ni mogla ustrezno proučiti. Zato je Komisija to zahtevo zavrnila. Pet malezijskih družb, W&K Solar (M) Sdn. Bhd., Solexel (M) Sdn. Bhd., Solartif Sdn Bhd, Jinko Solar Technology Sdn. Bhd. in PV Hi Tech Solar Sdn. Bhd., je obvestilo Komisijo, da ne prodajajo izdelka v preiskavi v Unijo in ne nameravajo izpolniti vprašalnika. Nekatere od teh družb so v začetni fazi delovanja.
 (10)
 Javilo se je 28 družb iz Tajvana. Družba SunEdge Technology je obvestila Komisijo, da izdelka v preiskavi ne prodaja v Unijo. Njena zahteva je zato postala brezpredmetna in je bila zavrnjena. Družba Mosel Vitelic Inc. je obvestila Komisijo, da je junija 2015 ustavila proizvodnjo, zato ni več zaprosila za izvzetje. Ostalih 26 družb je predložilo izpolnjen vprašalnik in zaprosilo za izvzetje iz morebitnih razširjenih ukrepov v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe. Tri družbe, tj. iSolar Energy Technology Co. Ltd, IST Energy Co. Ltd in DS Technology Co. Ltd, so v izpolnjenem vprašalniku sporočile, da nimajo lastne proizvodnje. Komisija je zato menila, da te družbe ne izpolnjujejo pogojev za izvzetje, in zavrnila njihove zahteve. V družbah, za katere se je štelo, da ne izpolnjujejo pogojev za upravičenost do izvzetja ali katerih zahtevek je bil zavrnjen, preveritveni obiski niso bili opravljeni. Komisija je zato izvedla preveritvene obiske v prostorih 23 družb ali skupin družb.
 (11)
 Nepovezani uvozniki v Uniji niso posredovali nobenega izpolnjenega vprašalnika. Izpolnjene vprašalnike so predložili tudi trije kitajski proizvajalci izvozniki, ki niso povezani s tajvanskimi ali malezijskimi proizvajalci, in trije povezani kitajski proizvajalci izvozniki. Poleg tega je Komisija prejela 14 stališč zainteresiranih strani.
 (12)
 V celoti izpolnjene vprašalnike so predložile naslednje malezijske in tajvanske skupine družb, v katerih so bili nato opravljeni preveritveni obiski.
 Proizvajalci izvozniki v Maleziji:
 —
 AUO – SunPower Sdn. Bhd.
 —
 Eco Future Manufacturer Industry (M) Sdn. Bhd.
 —
 Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd. (Flextronics je pogodbeni proizvajalec; Komisija je preverila tudi družbo OEM SunEdison Products Singapore Pte Ltd)
 —
 Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.
 —
 Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.
 —
 Promelight Technology (Malaysia) Sdn. Bhd.
 —
 Sun M Energy Sdn. Bhd.
 —
 TS Solartech Sdn. Bhd.
 Proizvajalci izvozniki v Tajvanu:
 —
 AblyTek Co., Ltd.
 —
 ANJI Technology Co., Ltd.
 —
 AU Optronics Corporation
 —
 Big Sun Energy Technology Inc.
 —
 EEPV Corp.
 —
 E-TON Solar Tech. Co., Ltd. (preverjanje tega podjetja je zajelo tudi podjetje Gloria Solar)
 —
 Gintech Energy Corporation
 —
 Gintung Energy Corporation
 —
 Inventec Energy Corporation
 —
 Inventec Solar Energy Corporation
 —
 LOF Solar Corp.
 —
 Ming Hwei Energy Co., Ltd.
 —
 Motech Industries, Inc.
 —
 Neo Solar Power Corporation
 —
 Perfect Source Technology Corp.
 —
 Ritek Corporation
 —
 Sino-American Silicon Products Inc.
 —
 Solartech Energy Corp.
 —
 Sunengine Corporation Ltd.
 —
 Topcell Solar International Co., Ltd.
 —
 TSEC Corporation
 —
 Universal Hardware Corporation
 —
 Win Win Precision Technology Co., Ltd.
 1.4 Obdobje preiskave
 (13)
 Obdobje preiskave je trajalo od 1. januarja 2012 do 31. marca 2015 („OP“). Za OP so se med drugim zbirali podatki za preiskavo domnevne spremembe vzorca trgovanja. Za obdobje od 1. aprila 2014 do 31. marca 2015 („obdobje poročanja“) so se zbrali podrobnejši podatki za preverjanje morebitne oslabitve popravljalnega učinka veljavnih ukrepov in obstoja subvencioniranja.
 2. REZULTATI PREISKAVE
 2.1 Splošne ugotovitve
 (14)
 V skladu s členom 23(3) osnovne uredbe se je obstoj izogibanja ukrepom ocenjeval z zaporedno analizo, ali se je vzorec trgovanja med tretjimi državami in Unijo spremenil; ali je do te spremembe prišlo zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katere razen uvedbe dajatve ni zadostnega vzroka ali ki niso gospodarsko upravičeni; ali so obstajali dokazi o škodi ali o tem, da je bil popravljalni učinek dajatve oslabljen v smislu cene in/ali količine podobnega izdelka, ter ali so uvoženi podobni izdelek in/ali njegovi deli še vedno upravičeni do subvencije
 2.2 Zadevni izdelek in podobni izdelek
 (15)
 Izdelek, ki je predmet morebitnega izogibanja, so fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter celice, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija (celice imajo debelino največ 400 mikrometrov), ki se trenutno uvrščajo pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 ter s poreklom ali poslani iz Ljudske republike Kitajske, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT („zadevni izdelek“).
 (16)
 Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka:
 —
 solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
 —
 tankoslojni fotonapetostni izdelki,
 —
 fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija,
 —
 moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči.
 (17)
 Izdelek v preiskavi je enak kot „zadevni izdelek“, ki je opredeljen v prejšnjih uvodnih izjavah, le da je poslan iz Malezije in Tajvana, ne glede na to, ali je deklariran kot izdelek s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne.
 (18)
 Preiskava je pokazala, da imajo fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter celice, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, kot so opredeljeni zgoraj, izvoženi v Unijo iz LRK, ter sončne celice in moduli, poslani v Unijo iz Malezije in Tajvana, enake osnovne fizikalne in tehnične lastnosti ter enako uporabo, zato jih je treba šteti za podobne izdelke v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.
 (19)
 Izraza sončni panel in sončni modul se v industriji uporabljata kot sopomenki in imata isti pomen, to je niz skupaj laminiranih sončnih celic (najpogosteje 60 ali 72), zasnovanih za absorpcijo sončne svetlobe kot vira energije za proizvodnjo električne energije. Tudi izraza sončni (solarni) in fotonapetostni se v zvezi s sončnimi celicami in moduli v industriji uporabljata kot sopomenki, in sicer se nanašata na pretvarjanje sončne v električno energijo. Fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter celice, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, se v nadaljevanju navajajo kot „sončne celice in moduli“.
 2.3 Rezultati preiskave v zvezi z LRK
 (20)
 Sodelovanje proizvajalcev/izvoznikov iz LRK je bilo na nizki ravni, saj jih je le šest vrnilo izpolnjene vprašalnike. Zato na podlagi informacij, ki so jih predložile sodelujoče strani, ni bilo mogoče smiselno določiti obsega izvoza zadevnega izdelka iz LRK.
 (21)
 Glede na zgoraj navedeno je bilo ugotovitve v zvezi z izvozom sončnih celic in modulov iz LRK v Unijo, Malezijo in Tajvan treba oblikovati tudi na podlagi podatkovne zbirke Comext (4); podatkov, ki so jih Komisiji sporočile države članice o uvozu izdelkov, ki so predmet preiskave in za katere veljajo ukrepi v skladu s členom 24(6) osnovne uredbe („podatkovna zbirka iz člena 24(6)“); kitajskih, malezijskih in tajvanskih nacionalnih statističnih podatkov in informacij, predloženih v zahtevku (5).
 (22)
 Obseg uvoza, evidentiran v malezijskih, tajvanskih in kitajskih statističnih podatkih, je vključeval skupino izdelkov, ki je večja od zadevnega izdelka ali izdelka v preiskavi (6). Vendar pa se je na podlagi podatkov zbirke Comext, preverjenih podatkov o kitajskih, malezijskih in tajvanskih proizvajalcih sončnih celic in modulov ter zahtevka lahko ugotovilo, da je znatni del obsega tega uvoza zajemal zadevni izdelek (7). V skladu s tem bi bilo mogoče navedene podatke uporabiti za opredelitev vsakršne spremembe vzorca trgovanja ter jih navzkrižno preveriti z drugimi podatki, kot so podatki sodelujočih proizvajalcev izvoznikov in uvoznikov.
 2.3.1 Sprememba v vzorcu trgovanja med LRK in EU
 (23)
 Razpredelnica 1 kaže obseg uvoza zadevnega izdelka iz LRK v Unijo po uvedbi veljavnih ukrepov:
 Razpredelnica 1
 Gibanje uvoza zadevnega izdelka iz LRK v Unijo v obdobju preiskave; enota: megavati (MW)
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Stopnja rasti 2012 – OP
 Uvoz iz LRK
 11 119
 5 584
 3 443
 3 801
 – 66 %
 Delež celotnega uvoza
 71 %
 54 %
 43 %
 46 %
 – 35 %
 Celotni uvoz
 15 740
 10 300
 8 067
 8 325
 – 47 %
 Vir: Comext.
 (24)
 Uvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo se je znatno zmanjšal, in sicer za 66 %. Ker je zmanjšanje uvoza iz LRK presegalo zmanjšanja celotne količine uvoza v Unijo, se je delež kitajskega uvoza zmanjšal za 35 %.
 2.4 Rezultati preiskave v Maleziji
 2.4.1 Stopnja sodelovanja in določitev obsega trgovanja v Maleziji
 (25)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 9, je osem proizvajalcev izvoznikov v Maleziji sodelovalo in predložilo v celoti izpolnjene vprašalnike. Za tri sodelujoče malezijske družbe je bilo ugotovljeno, da je uporaba člena 28(1) osnovne uredbe upravičena iz razlogov, pojasnjenih v spodnjih uvodnih izjavah od vključno 84.
 (26)
 Po podatkih zbirke Comext so sodelujoči malezijski proizvajalci izvozniki v obdobju poročanja opravili 57 % celotnega malezijskega uvoza izdelka v preiskavi v Unijo.
 2.4.2 Sprememba vzorca trgovanja v Maleziji
 Uvoz izdelka v preiskavi iz Malezije v Unijo
 (27)
 Razpredelnica 2 kaže obseg uvoza izdelka v preiskavi iz Malezija v Unijo v obdobju preiskave:
 Razpredelnica 2
 Gibanje uvoza izdelka v preiskavi iz Malezije v Unijo v obdobju preiskave; enota: megavati (MW)
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Stopnja rasti 2012 – obdobje poročanja
 Uvoz iz Malezije
 466
 495
 1 561
 1 610
 245 %
 Delež celotnega uvoza
 3 %
 5 %
 19 %
 19 %
 553 %
 Celotni uvoz
 15 740
 10 300
 8 067
 8 325
 – 47 %
 Vir: Comext in zahtevek.
 (28)
 Medtem ko se je uvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo zmanjšal, kot je opisano v uvodni izjavi 24, se je skupni uvoz izdelka v preiskavi iz Malezije v Unijo znatno povečal za + 245 %. Povečanje je bilo še posebej znatno po uvedbi veljavnih ukrepov v letu 2013. Ko se je skupni uvoz znatno znižal zaradi padca potrošnje Unije, se je delež uvoza iz Malezije v celotnem uvozu v Unijo v primerjavi s povečanjem uvoza še bolj povečal (+ 553 %).
