text:
1996. évi XCVII. törvény - 1.oldal - Törvények és országgyűlési határozatok
 „Megállapodás a Magyar Köztársaság és Malaysia között a beruházások elősegítéséről és védelméről
 Beruházások elősegítése és védelme
 Legnagyobb kedvezményre vonatkozó rendelkezések
 Veszteségek megtérítése
 Az egyik Szerződő Fél és a másik Szerződő Fél beruházója közötti viták rendezése
 Alkalmazhatóság a beruházások vonatkozásában
 Más szabályok és különleges kötelezettségek alkalmazása
 Hatálybalépés, időbeli hatály és megszűnés
 a Magyar Köztársaság és Malaysia között a beruházások elősegítéséről és védelméről Kuala Lumpurban, 1993. február 19-én aláírt Megállapodás kihirdetéséről *
 1. § Az Országgyűlés a Magyar Köztársaság és Malaysia között a beruházások elősegítéséről és védelméről Kuala Lumpurban, 1993. február 19-én aláírt Megállapodást e törvénnyel kihirdeti. (A Megállapodás megerősítéséről szóló jegyzékváltás 1995. június 8-án megtörtént. Ennek megfelelően a Megállapodás 1995. június 8-án hatályba lépett.)
 a Magyar Köztársaság és Malaysia között a beruházások elősegítéséről és védelméről
 A Magyar Köztársaság és Malaysia (a továbbiakban: Szerződő Felek),
 attól az óhajtól vezetve, hogy hosszú távon kiszélesítsék és elmélyítsék gazdasági együttműködésüket, és különösen azért, hogy kedvező feltételeket teremtsenek az egyik Szerződő Fél beruházói által a másik Szerződő Fél területén megvalósuló beruházások számára,
 felismerve a beruházások védelmének szükségességét, továbbá, hogy mindkét Szerződő Fél gazdasági fejlődésére figyelemmel, ösztönözzék a beruházások és az egyéni üzleti kezdeményezések terjedését,
 a) A „beruházások” mindenfajta vagyoni értéket jelentenek, amelyeket az egyik Szerződő Fél beruházója a másik Szerződő Fél területén ez utóbbi törvényeinek, rendelkezéseinek és állami politikájának megfelelően beruház, és magában foglal különösen, de nem kizárólag:
 (i) ingó és ingatlan tulajdont, valamint minden egyéb tulajdonjogot, úgymint jelzálogjogok, kézizálogjogok és más zálogjogok,
 (ii) társaságok részvényeit, értékpapírjait és adósleveleit, és az ilyen társaságok tulajdonában való érdekeltséget,
 (iii) pénzre, valamint egyéb pénzügyi értékkel bíró szolgáltatásra vonatkozó, beruházással kapcsolatos követelést,
 (iv) szellemi és ipari tulajdonjogokat, beleértve a beruházással kapcsolatos szerzői jogokat, szabadalmakat, védjegyeket, kereskedelmi neveket, ipari mintákat, kereskedelmi titkokat, technikai eljárásokat, know-how-t és goodwill-t,
 (v) törvény vagy szerződés alapján megadott jogokat, beleértve a természeti erőforrások kutatására, megművelésére vagy kiaknázására vonatkozó koncessziókat.
 A vagyoni értékek befektetési formájának megváltozása nem érinti beruházás jellegüket, feltéve, hogy az ilyen változás nem ellentétes az eredetileg befektetett vagyoni értékekre megadott jóváhagyással (ha volt ilyen).
 b) A „beruházó” jelent:
 (i) olyan természetes személyt, aki az egyik Szerződő Fél állampolgára vagy állandó lakosa annak jogszabályai szerint, vagy
 (ii) olyan vállalat, társulás, tröszt, vegyesvállalat, szervezet, egyesülés vagy vállalkozás, amelyet az egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint jegyeztek be vagy alapítottak, és székhelye ugyanazon a Szerződő Félnek a területén van, továbbá tevékenységét ott folytatja.
 c) A „jövedelem” kifejezés jelenti a beruházásból származó összeget, és különösen, de nem kizárólag, magában foglalja a nyereséget, osztalékot, kamatot, jogdíjat és más folyó jövedelmet.
 d) A „terület” jelenti:
 (i) Magyarország vonatkozásában, földrajzi értelemben a Magyar Köztársaság területét,
 (ii) Malaysia vonatkozásában a Malaysiai Föderáció területét.
 e) A „szabadon felhasználható valuta” bármilyen olyan valutát jelent, amellyel széles körben teljesítenek fizetéseket nemzetközi tranzakcióknál és jelentős mértékben részt vesz a főbb devizapiacok kereskedelmében.
 1. Mindkét Szerződő Fél kedvező feltételeket teremt, és ösztönzi kedvező feltételek kialakítását annak érdekében, hogy a másik Szerződő Fél beruházói az ő területén tőkéjüket befektessék, és a törvények, rendelkezések és állami politikája által ráruházott hatalomgyakorláshoz való jogainak függvényében engedélyezi az ilyen beruházásokat.
 2. Bármelyik Szerződő Fél beruházóinak beruházásai mindenkor igazságos és méltányos elbánásban részesülnek, és teljes körű védelmet és biztonságot élveznek a másik Szerződő Fél területén.
 1. Bármelyik Szerződő Fél beruházói által a másik Szerződő Fél területén megvalósított beruházások igazságos és méltányos elbánásban részesülnek, amely nem kedvezőtlenebb, mint amelyben bármely harmadik Állam beruházói részesülnek.
 2. A jelen Megállapodás rendelkezéseit a harmadik Államok beruházóinál nem kedvezőtlenebb elbánás megadásának tekintetében nem lehet úgy értelmezni, hogy azok köteleznék az egyik Szerződő Felet olyan elbánás, előny vagy kiváltság kiterjesztésére a másik beruházóira vonatkozóan, amelyek
 a) olyan meglévő vagy jövőbeni vámunióból vagy szabadkereskedelmi övezetből vagy közös piacból vagy monetáris unióból vagy hasonló nemzetközi megállapodásból vagy a regionális együttműködés egyéb formáiból erednek, amelynek bármelyik Szerződő Fél részese vagy azzá válhat; vagy olyan megállapodás elfogadásából ered, amely szándéka szerint ilyen unió vagy övezet létrehozásához vagy kiterjesztéséhez vezet belátható időn belül; vagy
 b) olyan nemzetközi megállapodásból vagy belső törvényhozásból ered, amely egészében vagy főleg adózásra vonatkozik.
 1. Ha bármelyik Szerződő Fél beruházói háború, fegyveres konfliktus, rendkívüli állapot, lázadás, felkelés vagy más hasonló események következtében szenvednek el veszteségeket a másik Szerződő Fél területén, a helyreállítás, kártalanítás, kárpótlás vagy más rendezés tekintetében olyan elbánásban kell részesülniük, amely nem kedvezőtlenebb annál, amelyben harmadik Államok beruházói részesülnek.
 2. A jelen cikk 1. bekezdésére tekintet nélkül, azok a beruházók, akik a fenti bekezdésben hivatkozott esetekben szenvednek veszteségeket a másik Szerződő Fél területén
 a) vagyonuknak annak fegyveres erői vagy hatóságai részéről történő igénybevételének következtében,
 b) tulajdonuk olyan megsemmisülése következtében, melyet annak fegyveres erői vagy hatóságai nem harc közben vagy szükséghelyzetben idéztek elő, méltányos és megfelelő kártérítésben kell részesülniük az igénybevétel ideje alatt vagy a tulajdon megsemmisülése folytán elszenvedett veszteségekért. A kifizetések késedelem nélkül, szabadon átutalhatók, szabadon felhasználható valutában.
 Egyik Szerződő Fél sem tehet a másik Szerződő Fél beruházóival szemben államosításra, kisajátításra irányuló vagy más olyan intézkedéseket, amelyek az államosítással vagy kisajátítással azonos hatásúak, a következő kivételekkel:
 a) az intézkedések az állami politikával összhangban és megfelelő törvényes eljárás keretében történnek;
 b) az intézkedések nem megkülönböztető jellegűek;
 c) az intézkedések azonnali, megfelelő és tényleges kártalanítás fizetés elrendelését előirányzó rendelkezésekkel párosulnak. Az ilyen kártalanítás összegének el kell érnie a beruházásoknak azt a piaci értékét, amelyet azok a küszöbönálló kisajátítás ismertté válását közvetlenül megelőzően képviseltek, szabadon felhasználható valutában a Szerződő Féltől szabadon átutalhatók. Minden kártérítés-fizetési késedelem megfelelő kamatkötelezettséggel jár, melynek nagyságát az átlagos kereskedelmi kulcsok alapján a két fél megállapodása szabja meg vagy törvény írja elő.
 1. Mindkét Szerződő Fél lehetővé teszi a következők szabadon felhasználható valutában történő, késedelem nélküli átutalását:
 a) nettó nyereségek, osztalékok, jogdíjak, technikai közreműködési és technikai díjak, kamat és más folyó jövedelem, amelyek a másik Szerződő Fél beruházásaiból származnak;
 b) a másik Szerződő Fél beruházói befektetéseinek teljes vagy részleges felszámolásából származó bevételek;
 c) kölcsönök/hitelek visszafizetésére szolgáló olyan összegek, amelyeket az egyik Szerződő Fél beruházói nyújtottak, és amelyeket mindkét Szerződő Fél beruházásként elismert; és
 d) olyan külföldi magánszemélyek keresete és egyéb juttatásai, akiket a beruházással kapcsolatban alkalmaznak, és végezhetnek munkát a Szerződő Fél területén.
 2. A jelen cikk 1. bekezdésében tárgyalt átutalásra alkalmazandó valutaárfolyamok az átutalás időpontjában érvényes valutaárfolyamok.
 3. Az átutalások vonatkozásában a Szerződő Felek fenntartják azt a jogot, hogy a beruházás megvalósulásának időpontjában, úgyszintén az azt követően hatályos törvények és rendelkezések által rájuk ruházott jogokat méltányosan és jóhiszeműen gyakorolják, feltéve, hogy egyetlen befektető sem kerülhet kedvezőtlenebb helyzetbe, mint a beruházás kezdetének időpontjában volt.
