text:
Elmer Advokater | Højesteret henviser aktiesag til Sø- og Handelsretten - Elmer Advokater
 Højesteret henviser aktiesag til Sø- og Handelsretten
 Fortolkning af aktieoptionslovens § 1 skal ske i Sø- og Handelsretten med direkte ankeadgang til Højesteret. Det har Højesteret fastslået i en kendelse afsagt den 16. september 2009 i en sag anlagt af Finansforbundet for en række medlemmer mod et pengeinstitut repræsenteret af Finanssektorens Arbejdsgiverforening.
 Med virkning fra 1. juli 2004 trådte aktieoptionsloven i kraft. I forbindelse med vedtagelsen af aktieoptionsloven blev det bestemt, at de traditionelle medarbejderaktieordninger ikke var omfattet af loven.
 I den konkrete sag har medarbejderne fået stillet gratis medarbejderaktier i udsigt. Finansforbundet gør gældende, at der er tale om en traditionel medarbejderaktieordning, og at aktieoptionsloven derfor ikke finder anvendelse.
 Bliver det resultatet af dommen, har medarbejdere, der selv opsiger deres stilling, krav på tildeling af en forholdsmæssig andel af de medarbejderaktier, de ville have fået, hvis de ikke havde sagt op.
 Pengeinstituttet gør imidlertid gældende, at den ordning, der er etableret, adskiller sig fra de traditionelle medarbejderaktieordninger, og at der dermed er tale om et aktieaflønningsinstrument omfattet af aktieoptionsloven.
 Højesteret skriver i kendelsen:
 Der skal således tages stilling til, om loven omfatter en ordning, der er karakteriseret ved, at erhvervelsen er betinget af konkret målopfyldelse for den enkelte medarbejder, om tildeling af gratisaktier er omfattet af ordene “at købe” i lovens § 1, og hvilken betydning det skal have, at der opereres med både et tildelingstidspunkt og erhvervelsestidspunkt.
 Byretten fandt, at sagen kunne afgøres af byretten under deltagelse af tre juridiske dommere og to fagdommere. Byretten gav medhold i, at problemstillingen var principiel, men fandt ikke, at det var af en sådan generel betydning, at sagen burde henvises til Sø- og Handelsretten. Østre Landsret nåede samme resultat.
 Højesteret konkluderer, at en stillingtagen til den omtvistede ordning indebærer en fortolkning af aktieoptionslovens § 1, der er et principielt retligt spørgsmål af generel betydning for retsanvendelsen. Sagen henvises derfor til fortsat behandling ved Sø- og Handelsretten som første instans.
 Både Finansforbundet og Finanssektorens Arbejdsgiverforening havde tilsluttet sig, at sagen skulle henvises til Sø- og Handelsretten.
 På aktieaflønningsområdet er det væsentligt at få fastslået, hvad der er omfattet af aktieoptionsloven, og hvad der falder udenfor. For medarbejdere, der selv ønsker at forlade deres stilling, mister retten til de aflønningsinstrumenter, der er omfattet af loven.
 Hvis pengeinstituttet får medhold i, at ordningen er omfattet af aktieoptionsloven, er det nærliggende for arbejdsgivere at udforme ordningerne på tilsvarende måde. Der er reelt tale om nogle få ændringer, som enhver arbejdsgiver relativt let vil kunne gennemføre.
 Et sådant centralt spørgsmål bør i sidste instans afgøres af Højesteret.
 I 2007 blev retsplejeloven ændret. Alle sager skal derefter starte i byretten, og muligheden for at henvise sager til behandling ved landsret eller Sø- og Handelsretten blev væsentligt reduceret. Højesteret har, så vidt Elmer & Partnere ved, ikke tidligere taget stilling til de nye regler i ansættelsesretlig sammenhæng. Elmer & Partnere bakker op omkring bevarelsen af Sø- og Handelsrettens ekspertviden på det ansættelsesretlige område, der bl.a. styrkes ved obligatorisk deltagelse af fagdommere i afgørelsen af sagerne. Derfor er det godt, at Højesteret i den konkrete sag ikke har fulgt den tilbageholdenhed med henvisning af sagen, som by- og landsret havde gjort.
 Højesteret har afgjort sagen konkret, og der er ikke fortolkningsbidrag generelt til forståelsen af de nye henvisningsregler.
 Eventuelle spørgsmål vedrørende kendelsen fra Højesteret eller aktieaflønningsområdet i øvrigt kan rettes til advokat Jacob Goldschmidt, der fører sagen på vegne Finansforbundet.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 6.8.2005
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 193/24
 SODBA SODIŠČA PRVE STOPNJE
 z dne 31. maja 2005
 v zadevi T-105/03, Triantafyllia Dionyssopoulou proti Svetu Evropske unije (1)
 (Uradniki - Ocenjevalni list - Ničnostna tožba - Pomanjkanje pravnega interesa - Ustavitev postopka - Odškodninska tožba)
 (2005/C 193/38)
 Jezik postopka: francoščina
 V zadevi T-105/03, Triantafyllia Dionyssopoulou, nekdanja uradnica Sveta Evropske unije, stanujoča v Bruslju (Belgija), ki jo zastopa F. Renard, avocat, proti Svetu Evropske unije (zastopnika: M. Sims in F. Anton), zaradi, na eni strani, predloga za razglasitev ničnosti odločbe o sestavi dokončnega ocenjevalnega lista za tožečo stranko za obdobje 1999/2001 in na drugi strani, odškodninskega zahtevka za povrnitev škode, ki naj bi jo slednja utrpela, je Sodišče prve stopnje (prvi senat), v sestavi J.D. Cooke, predsednik, R. García-Valdecasas, sodnik, in I. Labucka, sodnica, sodni tajnik: I. Natsinas, administrator, dne 31. maja 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
 1.
 Postopek o odločanju o predlogih za razglasitevi ničnosti se ustavi.
 2.
 Predlogi za odškodnino se zavrnejo kot neutemeljeni.
 3.
 Vsaka stranka nosi svoje stroške.