 (29)
 Sprememba vzorca trgovanja med Malezijo in Unijo postane še pomembnejša za fotonapetostne module iz kristalnega silicija („moduli“), če se analizira ločeno od celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih iz kristalnega silicija („celice“).
 (30)
 Obseg uvoza modulov iz Malezije se je s 108 MW v letu 2012 povečal na 1 036 MW v obdobju poročanja (+ 860 %). Ob upoštevanju upada skupnega uvoza se je tržni delež uvoza modulov iz Malezije v Unijo povečal z 1 % v letu 2012 na 17 % v obdobju poročanja (+ 1 793 %).
 (31)
 Povečanje uvoza celic iz Malezije je znatno zaostajalo za uvozom modulov, in sicer je njihov uvoz s 358 MW v letu 2012 zrasel na 573 MW v obdobju poročanja (+ 60 %). Tržni delež uvoza celic iz Malezije v Unijo se je povečal z 10 % v letu 2012 na 27 % v obdobju poročanja (+ 165 %).
 (32)
 Zgoraj navedeni podatki kažejo, da je od prvotne preiskave, ki se je začela leta 2012, in od uvedbe veljavnih ukrepov leta 2013 uvoz sončnih celic in modulov iz Malezije v določeni meri nadomestil uvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo.
 Kitajski izvoz v Malezijo
 (33)
 Pri določitvi gibanja trgovinskega toka sončnih celic in modulov iz LRK v Malezijo so bili uporabljeni malezijski in kitajski statistični podatki ter podatki iz zahtevka (8). Tako kitajski kot malezijski statistični podatki so na voljo samo na ravni skupine izdelkov, ki presega raven zadevnega izdelka (9). Vendar pa je bilo na podlagi podatkov zbirke Comext, preverjenih podatkov o kitajskih in malezijskih proizvajalcih sončnih celic in modulov ter zahtevka ugotovljeno, da je znatni del te skupine zajemal zadevni izdelek, zato je bilo navedene podatke mogoče upoštevati (10). Obseg izvoza v kitajskih in obseg uvoza v malezijskih statističnih podatkih se razlikujeta, ker carinska zakonika v teh dveh državah ne zajemata istih izdelkov (10). Čeprav so malezijski podatki o uvozu precej višji od kitajskih podatkov o izvozu, oba niza podatkov kažeta enak trend povečevanja izvoza iz Kitajske v Malezijo. Glede na to, da so malezijski podatki o uvozu precej večji od kitajskih izvoznih podatkov, so v analizi kot konservativnejši uporabljeni slednji.
 (34)
 Obstajajo dokazi, da se je del uvoza kitajskega izdelka v Malezijo zmotno ali goljufivo deklariral kot uvoz drugih izdelkov. Uvoženi laminirani sončni moduli so bili na primer deklarirani kot solarno steklo ali kot celice, čeprav bi morali biti prijavljeni kot moduli, kakor je razloženo v uvodni izjavi 62. Zato kitajska izvozna statistika iz razpredelnice 3 zelo verjetno podcenjuje obseg uvoza modulov in morda malenkost precenjuje uvoz celic.
 Razpredelnica 3
 Uvoz sončnih celic in modulov iz LRK v Malezijo po kitajskih statističnih podatkih; enota: megavati (MW)
 Uvoz iz LRK v Malezijo
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Celice
 6
 25
 43
 53
 Moduli
 15
 127
 168
 130
 Skupaj
 21
 152
 211
 183
 Indeks za celice
 100
 417
 717
 883
 Indeks za module
 100
 847
 1 120
 867
 Indeks skupno
 100
 724
 1 005
 871
 Vir: Zahtevek, Global Trade Information Services.
 Razpredelnica 4
 Uvoz sončnih celic in modulov iz LRK v Malezijo po malezijskih statističnih podatkih; enota: megavati (MW)
 Uvoz iz LRK v Malezijo
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Celice
 137
 313
 339
 405
 Moduli
 27
 65
 379
 290
 Skupaj
 164
 378
 718
 695
 Indeks za celice
 100
 228
 247
 296
 Indeks za module
 100
 240
 1 397
 1 067
 Indeks skupno
 100
 230
 437
 423
 Vir: Zahtevek, Global Trade Information Services.
 (35)
 Uvoz sončnih celic in modulov iz LRK v Malezijo se je po kitajskih izvoznih podatkih povečal za več kot 800 %, po malezijskih podatkih pa za več kot 400 %.
 (36)
 Razpredelnica 5 kaže gibanje domače potrošnje v Maleziji v obdobju poročanja. Kot je prikazano v razpredelnici 5, je bila potrošnja modulov na malezijskem domačem trgu po uvedbi veljavnih ukrepov leta 2013 precej nižja od ravni izvoza iz LRK. Gibanje domače potrošnje torej ne obrazloži tolikšnega povečanja uvoza sončnih celic in modulov iz LRK v Malezijo.
 Razpredelnica 5
 Gibanje domače potrošnje sončnih modulov v Maleziji v letih 2012, 2013 in 2014; enota: megavati (MW)
 Malezija
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Domača poraba modulov
 32
 107
 87
 88
 Indeks
 100
 338
 275
 279
 Vir: Zahtevek.
 Sklep glede spremembe vzorca trgovanja v Maleziji
 (37)
 Preiskava je odkrila dokaze o zmanjšanju uvoza sončnih celic in modulov iz LRK v Unijo in vzporedno povečanje njihovega izvoza iz LRK v Malezijo in izvoza iz Malezije v Unijo po prvotni preiskavi, ki je bila uvedena leta 2012 in po sprejetju veljavnih ukrepov leta 2013. Te spremembe v trgovinskih tokovih pomenijo spremembo v vzorcu trgovanja med zgoraj navedenimi državami na eni strani in Unijo na drugi strani.
 2.4.3 Narava izogibanja ukrepom v Maleziji
 (38)
 V skladu s členom 23(1) osnovne uredbe mora do spremembe vzorca trgovanja priti zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katero razen uvedbe dajatve ni zadostnega vzroka ali gospodarske upravičenosti. Praksa, postopek ali dejavnost med drugim vključuje pošiljanje izdelka, za katerega veljajo ukrepi, prek tretjih držav.
 Pretovarjanje
 (39)
 Uvoz izdelka v preiskavi iz Malezije v Unijo je po podatkih zbirke Comext v obdobju poročanja predstavljal več kot 46 % celotnega uvoza iz Malezije.
 (40)
 Na področju celic je bilo sodelovanje stoodstotno in za vse proizvajalce celic, ki so sodelovali v preiskavi, je bilo ugotovljeno, da so resnični proizvajalci.
 (41)
 Nesodelujoče družbe so v istem obdobju opravile 71 % vsega uvoza modulov iz Malezije. Moduli so končni izdelek, zato se v Malezijo lahko uvozijo samo za domačo potrošnjo ali pretovarjanje. Velik obseg uvoza modulov iz LRK, ki presega domačo potrošnjo, kot je navedeno v uvodni izjavi 36, in visoka raven nesodelovanja malezijskih družb kažeta, da je moral biti velik del modulov, poslanih iz LRK, prek Malezije pretovorjen v Unijo.
 (42)
 Poleg tega je bilo ugotovljeno, kakor je navedeno v uvodnih izjavah od vključno 84, da so številni sodelujoči malezijski proizvajalci predložili zavajajoče informacije, zlasti glede odnosa s kitajskimi proizvajalci, uvoza končnih izdelkov iz Kitajske in porekla v Unijo izvoženega izdelka v preiskavi. Za nekatere je bilo ugotovljeno, da so fotonapetostne module iz kristalnega silicija kitajskega porekla izvažali v Unijo, za nekatere druge družbe pa, da so goljufivo deklarirale ključne sestavne dele kot solarno steklo in ponarejale račune.
 (43)
 Poleg tega je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) leta 2014 začel preiskavo v zvezi z domnevnim pretovarjanjem sončnih celic in modulov prek Malezije. Ta preiskava še poteka.
 (44)
 Glede na zgoraj navedene premisleke je obstoj pretovarjanja izdelka v preiskavi prek Malezije torej potrjen.
 2.5 Rezultati preiskave v Tajvanu
 2.5.1 Stopnja sodelovanja in določitev obsega trgovanja v Tajvanu
 (45)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 10, je 23 družb ali skupin družb v Tajvanu sodelovalo in predložilo v celoti izpolnjene vprašalnike.
 (46)
 Po podatkih zbirke Comext so sodelujoči tajvanski proizvajalci izvozniki v obdobju poročanja opravili 63,3 % celotnega tajvanskega uvoza izdelka v preiskavi v Unijo.
 2.5.2 Sprememba vzorca trgovanja v Tajvanu
 Uvoz izdelka v preiskavi iz Tajvana v Unijo
 (47)
 Razpredelnica 6 kaže obseg uvoza izdelka v preiskavi iz Tajvana v Unijo v obdobju preiskave:
 Razpredelnica 6
 Gibanje uvoza izdelka v preiskavi iz Tajvana v Unijo v obdobju preiskave; enota: megavati (MW)
 2012
 2013
 2014
 Obdobje poročanja
 Stopnja rasti 2012 – obdobje poročanja
 Uvoz iz Tajvana
 1 375
 1 557
 1 752
 1 793
 30 %
 Delež celotnega uvoza
 9 %
 15 %
 22 %
 22 %
 147 %
 Celotni uvoz
 15 740
 10 300
 8 067
 8 325
 – 47 %
 Vir: Comext.
 (48)
 Kot je opisano v uvodni izjavi 24, se je obseg uvoza zadevnega izdelka iz Kitajske v Unijo po uvedbi veljavnih ukrepov decembra 2013 znatno zmanjšal. Po drugi strani pa se je v istem obdobju znatno povečal (za + 30 %) obseg uvoza izdelka v preiskavi iz Tajvana v Unijo. Skupni uvoz izdelka v preiskavi v Unijo se je zmanjšal, zato se je tržni delež tajvanskega uvoza izdelka v preiskavi v Unijo v obdobju poročanja povečal z 9 % leta 2012 na 22 % (povečanje za + 147 %).
 (49)
 Zgoraj navedeni podatki kažejo, da je od prvotne preiskave, ki se je začela leta 2012, in od uvedbe veljavnih ukrepov leta 2013 uvoz sončnih celic in modulov iz Tajvana v določeni meri nadomestil uvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo.
 Kitajski izvoz v Tajvan
 (50)
 Tajvanski organi so predložili statistične podatke o uvozu in izvozu sončnih celic in modulov iz območij proste trgovine in carinskih skladišč („OPT“). Uvoz sončnih celic in modulov iz LRK v Tajvan je prepovedan. Kitajske sončne celice in moduli ter druge ključne komponente lahko zato vstopijo samo v OPT, od koder se pozneje ponovno izvozijo ali uporabijo kot surovina v drugem izdelku, ki se ponovno izvozi. Komisija ugotavlja, da je skoraj ves uvoz celic in modulov v OPT prišel iz Kitajske. Predloženi so bili podatki za leta 2012, 2013 in 2014. Obdobje poročanja zajema tri četrtletja leta 2014 in eno četrtletje leta 2015, zato ni verjetno, da bi se trend v letu 2014 bistveno razlikoval od trenda v obdobju poročanja.