 4. A Szerződő Felek vállalják, hogy a jelen cikk 1. bekezdésében hivatkozott átutalásokat ugyanolyan kedvező elbírálásban részesítik, mint bármely harmadik Állam beruházóinak befektetéseiből származókat.
 1. Az egyik Szerződő Fél beruházója és a másik Szerződő Fél között a másik Szerződő Fél területén létesített beruházással összefüggésben felmerülő esetleges vitás kérdéseket az érintett Felek közötti tárgyalások útján kell rendezni.
 2. Amennyiben az egyik Szerződő Állam beruházója és a másik Szerződő Fél közötti vitás kérdések ilyen módon nem rendezhetők hat hónapon belül, a beruházó jogosult az ügyet
 a) a Beruházási Viták Rendezésének Nemzetközi Központja (ICSID) elé vinni, tekintettel az aláírásra 1965. március 18-án, Washington D. C.-ben megnyílt, az „Államok és Más Államok Természetes és Jogi Személyei Közötti Vitás Kérdések Rendezésére Vonatkozó Egyezmény” idevágó rendelkezéseire, abban az esetben, ha mindkét Szerződő Fél az Egyezmény részese; vagy
 b) választottbírósághoz, illetőleg nemzetközi ad hoc bírósághoz fordulni, melyet az ENSZ Nemzetközi Kereskedelmi Jogi Bizottságának (UNCITRAL) Választottbíráskodási Szabályzata alapján állítottak fel. A vitában érintett felek írásban megegyezhetnek a Szabályzattól eltérően is. A választottbíróság ítélete jogerős, és kötelező erejű a vitában érintett mindkét félre nézve.
 3. Egyik Szerződő Fél sem vethet fel semmilyen, a választottbíróság elé utalt ügyet diplomáciai csatornákon keresztül, amíg az eljárás le nem zárult, vagy amíg valamelyik Szerződő Fél el nem mulasztotta betartani vagy végrehajtani a választottbíróság határozatát.
 1. A Szerződő Felek között a jelen Megállapodás értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatban felmerült vitákat lehetőség szerint diplomáciai úton rendezik.
 2. Amennyiben a Szerződő Felek közötti vitát a tárgyalások megkezdésétől számított hat hónapon belül nem sikerült így rendezni, azt bármelyik Szerződő Fél kérésére választottbíróság elé terjesztik.
 3. Az ilyen választottbíróságot minden egyes esetben a következő módon alakítják meg. A választottbírósági eljárás iránti kérelem kézhezvételétől számított két hónapon belül mindegyik Szerződő Fél kijelöli a választottbíróság egy-egy tagját. E két tag azután megválasztja egy harmadik Állam állampolgárát, akit a két Szerződő Fél jóváhagyásával a választottbíróság elnökének jelölnek ki. Az elnököt a két másik tag kijelölésétől számított három hónapon belül kell kijelölni.
 4. Amennyiben az e cikk 3. bekezdésében megjelölt határidőkön belül a szükséges kijelöléseket nem teszik meg, bármelyik Szerződő Fél - egyéb megállapodás hiányában - felkérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét a szükséges kijelölések megtételére. Amennyiben az elnök a Szerződő Felek egyikének állampolgára, vagy ha az említett feladatának ellátásában egyébként akadályoztatva van, az alelnököt kérik fel a szükséges kijelölések megtételére. Amennyiben az alelnök a Szerződő Felek egyikének állampolgára, vagy ha ő is akadályoztatva van az említett feladat ellátásában, a szükséges kijelölés megtételére a Nemzetközi Bíróságnak azt a tagját kérik fel, aki a szolgálati rangsorban őt követi, és aki a Szerződő Felek egyikének sem állampolgára.
 5. A választottbíróság határozatait szavazattöbbséggel hozza. Az ilyen határozat mindkét Szerződő Félre kötelező. Mindegyik Szerződő Fél viseli saját tagjának, valamint választottbírósági eljárásbeli képviseletének költségeit; az elnök költségeit és a fennmaradó költségeket a Szerződő Felek egyenlő részben viselik. Mindazonáltal a választottbíróság határozatában úgy rendelkezhet, hogy a két Szerződő Fél egyike a költségeket nagyobb arányban viselje, és ez a döntés mindkét Szerződő Félre nézve kötelező. A választottbíróság maga határozza meg eljárási szabályait.
 1. Ha az egyik Szerződő Fél vagy az egyik Szerződő Fél ügynöksége fizetést teljesít saját beruházóinak olyan garancia alapján, amelyet a másik Szerződő Fél területén megvalósuló beruházással kapcsolatban nyújtott, ez utóbbi Szerződő Fél elismeri:
 a) bármilyen jognak vagy követelésnek a beruházó általi átruházását, akár a törvény alapján, akár az adott országban törvényes tranzakció folytán, az előbbi Szerződő Félre vagy kijelölt ügynökségére; úgyszintén
 b) hogy az előbbi Szerződő Fél vagy kijelölt ügynöksége jogosult - a jogátruházás erejénél fogva - gyakorolni a beruházó jogait és érvényesíteni követeléseit, és vállalja a beruházás tekintetében fennálló kötelezettségeket.
 2. Az átruházott jogok vagy követelések nem haladhatják meg a beruházó eredeti jogait vagy követeléseit.
 A jelen Megállapodás rendelkezéseit az egyik Szerződő Fél beruházóinak a másik Szerződő Fél területén 1973. január 1. napja után megvalósított beruházásai tekintetében kell alkalmazni.
 1. Amennyiben valamely ügyet egyidejűleg a jelen Megállapodás és valamely más olyan nemzetközi megállapodás is rendez, amelynek mindkét Szerződő Fél részese, a jelen Megállapodás egyetlen rendelkezése sem gátolja meg bármelyik Szerződő Felet vagy annak beruházóit, akiknek tulajdonában a másik Szerződő Fél területén lévő beruházás van, hogy az esetükre nézve kedvezőbb szabályok által biztosított előnyöket élvezzék.
 2. Ha az az elbírálás, amelyet az egyik Szerződő Fél nyújthat a másik Szerződő Fél beruházóinak, törvényei és rendelkezései vagy más speciális szerződéses rendelkezések alapján, kedvezőbb, mint amit a jelen Megállapodás alapján nyújthat, a kedvezőbb elbánást kell alkalmazni.
 1. Ez a Megállapodás harminc (30) nappal az után a későbbi időpont után lép hatályba, amelyen a Szerződő Felek Kormányai értesítették egymást arról, hogy ezen Megállapodás hatálybalépéséhez szükséges alkotmányos követelmények teljesültek.
 2. A Megállapodás tíz (10) éves időtartamra marad hatályban, és azután hatályában fennmarad, hacsak ezen cikk 3. bekezdésében foglaltaknak megfelelően fel nem mondják.
 3. Bármelyik Szerződő Fél felmondhatja ezen Megállapodást, a másik Szerződő Félnek küldött egy (1) éves, írásban tett értesítéssel, a kezdeti tíz (10) éves időszak végén vagy azt követően bármikor.
 4. Azon beruházások tekintetében, amelyeket a jelen Megállapodás felmondásának időpontját megelőzően létesítettek, vagy szereztek meg, a jelen Megállapodás összes többi cikkének rendelkezései a hatályvesztés időpontjától kezdődően további tíz (10) éves időszakra hatályban maradnak.
 Ennek hiteléül, a Kormányaik által kellően felhatalmazott alulírottak a jelen Megállapodást aláírták.
 Készült két eredeti példányban, Kuala Lumpurban, 1993. február hó 19. napján, magyar, bahasa maláj és angol nyelven, mindegyik szöveg egyaránt hiteles. Eltérés esetén az angol nyelvű szöveg az irányadó.
 3. § Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba, rendelkezéseit azonban 1995. július 8-tól kell alkalmazni.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 24.1.2019
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 L 21/66
 RECOMENDACIÓN N.o 1/2018 DEL CONSEJO DE ASOCIACIÓN UE-ISRAEL
 de 27 de diciembre de 2018
 por la que se aprueba la prórroga del Plan de Acción UE-Israel [2019/106]
 EL CONSEJO DE ASOCIACIÓN UE-ISRAEL,
 Visto el Acuerdo euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y el Estado de Israel, por otra (1),
 Considerando lo siguiente:
 (1)
 El Acuerdo Euromediterráneo por el que se crea una asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y el Estado de Israel, por otra, (en lo sucesivo, «Acuerdo Euromediterráneo»), se firmó en Bruselas el 20 de noviembre de 1995 y entró en vigor el 1 de junio de 2000.
 (2)
 El artículo 69 del Acuerdo Euromediterráneo habilita al Consejo de Asociación para adoptar decisiones y formular las recomendaciones que considere oportunas.
 (3)
 El artículo 10 del reglamento interno del Consejo de Asociación prevé la posibilidad de adoptar decisiones o recomendaciones mediante procedimiento escrito entre las sesiones, si las Partes convienen en ello.
 (4)
 La prórroga del Plan de Acción UE-Israel por tres años dará a las Partes la oportunidad de avanzar en su cooperación en los próximos años, en particular a través de la posible negociación de prioridades de colaboración.
 HA ADOPTADO LA PRESENTE RECOMENDACIÓN:
 Artículo 1
 El Consejo de Asociación, mediante procedimiento escrito, recomienda que el Plan de Acción UE-Israel se prorrogue por un período de tres años a partir de la fecha de adopcíon de la prórroga
 Artículo 2
 La presente Recomendación surtirá efecto el día de su adopción.
 Hecho en Bruselas, el 27 de diciembre de 2018.
 Por el Consejo de Asociación UE-Israel
 La Presidenta
 F. MOGHERINI
 (1) DO L 147 de 21.6.2000, p. 3.