 (1) UL C 112, 10.5.2003.


text:
 26.11.2011
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 347/4
 Απόφαση του Δικαστηρίου (πρώτο τμήμα) της 6ης Οκτωβρίου 2011 — Ευρωπαϊκή Επιτροπή κατά Πορτογαλικής Δημοκρατίας
 (Υπόθεση C-493/09) (1)
 (Παράβαση κράτους μέλους - Άρθρα 63 ΣΛΕΕ και 40 της Συμφωνίας για τον ΕΟΧ - Ελεύθερη κυκλοφορία των κεφαλαίων - Αλλοδαπά και ημεδαπά κεφαλαιοποιητικά ταμεία συντάξεων - Φόρος εισοδήματος εταιριών - Μερίσματα - Απαλλαγή - Διαφορετική μεταχείριση)
 2011/C 347/04
 Γλώσσα διαδικασίας: η πορτογαλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Ευρωπαϊκή Επιτροπή (εκπρόσωποι: R. Lyal και M. Afonso)
 Καθής: Πορτογαλική Δημοκρατία (εκπρόσωποι: L. Inez Fernandes και H. Ferreira)
 Αντικείμενο
 Παράβαση κράτους μέλους — Παράβαση του άρθρου 63 ΣΛΕΕ και του άρθρου 40 ΕΟΧ — Περιορισμοί στις κινήσεις κεφαλαίων — Αλλοδαπά και ημεδαπά κεφαλαιοποιητικά ταμεία συντάξεων — Μερίσματα — Φορολόγηση — Διαφορετική μεταχείριση
 Διατακτικό
 Το Δικαστήριο αποφασίζει:
 1)
 Η Πορτογαλική Δημοκρατία, παρέχοντας το ευεργέτημα της απαλλαγής από τον φόρο εισοδήματος εταιριών αποκλειστικά στα κεφαλαιοποιητικά ταμεία συντάξεων που εδρεύουν στο έδαφός της, παρέβη τις υποχρεώσεις που υπέχει από τα άρθρα 63 ΣΛΕΕ και 40 της Συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο της 2ας Μαΐου 1992.
 2)
 Καταδικάζει την Πορτογαλική Δημοκρατία στα δικαστικά έξοδα.
 (1) ΕΕ C 37 της 13.2.2010.


type: legislation

text:
 |
 52011PC0198
 /* KOM/2011/0198 galutinis - NLE 2011/0082 */ Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos plonam kreidiniam popieriui, galutinis surinkimas
 Briuselis, 2011.4.12KOM(2011) 198 galutinis2011/0082 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos plonam kreidiniam popieriui, galutinis surinkimasAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIŪLYMO APLINKYBĖSPasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas) taikymu atliekant tyrimą dėl importuojamo Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plono kreidinio popieriaus. |Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas teikiamas įgyvendinant pagrindinį reglamentą ir atsižvelgiant į tyrimo, atlikto laikantis pagrindiniame reglamente nustatytų esminių ir procedūrinių reikalavimų, rezultatus. |Pasiūlymo srityje taikomos nuostatos Reglamentu (ES) Nr. 1042/2010 Komisija importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatė laikinąsias antidempingo priemones. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAIKonsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nenumatytas bendras poveikio vertinimas, tačiau jame pateiktas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. |3. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAISiūlomų veiksmų santrauka 2010 m. vasario 18 d. Komisija inicijavo antidempingo tyrimą dėl importuojamo Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plono kreidinio popieriaus. Atlikus tyrimą nustatyta, kad buvo vykdomas nagrinėjamojo produkto dempingas, daręs žalą Sąjungos pramonei. Taip pat nustatyta, kad antidempingo priemonių nustatymas neprieštarauja Sąjungos interesams. Tuo remiantis buvo nustatytos laikinosios priemonės. Toliau vykdant tyrimą pasitvirtino pagrindinės preliminarios išvados. Todėl siūloma, kad Taryba priimtų pridedamą reglamento pasiūlymą, kad būtų nustatytos galutinės priemonės importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui. Reglamentas turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ne vėliau kaip 2011 m. gegužės 17 d. |Teisinis pagrindas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas). |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. |Veiksmų pobūdis aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. |Nuoroda apie Sąjungai, šalių vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ūkinės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. |Pasirinkta priemonė |Siūloma priemonė – Tarybos reglamentas. |Kitos priemonės būtų netinkamos, nes pagrindiniame reglamente kitų galimybių nenumatyta. |4. POVEIKIS BIUDŽETUIPasiūlymas Sąjungos biudžetui poveikio neturi. |2011/0082 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos plonam kreidiniam popieriui, galutinis surinkimasEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnį ir 14 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau – Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:1. LAIKINOSIOS PRIEMONĖS2. Reglamentu (ES) Nr. 1042/2010[2] (toliau – laikinasis reglamentas) Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą (toliau – laikinosios priemonės) importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos (toliau – KLR) kilmės plonam kreidiniam popieriui (toliau – PKP).3. Tyrimas inicijuotas 2010 m. sausio 4 d. gavus Europos plono popieriaus gamintojų asociacijos (angl. European association of fine paper manufacturers arba CEPIFINE, toliau – skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina didžiąją dalį (šiuo atveju daugiau nei 25 %) viso plono kreidinio popieriaus Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti šio produkto dempingo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.4. TOLESNĖ PROCEDŪRA5. Paskelbus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones (toliau – pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė savo pastabas apie preliminarias išvadas. Šalims, kurios to pageidavo, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.6. Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas.7. Viena bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė (toliau – eksportuojantis gamintojas) teigė, kad prieš nustatant laikinąsias priemones būtų reikėję ją išklausyti, nes, pasak jos, laikinasis reglamentas yra individuali priemonė, kaip numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos[3] (toliau – Chartija) 41 straipsnyje.8. Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą teiginį reikėtų pabrėžti keletą aspektų. Pagrindiniame reglamente nustatytos šalių teisės atliekant antidempingo tyrimą, o 7 straipsnyje nustatyti laikinųjų priemonių nustatymo procedūros etapai. Pagrindinio reglamento 7 straipsnyje nustatyta, kad, inter alia , laikinosios priemonės (jei yra) gali būti nustatytos per devynis mėnesius nuo tyrimo inicijavimo. Šiuo atveju Komisija tyrimą atliko laikydamasi pagrindinio reglamento 6 straipsnio ir nustatė laikinąsias priemones pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnį, o visos suinteresuotosios šalys, paprašiusios būti išklausytos, buvo išklausytos ir turėjo pakankamai galimybių pateikti informacijos arba pastabų. Teisingumo Teismas nuosekliai laikosi nuomonės, kad „net jeigu ... pagal teisės būti išklausytam principą eksportuotojams turi būti pranešama apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinama nustatyti laikinąsias antidempingo priemones, vien dėl šios teisės pažeidimo reglamentas, kuriuo nustatomi galutiniai muitai, dar netampa negaliojančiu, jeigu pastarojo reglamento priėmimo procedūros trūkumas, dėl kurio atitinkamo reglamento, kuriuo nustatomi laikinieji muitai, priėmimo procedūra tampa negaliojančia, buvo ištaisytas.“[4]. Šiuo atveju Komisija įvykdė savo įsipareigojimus atskleisti faktus pagal pagrindinį reglamentą ir atlikdama tyrimą, po kurio buvo priimtas šis reglamentas, nepažeidė eksportuojančio gamintojo teisės į nešališką išklausymą9. Laikinas priemonių, priimtų pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnį, pobūdis matyti, inter alia , iš to, kad jos gali būti nustatytos ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui, ir iš fakto, kad laikinasis muitas užtikrintas tik garantija. Be to, Komisija nė vienai šaliai nė karto nesutrukdė pateikti prašymą būti dar kartą išklausytai per laikinosioms priemonėms nustatyti įstatymu numatytą 9 mėnesių laikotarpį, jei, jų manymu, tuo etapu būtų reikėję jas išklausyti dar kartą.10. Viena bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė paprašė leisti susipažinti su naudotais duomenimis iš vienintelės bendrovės JAV, kuri pateikė informaciją apie normaliosios vertės nustatymą pagal 2 straipsnio 7 dalies a punkto nuostatas. Teigta, kad kitaip šaliai būtų neleista susipažinti su įrodymais, kuriais remiantis buvo nustatytos laikinosios priemonės, ir kad taip būtų pažeistos šalies teisės į gynybą ir prieštaraujama gerojo administravimo principui. Ta pati šalis teigė, kad teisiniams bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų atstovams galėtų būti leista susipažinti su konfidencialiais duomenimis, susijusiais su konkrečiomis šalimis. Teisiniai atstovai įsipareigotų užtikrinti bendrovių verslo paslapčių konfidencialumą. Šis teiginys buvo pagrįstas nuoroda į JAV ir Kanados sistemas ir į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą byloje G.J. Dokter ir kiti prieš ministrą van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.11. Šie prašymai turėjo būti atmesti. Šalies prašymas buvo susijęs su leidimu susipažinti su minėtos JAV bendrovės pateiktais konfidencialiais duomenimis apie kainas. Komisija negalėjo suteikti leidimo susipažinti su tokia išsamia konfidencialia verslo informacija. Leidimas susipažinti su tokiais duomenimis būtų prieštaravęs Sąjungos teisei, visų pirma pagrindinio reglamento 19 straipsniui, nes tai būtų buvęs neteisėtas riboto naudojimo ir neskelbtinų JAV bendrovės verslo duomenų atskleidimas. Pagrindiniame reglamente, priešingai nei JAV ir Kanados sistemose, nėra numatyta siūlomos metodikos, skirtos atskleisti bendrovės verslo paslaptis suinteresuotųjų šalių teisiniams atstovams. To akivaizdžiai nėra numatyta nustatytoje ES teisinėje sistemoje antidempingo tyrimų atžvilgiu. Bet kuriuo atveju pirmiau cituota Teismo byla nepagrindžiamas teiginys dėl leidimo susipažinti su konfidencialia informacija. Teismo sprendime taip pat nurodytos teisės į gynybą principo būdingos ribos.12. Viena bendradarbiaujančių Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė paprašė leisti susipažinti su įrodymais dėl: Sąjungos gamintojų pagamintų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, išsamios informacijos apie vieno tipiško Sąjungos gamintojo juridinį statusą, atrinktų gamyklų veiklos ir finansinių duomenų, išsamių duomenų, susijusių su Sąjungos pramonės gamybos sąnaudomis, ir tipiškų Sąjungos gamintojų produktų kontrolės numerių. Dalis prašytos informacijos nebuvo priskirta tyrimo aprėpčiai, nes ji buvo susijusi su šiame tyrime nenagrinėjamais produktais arba su Sąjungos gamintojų veikla, nesusijusia su PKP gamyba. Kalbant apie kitą prašytą informaciją, Komisija negalėjo suteikti leidimo su ja susipažinti, nes pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnį tai būtų buvęs neteisėtas konfidencialių verslo paslapčių atskleidimas.13. Tas pats eksportuojantis gamintojas taip pat prašė atskleisti bendrovių, kurios prieštaravo tyrimui ir neprašė išsaugoti duomenų konfidencialumo, pavadinimus. Atskleidus tokią informaciją būtų buvusi nustatyta duomenų konfidencialumą išsaugoti prašiusių gamintojų tapatybė ir pozicija, todėl tokios informacijos nebuvo galima atskleisti.14. Pirminis faktų atskleidimas buvo kuo išsamesnis, neatskleidžiant konfidencialios informacijos, tad eksportuojančio gamintojo pagrindinės teisės, jo teisės į gynybą ar gero administravimo principas nebuvo pažeisti.15. Šiame antidempingo tyrime ir gretutiniame antisubsidijų tyrime žala buvo nagrinėjama taip pat, nes atliekant abu tyrimus vartotos tos pačios Sąjungos pramonės, tipiško Sąjungos gamintojo ir tiriamojo laikotarpio apibrėžtys. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.16. Tiriamasis laikotarpis17. Primenama, kad, kaip nustatyta laikinojo reglamento 13 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą buvo nagrinėjamas 2009 m. sausio 1 d. – 2009 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2006 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).18. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS19. Nagrinėjamasis produktas20. Nustačius laikinąsias priemones eksportuojantis gamintojas ir skundo pateikėjas pateikė daugiau pastabų dėl produkto apibrėžties. Kai kurios pastabos buvo pakartotinai pateikti teiginiai, kurie jau buvo išnagrinėti laikinajame reglamente.21. Eksportuojantis gamintojas pakartojo, kad PKP lakštais ir ritiniais, tinkamais naudoti ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms (nagrinėjamasis produktas), ir ritiniais, tinkamais naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, pagrindinės savybės iš esmės nesiskiria, todėl ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP turėjo būti priskirtas prie produkto apibrėžties aprėpties. Minėta šalis taip pat teigė, kad Komisijos išvada, esą šių produktų negalima pakeisti vieno kitu, buvo nepagrįsta.22. Primenama, kad atlikus tyrimą nustatyta, jog, kaip aprašyta laikinojo reglamento 18 ir 20 konstatuojamosiose dalyse, ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP ir ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP yra skirtingos produktų grupės ir jų negalima pakeisti vieno kitu. Pats eksportuojantis gamintojas taip pat pripažino, kad šių produktų negalima visiškai pakeisti vieno kitu.23. Taip pat pažymima, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu iš KLR nebuvo importuota ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių. Taip pat galima manyti, kad minėti produktai veikiausiai nebus importuojami ateityje, nes dėl laikinojo reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje išvardytų priežasčių šiuos produktus pirkti iš tolimų tiekimo šaltinių ekonomiškai neperspektyvu.24. Ta pati šalis taip pat teigė, kad laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nurodyti kriterijai, būtent atsparumas išpešiojimui, nebuvo tinkama techninė savybė atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo naudoti PKP. Ji taip pat teigė, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai tyrimo aprėpčiai buvo nepriskirti savavališkai, tvirtinant, kad Sąjungos gamintojų pagaminti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai neatitinka laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytų kriterijų dėl atsparumo išpešiojimui savybės.25. Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad Komisija neįvykdė savo įsipareigojimo objektyviai išnagrinėti įrodymus, kuriuos šis eksportuojantis gamintojas pateikė Komisijos tarnyboms prieš laikinąjį reglamentą – jo paties laboratorijoje atlikto bandymo, skirto išmatuoti Sąjungos gamintojų pagamintų ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių atsparumą išpešiojimui, rezultatų.26. Eksportuojančio gamintojo pateikti bandymo rezultatai buvo jo laboratorijoje atlikto bandymo rezultatų santrauka. Svarbiausia, kad rezultatai nebuvo pateikti kitoms suinteresuotosioms šalims, visų pirma Sąjungos pramonės atstovams, kad šios galėtų juos patikrinti arba pateikti pastabų, o eksportuojantis gamintojas ir po pakartotinių priminimų nepateikė prasmingos nekonfidencialios rezultatų santraukos.27. Primenama, kad pradiniu etapu Komisija padarė išvadą, kad bandymo objektyvumas ir patikimumas buvo nepakankamas, kad juo remiantis būtų galima daryti išvadas. Eksportuojantis gamintojas nepateikė jokios kitos išsamios informacijos, kuri padėtų geriau įvertinti bandymo patikimumą. Kadangi nebuvo pateikta nekonfidencialios šio bandymo versijos, bendrovės, kurių ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai buvo tariamai bandyti, negalėjo pateikti pastabų dėl bandymo rezultatų. Todėl Komisija negalėjo objektyviai patikrinti, ar pateikti bandymo rezultatai buvo patikimi ir teisingi ir ar jais galima remtis atliekant tyrimą. Remiantis Komisijos turimais faktais pradiniu etapu padarytos išvados dėl bandymo objektyvumo ir patikimumo nebuvo persvarstytos, nes konfidencialiai pateiktos informacijos nebuvo galima patikrinti remiantis kitais patikimais šaltiniais.28. Nustačius laikinąsias priemones eksportuojantis gamintojas pateikė dar vieno bandymo, kurį jo vardu atliko nepriklausoma bandymų laboratorija, rezultatus ir pakartojo, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP buvo savavališkai nepriskirtas tyrimo aprėpčiai. Bandymo ataskaitoje teigta, kad atsparumas išpešiojimui buvo tiriamas paėmus 25 ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių pavyzdžius, kuriuos laboratorijai pateikė eksportuojantis gamintojas ir nurodė, kad tai Sąjungos gamintojų pagaminto popieriaus pavyzdžiai. Pagal šią ataskaitą nė vienas popieriaus pavyzdys neatitiko abiejų laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytų kriterijų.29. Įvertinus bandymo ataskaitą paaiškėjo, kad visų pirma nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaita buvo susijusi daugiausia su tais produktais, kuriems šie rezultatai buvo nereikšmingi, nes didžioji bandytų produktų dalis iš tiesų buvo kiti nei ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai; antra, bandymo ataskaita buvo susijusi su produktais, kurių nebuvo galima deramai identifikuoti, nes bandymo ataskaita nebuvo galima patvirtinti, ar bandytas popierius buvo skirtas ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, ar ruloninėms spaudos mašinoms (ataskaitoje aprašytas popieriaus prekės ženklas buvo taikomas abiem formatams). Be to, iš bandymo ataskaitos nebuvo galima įsitikinti, kad nurodyti atrinkti ritiniai tikrai buvo bandytieji ritiniai.30. Atsakydamas į nepriklausomos laboratorijos bandymo ataskaitą skundo pateikėjas pateikė bandymo, kurį atliko vienas Sąjungos gamintojas su tais pačiais ruloninėms spaudos mašinoms tinkamais naudoti ritiniais, kuriuos tariamai bandė nepriklausoma laboratorija, rezultatus. Šio bandymo rezultatai buvo kitokie. Skundo pateikėjo manymu, rezultatai buvo skirtingi galbūt dėl skirtingų bandymo sąlygų, vadinasi, ir dėl to, kad galbūt nesilaikyta ISO 3783:2006 standarto, t. y. standarto, pagal kurį turi būti matuojamas laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nurodytas atsparumas išpešiojimui.31. Atskleidus galutinius faktus eksportuojantis gamintojas suabejojo, ar Komisija buvo objektyvi atmesdama nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo rezultatus. Ji teigė, kad bandymas buvo aklai atliktas nepriklausomo eksperto, laikantis atitinkamo ISO standarto. Jis pateikė vadovo rašytinius parodymus, kuriuose paaiškinama, kaip gauti bandymui naudoti pavyzdžiai, kad būtų įrodyta, jog bandymas atliktas nepriklausomai, teisingai ir pagal tipinę tvarką.32. Pirma, Komisija niekada neabejojo nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo ataskaitos objektyvumu, ir šiuo atžvilgiu nėra svarbu, kad bandymas buvo atliktas aklai. Kita vertus, abejonės kilo ne dėl paties bandymo, o bandytų pavyzdžių atrankos ir kilmės patikimumu. Eksportuojančio gamintojo argumentai šių abejonių neišsklaidė, nes jie buvo neišsamūs ir kai kurių aspektų požiūriu neaiškūs, pvz., teigta, kad bandymas buvo atliktas su ne tik ruloninėms spaudos mašinoms tinkamais naudoti ritiniais dėl administracinių klaidų arba dėl tiekėjų, pristačiusių galbūt ne tuos pavyzdžius, apsirikimo.33. Kadangi tariamai bandytų produktų šaltinis ir pavyzdžiai nebuvo aiškūs ir skirtingų šalių atliktų bandymų rezultatai buvo prieštaringi, nutarta, kad pateikta Kinijos eksportuojančio gamintojo užsakymu nepriklausomos laboratorijos atlikto bandymo ataskaita nebuvo įtikinamas įrodymas, kad atsparumo išpešiojimui bandymas yra netinkamas norint atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo PKP. Vadinasi, bandymo ataskaita neįrodyta, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP buvo savavališkai nepriskirtas tyrimo aprėpčiai.34. Primenama, kad, kalbant apie ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių atskyrimo nuo tinkamų ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms ritinių kriterijaus – atsparumo išpešiojimui savybės – reikšmę, produkto apibrėžtyje dvi produktų grupės atskirtos viena nuo kitos remiantis, be kita ko, produkto naudojimo paskirtimi, t. y., inter alia , atsparumo išpešiojimui savybė nulemia, ar produktas tinkamas naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, ar ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms (tai priklauso nuo reikalavimų, susijusių su spaudos mašinomis). Be to, reikia pabrėžti, kad atsparumas išpešiojimui tėra viena iš savybių, pagal kurias atskiriamas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti PKP nuo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms tinkamo PKP. Laikinojo reglamento 16 ir 18 konstatuojamosiose dalyse nustatyti papildomi kriterijai, kuriems susijęs eksportuojantis gamintojas neprieštaravo. Viena šalis teigė, kad laikinojo reglamento 18 konstatuojamojoje dalyje apibrėžtas drėgnumas nėra aiški pagrindinė savybė produktams atskirti. Tačiau atliekant tyrimą kitos šalys pateikė kitokių teiginių. Bet kuriuo atveju nustatyta, kad standumas ir atsparumas išpešiojimui yra svarbiausi veiksniai.35. Savo pastabose skundo pateikėjas pripažino, kad kai kurie ritiniai gali nevisiškai atitikti laikinajame reglamente nustatytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, tačiau kurie visgi gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms. Tačiau jis tebesilaikė nuomonės, kad atsparumo išpešiojimui bandymas yra vienintelis bandymas, kuriuo galima patikimai nustatyti, kad ritinys iš tiesų tinkamas naudoti ruloninėms spaudos mašinoms, t. y., jeigu ritinys atitinka laikinojo reglamento 16 konstatuojamojoje dalyje nustatytus atsparumo išpešiojimui kriterijus, jis tikrai yra ruloninėms spaudos mašinoms tinkamas naudoti ritinys.36. Pagrįsdamas minėtus teiginius dėl atsparumo išpešiojimui eksportuojantis gamintojas nurodė argumentus, kuriuos pateikė vienas iš skundą pateikusių Sąjungos gamintojų JAV atliekamuose antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose ir kuriais Sąjungos gamintojas tariamai pripažino, kad ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai negali būti atskiriami remiantis atsparumo išpešiojimui bandymu ar kitokiais matavimais.37. Skundo pateikėjas paprieštaravo šiems eksportuojančio gamintojo teiginiams ir pareiškė, kad, priešingai nei teigta, iš JAV atliktų tyrimų aišku, kad tarp ruloninėms spaudos mašinoms