 (51)
 Razpredelnica 7 kaže obseg uvoza sončnih celic in modulov iz LRK v tajvanska območja proste trgovine in carinska skladišča v obdobju preiskave:
 Razpredelnica 7
 Uvoz sončnih celic in modulov iz LRK v tajvanska OPT; enota: megavati (MW)
 2012
 2013
 2014
 Uvoz iz LRK v tajvanska OPT
 0
 49
 284
 Indeks
 100
 243 150
 1 421 000
 Vir: Urad za zunanjo trgovino (Bureau of Foreign Trade, BOFT).
 (52)
 Razpredelnica 8 kaže obseg izvoza sončnih celic in modulov iz tajvanskih OPT v Unijo v obdobju preiskave:
 Razpredelnica 8
 Izvoz sončnih celic in modulov iz tajvanskih OPT v Unijo; enota: megavati (MW)
 2012
 2013
 2014
 Izvoz iz tajvanskih OPT v Unijo
 2
 48
 223
 Indeks
 100
 242 300
 1 112 750
 Vir: Urad za zunanjo trgovino (Bureau of Foreign Trade, BOFT).
 (53)
 Razpredelnica 7 kaže občutno povečanje uvoza sončnih celic in modulov po uvedbi prvotne preiskave leta 2012 in uvedbi veljavnih ukrepov leta 2013. Razpredelnica 8 jasno kaže, da je bila večina zadevnega izdelka ponovno izvožena v Unijo.
 (54)
 Sprememba v vzorcu trgovanja med Tajvanom in LRK postane pri modulih še znatnejša, če se analizira ločeno od celic.
 (55)
 Uvoz modulov iz Kitajske v tajvanska OPT se je povečal s skoraj 0 MW v letu 2012 na 213 MW v letu 2014. Skoraj ves uvoz v OPT je prihajal iz Kitajske. Od uvoženih 213 MW sta bila v EU izvožena 202 MW. Zato je v letu 2014 po podatkih zbirke Comext izvoz modulov, ki so prvotno imeli kitajsko poreklo, iz tajvanskih OPT v EU predstavljal najmanj 24 % celotnega tajvanskega izvoza modulov v EU.
 (56)
 Uvoz celic iz Kitajske v tajvanska OPT se je povečal s skoraj 0 MW v letu 2012 na 71 MW v letu 2014. Sporočeno je bilo, da je bilo 20 MW izvoženih v EU. Zato je v letu 2014 po podatkih zbirke Comext izvoz celic s kitajskim poreklom iz tajvanskih OPT predstavljal 2 % celotnega tajvanskega izvoza celic v EU.
 (57)
 Glede na to, da se kitajski zadevni izdelek ne sme prodajati v Tajvanu, ni nobene druge utemeljitve za njegov uvoz iz LRK v Tajvan, razen pretovarjanja ali dejavnosti sestavljanja/končne izdelave za ponovni izvoz kitajskih ključnih komponent iz Tajvana.
 Sklep glede spremembe vzorca trgovanja v Tajvanu
 (58)
 Zmanjšanje kitajskega izvoza sončnih celic in modulov ter vzporedno povečanje izvoza iz LRK v Tajvan in izvoza iz Tajvana v Unijo po prvotni preiskavi, ki je bila uvedena leta 2012, in uvedbi veljavnih ukrepov leta 2013, pomenita spremembo v vzorcu trgovanja med tema državama na eni in Unijo na drugi strani.
 2.5.3 Narava izogibanja ukrepom v Tajvanu
 (59)
 V skladu s členom 23(3) osnovne uredbe mora do spremembe vzorca trgovanja priti zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katero razen uvedbe dajatve ni zadostnega vzroka ali gospodarske upravičenosti. Praksa, postopek ali dejavnost med drugim vključuje pošiljanje izdelka, za katerega veljajo ukrepi, prek tretjih držav.
 Pretovarjanje
 (60)
 Uvoz izdelka v preiskavi v Unijo je po podatkih zbirke Comext v obdobju preiskave predstavljal več kot 38 % celotnega uvoza iz Tajvana. Nesodelujoče družbe so v istem obdobju opravile 11 % vsega uvoza celic iz Tajvana v Unijo. Uvoz modulov v Unijo s strani nesodelujočih družb je po podatkih zbirke Comext predstavljal 64 % celotnega tajvanskega uvoza modulov.
 (61)
 Za vse proizvajalce celic, ki so sodelovali v preiskavi, je bilo ugotovljeno, da so resnični. Hkrati pa je, kot je navedeno v uvodni izjavi 56, izvoz celic s poreklom iz Kitajske iz tajvanskih OPT v Unijo po podatkih zbirke Comext v letu 2014 predstavljal le 2 % tajvanskega uvoza celic v Unijo.
 (62)
 Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 81, je bilo ugotovljeno, da so nekatere družbe v Tajvanu v svoja carinska skladišča uvažale laminirane sončne module (imenovane tudi sončni paneli) in da je bil vsaj del teh laminiranih sončnih panelov deklariran kot sončne celice. Laminirani sončni modul je skoraj dokončan modul, ki vsebuje 60 ali 72 celic. Za izdelavo sončnega modula iz laminiranega modula je potrebno le zelo osnovno sestavljanje, in sicer se nanj pritrdi aluminijast okvir ter doda razdelilna omarica. Zato je treba laminirane sončne module deklarirati kot sončne module. To pomeni, da je bil vsaj del kitajskih celic, uvoženih v tajvanska območja proste trgovine in carinska skladišča, v resnici laminiranih sončnih modulov, in bi morale biti deklarirane kot moduli.
 (63)
 Kot je omenjeno v uvodni izjavi 55, je izvoz modulov, ki so imeli prvotno kitajsko poreklo, iz tajvanskih OPT predstavljal vsaj 24 % tajvanskega uvoza modulov v EU. Moduli so končni izdelek in kitajskih modulov v Tajvanu ni mogoče prodati, zato je bil edini verjetni namen njihovega uvoza v Tajvan pretovarjanje. Komisija je zato ugotovila, da je moral biti velik del modulov, poslanih iz LRK, prek Tajvana pretovorjen v Unijo.
 (64)
 Poleg tega je OLAF leta 2014 začel preiskavo v zvezi z domnevnim pretovarjanjem sončnih celic in modulov prek Tajvana. Ta preiskava še poteka.
 (65)
 Tajvanski organi so poleg tega hkrati opravili preiskave v zvezi z domnevnimi praksami izogibanja ukrepom in sklenili, da je več družb, zlasti trgovcev, s ponareditvijo porekla sončnih modulov zagrešilo goljufijo.
 (66)
 Glede na zgoraj navedene premisleke je obstoj pretovarjanja izdelka v preiskavi prek Tajvana torej potrjen.
 2.6 Nezadosten drug vzrok ali gospodarska utemeljitev razen uvedbe izravnalne dajatve
 (67)
 S preiskavo ni bil za pretovarjanje, razen izogibanja veljavnim ukrepom za sončne celice in module s poreklom iz Kitajske, ugotovljen noben drug ustrezen vzrok ali gospodarska upravičenost. Razen dajatve ni bilo nikakršnih elementov, ki bi lahko šteli kot nadomestilo za stroške pretovarjanja ali uvoza in izvoza fotonapetostnih celic ali modulov iz kristalnega silicija, zlasti ne glede prevoza in ponovnega natovarjanja iz LRK prek Malezije in Tajvana.
 2.7 Dokazi o subvencioniranju
 (68)
 Kot je navedeno v Izvedbeni uredbi (EU) št. 1239/2013, je bilo ugotovljeno, da kitajski proizvajalci izvozniki še vedno uživajo ugodnosti iz mnogih subvencijskih shem vlade LRK ter regionalnih in lokalnih oblasti v LRK. Dokazi prima facie so posledično pokazali, da bodo proizvajalci zadevnih izdelkov v LRK verjetno tudi v prihodnje uživali ugodnosti iz naslova vrste subvencij. Zato je bil 5. decembra 2015 uveden pregled zaradi izteka ukrepa (11). Noben proizvajalec izvoznik iz LRK ali druga zainteresirana stran ni predložil nobenega dokaza o nasprotnem. Zato se sklene, da za uvoženi izdelek v preiskavi še vedno veljajo koristi iz subvencijskih shem.
 2.8 Spodkopavanje popravljalnega učinka izravnalne dajatve
 (69)
 Za oceno, ali so uvoženi izdelki v smislu količin in cen oslabili popravljalne učinke obstoječih ukrepov glede uvoza fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija ter celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK, so bili kot najzanesljivejši razpoložljivi podatki o količinah in cenah izvoza nesodelujočih družb uporabljeni preverjeni podatki sodelujočih proizvajalcev izvoznikov ter podatki zbirke Comext in zbirke iz člena 24(6). Tako določene cene so se primerjale z ravnijo, ki je bila določena za odpravo škode za proizvajalce v Uniji v uvodni izjavi 415 prvotne uredbe.
 (70)
 Povečanje uvoza iz Malezije in Tajvana se je v smislu količin štelo za znatno. Ocenjena poraba Unije v obdobju poročanja kaže na podoben obseg tega uvoza. V smislu tržnega deleža moduli, ki jih v Unijo uvozijo nesodelujoče malezijske družbe in družbe, za katere je bilo ugotovljeno, da se v Maleziji izogibajo ukrepom, predstavljajo 9 % potrošnje modulov v Uniji. Moduli, ki jih v Unijo uvozijo nesodelujoče tajvanske družbe in družbe, za katere je bilo ugotovljeno, da se v Tajvanu izogibajo ukrepom, predstavljajo 7 % potrošnje modulov v Uniji. Celice, ki so bile v Unijo uvožene od nesodelujočih družb iz Tajvana, predstavljajo 3 % potrošnje EU.
 (71)
 Primerjava stopnje odprave škode, kot je bila določena v prvotni uredbi, in tehtane povprečne izvozne cene je pokazala znatno nelojalno nižanje ciljnih cen.
 (72)
 Zato je bilo sklenjeno, da je bil popravljalni učinek veljavnih ukrepov oslabljen v smislu količin in cen.
 3. UKREPI
 (73)
 Glede na navedeno je bilo ugotovljeno izogibanje dokončni izravnalni dajatvi, uvedeni na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija ter celic, kakršne se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK, s pretovarjanjem prek Malezije in Tajvana.
 (74)
 V skladu s členom 23(1) osnovne uredbe bi bilo treba veljavne ukrepe za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz LRK razširiti na uvoz enakega izdelka, dobavljenega iz Malezije in Tajvana, ne glede na to, ali je deklariran kot izdelek s poreklom iz Malezije ali Tajvana ali ne.
 (75)
 Ukrep, ki ga je treba razširiti, je ukrep iz člena 1(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 1239/2013 za „vsa druga podjetja“, in sicer dokončna izravnalna dajatev v višini 11,5 %, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije, pred plačilom dajatve.
 (76)
 V skladu s členom 23(3) in členom 24(5) osnovne uredbe, ki določata, da bi se moral vsak razširjeni ukrep uporabljati za uvoz, za katerega v Uniji velja registracija, uvedena z uredbo o začetku preiskave, bi bilo treba pobirati dajatve za navedeni registrirani uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in ključnih komponent, poslanih iz Malezije in Tajvana.