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 11.4.2018.
 COM(2018) 175 final
 2018/0084(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 Uredbom (EU) br. 610/2013 od 26. lipnja 2013.
 1
 (dalje u tekstu „izmjena Zakonika o schengenskim granicama”) izmijenjene su Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma (CISA)
 2
 , Uredba (EZ) br. 562/2006
 3
 (Zakonik o schengenskim granicama) i Uredba (EZ) br. 810/2009
 4
 (Zakonik o vizama) te je među ostalim redefiniran koncept „kratkotrajnog boravka” državljana trećih zemalja u schengenskom prostoru. Od 18. listopada 2013. najdulje se trajanje odobrenog boravka državljana trećih zemalja u schengenskom prostoru, bez obzira na to je li im potrebna viza, definira kao „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”. U odnosu na definiciju koja je bila na snazi do 18. listopada 2013. (tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska), novi je koncept precizniji jer se njime trajanje utvrđuje u danima, a ne u mjesecima. Štoviše, iz definicije je izostavljen izraz „od datuma prvog ulaska”, koji je izazvao mnoge nedoumice.
 Izmjenom Zakonika o schengenskim granicama učinjene su sve potrebne promjene pravne stečevine EU-a u pogledu viza i granica, tj. CISA-e, Zakonika o schengenskim granicama, Zakonika o vizama i Uredbe (EZ) br. 539/2001.
 5
 Međutim, koncept kratkotrajnog boravka ugrađen je i u međunarodne sporazume koje je sklopila Europska unija. U sporazumima o ukidanju viza sklopljenima s Antigvom i Barbudom
 6
 , Bahamima
 7
 , Barbadosom
 8
 , Brazilom
 9
 , Mauricijusom
 10
 , Svetim Kristoforom i Nevisom
 11
 te Sejšelima
 12
 još se pri definiranju trajanja kratkotrajnog boravka upućuje na staru definiciju („tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska”
 13
 ).
 Komisija je 16. srpnja 2014. donijela Preporuku za Odluku Vijeća o odobrenju otvaranja pregovora o izmjeni sporazuma o ukidanju viza za kratkotrajni boravak između Europske unije i prethodno navedenih zemalja
 14
 , koju je Vijeće donijelo 9. listopada 2014.
 15
 Svrha je bila, kad je riječ o tih sedam zemalja, primjenjivati novu definiciju kratkotrajnog boravka kako je navedena u izmjeni Zakonika o schengenskim granicama. Nadalje, definiranje „kratkotrajnog boravka” u sporazumima o ukidanju viza u danima umjesto u mjesecima omogućuje jednostavniju provjeru i izračun elektroničkim sredstvima, i stoga je prikladnije za centralizirane sustave upravljanja granicama, kao što je predloženi sustav ulaska/izlaska (EES)
 16
 .
 Nakon što je dobila odobrenje Vijeća, Komisija je započela pregovore o izmjeni sporazuma o ukidanju viza sa sedam zemalja (Antigva i Barbuda, Bahami, Barbados, Brazil, Mauricijus, Sveti Kristofor i Nevis te Sejšeli).
 Pregovori su s Brazilom uspješno dovršeni 31. listopada 2017. parafiranjem sporazuma o izmjeni dvaju sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje diplomatskih ili službenih putovnica te za nositelje običnih putovnica. Obje su se stranke složile da će donijeti novu definiciju „kratkotrajnog boravka“, uz još nekoliko tehničkih detalja (vidjeti u nastavku), no ni jedna od tih izmjena ne utječe na putnika.
 Poseban položaj Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Za sklapanje Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica (dalje u tekstu: („Sporazum”) potrebno je odobrenje obiju ugovornih stranki u skladu s njihovim postupcima. Sa strane Unije, to znači odluke Vijeća o potpisivanju i sklapanju Sporazuma.
 Prijedlog je podnesen Vijeću kako bi se odobrilo sklapanje Sporazuma.
 Sporazumom se osigurava pravna dosljednost, kao i usklađenost država članica, jer se u njemu dosljedno upotrebljava nova definicija kratkotrajnog boravka kako je navedena u izmjeni Zakonika o schengenskim granicama, u kojoj je pojam „kratkotrajnog boravka” objašnjen na jasan način.
 Pravna je osnova Prijedloga članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s njegovim člankom 218.
 Unija nema ovlasti za izmjenu sporazuma o ukidanju viza koji bi obvezivali četiri države pridružene provedbi schengenske pravne stečevine, uključujući zajedničku viznu politiku. Kako bi se osigurao usklađen pristup i provedba odredaba o trajanju odobrenog boravka u schengenskom prostoru, u Sporazum je uključena i zajednička izjava u kojoj se navodi da je poželjno da Brazil, s jedne strane, te Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska, s druge strane, na odgovarajući način izmijene svoje postojeće bilateralne sporazume o ukidanju viza.
 Ovaj je Prijedlog pravni instrument za sklapanje sporazuma. Vijeće će odlučiti kvalificiranom većinom nakon što Sporazum u ime Unije potpiše osoba koju je imenovalo predsjedništvo Vijeća te nakon što dobije suglasnost Europskog parlamenta u skladu s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) UFEU-a.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 U skladu s člankom 77. stavkom 2. točkom (a) pregovaranje o sporazumima o ukidanju viza u isključivoj je nadležnosti Unije.
 Osim toga, ako je jedna od ugovornih stranaka međunarodnog sporazuma Europska unija, ni jednu izmjenu takvog sporazuma ne mogu pravno provesti same države članice. Stoga je potrebno djelovanje na razini Unije.
 •Proporcionalnost
 Ovaj Prijedlog ne premašuje nužne mjere za postizanje željenog cilja, odnosno izmjenu postojećeg Sporazuma o ukidanju viza za kratkotrajni boravak između Savezne Republike Brazila i Europske unije za nositelje običnih putovnica.
 3.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Ovaj Prijedlog ne uključuje dodatne troškove za proračun EU-a.
 4. REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICAMA I PROCJENE UČINAKA
 •Savjetovanja s dionicima
 Vijeće je 9. listopada 2014. donijelo pregovaračke smjernice kojima je ovlastilo Komisiju za otvaranje pregovora s Brazilom o izmjeni sporazuma između dviju stranaka o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica. Države članice obaviještene su o tijeku pregovora na sastancima Radne skupine za vize.
 5.OSTALI DIJELOVI
 •Ishod pregovora
 Komisija smatra da su ciljevi koje je Vijeće postavilo u pregovaračkim smjernicama postignuti i da je nacrt sporazuma Uniji prihvatljiv.
 Konačni se sadržaj može sažeti kako slijedi:
 a) Trajanje boravka
 Sporazumom se građanima Europske unije i državljanima Brazila omogućuje boravak bez vize na državnom području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana (umjesto najviše tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska). Nova se definicija primjenjuje u cijelom Sporazumu.
 b) Završna odredba – suspenzija Sporazuma (članak 9. stavak 4.)
 Sporazumom se mijenja zadnja rečenica članka 9. stavka 4. kako slijedi: „Ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju te ukida tu suspenziju.” Dodavanjem riječi „te ukida tu suspenziju” postojećem tekstu u izmijenjenom se Sporazumu pojašnjava da se suspenzija putovanja bez vize mora ukinuti ako prestanu postojati razlozi koji su do nje doveli. U tom se pogledu izmjenom usklađuje tekst Sporazuma sa Saveznom Republikom Brazilom o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica s tekstom svih ostalih sporazuma o ukidanju viza koje je Unija potpisala 2015. i 2016. Dana 14. lipnja 2016. o toj je izmjeni zatraženo mišljenje Radne skupine za vize i ni jedna država članica nije imala nikakvih primjedbi.
 c) Zajedničke izjave
 Sporazumu su priložene dvije zajedničke izjave:
 – o tumačenju razdoblja od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana i
 – o Islandu, Norveškoj, Švicarskoj i Lihtenštajnu.
 e) Stupanje na snagu
 Sporazum stupa na snagu prvog dana šestog mjeseca koji slijedi nakon datuma na koji je zadnja ugovorna stranka obavijestila drugu o okončanju postupaka ratifikacije. Kako bi se zajamčila pravna sigurnost i omogućilo putnicima da razumiju propis i poštuju ga, potrebno je dovoljno dugo prijelazno razdoblje. Jednom kada se dovrši ratifikacija Sporazuma, šestomjesečno će razdoblje omogućiti putnicima da dovrše kratkotrajni boravak, koji se još u potpunosti računa u skladu sa starom definicijom, prije nego što nova definicija kratkotrajnog boravka i njezino referentno prethodno razdoblje od 180 dana stupe na snagu.