naudoti tinkamų ritinių ir PKP yra aiški skiriamoji riba.38. Pirma, reikėtų pažymėti, kad eksportuojančio gamintojo nurodyti teiginiai buvo pateikti atliekant tyrimus pagal kitas jurisdikcijas ir juos pateikė kitos nei šiame tyrime dalyvaujančios šalys, todėl jie nėra susiję. Antra, JAV valdžios institucijos minėtame tyrime padarė išvadą, kad tarp PKP, naudojamo ant lakštinio popieriaus spausdinančioms spaudos mašinoms, ir ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių yra aiškus skirtumas. Pjaustyti skirti ritiniai buvo laikomi pusgaminiais, o ruloninėms spaudos mašinoms naudoti tinkami ritiniai nebuvo laikomi nagrinėjamuoju produktu. JAV valdžios institucijos produkto apibrėžtojoje srityje nėra atskirai apibrėžusios ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių. Todėl atliekant minėtus tyrimus produkto apibrėžtojoje srityje atsparumo išpešiojimui kriterijus nebuvo svarbus.39. Remiantis minėtomis pastabomis patvirtinta, kad techninė savybė „atsparus išpešiojimui“ yra patikima apibūdinant ruloninėms spaudos mašinoms tinkamą naudoti PKP.40. Tačiau iš pateiktų pastabų taip pat paaiškėjo, kad yra ritinių, kurie gali būti naudojami ruloninėms spaudos mašinoms, net jei jie nevisiškai atitinka atsparumo išpešiojimui kriterijus. Todėl nutarta, kad būtina patikslinti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžtį.41. Siekiant nustatyti papildomą kriterijų, kad būtų atskirti ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai, kurie nevisiškai atitinka atsparumo išpešiojimui kriterijų, skundo pateikėjas pasiūlė ritinį, kuris nevisiškai išlaiko atsparumo išpešiojimui bandymą, bet kurio šerdies dydis yra mažesnis nei 80 mm, laikyti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamu naudoti ritiniu.42. Kinijos vyriausybė ir eksportuojantis gamintojas teigė, kad produkto apibrėžčiai priskyrus naują elementą – šerdies dydį – reikėjo persvarstyti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, vadinasi, ir nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Taip pat teigta, kad vidinės šerdies dydis nėra tinkamas kriterijus, nes yra ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių, kurių šerdis didesnė nei 80 mm, ir pjaustyti skirtų ritinių, kurių šerdis mažesnė nei 80 mm.43. Komisija stengėsi patikslinti ruloninėms spaudos mašinoms tinkamų naudoti ritinių apibrėžtį ir paaiškinti, kaip geriau atskirti nagrinėjamąjį produktą nuo kitų produktų, taip pat sumažinti priemonių apėjimo galimybę. Tačiau pateiktas įrodymas dėl šerdies dydžio tinkamumo naudoti kaip alternatyvų kriterijų apibrėžčiai parodė, kad remiantis šiuo kriterijumi gali atsitikti taip, kad priemonės bus netaikomos ir nagrinėjamajam produktui, t. y. pjaustyti skirtiems ritiniams, kurių šerdis mažesnė nei 80 mm. Todėl šio kriterijaus, naudojamo ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams apibrėžti, atsisakyta.44. Pirmiau pateiktais argumentais nepažeidžiamas metodo, pagal kurį ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai buvo nepriskirti tyrimo aprėpčiai (kaip buvo teigta Kinijos eksportuojančių gamintojų grupės), patikimumas.45. Pastabų dėl to, kad daugiasluoksnis popierius buvo nepriskirtas tyrimo produkto apibrėžtajai sričiai, negauta.46. Remiantis tuo, kas išdėstyta, patvirtinamos laikinojo reglamento 14–26 konstatuojamosios dalys.47. Panašus produktas48. Kadangi pastabų dėl laikinojo reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje pateiktų išvadų negauta, preliminarios išvados dėl panašaus produkto patvirtinamos.49. ATRANKA50. Kadangi dėl atrankos jokių pastabų negauta, laikinojo reglamento 28–30 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.51. Laikinojo reglamento 29 konstatuojamojoje dalyje nurodyti keturi gamintojai, laikyti tipiškais Sąjungos pramonės gamintojais, kaip apibrėžta laikinojo reglamento 77 konstatuojamojoje dalyje, toliau vadinami tipiškais Sąjungos gamintojais.52. DEMPINGAS53. Tik viena Kinijos bendradarbiaujanti grupė (t. y. APP), nustačius laikinąsias priemones, pateikė pastabų dėl dempingo.54. Rinkos ekonomikos režimas (toliau – RER)55. APP 1 kriterijaus atžvilgiu teigė, kad Komisijos argumentai buvo grindžiami tik tuo, kad tariamai nebuvo įmanoma patikrinti mokėjimo. Todėl tvirtinta, kad šalies naudoti metodai atitiko tarptautinius apskaitos standartus (TAS).56. Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad atlikus tyrimą paaiškėjo, jog neįmanoma nustatyti mokėjimų, susijusių su perleistomis bendrovių akcijomis ir pagrindinių žaliavų sąnaudomis. Dėl naudotų apskaitos metodų pažymima, kad taikyti metodai neatitiko TAS (kompensacijos ir susijusių šalių faktų atskleidimas).57. 1 ir 2 kriterijų atžvilgiu APP teigė, kad Komisija glaustai atmetė žinomos apskaitos konsultantų įmonės nuomonę, teigdama, kad ji nesvarbi. Tai prilygtų nepriimtinam nepriklausomo liudininko pareiškimo atmetimui tokiu būdu pažeidžiant APP teises į teisingą bylos nagrinėjimą. APP teigė, kad jos apskaitos konsultantai nustatė, kad Komisijos atliktas apskaitos procedūrų ir principų tyrimas buvo klaidingas, nes kai kurie iš Komisijos nustatytų aspektų, konsultantų nuomone, buvo nereikšmingi.58. APP tvirtinimai nebuvo pagrįsti jokiais įrodymais ir turėjo būti atmesti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodyti apskaitos konsultantai neginčijo pačių atliekant šį tyrimą nustatytų faktų, o veikiau stengėsi pateikti kai kurių pagrindinių apskaitos principų, kaip antai apdairumo principas, kaupiamasis principas, sąžiningo sandorių pateikimo principas ir reikšmingumo