 4. ZAHTEVKI ZA IZVZETJE
 (77)
 Javilo se je 14 malezijskih družb, od katerih je devet predložilo izpolnjen vprašalnik in zahtevalo izvzetje iz morebitnih razširjenih ukrepov v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe. Ena družba je predložila močno pomanjkljiv odgovor in se ni pravočasno odzvala na poziv k dopolnitvi, zato je Komisija njeno zahtevo zavrnila. Komisija je tako izvedla preveritvene obiske v prostorih osmih družb.
 (78)
 Od 28 družb ali skupin družb v Tajvanu, ki so se javile, je ena obvestila Komisijo, da je opustila dejavnost. Ena družba je obvestila Komisijo, da ni imela prodaje v Unijo in zato ni bila upravičena do izvzetja. Ostalih 26 družb je predložilo izpolnjen vprašalnik in zaprosilo za izvzetje iz morebitnih razširjenih ukrepov v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 10 zgoraj, se je za tri tajvanske družbe, ki so predložile izpolnjene vprašalnike, izkazalo, da niso imele proizvodnih sredstev, zato je Komisija njihove zahteve zavrnila. Komisija je zato izvedla preveritvene obiske v prostorih 23 družb ali skupin družb.
 (79)
 Za tri družbe v Maleziji in tri v Tajvanu, ki so bile preverjene, je bilo ugotovljeno, da so predložile napačne ali zavajajoče informacije. V skladu s členom 28(4) osnovne uredbe so bile navedene družbe obveščene o nameri, da se informacij, ki so jih predložile, ne upošteva, ampak se uporabijo „razpoložljiva dejstva“, odobren pa jim je bil rok za predložitev dodatnih pojasnil („dopis iz člena 28“). Ti dopisi so vsebovali podrobne informacije o tem, katerih delov predloženih informacij teh družb Komisija ni nameravala upoštevati. Dve tajvanski družbi nista odgovorili na dopis iz člena 28. Komisija zato informacij skladno z napovedjo ni upoštevala. Tri družbe v Maleziji so odgovorile, vendar iz razlogov, navedenih v nadaljevanju, niso mogle odpraviti dvomov Komisije. Komisija tudi informacij teh družb skladno z napovedjo ni upoštevala. Ena tajvanska družba je odgovorila in predložila dodatne informacije, ki jih je Komisija sprejela, kot je opisano v uvodni izjavi 107.
 (80)
 Drugi preiskovalni organi v Uniji, na primer urad OLAF in nacionalni carinski organi, trenutno preiskujejo tudi uvoz teh petih družb v Unijo. Da bi zaščitili te potekajoče preiskave, je pomembno, da se ne razkrijejo informacije, ki bi tretjim osebam lahko omogočile povezavo ugotovitev, ki sledijo, s posamezno družbo. Komisija zato ni navedla, katera ugotovitev velja za katero družbo. Uvozniki, ki so izdelek v preiskavi kupili od teh družb in želijo vedeti, kakšen je položaj njihovega dobavitelja, lahko za podrobnejše informacije stopijo v stik neposredno s svojim dobaviteljem ali Komisijo.
 (81)
 Za namen te preiskave je bilo ugotovljeno naslednje: za dve od treh družb v Tajvanu je bilo ugotovljeno, da uvažata laminirane sončne module iz LRK, česar v izpolnjenem vprašalniku nista razkrili. Ena od teh družb je med preveritvenim obiskom priznala, da je ta uvoz v izpolnjenem vprašalniku zabeležen kot uvoz sončnih celic iz LRK. Ta družba je zadevni uvoz tudi v svoji carinski deklaraciji navedla kot sončne celice. V primeru obeh tajvanskih družb so bili najdeni dokumenti, ki so jasno pokazali, da sta laminirane sončne module ponovno izvažali iz LRK v Unijo.
 (82)
 Ti družbi v Tajvanu v odgovoru na dopis iz člena 28(4) nista predložili nobenih dodatnih pojasnil, saj nanj sploh nista odgovorili (glej uvodno izjavo 81 zgoraj).
 (83)
 Na podlagi razlogov, navedenih v uvodnih izjavah 81 in 82 zgoraj, in glede na ugotovitve v zvezi s spremembami vzorca trgovanja in pretovarjanja, kakor je opisano v oddelku 2 te uredbe, pri čemer tako eni kot drugi že sami po sebi zadostujejo, je bilo ugotovljeno, da so te družbe vpletene v izogibanje, zato ni bilo mogoče odobriti izvzetja v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe.
 (84)
 Kot je pojasnjeno spodaj, so bila za naslednje tri malezijske družbe uporabljena dejstva v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe, in sicer iz razlogov v nadaljevanju.
 (85)
 Ena malezijska družba je v izpolnjenem vprašalniku navedla, da je kupovala sončne celice v LRK ter da so bili moduli s kitajskimi celicami odpremljeni na druge trge in ne v Unijo. Vendar pa ta družba ni mogla dokazati, da je zunaj LRK kupila zadostne količine celic, da bi lahko proizvedla tolikšno količino sončnih modulov, kot jih je izvozila v Unijo. Med preveritvenim obiskom je bilo ugotovljeno, da je za družba iz LRK uvažala laminirane sončne module, ki jih je ob uvozu goljufivo deklarirala kot solarno steklo. Prav tako ta družba ni imela zadostnih proizvodnih zmogljivosti, da bi proizvedla tako količino izdelka v preiskavi, kot jo je izvozila. Ugotovljeno je bilo tudi, da je imela družba povezave s kitajsko družbo, dejavno na področju fotovoltaike.
 (86)
 Malezijska družba je v odgovoru na dopis iz člena 28(4) zanikala, da bi v Unijo izvažala module s kitajskimi celicami. Trdila je, da je v Unijo izvažala module z južnokorejskimi celicami, ki pa so bile laminirane na Kitajskem. Družba je tudi odgovorila, da je tako „laminirano steklo“ naročila zato, ker njen laminator ni bil dovolj kakovosten. Vendar pa je bilo, kot je navedeno zgoraj, to steklo goljufivo deklarirano kot solarno steklo. Družba poleg tega ni mogla dokazati, da je v Južni Koreji kupila zadostne količine sončnih celic za vse module, ki jih je izvozila v Unijo.
 (87)
 Družba je tudi trdila, da so po aprilu 2014 nastopile spremembe v njenem lastništvu. Vendar pa sprememba v lastništvu ni spremenila dejstva, da obstajajo povezave med malezijsko in kitajsko družbo, saj je glavni dobavitelj surovin malezijske družbe še naprej ostal kitajski proizvajalec modulov.
 (88)
 Zato pojasnila, ki jih je predložila družba v svojem odgovoru na dopis iz člena 28(4), niso spremenila ugotovitve, da je v Unijo ponovno izvažala kitajske laminirane sončne module in da so bile vsaj v delu modulov, izvoženih v EU, uporabljene kitajske celice.
 (89)
 Glede na ugotovitve v zvezi s spremembami vzorca trgovanja in pretovarjanja, kakor je opisano v oddelku 2 ter v uvodnih izjavah 85 do 88, pri čemer tako ene kot druge že same po sebi zadostujejo, izvzetja, kakor ga je zahtevala ta malezijska družba, v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe ni bilo mogoče odobriti.
 (90)
 Za drugo družbo v Maleziji je bilo ugotovljeno, da ni imela zadostnih proizvodnih zmogljivosti, da bi proizvedla tako količino izdelka v preiskavi, kot jo je izvozila. Ista družba ni mogla predložiti pogodb o delu za zaposlene, zato ni mogla dokazati, da je v obdobju preiskave imela zaposlene. Ta družba ni mogla predložiti pogodb za nakup strojev za proizvodnjo sončnih modulov. Ta družba prav tako ni razkrila svoje povezave s kitajskim proizvajalcem izvoznikom in nakupov izdelka v preiskavi od povezane družbe. Poleg tega je ta družba predložila dokumente z navedenimi različnimi datumi ustanovitve. Preiskava je odkrila, da je bila družba ustanovljena leta 2013, tj. po začetku prvotne protidampinške in protisubvencijske preiskave, in da je opustila proizvodnjo kmalu po koncu maja 2015, tj. po uvedbi registracije za malezijske module.
 (91)
 Ta družba je v svojem odgovoru na dopis iz člena 28(4) trdila, da večina malih družb v Maleziji za svoje zaposlene nima pogodb o zaposlitvi. Poleg tega je trdila, da je imela zadostne zmogljivosti za izdelavo navedenih količin. Družba je tudi trdila, da je zaposlila prodajno osebje kitajske družbe, vendar z njo ni imela formalnih povezav. Ta dodatna pojasnila niso mogla spremeniti zgoraj navedenih sklepov. Družba zlasti ni uspela dokazati, da je bila sposobna proizvesti izvožene količine. Poleg tega so bile precejšnje razlike med količino uvoženih celic, ki jih je navedla družba, in količino celic, ki jih je navedel njen dobavitelj. Tudi dejstvo, da družba zaposluje osebje kitajske družbe, potrjuje ugotovljene povezave s kitajsko družbo.
 (92)
 Glede na ugotovitve v zvezi s spremembami vzorca trgovanja in pretovarjanja, kakor je opisano v oddelku 2 ter v uvodnih izjavah 90 in 91, pri čemer tako ene kot druge že same po sebi zadostujejo, izvzetja, kakor ga je zahtevala ta malezijska družba, v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe ni bilo mogoče odobriti.
 (93)
 Druga družba v Maleziji je bila ustanovljena junija 2013, tj. po začetku prvotne protidampinške in protisubvencijske preiskave, in je module začela prodajati decembra 2013, tj. takoj po uvedbi dokončnih protidampinških in izravnalnih dajatev iz prvotne uredbe. Družba je v obdobju poročanja proizvajala fotonapetostne module iz polikristalnega silicija, ki so bili povečini uvoženi iz Tajvana. Za to družbo se je zdelo, da ima tesne vezi s kitajsko družbo, katere zavezo je Komisija sprejela, vendar pozneje zaradi kršitev umaknila (12). Prvič, generalni direktor malezijske družbe je bil prej na vodilnem položaju kitajske družbe. Drugič, celice so bile prvotno v številnih primerih kupljene prek kitajske družbe in/ali drugih kitajskih družb, pri čemer so bile fizično prepeljane iz tretje države (v glavnem iz Tajvana) v LRK, preden so bile očitno prepeljane naprej do družbe v Maleziji. Tretjič, večina modulov, prodanih tretjim državam v obdobju poročanja, je bila prodana podjetju v ZDA, ki je povezano s to kitajsko družbo. Četrtič, pravni zastopnik kitajske družbe je bil med preiskavo na kraju samem prisoten v malezijski družbi. Petič, zdi se, da so predloge „prodajnih pogodb“ kitajske in tajvanske družbe enake, tako po strukturi kot po vsebini. Šestič, predstavnik kitajske družbe je v spletnem videoposnetku izjavil, da kitajska družba malezijski družbi zagotavlja tehnično svetovanje in nadzor.
 (94)
 Drugi elementi, ki jih ta malezijska družba ni razkrila med preiskavo na kraju samem, ampak so jih zagotovili carinski organi ene od držav članic Unije, so naslednji: Malezijska družba je sklenila pogodbo o uporabi blagovne znamke z isto kitajsko družbo, katere zaveza je bila sprejeta; po tej pogodbi je imela malezijska družba dovoljenje za uporabo blagovne znamke kitajske družbe, če so tako zahtevale stranke. Poleg tega je eno prvih strank v Uniji malezijski družbi predstavil trgovski zastopnik kitajske družbe. In kot zadnje, carinski organi ene od držav članic Unije so prvo pošiljko malezijske družbe preiskali, ker so bili moduli označeni z napisom „Made in China“ in blagovno znamko kitajske družbe.