 Sporazumom se ne mijenja ni jedna druga odredba postojećeg sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica, uključujući teritorijalno područje primjene.
 6.ZAKLJUČAK
 Imajući na umu prethodno navedene rezultate, Komisija predlaže Vijeću da, nakon što dobije suglasnost Europskog parlamenta, odobri Sporazum između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica.
 2018/0084 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) podtočkom v.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta
 17
 ,
 budući da:
 (1)U skladu s Odlukom Vijeća (EU) XXX/[....] Sporazum između Europske unije i Savezne Republike Brazilom o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica („Sporazum”) potpisan je [...].
 (2)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ
 18
 ; Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
 (3)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ
 19
 ; Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
 (4)Sporazum bi trebalo odobriti u ime Europske unije,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Sporazum između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica („Sporazum”) odobrava se u ime Unije.
 Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Predsjednik Vijeća imenuje osobu ovlaštenu da u ime
 Europske unije podnese obavijest predviđenu člankom 2. ovog Sporazuma.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od donošenja
 20
 .
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 182, 29.6.2013., str. 1.
 (2)
 SL 239, 22.9.2000., str. 19.
 (3)
 SL L 105, 13.4.2006., str. 1.
 (4)
 SL L 243, 15.9.2009., str. 1.
 (5)
 SL L 081, 21.3.2001., str. 1.
 (6)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 1.
 (7)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 23.
 (8)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 9.
 (9)
 EU je s Brazilom sklopio dva sporazuma. Jedan za nositelje običnih putovnica (SL L 255, 21.9.2012., str. 4.), a drugi za nositelje diplomatskih i službenih putovnica (SL L 66, 12.3.2011., str. 2.).
 (10)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 16.
 (11)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 37.
 (12)
 SL L 169, 30.6.2009., str. 30.
 (13)
 Vidjeti „Svrhu” i „Trajanje boravka” u sporazumima.
 (14)
 COM(2014) 468 final.
 (15)
 Odluka Vijeća o ovlašćivanju Komisije da započne pregovore o izmjeni sporazuma o ukidanju viza za kratkotrajni boravak između Europske unije/zajednice i Antigve i Barbude, Zajednice Bahama, Barbadosa, Savezne Republike Brazila, Republike Mauricijusa, Federacije Svetog Kristofora i Nevisa te Republike Sejšela, koju je Vijeće donijelo 9. listopada 2014.
 (16)
 COM(2016) 194 final.
 (17)
 Suglasnost dobivena [...].
 (18)
 Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine, SL L 131, 1.6.2000., str. 43.
 (19)
 Odluka Vijeća 2002/192/EZ o d 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine, SL L 64, 7.3.2002., str. 20.
 (20)
 Glavno tajništvo Vijeća objavit će datum stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles,11.4.2018.
 COM(2018) 175 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica
 SPORAZUM
 između Europske unije i Savezne Republike Brazila o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica
 EUROPSKA UNIJA,
 s jedne strane, i
 SAVEZNA REPUBLIKA BRAZIL, (dalje u tekstu „Brazil”),
 s druge strane,
 dalje u tekstu zajednički „ugovorne stranke”,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Sporazum između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica (dalje u tekstu „Sporazum”) koji je stupio na snagu 1. listopada 2012.,
 POTVRĐUJUĆI važnost olakšavanja međuljudskih kontakata,
 PRIMIVŠI NA ZNANJE da je Sporazum prihvatljiv građanima ugovornih stranaka,
 UZIMAJUĆI U OBZIR da definicija kratkotrajnog boravka navedena u Sporazumu (tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska) nije dovoljno precizna, a tumačenje „datuma prvog ulaska” može izazvati nedoumice,
 IMAJUĆI NA UMU da su Uredbom (EU) br. 610/2013 od 26. lipnja 2013. uvedene horizontalne promjene pravne stečevine EU-a u pogledu viza i granica te da je u njoj kratkotrajni boravak definiran kao boravak od „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”,
 UZIMAJUĆI U OBZIR da je zbog sustava ulaska/izlaska koji će utvrditi Europska unija potrebno upotrebljavati jedinstvenu i jasnu definiciju kratkotrajnog boravka primjenjivu na sve državljane trećih zemalja,
 ŽELEĆI osigurati nesmetan protok putnika na graničnim prijelazima ugovornih stranaka,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde i Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Europske unije, priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
 SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
 Članak 1.
 Sporazum se mijenja u skladu s odredbama ovog članka:
 (1)U članku 1. riječi „tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci” zamjenjuju se riječima „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”.
 (2)Članak 5. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
 „Za potrebe ovog Sporazuma građani Unije mogu boraviti na državnom području Brazila najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.”
 (3)Članak 5. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
 „Za potrebe ovog Sporazuma građani Brazila mogu boraviti na državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. To se razdoblje izračunava neovisno o bilo kojem boravku u državi članici koja još u cijelosti ne primjenjuje schengensku pravnu stečevinu.”
 (4)Članak 5. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
 „Građani Brazila mogu boraviti najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake države članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu stečevinu, neovisno o razdoblju boravka izračunanom za državno područje država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu.”
 (5)U članku 5. stavku 4. riječi „tri mjeseca” zamjenjuju se riječima „90 dana”.
 (6)Posljednja rečenica članka 9. stavka 4. zamjenjuje se sljedećim:
 „Ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju te ukida tu suspenziju.”
 Članak 2.
 Ugovorne stranke ratificiraju ili potvrđuju ovaj Sporazum u skladu sa svojim odgovarajućim postupcima i on stupa na snagu prvog dana šestog mjeseca nakon datuma na koji je zadnja stranka obavijestila drugu o okončanju prethodno navedenih postupaka.
 Sastavljeno u [...], dana[...] [...] godine dvije tisuće sedamnaeste, u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
 Za Europsku uniju
 Za Saveznu Republiku Brazil
 ZAJEDNIČKA IZJAVA U VEZI S ISLANDOM, NORVEŠKOM, ŠVICARSKOM I LIHTENŠTAJNOM
 Poželjno je da tijela Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Brazila, s druge strane, bez odgode izmijene postojeće bilateralne sporazume o ukidanju viza za kratkotrajni boravak za nositelje običnih putovnica u skladu s odredbama ovog Sporazuma.
 ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU RAZDOBLJA OD 90 DANA U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA
 Ugovorne su stranke suglasne da razdoblje od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana, kako je utvrđeno u članku 5. Sporazuma, znači neprekidan posjet ili nekoliko uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne prelazi 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana promatrajući unatrag u odnosu na svaki dan boravka prethodno razdoblje od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje uvjet boravka od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dopušta novi boravak u trajanju do 90 dana.
 ________