principas, analizę. Reikėtų pažymėti, kad minėtieji apskaitos konsultantai nedalyvavo Komisijos atliktame patikrinime vietoje KLR, per kurį Komisija gavo tiesioginės informacijos apie APP dabartinę veiklą, svarbią atliekant vertinimą dėl RER taikymo. Komisija šaliai išsamiai raštu paaiškino nustatytus trūkumus ir jų sąsajas su TAS apskaitos principais. Apskaitos įmonės pateiktas šių principų aiškinimas buvo nepakankamai pagrįstas arba paremtas įrodymais ir jo nebuvo galima suderinti su nustatytais faktais. Iš tiesų turimais įrodymais patvirtinta, kad minėtų apskaitos principų nesilaikyta.59. APP teigė, kad buvo pažeistos jos pagrindinės teisės. Tvirtinta, kad atlikdama tyrimą dėl RER taikymo Komisija šaliai nustatė per didelę prievolę įrodyti.60. Šis tvirtinimas turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija išsamiai informavo APP apie tai, kokio pobūdžio informacijos reikia atliekant tyrimą dėl RER taikymo ir visais tyrimo etapais stengėsi patikrinti visą šalies pateiktą informaciją. Tai, kad šalies pateikta informacija nepatvirtinamas jos apskaitos metodų derėjimas su TAS, nereiškia per didelės prievolės įrodyti. RER yra įprasto režimo išimtis, taikoma bendrovėms, esančioms ne rinkos ekonomikos šalyse; tokiais atvejais šalių prašoma tik įrodyti, kad jos atitinka pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytas taisykles, ir bent vieno kriterijaus netenkinimas yra pagrindas netaikyti RER. Atliekant šį tyrimą nustatyta, kad APP nepajėgė įrodyti atitinkanti 2 kriterijaus reikalavimus.61. APP taip pat tvirtino, kad vertinimas dėl RER taikymo buvo atliekamas nepakankamai objektyviai. Ji teigė, kad sprendimui dėl RER taikymo įtakos galėjo turėti tai, kad Komisijai buvo žinoma, koks poveikis bus padarytas grupės dempingo skirtumui atsisakius leisti taikyti RER.62. Šie teiginiai taip pat buvo nepagrįsti ir turėjo būti atmesti. Nėra jokių požymių, kad sprendimui dėl RER taikymo įtakos turėjo tai, kad Komisijai buvo žinoma, koks poveikis bus padarytas grupės dempingo skirtumui atsisakius leisti taikyti RER. Atliekant tyrimą dėl RER taikymo techniškai nagrinėjama, ar tenkinami pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatyti penki kriterijai, o Komisijos pateiktas tyrimas dėl RER buvo atliktas remiantis RER kriterijais, neatsižvelgiant į tyrimo rezultatų poveikį galimam šalies dempingo skirtumui. Šiuo atžvilgiu primenama, kad iš patikrinimų vietoje įvairių etapų tvarkaraščio ir nukrypimų nuo jo (RER formos, antidempingo klausimynai, panašios šalies duomenys, pardavimas eksportui per susijusias Sąjungos šalis) ir iš laikotarpių, per kuriuos šalys pateikė atsakymus bei vėlesnius pakeitimus, matyti, kad Komisija su RER susijusių faktų atskleidimo metu negalėjo nustatyti jokio poveikio, kurį RER sprendimas galėtų padaryti galimam šalies dempingo skirtumui. Galiausiai, APP iki pat paskutinio etapo nuolat teikė naujos informacijos ir keitė jau turimą informaciją, tad negalima teigti, kad Komisija galėjo apskaičiuoti dempingo skirtumus remdamasi informacija, kurios ji neturėjo.63. APP taip pat tvirtino, kad Komisijai nereikėjo nuodugniai patikrinti šalies atsakymų, kad galėtų išsamiai įvertinti šalies atsakymuose į antidempingo klausimyną pateiktus duomenis, ir kad galima įtarti, jog Komisija turėjo visus dempingo skirtumui apskaičiuoti reikalingus duomenis.64. Šis teiginys turėjo būti atmestas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnio nuostatas Komisija, norėdama padaryti pagrįstą išvadą, patikrino visą suinteresuotųjų šalių pateiktą informaciją. Tyrimo išvados buvo pagrįstos patikrintais faktais, gautais per keturių mėnesių laikotarpį, o ne paprasčiausiais įtarimais ar bet kokio pobūdžio nepatikrintais teiginiais ar tvirtinimais.65. APP teigė, kad RER kriterijai turėtų būti aiškinami atsižvelgiant į jų paskirtį užtikrinti, kad kainos priklausytų nuo įprastų rinkos veiksnių. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad RER kriterijų paskirtis yra aiškiai nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalyje, ir Komisija, nagrinėdama APP prašymą dėl RER, taikė APP aiškiai nustatytas taisykles.66. APP taip pat teigė, kad vertinimas dėl RER taikymo atliktas su trūkumais, nes patikrinus antidempingo klausimyno atsakymus nustatytos „patikimos“ gamybos sąnaudos, nors pagal vertinimą dėl RER taikymo nebuvo galima nustatyti mokėjimų už žaliavas.67. Šis išvadų aiškinimas turi būti atmestas, nes yra klaidingas. Primenama, kad pagal pagrindinį reglamentą RER taikymo ir eksportuojančio gamintojo duomenų apie kainas ir sąnaudas patikimumas ir naudojimas normaliajai vertei nustatyti susietas su sąlyga, kad bendrovė gali sėkmingai įrodyti atitinkanti 2 straipsnio 7 dalies c punkte nustatytus reikalavimus. Jeigu minėtas APP teiginys būtų priimtas, vertinimo dėl RER taikymo išvados ir 2 straipsnio 7 dalies c punkto nuostatos būtų apeitos naudojant kitokio pobūdžio kitais tikslais gautą informaciją. Tai neatitinka pagrindinio reglamento nuostatų.68. Kalbant apie APP primenama, kad du iš keturių susijusių eksportuojančių gamintojų gamina tik daugiasluoksnį kartoną. Kadangi daugiasluoksnis kartonas nėra priskirtas produkto apibrėžtajai sričiai, kaip patvirtinta 40 ir 41 konstatuojamosiose dalyse, nustatyta, kad išvados dėl RER dviems APP grupės susijusiems eksportuojantiems gamintojams, kurie gamina tik daugiasluoksnį kartoną, šiam tyrimui nėra svarbios.69. Kadangi jokių kitų pastabų dėl RER negauta, laikinojo reglamento 31–51 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.70. Individualus