 (95)
 Malezijska družba je na dopis iz člena 28(4) odgovorila z dopisom z dne 14. decembra 2015, v katerem je navedla, da ni želela prikriti trgovinskih vezi s kitajsko družbo in da je obrazec za izvzetje izpolnila v dobri veri. Navedla je tudi, da so carinski organi države članice po preiskavi sprejeli razlago, da je napačno označene module dejansko proizvedla družba v Maleziji. Vendar so carinski organi države članice Komisiji potrdili, da zadevni moduli niso bili malezijskega porekla.
 (96)
 Malezijska družba je po razkritju trdila, da je Komisija svoj sklep oprla na domneve, predpostavke in lažne obtožbe, pri čemer ni nikoli razkrila njihove morebitne podlage ali dokazov zanje, s čimer je ogrozila pravico družbe do obrambe. Komisiji je zlasti očitala, da ni razkrila spletnega videoposnetka iz uvodne izjave 93 in informacij, ki jih je prejela od carinskih organov države članice, kot je navedeno v uvodni izjavi 94. Družba je poleg tega trdila, da ni imela povezav s kitajsko družbo in da med preveritvenim obiskom ni prikrila svoje pogodbe s to kitajsko družbo o uporabi blagovne znamke. Glede preiskave carinskih organov države članice je družba trdila, da je bilo blago na koncu v celoti sproščeno kot moduli malezijskega porekla. Poleg tega je trdila, da datum njene ustanovitve in dejstvo, da je družba prodajala družbi s sedežem v ZDA, ki je povezana s kitajsko družbo, nista utemeljena argumenta, na podlagi katerih bi bilo mogoče zavrniti izvzetje. Malezijska družba je tudi zahtevala zaslišanje pred pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih, ki je potekalo 12. januarja 2016. Pred tem je bil spletni videoposnetek razkrit družbi, ki je med zaslišanjem potrdila njegovo točnost.
 (97)
 Ta dodatna pojasnila iz razlogov, ki so navedeni spodaj, niso mogla spremeniti zgoraj navedenih sklepov.
 (98)
 Elementi iz uvodne izjave 93 niso bili zgolj domneve in predpostavke, ampak dejstva, ki jim ta družba ni ugovarjala. Poleg tega so bila ta dejstva družbi predstavljena v dopisu iz člena 28 z dne 3. decembra 2015, v katerem je bila družba tudi pozvana k predložitvi pripomb. Ugotovitve so bile nato družbi razkrite 22. decembra 2015 in tudi takrat je bila družba pozvana k predložitvi pripomb. Glede na navedeno je bila pravica do obrambe družbe v celoti upoštevana. Dejstvo ostaja, da je družba med preveritvenim obiskom poskušala, če ne prikriti, pa vsaj zmanjšati pomen svojih gospodarskih vezi, vključno z obstojem pogodbe o uporabi blagovne znamke s kitajsko družbo. Malezijska družba je med preveritvenim obiskom omenila pogodbo o uporabi blagovne znamke kitajske družbe, vendar je izrecno navedla „za določen čas“. Pogodba o uporabi blagovne znamke ni bila predložena, prav tako pa na kraju samem ni bilo razkrito, da je bila pogodba podaljšana za nova štiri leta. Med preveritvenim obiskom ni bil službam Komisije podrobno pojasnjen ali prikazan nobeden od elementov iz uvodne izjave 93, ki so kazali na močne gospodarske vezi med obema družbama. Družba tudi ni ugovarjala točnosti teh elementov.
 (99)
 Člen 23(6) osnovne uredbe določa, da mora za odobritev izvzetja proizvajalec izvoznik dokazati, da ni povezan z nobenim proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi in za katerega se ugotovi, da ni vpleten v izogibanje.
 (100)
 V zvezi s prvim merilom (nepovezanost s proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi) je proizvajalec izvoznik poskušal, če ne prikriti, pa vsaj zmanjšati pomen svojih mnogih vezi s kitajskim proizvajalcem izvoznikom, kakor so navedene v uvodni izjavi 93. Vendar pa dokazno breme za neobstoj take povezave nosi proizvajalec izvoznik. Zaradi nesodelovanja glede te točke in ker ni bilo mogoče preveriti vseh novih informacij, predloženih v odgovor na razkritje, se je morala Komisija pri oceni, ali je proizvajalec izvoznik izpodbil vtis prima facie, da je povezan s kitajsko družbo, zanašati na razpoložljiva dejstva. Po mnenju Komisije proizvajalec izvoznik pri tem ni bil uspešen, saj obstajajo številni pokazatelji tesne povezave med njim in kitajsko družbo.
 (101)
 V vsakem primeru in tudi, če je bil prvi kriterij quod non izpolnjen, Komisija meni, da drugi kriterij ni bil. Proizvajalec izvoznik je bil v izogibanje vpleten na dva različna načina in vsak od njiju že sam po sebi zadošča za zavrnitev zahtevka za izvzetje. Pomemben pokazatelj vpletenosti v izogibanje, ki je skupen obema načinoma in je nesporno prisoten, je dejstvo, da je proizvajalec izvoznik svojo dejavnost začel po uvedbi prvotnih ukrepov.
 (102)
 Prvič, trditev družbe, da je bilo vse blago iz uvodne izjave 96 sproščeno kot moduli malezijskega porekla, ne drži. Carinski organi države članice so Komisiji predložili informacije, iz katerih je razvidno, da se za te module šteje, da so kitajskega porekla, pri čemer so bile palete zadevnih sončnih modulov označene z imenom kitajske družbe. Da se zavaruje potekajoča preiskava te nacionalne carinske uprave, teh informacij ni bilo mogoče razkriti malezijski družbi. Vendar pa je Komisija družbo opozorila na možnost, da točnost informacij preveri pooblaščenec za zaslišanje v trgovinskih postopkih, in sicer na podlagi členov 12, 13 in 15 svojega mandata.
 (103)
 Informacije, ki so jih zagotovili carinski organi, dokazujejo pretovarjanje proizvajalca izvoznika, zato so tudi dokaz, da je ta vpleten v izogibanje.
 (104)
 Drugič, pogodba o uporabi blagovne znamke je bila s kitajskim proizvajalcem izvoznikom sklenjena in podaljšana takrat, ko je kitajski proizvajalec izvoznik izvažal v Unijo v skladu s pogoji zaveze. Ta zaveza je med drugim prepovedovala prodajo zadevnega izdelka, proizvedenega v tretji državi, v Unijo, ker bi bil zaradi take prodaje nadzor nad zavezo, zlasti njeno določbo o navzkrižni prodaji, nemogoč ali vsaj močno otežen. Besedilo nezaupne različice zaveze je bilo v industriji dobro znano in je bilo pri službah Komisije na voljo na zahtevo. Poleg tega so bile zaradi njegove tesne gospodarske povezave s kitajskim proizvajalcem zaveze na voljo tudi proizvajalcu izvozniku. Proizvajalec izvoznik je s sklenitvijo pogodbe o uporabi blagovne znamke zaobšel pogoje zaveze in bil tudi na ta način vpleten v izogibanje. Med zaslišanjem 12. januarja 2016 je malezijska družba izjavila, da ni predložila napačnih ali zavajajočih informacij in da je dejanska malezijska proizvajalka sončnih modulov. V zvezi z dokazi, zbranimi pri nacionalni carinski upravi, ki jih iz zgoraj navedenih razlogov ni bilo mogoče razkriti malezijski družbi, je ta zahtevala, da njihovo točnost preveri pooblaščenec za zaslišanje. Pooblaščenec za zaslišanje v trgovinskih postopkih je pozneje obvestil družbo, da je preveril točnost informacij nacionalne carinske uprave in da je ta na tej podlagi ugotovila, da je bila znatna količina modulov iz te pošiljke kitajskega porekla.
 (105)
 Zato so bile v skladu s členom 28(1) osnovne uredbe ugotovitve glede te družbe utemeljene z razpoložljivimi dejstvi.
 (106)
 Glede na ugotovitve v zvezi s spremembami vzorca trgovanja in pretovarjanja, kakor je opisano v oddelku 2 in v uvodnih izjavah 93 do 105, ki se tičejo ugotovitve, da je bila malezijska družba tesno povezana s kitajsko družbo ter da je izvajala pretovarjanje in kršila zavezo, pri čemer vsaka od teh ugotovitev že sama po sebi zadostuje, izvzetja, kakor ga je zahtevala ta malezijska družba, v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe ni bilo mogoče odobriti.
 (107)
 Ena družba v Tajvanu ni pravočasno razkrila podrobnih informacij o komercializaciji celic svoje povezane družbe na Kitajskem, ki so bile navedene kot rezalnik, ter podatkov o uvozu, spoštovanja tajvanskih omejitev in natančnih tokov nakupov. Vendar so dodatna pojasnila te družbe v odgovor na zahtevo iz člena 28(1) zadostovala za odobritev izjeme tej družbi, saj je predložila zahtevane informacije, ki jih je Komisija lahko preverila.
 (108)
 Za preostalih pet družb in 21 tajvanskih proizvajalcev izvoznikov, vključno z družbo, omenjeno v uvodni izjavi 107, je bilo ugotovljeno, da niso bili vpleteni v izogibanje in je za proizvedene module in celice zato mogoče odobriti izjeme v skladu s členom 23(6) osnovne uredbe.
 (109)
 Zlasti je bila velika večina teh družb ustanovljena pred uvedbo ukrepov proti LRK. Proizvodni obrati vseh teh družb so bili pregledani na podlagi njihovih izpolnjenih vprašalnikov. Preverjanje statističnih podatkov o proizvodnji in zmogljivosti, stroškov proizvodnje, nabave surovin, polizdelkov in končnih izdelkov ter izvoza v Unijo je potrdilo, da so te družbe dejanske proizvajalke, pri katerih ni bilo dokazov o praksah izogibanja.
 (110)
 Drugi proizvajalci, ki se v tem postopku niso javili in v obdobju preiskave niso izvažali izdelka v preiskavi ter nameravajo na podlagi člena 20 in člena 23(6) osnovne uredbe vložiti zahtevek za izvzetje iz razširjene izravnalne dajatve, bodo morali izpolniti obrazec za izvzetje, da bo Komisija lahko ugotovila, ali se jim izvzetje lahko odobri.
 (111)
 Po razkritju se je več družb javilo in pozdravilo odločitev Komisije, da jih izvzame. Vendar pa so te družbe tudi opozorile, da se v industriji fotonapetostnih panelov pogosto uporabljajo pogodbe (pogosto imenovane pogodbe s proizvajalci originalne opreme), v skladu s katerimi proizvajalci celic/modulov (pogosto navedeni kot lastniki blagovnih znamk), občasno pošljejo del svojih celic drugim proizvajalcem, da jih sestavijo v module (pogosto navedenim kot proizvajalci originalne opreme). Te družbe so zahtevale pojasnilo, ali bodo še naprej deležne ugodnosti izjeme, če bodo sklenile tako pogodbo. Komisija je potrdila, da v industriji fotonapetostnih panelov take pogodbe, ki jih je pravilneje navajati kot podizvajalske pogodbe, res obstajajo in spadajo na področje uporabe odobrenega podaljšanja. V skladu s takimi pogodbami dobavitelje in surovine nadzorujejo lastniki blagovnih znamk; podizvajalec uporablja vzorčni model, ki ga zagotovi lastnik blagovne znamke, pri čemer slednji nadzira proces proizvodnje. Vendar pa morajo biti celice tudi ob takih pogodbah proizvedene pri izvzetih družbah, kot je navedeno v členu 1(2) spodaj.