text:
 Avis juridique important
 |
 11951K/PRO/CJ/13
 VERTRAG UEBER DIE GRUENDUNG DER EUROPAEISCHEN GEMEINSCHAFT FUER KOHLE UND STAHL ( EGKS ), PROTOKOLL UEBER DIE SATZUNG DES GERICHTSHOFES DER EUROPAEISCHEN GEMEINSCHAFT FUER KOHLE UND STAHL, ZWEITER TITEL: ORGANISATION, GENERALANWAELTE, ARTIKEL 13
 ++++ ARTIKEL 13 DIE BESTIMMUNGEN DER VORSTEHENDEN ARTIKEL 2 BIS 5 UND 8 FINDEN AUF DIE GENERALANWÄLTE ANWENDUNG . DIE GENERALANWÄLTE KÖNNEN IHRES AMTES NUR DANN ENTHOBEN WERDEN, WENN SIE NICHT MEHR DIE ERFORDERLICHEN VORBEDINGUNGEN ERFÜLLEN . DER RAT ENTSCHEIDET HIERÜBER EINSTIMMIG NACH STELLUNGNAHME DES GERICHTSHOFES .


type: wikipedia

text:
Is tír in oirthuaisceart na hÁise í an tSeapáin (Nippon/Nihon; 日 (grian); 本 (fréamh ach bunús); 国 (tír), go litriúil bunús na gréine). Tá sí suite idir an tAigéan Ciúin agus Muir na Seapáine.
 Tíreolaíocht
 Oileánra atá sa tSeapáin. Tá timpeall ar 6,800 oileán ann ar fad, ach is iad Kyūshū (九州), Shikoku (四国), Honshu (本州, an t-oileán is mó), agus Hokkaidō (北海道) na cinn is tábhachtaí. Tá sléibhte arda sa chuid is mó de na hoileáin, agus bolcánachas áirithe ann chomh maith. Is bolcán é Sliabh Fuji freisin, arb é an sliabh is airde sna hoileáin.
 Tá beagnach 128 milliún duine ina gcónaí sa tSeapáin, agus mar sin, tá sí ar an deichiú tír is mó daonra. Is é réigiún Thóiceo an mórcheantar uirbeach is mó ar.
 Stair
 Tugann fianaise na seandálaíochta le fios go raibh áitreabh daonna sa tSeapáin chomh luath leis an ré Phailéiliteach Uachtarach, is é sin, tríú trian na ré Pailéilití, 40,000-10,000 bliain ó shin.
 Rinneadh an chéad tagairt liteartha don tSeapáin sa chéad aois AD i dtéacsanna stairiúla ón tSín.
 1800idí
 Bhí tréimhsí na hoscailteachta agus tréimhsí na scoilteachta ag teacht sna sála ag a chéile ansin. Le linn Tréimhse Meiji (明治維新, Meiji Ishin), thosaigh an tSeapáin ag trádáil leis an domhan.
 An Dara Cogadh Domhanda
 D'fhógair an tImpire Hirohito gur ghlac an tSeapáin an fógra Potsdam ar an 15 Lúnasa 1945 (an craoladh "Jewel Voice"). Mar sin, ghéill an tSeapáin agus chuir an craoladh seo críoch leis an gcogaíocht.
 Ar an 2 Meán Fómhair 1945, shínigh an tSeapáin géilleadh gan chomha ar bord na loinge USS Missouri ag cur deireadh leis an Dara Cogadh Domhanda.
 Borradh iarchogaidh
 Ó glacadh le Bunreacht na Bliana 1947, tá córas polaitiúil na tíre bunaithe ar impireacht bhunreachtúil. Is é sin, is é an tImpire atá ag rialú na tíre go hoifigiúil, ach is ag an bParlaimint, an kokkai, atá an fhíorchumhacht. Mar sin, is tír dhaonlathach pharlaiminteach í an tSeapáin go praiticiúil.
 Déimeagrafaic
 Is í an tSeapáinis teanga oifigiúil na tíre, agus labhraíonn formhór mór na Seapánach leaganacha éagsúla den teanga seo. Thairis sin, áfach, tá na teangacha in Oileáin Ryukyu i nDeisceart na Seapáine chomh difriúil is go bhfuil sé ciallmhar glacadh leo mar theangacha gaolmhara, seachas mar chanúintí. Thairis sin, tá iarsmaí áirithe den teanga Ainu fágtha i dTuaisceart na Seapáine: teanga í sin nach bhfuil gaol ar bith aici leis an tSeapáinis ach oiread le haon teanga eile. Saothraítear í mar chaitheamh aimsire cultúrtha, cosúil leis an dóigh a mbíonn Gaeilgeoirí ag iarraidh Gaeilge a labhairt agus a chur chun cinn i gcathracha móra na hÉireann, ach dealraíonn sé nach bhfuil cainteoirí dúchais ar bith ann inniu.
 Is iad na Seapánaigh an dream eitneach is mó atá ann, cé go bhfuil Cóiréigh agus Sínigh ina gcónaí sa tír chomh maith. Le fírinne, is iad na Burakumin an mionlach is tábhachtaí sa tSeapáin. Ní mionlach eitneach iad, áfach, ach aicme ar leith. I ré fheodach na Seapáine, bhí na Burakumin (部落民) ag plé le ceirdeanna a raibh neamhghlaine dheasghnách nó bás ag baint leo, is é sin, ag búistéireacht, ag súdaireacht, ag adhlacadh daoine marbha nó ag cur daoine daortha chun báis. Chuaigh an neamhghlaine dheasghnách greamaithe sna daoine seo, agus iad ag cur fúthu i ngeiteonna dá gcuid féin ionas go bhféadfadh na Seapánaigh eile iad a sheachaint. Níor tháinig maolú ar an leithcheal seo ach le déanaí, agus inniu féin is iomaí Seapánach nach gceadódh dá mhac nó dá iníon duine de na Burakumin a phósadh.
 Limistéir Riaracháin na Seapáine
 Is iad na 47 Maoracht an céad leibhéal sna limistéar riaracháin sa tSeapáin. Is Méara tofa díreach ag an bpobal é an príomhfheidhmeannach i ngach Maoracht. Bíonn na dlíthe agus buiséid aontaithe i dtionól aon seomra reachtaigh.
 Tá gach maoracht foroinnte ina gCathracha agus Ceantair. Bhíonn na Ceantair foroinnte i mbailte agus sráidbhailte.
 Sráidbhailte
 Tá an sráidbhaile níos mó ná an lonnaíocht féin toisc gur fo-roinn den cheantar faoin tuath (郡 gun) é. De bharr comhnascadh, tá an méid sráidbhailte sa Seapáin ag dul i laghad.
 Tá leagan amach na Limistéir Riaracháin ag dul tríd athbhreithniú le cathracha, bailte agus sráidbhailte á cónascadh le chéile. Tá sé mar sprioc ná an méid limistéar fo-maoracht a ísliú agus costais riaracháin a ísliú dá bharr.
 Réigiún
 Tá an tSeapáin roinnte i Réigiún; ní limistéir riaracháin oifigiúil iad ach tá siad in úsáid go traidisiúnta chun an tSeapáin a roinnt. Tá ocht réigiún ann sa tSeapáin.
 Eolas
 Sráidbhailte na Seapáine
 Tagairtí
 Náisiúin G-8
 Náisiúin G-20
 Ballstáit na Náisiún Aontaithe


text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0222(02)
 Acordo sob forma de troca de cartas que altera o Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria relativo ao estabelecimento recíproco de contingentes pautais para determinados vinhos
 Jornal Oficial no L 049 de 22/02/2000 p. 0011 - 0014
 ACORDO SOB FORMA DE TROCA DE CARTASque altera o Acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria relativo ao estabelecimento recíproco de contingentes pautais para determinados vinhosA. Carta da ComunidadeBruxelas, 3 de Fevereiro de 2000.Excelentíssimo Senhor,Tendo a honra de me referir ao Acordo sob forma de troca de cartas, de 29 de Novembro de 1993, entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria, relativo ao estabelecimento recíproco de contingentes pautais para determinados vinhos e às negociações entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria para o prorrogar para além de 31 de Dezembro de 1999.Tenho a honra de confirmar que, na sequência das negociações, a Comunidade Europeia e a República da Hungria acordaram no seguinte:I. O quadro 1 do anexo do acordo é substituído pelo quadro seguinte: "Quantidades de vinhos originários da Comunidade que são objecto de reduções pautais em 2000>POSIÇÃO NUMA TABELA>"II. O quadro 2 do anexo do acordo é substituído pelo quadro seguinte: "Quantidades de vinhos originários da Hungria que são objecto de reduções pautais em 2000>POSIÇÃO NUMA TABELA>"III. No final da alínea a) do ponto 3 do acordo, é aditado o seguinte texto: "- em 2000, isenção de direitos aduaneiros."IV. No final da alínea b) do ponto 3 do acordo, é aditado o seguinte texto: "- em 2000, isenção de direitos aduaneiros."A presente troca de cartas será aprovada pelas partes contratantes segundo as suas formalidades próprias.O presente acordo entra em vigor em 1 de Janeiro de 2000 e caduca em 31 de Dezembro de 2000. Durante o primeiro semestre de 2000 serão efectuadas as negociações para a celebração de um protocolo complementar do acordo europeu, cujo âmbito de aplicação abranja o sector dos vinhos e das bebidas espirituosas. Por outro lado, o protocolo complementar do acordo europeu definirá as modalidades de uma cooperação entre a Hungria e a Comunidade Europeia para apoiar a execução de um programa de aplicação gradual na Hungria do acervo comunitário no sector do vinho e das bebidas espirituosas, nomeadamente no que diz respeito ao reforço da gestão da oferta e dos instrumentos de controlo no sector vitivinícola (incluindo a criação de um cadastro vitícola).Muito agradeceria a Vossa Excelência se dignasse confirmar-me o acordo do seu Governo sobre o teor da presente carta.Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração.Pelo Conselho da União Europeia>PIC FILE= "L_2000049PT.001201.EPS">B. Carta da República da HungriaBruxelas, 3 de Fevereiro de 2000.Excelentíssimo Senhor,Tenho a honra de acusar a recepção da carta de hoje de Vossa Excelência do seguinte teor: "Tenho a honra de me referir ao Acordo sob forma de troca de cartas, de 29 de Novembro de 1993, entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria, relativo ao estabelecimento recíproco de contingentes pautais para determinados vinhos e às negociações entre a Comunidade Europeia e a República da Hungria para o prorrogar para além de 31 de Dezembro de 1999.Tendo a honra de confirmar que, na sequência das negociações, a Comunidade Europeia e a República da Hungria acordaram no seguinte:I. O quadro 1 do anexo do acordo é substituído pelo quadro seguinte: 'Quantidades de vinhos originários da Comunidade que são objecto de reduções pautais em 2000>POSIÇÃO NUMA TABELA>'II. O quadro 2 do anexo do acordo é substituído pelo quadro seguinte: 'Quantidades de vinhos originários da Hungria que são objecto de reduções pautais em 2000>POSIÇÃO NUMA TABELA>'III. No final da alínea a) do ponto 3 do acordo, é aditado o seguinte texto: '- em 2000, isenção de direitos aduaneiros.'IV. No final da alínea b) do ponto 3 do acordo, é aditado o seguinte texto: '- em 2000, isenção de direitos aduaneiros.'A presente troca de cartas será aprovada pelas partes contratantes segundo as suas formalidades próprias.O presente acordo entra em vigor em 1 de Janeiro de 2000 e caduca em 31 de Dezembro de 2000. Durante o primeiro semestre de 2000 serão efectuadas as negociações para a celebração de um protocolo complementar do acordo europeu, cujo âmbito de aplicação abranja o sector dos vinhos e das bebidas espirituosas. Por outro lado, o protocolo complementar ao acordo europeu definirá as modalidades de uma cooperação entre a Hungria e a Comunidade Europeia para apoiar a execução de um programa de aplicação gradual na Hungria do acervo comunitário no sector do vinho e das bebidas espirituosas, nomeadamente no que diz respeito ao reforço da oferta e dos instrumentos de controlo no sector vitivinícola (incluindo a criação de um cadastro vitícola).Muito agradeceria a Vossa Excelência se dignasse confirmar-me o acordo do seu Governo sobre o teor da presente carta."Tenho a honra de confirmar o acordo do meu Governo quanto ao teor da carta de Vossa Excelência.Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, os protestos da minha mais elevada consideração.Pelo Governo da República da Hungria>PIC FILE= "L_2000049PT.001401.EPS">