 (112)
 Kadar je izvzetje utemeljeno, se razširjeni veljavni ukrepi ustrezno spremenijo. Nato se bo vsako odobreno izvzetje spremljalo, da se zagotovi skladnost z njegovimi pogoji.
 (113)
 V tem primeru se šteje, da so za zagotovitev pravilne uporabe takih izvzetij potrebni posebni ukrepi. Tak poseben ukrep je zahteva za predložitev veljavnega trgovinskega računa carinskim organom držav članic, ki je skladen z zahtevami iz člena 1(2). Za uvoz, ki ga ne spremlja tak račun, velja razširjena izravnalna dajatev.
 5. RAZKRITJE
 (114)
 Vse zainteresirane strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih so bili oblikovani navedeni sklepi, ter bile pozvane, naj predložijo pripombe. Upoštevale so se ustne in pisne pripombe, ki so jih predložile strani. Nobeden od predloženih argumentov ni bil osnova za spremembo dokončnih ugotovitev.
 (115)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 15(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 1. Dokončna izravnalna dajatev, ki se uporablja za „vse druge družbe“, uvedena s členom 1(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 1239/2013 na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT, se razširi na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310082, 8501310083, 8501320042, 8501320043, 8501330062, 8501330063, 8501340042, 8501340043, 8501612042, 8501612043, 8501618042, 8501618043, 8501620062, 8501620063, 8501630042, 8501630043, 8501640042, 8501640043, 8541409022, 8541409023, 8541409032, 8541409033), razen tistih, ki so jih proizvedle spodaj navedene družbe:
 Država
 Družba
 Dodatna oznaka TARIC
 Malezija
 AUO – SunPower Sdn. Bhd.
 Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd.
 Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.
 Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.
 TS Solartech Sdn. Bhd.
 C073
 C074
 C075
 C076
 C077
 Tajvan
 ANJI Technology Co., Ltd.
 AU Optronics Corporation
 Big Sun Energy Technology Inc.
 EEPV Corp.
 E-TON Solar Tech. Co., Ltd.
 Gintech Energy Corporation
 Gintung Energy Corporation
 Inventec Energy Corporation
 Inventec Solar Energy Corporation
 LOF Solar Corp.
 Ming Hwei Energy Co., Ltd.
 Motech Industries, Inc.
 Neo Solar Power Corporation
 Perfect Source Technology Corp.
 Ritek Corporation
 Sino-American Silicon Products Inc.
 Solartech Energy Corp.
 Sunengine Corporation Ltd.
 Topcell Solar International Co., Ltd.
 TSEC Corporation
 Win Win Precision Technology Co., Ltd.
 C058
 C059
 C078
 C079
 C080
 C081
 C082
 C083
 C084
 C085
 C086
 C087
 C088
 C089
 C090
 C091
 C092
 C093
 C094
 C095
 C096
 2. Uporaba izvzetij, ki jih je Komisija odobrila družbam, navedenim v odstavku 1 tega člena, ali ki jih je Komisija odobrila v skladu s členom 2(2), je pogojena s predložitvijo veljavnega trgovinskega računa s strani proizvajalca ali pošiljatelja carinskim organom držav članic, ki mora vsebovati izjavo z datumom in podpisom uradnika subjekta, ki ga je izdal, ter njegovim imenom in funkcijo. V primeru fotonapetostnih celic iz kristalnega silicija se ta izjava glasi:
 „Podpisani potrjujem, da je (količina) celic iz kristalnega silicija, prodanih za izvoz v Evropsko unijo, ki jih zajema ta račun, proizvedla družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država). Izjavljam, da so informacije na tem računu popolne in točne.“
 V primeru fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija se ta izjava glasi:
 „Podpisani potrjujem, da je (količina) modulov iz kristalnega silicija, prodanih za izvoz v Evropsko unijo, ki jih zajema ta račun, proizvedla
 (i)
 družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država); ALI
 (ii)
 tretja oseba, ki je podizvajalec družbe (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država)
 (črtaj neustrezno možnost)
 iz fotonapetostnih celic iz kristalnega silicija, ki jih je proizvedla družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC [dodaj, če za zadevno državo veljajo prvotni ukrepi ali ukrepi proti izogibanju]) v (zadevna država).
 Izjavljam, da so informacije na tem računu popolne in točne.“
 Če tak račun ni predložen in/ali zgoraj omenjena izjava ne vsebuje ene ali obeh dodatnih oznak TARIC, se uporablja stopnja dajatve, ki velja za „vse druge družbe“, v carinski deklaraciji pa je treba navesti dodatno oznako TARIC B999.
 3. Dajatev, razširjena z odstavkom 1 tega člena, se pobira za uvoz, poslan iz Malezije in Tajvana, ne glede na to, ali je njegovo poreklo deklarirano v Maleziji in Tajvanu ali ne, ki je registriran v skladu s členom 2 Izvedbene uredbe (EU) 2015/832 ter členom 23(4) in členom 24(5) Uredbe (ES) št. 597/2009, razen za uvoz, ki ga ustvarijo družbe iz odstavka 1.
 4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
 Člen 2
 1. Zahtevki za izvzetje iz dajatve, razširjene s členom 1, se predložijo v pisni obliki v enem od uradnih jezikov Evropske unije, podpiše pa jih oseba, pooblaščena za zastopanje družbe, ki je zaprosila za izvzetje. Zahtevek je treba poslati na naslov:
 European Commission
 Directorate-General for Trade
 Directorate H
 Office: CHAR 04/39
 1049 Bruxelles/Brussel
 BELGIQUE/BELGIË
 2. Komisija lahko v skladu s členom 23(6) Uredbe (ES) št. 597/2009 s sklepom odobri izvzetje iz dajatve, razširjene s členom 1, za uvoz od družb, ki se ne izogibajo izravnalnim ukrepom, uvedenim z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2013.
 Člen 3
 Carinskim organom se odredi, da ustavijo registracijo uvoza, ki je bila določena v skladu s členom 2 Izvedbene uredbe (EU) 2015/832.
 Člen 4
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 11. februarja 2016
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 188, 18.7.2009, str. 93.
 (2) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, 5.12.2013, str. 66).
 (3) UL L 132, 29.5.2015, str. 53.
 (4) Comext je podatkovna zbirka statističnih podatkov o zunanji trgovini, ki jo vodi Eurostat.
 (5) Glej strani od 9 do 16 nezaupne različice zahtevka z dne 14. aprila 2015 ter nezaupno različico prilog 9 in 10.
 (6) Glej opombo 17 nezaupne različice zahteve z dne 14. aprila 2015.
 (7) Glej prejšnjo opombo.
 (8) Glej strani 9 do 14 nezaupne različice zahtevka z dne 14. aprila 2015 ter nezaupno različico prilog 9 in 10.
 (9) Glej opombo 17 nezaupne različice zahteve z dne 14. aprila 2015.
 (10) Glej prejšnjo opombo.
 (11) UL L 325, 5.12.2013, str. 66.
 (12) Z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/866 z dne 4. junija 2015 je bilo umaknjeno sprejetje zavez za tri proizvajalce izvoznike v skladu z Izvedbenim sklepom Komisije 2013/707/EU (UL L 139, 5.6.2015, str. 30). Eden od teh treh proizvajalcev izvoznikov je zgoraj navedena kitajska družba.


type: other

text:
„Predhodno odločanje – Zdravilo za uporabo v humani medicini – Dodatni varstveni certifikat za zdravila – Uredba (ES) št. 469/2009 – Člen 3(d) – Pogoji za podelitev – Pridobitev prvega dovoljenja za dajanje izdelka v promet kot zdravila – Dovoljenje, ki se nanaša na izdelek kot zdravilo, ki je nova sestava že poznane učinkovine“
 V zadevi C‐443/17,
 katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (višje sodišče (Anglija in Wales), premoženjski oddelek, patentno sodišče, Združeno kraljestvo), z odločbo z dne 16. marca 2017, ki je na Sodišče prispela 24. julija 2017, v postopku
 v sestavi T. von Danwitz, predsednik sedmega senata v funkciji predsednika četrtega senata, K. Jürimäe (poročevalka), sodnica, C. Lycourgos, E. Juhász in C. Vajda, sodniki,
 – za Abraxis Bioscience LLC R. Meade, QC, in J. Antcliff, advocate,
 – za vlado Združenega kraljestva Z. Lavery in D. Robertson, agenta, skupaj z B. Nicholsonom, barrister,
 – za madžarsko vlado M. Z. Fehér, G. Koós in R. Kissné Berta, agenti,
 – za nizozemsko vlado M. L. Noort, M. K. Bulterman, C. S. Schillemans, M. H. S. Gijzen in J. M. Hoogveld, agenti,
 – za Evropsko komisijo N. Yerrell in J. Samnadda, agentki,
 po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 13. decembra 2018
 1 Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 3(d) Uredbe (ES) št. 469/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o dodatnem varstvenem certifikatu za zdravila (UL 2009, L 152, str. 1).
 2 Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Abraxis Bioscience LLC (v nadaljevanju: Abraxis) in Comptroller General of Patents (generalni nadzornik za patente, Združeno kraljestvo) zaradi zavrnitve prijave za izdajo dodatnega varstvenega certifikata (v nadaljevanju: DVC) za zdravilo, ki se prodaja pod imenom „Abraxane“.
 3 V uvodnih izjavah od 3 do 5 in od 7 do 10 Uredbe št. 469/2009 je navedeno:
 „(3) Razvijanje zdravil, še posebej tistih, ki so plod dolgotrajnih in dragih raziskav, se v [Evropski uniji] in Evropi ne bo nadaljevalo, če ni ustreznih predpisov, ki določajo zadostno varstvo, ki bi spodbudilo tako raziskovanje.
 (7) Zagotoviti bi bilo treba enotno rešitev na ravni [Unije] in s tem preprečiti heterogeni razvoj nacionalnih zakonodaj ustvarjajoč dodatna neskladja, ki bi verjetno ovirala prosti pretok zdravil v [Uniji] ter neposredno vplivala na delovanje notranjega trga.
 (8) Zato je treba zagotoviti [DVC], ki ga pod enakimi pogoji podeli vsaka država članica na zahtevo imetnika nacionalnega ali evropskega patenta za zdravilo, za katero je bilo podeljeno dovoljenje za dajanje v promet. Posledično je uredba najustreznejši pravni instrument.
 (9) Trajanje varstva, ki ga zagotavlja [DVC], bi moralo biti tako, da bi omogočalo ustrezno dejansko varstvo. V ta namen bi moralo biti imetniku patenta in [DVC] omogočeno skupaj največ 15 let trajanja varstva od trenutka, ko je bil[o] za zadevno zdravilo prvič izdano dovoljenje za dajanje v promet v [Uniji].
 (10) V tako kompleksnem in občutljivem sektorju, kakršen je farmacevtski, bi bilo vendarle treba upoštevati vse interese, vključno z interesi javnega zdravja. Zaradi tega [DVC] ne bi smeli podeliti za obdobje, daljše od petih let. Nadalje bi moralo biti varstvo, ki ga omogoča certifikat, strogo omejeno na izdelek, za katerega je bilo izdano dovoljenje za dajanje v promet kot zdravilo.“
 (a) ‚zdravilo‘ pomeni katero koli snov ali kombinacijo snovi za zdravljenje ali preprečevanje bolezni pri ljudeh ali živalih, in katero koli snov ali kombinacijo snovi, ki jo je mogoče dati ljudem ali živalim za medicinsko diagnosticiranje ali obnavljanje, izboljševanje ali spreminjanje fizioloških funkcij pri ljudeh ali živalih;
 (c) ‚osnovni patent‘ pomeni patent, ki varuje izdelek kot tak, postopek pridobivanja izdelka ali uporabo izdelka, in ga je imetnik določil za postopek pridobivanja [DVC];
 5 Člen 2 navedene uredbe določa:
 „Za vsak izdelek, ki je varovan s patentom na ozemlju države članice in je pred trženjem kot zdravilo predmet upravnega postopka odobritve, kakor je določeno v Direktivi 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 69)] ali Direktivi 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 3)] se lahko zahteva [DVC] po določbah in pogojih, določenih v tej uredbi.“
 6 Člen 3 te uredbe določa:
 „[DVC] se podeli, če je v državi članici, v kateri je vložena prijava iz člena 7, na dan vložitve:
 (b) že bilo izdano veljavno dovoljenje za dajanje izdelka v promet kot zdravila, v skladu z Direktivo [2001/83] ali Direktivo [2001/82], kakor je ustrezno;
 (c) za izdelek še ni bil podeljen [DVC];
 (d) dovoljenje iz točke (b) prvo dovoljenje za dajanje izdelka v promet kot zdravila.“
 7 Člen 4 Uredbe št. 469/2009 določa:
 „V okviru varstva, podeljenega z osnovnim patentom, se varstvo, ki ga podeljuje [DVC], razširi samo na izdelek, ki ga zajema dovoljenje za dajanje ustreznega zdravila v promet, in sicer za kakršno koli uporabo izdelka kot zdravila, ki je odobren pred prenehanjem [DVC].“
 8 Abraxis je farmacevtska družba, ki pod imenom „Abraxane“ prodaja zdravilo za zdravljenje nekaterih oblik raka.
 9 Zdravilo Abraxane vsebuje snov, ki jo družba Abraxis imenuje „nab-paklitaksel“ in ki je sestavljena iz nanodelcev paklitaksela, obdanih z albuminom, ter je varovana z evropskim patentom EP 0961612. V tej snovi sta albumin in paklitaksel tesno povezana, tako da celično membrano prebijeta kot enota. Nab-paklitaksel izkazuje večjo učinkovitost od paklitaksela v prejšnjih sestavah za zdravljenje nekaterih rakavih tumorjev.
 10 Zdravilo Abraxane ima dovoljenje za promet (v nadaljevanju: DP), ki ga je leta 2008 izdala Evropska agencija za zdravila (EMA). Pred datumom podelitve DP s tem zdravilom so druge družbe prodajale paklitaksel v drugi obliki na podlagi prejšnjih DP.
 11 Družba Abraxis je prijavo za DVC vložila na podlagi zadevnega osnovnega patenta in DP, podeljenega za zdravilo Abraxane. Generalni nadzornik za patente je z odločbo z dne 26. avgusta 2016 to prijavo zavrnil, ker ni bila v skladu s členom 3(d) Uredbe št. 469/2009. Ugotovil je, da ta določba sicer omogoča podelitev DVC za novo in inovativno terapevtsko uporabo stare učinkovine, vendar ne velja za primer nove in inovativne sestave stare učinkovine.
 12 Družba Abraxis je zoper to odločbo vložila tožbo pri High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (višje sodišče (Anglija in Wales), premoženjski oddelek (patentno sodišče), Združeno kraljestvo). Pred tem sodiščem zatrjuje, da je pogoj iz člena 3(d) Uredbe št. 469/2009 ob upoštevanju rešitve, ki jo je Sodišče uporabilo v sodbi z dne 19. julija 2012, Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‐130/11, EU:C:2012:489), v primeru zdravila Abraxane izpolnjen.
 13 Ker obseg te sodbe ni bil jasen in ker zato razlaga člena 3(d) te uredbe ni bila očitna za primer nove in inovativne sestave stare učinkovine, je High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (višje sodišče (Anglija in Wales), premoženjski oddelek (patentno sodišče)) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
 „Ali je treba člen 3(d) Uredbe [št. 469/2009] razlagati tako, da omogoča podelitev DVC, če je [DP] iz člena 3(b) [te uredbe] prvo [DP] v okviru osnovnega patenta za promet z izdelkom kot zdravilom in je izdelek v obliki nove sestave stare učinkovine?“
 14 Družba Abraxis je v sodnem tajništvu Sodišča 31. januarja 2019 v skladu s členom 83 Poslovnika Sodišča vložila predlog za ponovno odprtje ustnega dela postopka.
 15 V utemeljitev svojega predloga je družba Abraxis v bistvu navedla, da je generalni pravobranilec svoje sklepne predloge utemeljil s trditvami, o katerih stranke niso razpravljale, in da v teh sklepnih predlogih predlaga odmik od sodne prakse, ki izhaja iz sodbe z dne 19. julija 2012, Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‐130/11, EU:C:2012:489), oziroma omejitev te sodne prakse zgolj na dejanske primere, v katerih je bila izdana ta sodba, pri čemer presega okvir vprašanja za predhodno odločanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, ne da bi upošteval njegovo posebnost.
 16 V zvezi s tem je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da lahko Sodišče po uradni dolžnosti ali na predlog generalnega pravobranilca ali na predlog strank v skladu s členom 83 Poslovnika odredi ponovno odprtje ustnega dela postopka, če meni, da zadeva ni dovolj razjasnjena, ali če je treba v zadevi odločiti na podlagi trditve, o kateri stranke niso razpravljale. Nasprotno Statut Sodišča Evropske unije in Poslovnik strankam ne dajeta možnosti, da predložijo stališča v odgovor na sklepne predloge generalnega pravobranilca (sodba z dne 23. januarja 2018, F. Hoffmann-La Roche in drugi, C‐179/16, EU:C:2018:25, točka 39 in navedena sodna praksa).
 17 Čeprav je v obravnavani zadevi stališče družbe Abraxis podano zaradi odgovora na nekatere točke sklepnih predlogov generalnega pravobranilca, iz sodne prakse, navedene v prejšnji točki, izhaja, da predpisi, ki urejajo postopek pred Sodiščem, ne omogočajo predložitve takega stališča.
 18 Sodišče po opredelitvi generalnega pravobranilca poleg tega meni, da je zadeva dovolj razjasnjena za odgovor na vprašanje predložitvenega sodišča in da so stranke razpravljale o vseh trditvah, potrebnih za presojo te zadeve.
 19 Zato je treba predlog za ponovno odprtje ustnega dela postopka zavrniti.
 20 Predložitveno sodišče želi v bistvu izvedeti, ali je treba člen 3(d) Uredbe št. 469/2009 v povezavi s členom 1(b) navedene uredbe razlagati tako, da je DP iz člena 3(b) te uredbe, navedeno v podporo prijavi za DVC, ki se nanaša na novo sestavo stare učinkovine, mogoče šteti za prvo DP z zadevnim izdelkom kot zdravilom, če je bilo za to učinkovino kot tako že izdano DP.
 21 Najprej je treba pojasniti, da se, kot je razvidno iz predložitvene odločbe, spor o glavni stvari nanaša na prijavo DVC za novo sestavo stare učinkovine, paklitaksela, v obliki nanodelcev, obdanih z albuminom, ki se uporablja kot nosilna snov za paklitaksel. V skladu z elementi, ki jih je predložilo predložitveno sodišče, ta nova sestava, imenovana „nab-paklitaksel“, omogoča večji terapevtski učinek učinkovine. Prodaja se kot zdravilo znamke „Abraxane“. Za to zdravilo je bilo izdano DP, ki je prvo DP, ki spada v obseg osnovnega patenta, ki zajema navedeno novo sestavo. Predložitveno sodišče tudi poudarja, da se je paklitaksel pred izdajo DP za zdravilo Abraxane prodajal na podlagi drugih DP.
 22 Vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, je treba razumeti ob upoštevanju te okoliščine.
 23 Za odgovor na to vprašanje je treba na prvem mestu ugotoviti, ali je treba člen 1(b) Uredbe št. 469/2009 razlagati tako, da je novo sestavo stare učinkovine, ki je, tako kot nab-paklitaksel, sestavljena iz te učinkovine in iz nosilne snovi, ki sta združeni v obliki nanodelcev, kar omogoča večji terapevtski učinek navedene učinkovine, mogoče šteti za izdelek, ki je drugačen od izdelka, ki je sestavljen samo iz te učinkovine.
 24 V zvezi s tem je treba opozoriti, da „izdelek“ v skladu s to določbo pomeni učinkovino ali kombinacijo učinkovin zdravila.
 25 V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča velja, da ker v Uredbi št. 469/2009 ni opredelitve pojma „učinkovina“, je treba pomen in obseg tega izraza določiti ob upoštevanju splošnega konteksta, v katerem se uporablja, in v skladu z njegovim običajnim pomenom v vsakdanjem jeziku. V obravnavani zadevi izraz „učinkovina“ v splošnem pomenu v farmakologiji ne zajema snovi, ki so sestavine zdravila in ki same zase ne učinkujejo na človeški ali živalski organizem (sklep z dne 14. novembra 2013, Glaxosmithkline Biologicals in Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‐210/13, EU:C:2013:762, točki 27 in 28 ter navedena sodna praksa).
 26 V zvezi s tem je v točki 11 obrazložitvenega memoranduma k predlogu Uredbe Sveta (EGS) z dne 11. aprila 1990 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (COM (90) 101 final), ki je pripeljala do sprejetja Uredbe Sveta (EGS) št. 1768/92 z dne 18. junija 1992 o uvedbi dodatnega varstvenega certifikata za zdravila (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 11, str. 200), ki je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo št. 469/2009, navedeno, da se izraz „izdelek“ razume v ožjem pomenu aktivne substance in da majhne spremembe zdravila, kot so novo doziranje, uporaba druge soli ali estra oziroma drugačna farmacevtska oblika, ne morejo imeti za posledico izdaje novega DVC.
 27 Sodišče je na podlagi tega sklepalo, da farmacevtska oblika zdravila, h kateri lahko prispeva pomožna snov, ne spada v opredelitev pojma „izdelek“, saj se ta razume v ožjem pomenu kot „aktivna snov“ ali „učinkovina“. Tega, da je snov, ki nima lastnega terapevtskega učinka, potrebna za zagotovitev želene terapevtske učinkovitosti učinkovine, v tem primeru namreč ni mogoče šteti za vsebinsko zadostno določeno merilo (sklep z dne 14. novembra 2013, Glaxosmithkline Biologicals in Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‐210/13, EU:C:2013:762, točka 29 in navedena sodna praksa).
 28 Torej snov, ki nima nobenega lastnega terapevtskega učinka in se uporablja za pridobitev določene farmacevtske oblike zdravila, ne spada v pojem „učinkovina“, ki omogoča opredelitev pojma „izdelek“ (sklep z dne 14. novembra 2013, Glaxosmithkline Biologicals in Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‐210/13, EU:C:2013:762, točka 30 in navedena sodna praksa).
 29 Iz tega na eni strani izhaja, da zaradi take snovi, ki je dodana snovi, ki ima lastne terapevtske učinke, ne more priti do „kombinacij[e] učinkovin“ v smislu člena 1(b) Uredbe št. 469/2009. Na drugi strani dejstvo, da snov, ki nima nobenega lastnega terapevtskega učinka, omogoča pridobitev take farmacevtske oblike zdravila, ki je potrebna za terapevtsko učinkovitost snovi s terapevtskimi učinki, ne more ovreči te razlage (sklep z dne 14. novembra 2013, Glaxosmithkline Biologicals in Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‐210/13, EU:C:2013:762, točki 31 in 32 ter navedena sodna praksa).