text:
 Avis juridique important
 |
 51995PC0019
 Förslag till rådets förordning, om utvidgning av den höjning som fastställts för perioderna 1993/94 och 1994/95 till perioderna 1991/92 och 1992/93 av de totala kvantiteterna som fastställts för Grekland, Spanien och Italien inom ramen för tilläggsavgifterna inom mjölk- och mejeriproduktsektorn
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 046 , 23/02/1995 s. 0007
 Förslag till rådets förordning, om utvidgning av den höjning som fastställts för perioderna 1993/94 och 1994/95 till perioderna 1991/92 och 1992/93 av de totala kvantiteterna som fastställts för Grekland, Spanien och Italien inom ramen för tilläggsavgifterna inom mjölk- och mejeriproduktsektorn (95/C 46/07) KOM(95) 19 slutlig - 95/0023(CNS)(Framlagt av kommissionen den 9 februari 1995)EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande, ochmed beaktande av följande:Rådet har beslutat att höja de totala kvantiter som fastställts i artikel 3.2 i rådets förordning (EEG) nr 3959/92 av den 28 december 1992 som fastställer en tilläggsavgift inom mjölk- och mejeriproduktsektorn (1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1883/94 (2), vad gäller Spanien från perioden 1993/94 och för Grekland och Italien för perioderna 1993/94 och 1994/95. Godkännandet av räkenskaperna för räkenskapsåret 1992 och 1993 kräver att den ovan syftade höjningen utvidgas till perioderna 1991/92 och 1992/93,HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 För att fastställa de finansiella rättelserna för godkännandet av räkenskaperna för 1992 och 1993 som ska bäras av Grekland, Spanien och Italien vad gäller tilläggsavgifterna inom mjölk- och mejeriproduktsektorn, kommer de totala kvantiteterna som ska tas i beaktande för perioderna från den 1 april 1991 till den 31 mars 1992 och från den 1 april 1992 till den 31 mars 1993 att vara de som fastställs i artikel 3.2 i förordning (EEG) nr 3950/92.Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.(1) EGT nr L 405, 31. 12. 1992, s. 1.(2) EGT nr L 197, 30. 7. 1994, s. 25.


type: other

text:
KSKE 5 Sd 13/2012 - iSpis
 iSpis Judikatúra – KSKE 5 Sd 13/2012
 KS v Košiciach, dátum 19.04.2012, sp.zn. KSKE 5 Sd 13/2012
 § 250d ods. 3 OSP § 250h ods. 2 OSP
 § 73 zákona č. 461/2003 § 112 ods. 4 zákona č. 461/2003 § 250d ods. 3 OSP § 250h ods. 2 OSP § 146 ods. 1 písm. c) OSP § 246c OSP § 250l ods. 2 OSP § 42 ods. 3 OSP
 Súd: Krajský súd Košice Spisová značka: 5Sd/13/2012 Identifikačné číslo súdneho spisu: 7012200159 Dátum vydania rozhodnutia: 20. 04. 2012 Meno a priezvisko sudcu, VSÚ: JUDr. Mgr. Andrea Jurková ECLI: ECLI:SK:KSKE:2012:7012200159.1
 Uznesenie Krajský súd v Košiciach, v právnej veci navrhovateľa V. K. T. K. Á. J. T. , trvale bytom B. Č.. XXX, proti odporkyni Sociálnej poisťovni, ústrediu Bratislava, ul. 29. augusta č. 8, v konaní o invalidnom dôchodku takto
 Návrhom zo dňa 13. 02. 2012 sa menovaný domáhal preskúmania zákonnosti rozhodnutia odporkyne zo dňa 16. 01. 2012 č. XXX XXX XXXX X, ktorým mu táto podľa § 73 a § 112 ods. 4 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov zamietla žiadosť o zvýšenie invalidného dôchodku.
 Navrhovateľ svojím podaním zo dňa 18. 04. 2012 oznámil tunajšiemu súdu, že na svojom opravnom prostriedku zo dňa zo dňa 13. 02. 2012 netrvá, berie ho v celom rozsahu späť a žiada konanie zastaviť.


text:
Is í an Mháirt an lá sa tseachtain atá idir Dé Luain agus Dé Céadaoin.
 Tugtar Máirt na hInide ar an Máirt úd roimh an chéad lá den Charghas i bhféilire Chríostaí na hÉireann. Tugtar Mardi Gras nó Máirt Ramhair uirthi i dtíortha éagsúla.
 Is ar an Mháirt, de ghnáth, a bhíonn na toghcháin i Stáit Aontaithe Mheiriceá. Tarlaíonn toghcháin feidearálacha Dé Máirt tar éis an chéad Luan i Mí na Samhna, bunaíodh an dáta sin sa dlí mar lá an olltoghcháin don tUachtarán in 1845 do Theach na dTeachtaí in 1875 agus don Seanad i 1914. Ní bhíodh an Mháirt oiriúnach don chuid is mó de na daoine sa 19ú haois mar gheall ar an taisteal. I mórán stáit Méiriceánacha, tarlaíonn na réamhthoghchán uachtaránach ar [[Super Tuesday] ('Sár-Mháirt').
 Sna Stáit Aontaithe, tugtar Black Tuesday ('Máirt Dubh') ar an 29 Deireadh Fómhair, 1929, an lá ar thosaigh an stocmhargadh Meiriceánach ag titim anuas i 1929.
 Sa domhan Gréagach, is lá mí-ádhúil an Mháirt (gabhadh Constainteanópal ar an lá sin). Tá an rud céanna fíor i dtíortha eile na Meánmhara - tá an seanfhocal seo acu: En martes, ni te cases ni te embarques ( "Ná pós agus ná tosaigh turas Dé Máirt".
 Laethanta na seachtaine
 Féilire


text:
Skiedinys būna dvejopas:
 tirpalas ar skystas mišinys, praskiestas kitu skysčiu,
 birios medžiagos, užpiltos skysčiu ir išmaišytos, kad sudarytų skystą mišinį (kietų dalelių suspensiją skystyje).
 Kasdieninėje kalboje skiediniais daugiausia vadina statybinius skiedinius.
 Statybiniai skiediniai
 Statybinis skiedinys angliškai paprastai vadinamas mortar.
 Skiedinio žaliava:
 užpildas - tam tikra biri medžiaga (smėlis, žvyras).
 rišamoji medžiaga – kalkės, cementas ar gipsas
 vanduo.
 Vanduo su rišamąja medžiaga apgaubia užpildo daleles ir užpildo ertmes. Užpildas, rišamajai medžiagai sustingus, išlaiko skiedinio tūrį nepakitusį, nes kalkės, cementas ir gipsas kietėdami traukiasi. Gamtinių uolienų užpildai – tai smulkūs ir akyti smėliai, o dirbtinių – šlako pemza ar lydymo šlakai. Parenkant užpildus, labai atsižvelgiama į grūdelių formą, sudėtį bei grynumą.
 Skiedinį galima pagaminti statybos vietoje ar atsivežti jau paruoštą. Naudojant sumaišytą gamykloje, garantuojama tolygiai gera kokybė, jis atitinka reikalaujamą kokybės klasę pagal DIN normą. Mišinio santykis daug lemia skiedinio tūrinį stabilumą ir tvirtumą.
 Iš statybinių kalkių skiedinių gaunamas minkštas, plastiškas, gerai apdorojamas tinkas. Sustingęs kalkių skiedinys yra santykinai elastingas.
 Statybinių skiedinių rūšys pagal sudėtį:
 cementinis skiedinys
 gipsinis skiedinys
 kalkinis skiedinys
 molinis skiedinys
 Statybinių skiedinių rūšys pagal paskirtį:
 mūro skiedinys
 hidroizoliacinis skiedinys
 tinko skiedinys
 Geotechniniai skiediniai
 gręžimo skiedinys - skiedinys, sudarytas iš vandens, bentonito, polimerų arba molio, gali turėti cemento ar kitų priedų. Skirtas sutvirtinti gręžinių sienelėms.
 injekcinis skiedinys () - siurbliu į gruntą įšvirkščiamas skiedinys, kuris sustingęs sutvirtina gruntą.
 palaikantysis skiedinys () - kietėjantis skiedinys (turintis polimerų, cemento), kuriuo apdorojami iškasų šonai (šlaitai), kad juos sutvirtinti.
 Nuorodos
 Statybinės medžiagos


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
 218 Md. 25 (1958)
 145 A.2d 234
 JACKSON
 v.
 STATE
 [No. 53, September Term, 1958.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided October 23, 1958.
 Motion for rehearing filed October 31, 1958.
 Denied November 12, 1958.
 *26 The cause was argued before BRUNE, C.J., and HENDERSON, HAMMOND, PRESCOTT and HORNEY, JJ.
 David Ross, with whom was William H. Jackson, in proper person, on the brief, for appellant.
 James H. Norris, Jr., Special Assistant Attorney General, with whom were C. Ferdinand Sybert, Attorney General, and J. Harold Grady, State's Attorney for Baltimore City, on the brief, for appellee.
 PER CURIAM:
 This appeal is from the denial by the Criminal Court of Baltimore of a petition for a writ of error coram nobis. The defendant-appellant, Jackson, was convicted in that court on each of four counts of an indictment, and was sentenced to three years' imprisonment. The first two counts were based upon forgery (forgery of a bill of exchange (a check) for $76.16) and uttering a forged bill of exchange (the same check). The third and fourth counts, also based upon the same check, charged obtaining money by false pretenses. The first two counts were evidently intended to charge violations of Section 51 of Article 27 of the 1951 Edition of the Code (Section 44 of that Article in the 1957 Edition). The third count was apparently founded upon Section 165 of Article 27 of the 1951 Code (Section 140 of Article 27 of the 1957 Code). Each of these first three counts contained the usual phrase "contrary to the form of the Act of Assembly in such case made and provided," but none of them referred specifically to any statute. The fourth count referred specifically to Section 167 of Article 27 of the 1951 Code (Section 142 of that Article in the 1957 Edition). Section 167 was amended by Chapter 11 of the Acts of 1955, so as to limit the term of imprisonment for offenses thereunder in cases involving less than $100 to not more than eighteen months. The maximum *27 imprisonment permitted under each of the first three counts exceeded three years.
 Jackson's conviction came before this Court on a direct appeal in Jackson v. State, 214 Md. 454, 135 A.2d 638, certiorari denied 356 U.S. 940. In that case Jackson, after having accepted, later rejected the assistance of counsel and elected to file his own brief. (He has also filed his own brief and reply brief in this case, though court-appointed counsel (not his original trial counsel) appeared on his behalf at the argument in this Court.) In the former case, Jackson's conviction was affirmed.
 The contentions upon which he seeks a writ of error coram nobis are: (1) that the evidence supported a charge of obtaining money by false pretenses, but not of forgery; (2) that his trial counsel was incompetent; and (3) that the entire indictment was founded upon Section 167 of Article 27 of the 1951 Code (as amended) and that he should have been tried and sentenced only under that Section. His assertions in his reply brief in this Court that Section 167 was not referred to in any count and that it was referred to on the back of the indictment, [presumably] as applicable to all counts, are incorrect. As above stated, it appears in the fourth count and not in any of the first three. No statute is referred to on the back of either the original indictment or of the copy thereof furnished to the appellant and transmitted by him to this Court in connection with a habeas corpus case. On the back of both the original and the copy there appears this statement of the offenses charged, with no reference to any statute:
 "FORGERY, ETC.
 FALSE PRETENSES."
 "FORGERY, ETC." is typed; "FALSE PRETENSES" is printed.
 None of the appellant's claims constitutes a ground for the issuance of a writ of error coram nobis. As was said in Keane v. State, 164 Md. 685, 692, 166 A. 410, "By the decided weight of authority * * * the remedy is not broad enough to reach every case in which there has been an erroneous or *28 unjust judgment, on the sole ground that no other remedy exists, but it must be confined to cases in which the supposed error inheres in facts not actually in issue under the pleadings at the trial, and unknown to the court when the judgment was entered, but which, if known, would have prevented the judgment." See also Hawks v. State, 162 Md. 30, 157 A. 900; Bernard v. State, 193 Md. 1, 65 A.2d 297; Madison v. State, 205 Md. 425, 109 A.2d 96; Johnson v. State, 215 Md. 333, 138 A.2d 372; Johns v. State, 216 Md. 218, 140 A.2d 56.
 Order denying petition affirmed.


text:
Metafora (grč. meta = promjena, pherein = nositi; μεταφορά = prijenos) skraćena je usporedba, po njoj se ostvaruje prijenos značenja tako da se istakne jedna zajednička značajka iz jednog područja života i svijeta koja se po načelu sličnosti poveže s drugim područjem. To je stilsko izražajno sredstvo koje zamjenjuje stvarnu priču ljepšom pjesničkom slikom.

Metafora je semantička preinaka osnovnih značenjskih jedinica koju uzrokuje, odnosno indicira kontekst od njih bitno različit.' (Ante Stamać)

 Metafora u poeziji
 Ivan Gundulić, "Suze sina razmetnoga"
 Ah, sad imam pamet hitru,
 Sve je, što svijet gleda i dvori,
 Na ognju vosak, dim na vitru,
 Snijeg na suncu, san o zori,
 Trenuće oka, strila iz luka,
 Kijem potegne snažna ruka.
 Tin Ujević, "Svetkovina ruža"

Ruže su munje misli, one su u srce strijela,
 ruže bogate, besplatne, u bašti na ivici druma.
 O ruže su kâd nebeski, one su oko vidjela,
 i muzika prirode s mirisom jezovitih šuma.

 William Shakespeare, "Kako vam je drago"
 Cijeli je svijet pozornica
 i svi su muškarci i žene tek glumci:
 imaju svoje izlaske i ulaske
 Metafora u govoru
 Neke su metafore postale frazama koje više i ne primjećujemo. Ako se neka metafora često rabi, govornici je prestaju gledati kao metaforu:jagodica (prsta) - umanjenica od imenice jagodajabučica (Adamova) - umanjenica od imenice jabukaogranak (poduzeća) - manja grana koja se odvaja od veće graneumoran - od glagola umoriti, ubiti
 No, metaforički su frazemi česti i u svakodnevnome, kolokvijalnome govoru. mačji kašalj, Potemkinova sela, mirna Bosna, sezona kiselih krastavacaIli pak u oznakama karakternih osobina:On je lisac. Njihov je predsjednik pravi lav.''
 Figure riječi


text:
 116 SRES 703 ATS: Designating the week beginning September 14, 2020, as National Hispanic-Serving Institutions Week.
 U.S. Senate
 2020-09-17
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 III116th CONGRESS2d SessionS. RES. 703IN THE SENATE OF THE UNITED STATESSeptember 17, 2020Mr. Menendez (for himself, Mr. Cornyn, Ms. Cortez Masto, Mr. Bennet, Mr. Braun, Mr. Casey, Ms. Duckworth, Mr. Durbin, Mrs. Feinstein, Mr. Gardner, Ms. Harris, Mr. Heinrich, Mr. Kaine, Ms. Klobuchar, Mrs. Loeffler, Ms. McSally, Ms. Rosen, Mr. Rubio, Mr. Sanders, Mr. Tillis, Mr. Udall, Mr. Van Hollen, Mr. Wyden, and Mr. Booker) submitted the following resolution; which was considered and agreed toRESOLUTIONDesignating the week beginning September 14, 2020, as National Hispanic-Serving Institutions Week.Whereas Hispanic-Serving Institutions are degree-granting institutions that have a full-time equivalent undergraduate enrollment of at least 25 percent Hispanic students;Whereas Hispanic-Serving Institutions play an important role in educating many underprivileged students and helping those students attain their full potential through higher education;Whereas 539 Hispanic-Serving Institutions operate in the United States;Whereas Hispanic-Serving Institutions represent 17 percent of all nonprofit institutions of higher education, yet serve 26.8 percent of all students and 67 percent of all Hispanic students, enrolling 2,533,333 Hispanics;Whereas, as of September 2020, the number of emerging Hispanic-Serving Institutions, defined as institutions that do not yet meet the threshold of 25 percent Hispanic full-time equivalent enrollment but serve a Hispanic student population of between 15 and 24.9 percent, stands at 352 institutions operating in 34 States and Puerto Rico;Whereas Hispanic-Serving Institutions are located in 25 States, the District of Columbia, and Puerto Rico;Whereas Hispanic-Serving Institutions are actively involved in stabilizing and improving the communities in which the institutions are located;Whereas Hispanic-Serving Institutions are leading efforts to increase Hispanic participation in science, technology, engineering, and mathematics (commonly referred to as STEM);Whereas Hispanic-Serving Institutions are engines of economic mobility and a major contributor to the economic prosperity of the United States;Whereas, of the institutions of higher education ranked by Opportunity Insights based on the economic mobility of the graduates of those institutions, 7 of the top 10, including the top-ranked institution, are Hispanic-Serving Institutions;Whereas celebrating the vast contributions of Hispanic-Serving Institutions to the United States strengthens the culture of the United States; andWhereas the achievements and goals of Hispanic-Serving Institutions deserve national recognition: Now, therefore, be itThat the Senate—(1)recognizes the achievements and goals of Hispanic-Serving Institutions in the States, the District of Columbia, and Puerto Rico;(2)designates the week beginning September 14, 2020, as National Hispanic-Serving Institutions Week; and(3)calls on the people of the United States and interested groups to observe the week with appropriate ceremonies, activities, and programs to demonstrate support for Hispanic-Serving Institutions.