 30 Te ugotovitve veljajo tudi za snov, ki ima, tako kot albumin iz postopka v glavni stvari, po navedbah iz predloga za sprejetje predhodne odločbe, na katere je bilo opozorjeno v točki 21 te sodbe, vlogo nosilne snovi učinkovine. Ker taka nosilna snov nima lastnih terapevtskih učinkov, kar mora predložitveno sodišče vseeno preveriti, je ni mogoče šteti za učinkovino v smislu člena 1(b) Uredbe št. 469/2009, tudi če omogoča večji terapevtski učinek učinkovine, kateri je dodana. Zato zaradi take nosilne snovi, tudi če je dodana neki drugi snovi, ki ima lastne terapevtske učinke, ne more priti do kombinacije učinkovin v smislu te določbe.
 31 Iz navedenih preudarkov izhaja, da je treba člen 1(b) Uredbe št. 469/2009 razlagati tako, da nove sestave stare učinkovine, ki je, tako kot nab-paklitaksel, sestavljena iz te učinkovine in iz nosilne snovi, ki nima lastnega terapevtskega učinka, pri čemer sta ta učinkovina in nosilna snov združeni v obliki nanodelcev, ni mogoče šteti za izdelek, drugačen od izdelka, ki je sestavljen samo iz navedene učinkovine, tudi če ta sestava omogoča večji terapevtski učinek te učinkovine.
 32 Na drugem mestu je treba ugotoviti, ali je DP, ki je bilo podeljeno za novo sestavo stare učinkovine, kot je nab-paklitaksel, mogoče šteti za prvo DP, ki je bilo podeljeno za ta izdelek kot zdravilo v smislu člena 3(d) Uredbe št. 469/2009, v primeru, v katerem je to DP prvo DP, ki spada v obseg varstva zadevnega osnovnega patenta.
 33 V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v skladu s to določbo eden od pogojev, ki jih mora izpolnjevati podelitev DVC, ta, da je v državi članici, v kateri je vložena prijava za DVC, in na dan vložitve te prijave DP, pridobljeno za izdelek, ki je predmet navedene prijave, prvo DP s tem izdelkom kot zdravilom.
 34 Kot je v bistvu navedel generalni pravobranilec v točki 30 sklepnih predlogov, ob upoštevanju opredelitve pojma „izdelek“, kot izhaja iz ustaljene sodne prakse Sodišča, dobesedna razlaga člena 3(d) Uredbe št. 469/2009 predpostavlja, da prvo DP z izdelkom kot zdravilom v smislu te določbe označuje prvo DP z zdravilom, ki vsebuje zadevno učinkovino ali kombinacijo zadevnih učinkovin.
 35 V skladu s tako razlago je za prvo DP z izdelkom kot zdravilom v smislu člena 3(d) Uredbe št. 469/2009 mogoče šteti le DP s prvim zdravilom, ki je bilo dano na trg, ki zajema zadevni izdelek, ki ustreza opredelitvi iz člena 1(b) navedene uredbe (glej v tem smislu sodbo z dne 24. novembra 2011, Medeva, C‐322/10, EU:C:2011:773, točka 40).
 36 Dodati je treba, da glede cilja Uredbe št. 469/2009 iz besedila njenih uvodnih izjav od 3 do 5 in 9 izhaja, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 50 sklepnih predlogov, da je cilj sistema DVC omiliti nezadostnost varstva, podeljenega s patentom, da bi se povrnile naložbe v raziskave novih zdravil, in zato spodbujati te raziskave. Vendar iz uvodne izjave 10 navedene uredbe izhaja, da je zakonodajalec v tako kompleksnem in občutljivem sektorju, kakršen je farmacevtski, ta cilj nameraval uresničiti ob upoštevanju vseh interesov, vključno z interesi javnega zdravja.
 37 Ta ugotovitev, ki podpira ozko razlago člena 3(d) Uredbe št. 469/2009, je potrjena z obrazložitvenim memorandumom k predlogu Uredbe z dne 11. aprila 1990, ki je bil naveden v točki 26 te sodbe in iz katerega izhaja, kot je generalni pravobranilec navedel v točkah od 52 do 55, 66 in 69 sklepnih predlogov, da zakonodajalec z uvedbo sistema DVC ni želel spodbujati zaščite vseh farmacevtskih raziskav, ki pripeljejo do podelitve patenta in prodaje novega zdravila, temveč tistih raziskav, ki pripeljejo do prvega dajanja učinkovine ali kombinacije učinkovin kot zdravila v promet.
 38 Ta cilj pa bi bil ogrožen, če bi bilo v zvezi z izpolnitvijo pogoja, določenega v členu 3(d) Uredbe št. 469/2009, za novo sestavo stare učinkovine mogoče upoštevati le prvo DP, ki bi spadalo v obseg osnovnega patenta, ki varuje to novo sestavo, in opustiti DP, ki je bilo prej podeljeno za isto učinkovino v drugi sestavi.
 39 Poleg tega obstaja nevarnost, da bi bila taka razlaga člena 3(d) Uredbe št. 469/2009 vir pravne negotovosti in nedoslednosti glede okoliščin, v katerih je mogoče pridobiti DVC, ker bi bilo težko določiti, v katerih natančno opredeljenih okoliščinah lahko ta določba velja za DP, ki je bilo podeljeno za novo sestavo stare učinkovine.
 40 Zato DP, ki je bilo podeljeno za novo sestavo stare učinkovine, kot je nab‐paklitaksel, ni mogoče šteti za prvo DP, ki je bilo podeljeno za ta izdelek kot zdravilo v smislu člena 3(d) Uredbe št. 469/2009, če je bilo za to učinkovino že izdano DP.
 41 Sodna praksa, ki izhaja iz sodbe z dne 19. julija 2012, Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‐130/11, EU:C:2012:489), te razlage ne more ovreči. Sodišče je v tej sodbi odločilo, da je treba člena 3 in 4 Uredbe št. 469/2009 razlagati tako, da v primeru, kot je ta v zadevi, v kateri je bila izdana navedena sodba, zgolj obstoj prejšnjega DP, ki je bilo pridobljeno za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, ne nasprotuje podelitvi DVC za drugačno uporabo istega izdelka, za katero je bilo izdano DP, če ta uporaba spada v okvir varstva, ki ga podeljuje osnovni patent, naveden v utemeljitev prijave za DVC.
 42 Vendar Sodišče v navedeni sodbi ni ovrglo ozke razlage pojma „izdelek“ iz člena 1(b) te uredbe, v skladu s katero ta pojem ne more zajemati snovi, ki ne ustreza opredelitvi „učinkovine“ ali „kombinacije učinkovin“ (glej v tem smislu sklep z dne 14. novembra 2013, Glaxosmithkline Biologicals in Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma, C‐210/13, EU:C:2013:762, točka 44).
 43 Poleg tega je treba ugotoviti, da se izjema od ozke razlage člena 3(d) te uredbe, ki je bila uporabljena v sodbi z dne 19. julija 2012, Neurim Pharmaceuticals (1991) (C‐130/11, EU:C:2012:489), sploh ne nanaša na primere nove sestave zadevnega izdelka. Na to izjemo se torej nikakor ni mogoče sklicevati v primeru DP, ki je bilo podeljeno za novo sestavo učinkovine, za katero je že bilo izdano DP, tudi če bi bilo DP s to novo sestavo prvo, ki bi spadalo na področje uporabe osnovnega patenta, navedenega v podporo prijavi za DVC za navedeno novo sestavo.
 44 Zato je treba na vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti, da je treba člen 3(d) Uredbe št. 469/2009 v povezavi s členom 1(b) navedene uredbe razlagati tako, da DP iz člena 3(b) te uredbe, navedenega v podporo prijavi za DVC, ki se nanaša na novo sestavo stare učinkovine, ni mogoče šteti za prvo DP z zadevnim izdelkom kot zdravilom, če je bilo za to učinkovino kot tako že izdano DP.


type: caselaw

text:
 25.9.2004
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 239/23
 SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE
 z dne 27.maja 2004
 v zadevi T-379/02, Antonio Di Andolfi proti Komisiji Evropskih skupnosti (1)
 (Ničnostna tožba - Roki - Odškodninska tožba - Vloga - Obličnost - Dajatvena tožba zoper institucijo - Očitna nedopustnost)
 (2004/C 239/50)
 Jezik postopka: francoščina
 V zadevi T-379/02, Antonio Di Andolfi, stanujoč v Rimu (Italija), ki ga zastopa S. Amato, avocat, proti Komisiji Evropskih skupnosti (zastopnik: E. Montaguti skupaj z A. Dal Ferro, avocat, z naslovom za vročanje v Luksemburgu), zaradi razglasitve ničnosti odločbe Komisije z dne 30. oktobra 2001 o zavrnitvi finančne pomoči za dodatna nepovratna sredstva predvidena v okviru „Joint Venture Programme“, za projekt ustanovitve italijansko-romunskega podjetja (JOP Facility 2 – Projekt v Romuniji z Phoenix European SRL – J2BROSEVEN) in zahteve za povračilo škode, ki bi jo naj utrpela tožeča stranka, je Sodišče prve stopnje (četrti senat), v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tilli, sodnica in M. Vilaras, sodnik, sodni tajnik: H. Jung, dne 27. maja 2004 razglasilo sklep, katerega izrek se glasi kot sledi:
 1.
 Tožba se zavrže.
 2.
 Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.
 (1) UL C 44, 22.2.2003.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0010
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 10/2000 af 28. januar 2000 om ændring af bilag VI (social sikring) til EØS-aftalen
 EF-Tidende nr. L 103 af 12/04/2001 s. 0020 - 0021
 Afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalgnr. 10/2000af 28. januar 2000om ændring af bilag VI (social sikring) til EØS-aftalenDET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt "aftalen", særlig artikel 98, ogud fra følgende betragtninger:(1) Bilag VI til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 81/1999 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 25. juni 1999(1).(2) Afgørelse nr. 171 af 9. december 1998 om ændring af afgørelse nr. 135 af 1. juli 1987 om tilkendelse af naturalydelser, der omhandles i artikel 17, stk. 7, og artikel 60, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72, og om tilfælde, hvor øjeblikkelig hjælp er påkrævet i den i artikel 20 i forordning (EØF) nr. 1408/71 omhandlede forstand, og hvor det er tvingende nødvendigt at yde hjælp straks i den i artikel 17, stk. 7, og artikel 60, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 574/72 omhandlede forstand(2), som vedtaget af Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, bør indarbejdes i aftalen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Punkt 3.26 (afgørelse nr. 135) i bilag VI til aftalen ændres således:1. Følgende led indsættes: "- 399 D 0370: Afgørelse nr. 171 af 9. december 1998 (EFT L 143 af 8.6.1999, s. 11)."2. Tilspasningerne, herunder indledningen, udgår.Artikel 2Teksterne til afgørelse nr. 171 på islandsk og norsk, som er knyttet til de respektive sproglige udgaver af denne afgørelse, er autentiske.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft den 29. januar 2000, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1(3).Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 2000.På Det Blandede EØS-udvalgs vegneF. BarbasoFormand(1) EFT L 296 af 23.11.2000, s. 37.(2) EFT L 143 af 8.6.1999, s. 11.(3) Ingen konstitutionelle bestemmelser angivet.