text:
Apriņķis (; ) bija otrā vai trešā līmeņa administratīvā vienība Latvijā no 16. gadsimta līdz 20. gadsimta vidum.
 Livonijas Pārdaugavas hercogistes sastāvā
 1566. gadā Livonijas Pārdaugavas hercogisti iedalīja 4 apriņķos (distriktos) — Rīgas, Cēsu, Turaidas un Daugavpils. Pēc teritoriālām izmaiņām Livonijas kara gaitā 1582. gadā apriņķu vietā tika izveidoti 3 prezidiāti — Cēsu, Pērnavas un Tērbatas, kurus 1598. gadā pārdēvēja par vaivadijām.
 Pēc Altmarkas pamiera (1629) Zviedru Vidzemes latviešu daļā izveidoja 2 apriņķus (Rīgas un Cēsu), bet Inflantijas vaivadijā — 4 traktus (Daugavpils, Rēzeknes, Ludzas un Viļakas).
 Krievijas Impērijas guberņu sastāvā
 1772. gadā Latgali pievienoja Krievijas Impērijai un 1777. gadā tur izveidoja trīs apriņķus (Daugavpils, Rēzeknes un Ludzas). 1783. gadā, attiecinot uz Vidzemi Krievijas Impērijā realizēto guberņu pārvaldes reformu (1775), Rīgas vietniecības latviešu daļā tika radīti 4 apriņķi (Rīgas, Valmieras, Cēsu un Valkas). Kurzemē 1819. gadā par apriņķiem pārdēvēja agrākās pilskunga tiesas (Grobiņas, Aizputes, Ventspils, Kuldīgas, Talsu, Tukuma, Dobeles, Bauskas, Jaunjelgavas un Ilūkstes).
 Latvijas Republikas sastāvā
 Pēc neatkarības iegūšanas, 1924. gadā tika izveidots jauns administratīvi teritoriālais iedalījums, kas Latviju sadalīja četros (Kurzemes, Zemgales, Vidzemes un Latgales) apgabalos un 19 apriņķos.
 LPSR sastāvā
 Pēc Otrā pasaules kara, PSRS okupētajā Latvijā jeb Latvijas PSR, apriņķu skaits tika palielināts sākumā uz 20 (1946), bet vēlāk — uz 25 (1947). 1949. gadā apriņķus likvidēja un to vietā radīja jaunu administratīvi teritoriālo iedalījumu, kas Latviju sadalīja rajonos.
 Skatīt arī
 Latvijas apriņķu ģerboņi
 Atsauces
 Latvijas administratīvais iedalījums


text: b' February 29, 2000\n\n JAMES P. WADE\n VICE PRESIDENT, INTERNATIONAL BUSINESS\n\n SUBJECT: Review of the International Travel Process \xe2\x80\x93\n Phase II, Lodging Expenses\n (Report Number RG-LA-00-001)\n\n This report presents the results of our second review on\n international travel expenses in the Postal Service. The\n objective of our first review was to determine whether\n international travel was authorized in accordance with\n Postal Service travel regulations. We initiated this review to\n evaluate the reasonableness of Postal Service policy\n pertaining to lodging expenses for international travel.\n\nResults in Brief\t We concluded that lodging expenses appeared to be\n reasonable for the 39 international travel vouchers we\n reviewed. Specifically, for these vouchers we determined\n that lodging expenses were only 9 percent above the\n Department of State lodging rates for international travel.\n While Postal Services travel policies and procedures\n encouraged prudent planning of travel, they did not set\n expense limits for lodging for international travel. Thus, in\n order to assess the reasonableness of lodging expenses we\n referred to the lodging rates used by the Department of\n State.\n\nBackground \t Title 39, Section 410 of the United States Code gives the\n Postal Service the authority to establish its own travel\n policies. Postal Service Handbook F-15, Travel and\n Relocation, is the policy and procedures manual for both\n international and domestic travel.\n\n\n\n\n Restricted Information\n\x0cReview of the International Travel Process Phase II \t RG-MA-00-001\n\n\n\n\n Handbook F-15 states that when traveling on official\n business, the traveler is expected to perform duties in a\n professional manner and with the same care and prudence\n as if traveling at the traveler\xe2\x80\x99s own expense. Specifically,\n the handbook requires travelers to:\n\n \xe2\x80\xa2\t Plan their itinerary to accomplish the travel with a\n minimum investment of time and expense.\n\n \xe2\x80\xa2\t Select the least costly mode of transportation that\n provides adequate service.\n\n The handbook also requires that when considering lodging\n rates, approving officials must: (1) take into consideration\n the traveler\xe2\x80\x99s efforts to secure less costly housing; and\n (2) fully assess the cost of lodging by analyzing the distances\n from lodging facilities to the work assignment and the related\n transportation costs.\n\nObjective, Scope, and The objective of the review was to evaluate the\nMethodology reasonableness international travel lodging expenses. To\n accomplish our objective, we judgmentally selected travel\n data gathered by the San Mateo, California, Accounting\n Service Center. Vouchers included in our review were\n processed from May 20, 1998, through May 21, 1999. The\n vouchers totaled $445,000 and represented about\n 13 percent of the total international travel expenses for that\n period. We conducted interviews with appropriate Postal\n Service officials and reviewed support for travel vouchers\n and related Postal Service travel policies. We also\n compared Postal Service lodging expenses to Department of\n State lodging guidelines.\n\n Our review was conducted between September 1999 and\n February 2000 in accordance with the President\xe2\x80\x99s Council\n on Integrity and Efficiency, Quality Standards for\n Inspections.\n\n\n\n\n 2\n Restricted Information\n\x0cReview of the International Travel Process Phase II RG-MA-00-001\n\n\n\n\nLodging Expenses Postal Service Handbook F-15, Travel and Relocation\n establishes the policies for both international and domestic\n travel. Handbook F-15 states that when traveling on official\n business, the traveler is expected to perform their duties in a\n professional manner and with the same care and prudence\n as if traveling at the traveler\xe2\x80\x99s own expense. However,\n Handbook F-15 does not identify reimbursable lodging rates\n for international locations. Therefore, we compared lodging\n rates as listed by the Department of State, PD Supplement\n 425, dated October 1, 1999, Foreign Per Diem Rates to\n lodging expenses claimed on the travel vouchers to\n determine whether lodging expenses were reasonable.\n\n We judgmentally selected 50 international travel vouchers\n with expenses totaling about $470,000. Three of the\n vouchers were excluded because they included domestic\n travel, leaving 47 vouchers valued at $445,000. Of these 47\n vouchers, eight did not include lodging expenses. The\n remaining 39 vouchers included lodging costs totaling about\n $63,000. Our review revealed that lodging costs for 17\n vouchers were at or below the reimbursable rates\n established by the Department of State by about $2700.\n The remaining 22 vouchers contained lodging costs that\n were above the Department of State rates by about $8200.\n Collectively, the lodging expenses in the 39 vouchers\n exceeded Department of State lodging rates by only about\n $5500 or 9 percent, which we considered reasonable.\n\n We appreciated the cooperation and courtesies provided by\n your staff during the review. If you have any comments on\n this report, please forward them to this office no later than\n March 16, 2000. If you have any questions, please contact\n , , or me at (703) 248-2300.\n\n\n\n Sylvia L. Owens\n Assistant Inspector General\n for Revenue Cost Containment\n\n cc: John R. Gunnels\n\n\n\n\n 3\n Restricted Information\n\x0cReview of the International Travel Process Phase II RG-MA-00-001\n\n\n\n\nMajor Contributors to\nThis Report\n\n\n\n\n 4\n Restricted Information\n\x0c'


text:
 30.5.2013
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 144/3
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 2/2013
 de 1 de fevereiro de 2013
 que altera o Anexo I (Questões veterinárias e fitossanitárias) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado por «Acordo EEE», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 A Decisão de Execução 2012/489/UE da Comissão, de 24 de agosto de 2012, que altera a Decisão 2007/453/CE no que diz respeito ao estatuto em matéria de EEB da Bélgica, da Áustria, do Brasil, da Colômbia, da Croácia e da Nicarágua (1), deve ser incorporada no Acordo EEE.
 (2)
 A presente decisão refere-se a legislação relativa a questões veterinárias. A legislação relativa a questões veterinárias não é aplicável ao Liechtenstein enquanto a aplicação do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo ao comércio de produtos agrícolas for extensiva ao Liechtenstein, tal como especificado nas adaptações setoriais ao anexo I do Acordo EEE. Por conseguinte, a presente decisão não é aplicável ao Liechtenstein.
 (3)
 O anexo I do Acordo EEE deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade,
 ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 Na Parte 7.2 do capítulo I do anexo I do Acordo EEE, ao ponto 49 (Decisão 2007/453/CE da Comissão) é aditado o seguinte travessão:
 «—
 32012 D 0489: Decisão de Execução 2012/489/UE da Comissão, de 24 de agosto de 2012 (JO L 231 de 28.8.2012, p. 13).».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos da Decisão de Execução 2012/489/UE nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 2 de fevereiro de 2013, desde que tenham sido efetuadas todas as notificações previstas no artigo 103.o, n.o 1, do Acordo EEE (2).
 Artigo 4.o
 A presente decisão é publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 1 de fevereiro de 2013.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Gianluca GRIPPA
 (1) JO L 231 de 28.8.2012, p. 13.
 (2) Não foram indicados requisitos constitucionais.