režimas (IR)71. Kadangi jokių pastabų dėl IR negauta, laikinojo reglamento 52–55 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.72. Normalioji vertė73. Panaši šalis74. Nė viena šalis neprieštaravo, kad galutiniam nustatymui panašia šalimi pasirinktos Jungtinės Amerikos Valstijos (JAV).75. Kadangi jokių pastabų dėl panašios šalies pasirinkimo negauta, laikinojo reglamento 56–63 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.76. Normaliosios vertės nustatymas77. Primenama, kad normalioji vertė apskaičiuota pagal vienintelio bendradarbiaujančio panašios šalies (t. y. Jungtinių Amerikos Valstijų) gamintojo pateiktus duomenis. Todėl normalioji vertė nustatyta pagal JAV gamintojo vidaus rinkoje parduoto JAV pagaminto panašaus produkto kainas. Šis gamintojas per TL gamino ir JAV rinkoje pardavė didžiosios daugumos rūšių panašų produktą.78. APP tvirtino, kad Komisija nepateikė būtinos informacijos apie normaliąją vertę panašioje šalyje, kaip antai apie produktų palyginamumą, tipiškumą, sąnaudų struktūrą, teisingo palyginimo metodus ir koregavimus.79. Šie teiginiai turėjo būti atmesti. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad, kaip paaiškinta 9 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pateikė šaliai visą svarbią informaciją, susijusią su normaliajai vertei apskaičiuoti naudotais duomenimis, kuriuos buvo galima naudoti nepažeidžiant pagrindinio reglamento 19 straipsnio nuostatų, t. y. tuo pačiu užtikrinant, kad visi vienintelio JAV gamintojo pateikti konfidencialūs duomenys būtų atitinkamai tvarkomi ir nebūtų atskleidžiami kitoms šalims. Kinijos šaliai pateikta informacija buvo prasminga, suteikiant jai galimybę suprasti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio nuostatas taikytą metodiką.80. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 64–67 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.81. Eksporto kaina82. APP teigė, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą reikėjo atsižvelgti į vienos iš jos bendrovių, bendradarbiavusios tyrime, pardavimą eksportui, net jeigu produktai buvo ne tie patys. Taip pat tvirtinta, kad šios bendrovės eksporto apimtis buvo ne maža, o reikšminga.83. Dėl šių teiginių pažymima, kad į tiriamųjų sandorių pardavimo vertes buvo atsižvelgta nustatant eksporto kainas, tačiau šių sandorių normaliosios vertės nustatyti nebuvo galima, nes panašioje šalyje nebuvo palyginamų rūšių produktų, tad palyginti nebuvo įmanoma. Dėl šios konkrečios bendrovės eksporto apimties pažymima, kad ji tesudarė mažą visos APP pardavimo eksportui apimties dalį ir jo kainų lygis atitiko bendrą APP pardavimo eksportui kainų lygį. Galiausiai, reikėtų pabrėžti, kad didžioji dauguma eksporto sandorių buvo naudota siekiant nustatyti, ar eksportas buvo vykdomas dempingo kaina, t. y. naudoti tokie sandoriai, kurie visiškai atitiko panašioje šalyje nustatytą normaliąją vertę. Todėl APP teiginiai dėl eksporto kainos turėjo būti atmesti, nes ji negali abejoti išvada dėl žalingo dempingo atsižvelgiant į tai, kad skaičiavimo pagrindas akivaizdžiai yra tipiškas. Tokiai išvadai būdinga, kad kiekvienam eksporto sandoriui nebūtinai bus atitinkama normalioji vertė panašioje šalyje.84. APP taip pat tvirtino, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą reikėjo naudoti minėtą pardavimą eksportui, nes tyrimą atliekanti valdžios institucija gali nustatyti normaliajai vertei apskaičiuoti naudotus panašių rūšių produktus, pakoreguoti eksporto kainą pagal normaliąją vertę arba apskaičiuoti normaliąją vertę siekiant palyginti su minėtu pardavimu eksportui.85. Šie teiginiai turėjo būti atmesti, nes panašioje šalyje nebuvo tokių rūšių produktų, kurie būtų buvę tokie panašūs į eksportuotuosius, kad, norint išlyginti skirtumus, būtų užtekę pakoreguoti fizinių savybių skirtumus. Taip pat nebuvo įmanoma apskaičiuoti tokių rūšių produktų normaliosios vertės. Siekiant pakoreguoti arba kitaip nustatyti normaliąją vertę, remiantis pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų bei pelno prielaidomis, nebuvo galima nustatyti su normaliosios vertės sandoriais susijusių panašių produktų ir nebuvo jokio pagrindo.86. APP paprašė paaiškinti pagrįstą pelno dydį, kuris buvo naudotas apskaičiuojant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.87. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad Komisija šį klausimą svarstė iš naujo kaskart įvykus pokyčiui. Primenama, kad, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 71 konstatuojamojoje dalyje, buvo naudotas už Sąjungos pramonės tikslinį pelną žymiai mažesnis pagrįstas pelno dydis. Komisija peržiūrėjo turimus duomenis ir sumažino eksporto kainai apskaičiuoti naudotą pelno dydžio normą iki normos, lygios vidutinei svertinei normai, kurią nurodė keletas nesusijusių Sąjungos nagrinėjamojo produkto importuotojų, t. y. iki 4,5 %.88. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 68–71 konstatuojamosios dalys su pirmiau nurodytais pakeitimais, patvirtinamos.89. Palyginimas90. APP teigė negalėjusi suprasti, kokiu pagrindu buvo apskaičiuoti tam tikri koregavimai normaliosios vertės (būtent koregavimų pobūdis ir jų poveikis normaliajai vertei) ir eksporto kainos (būtent naudota metodika ir skaičiavimai, atlikti norint gauti tam tikras normas) atžvilgiu.91. Kaip paaiškinta 9 ir 66 konstatuojamosiose dalyse, normaliosios vertės koregavimų atžvilgiu Komisija šaliai pateikė visus svarbius duomenis, kuriuos buvo galima pateikti, atsižvelgdama į pagrindinio reglamento nuostatas dėl konfidencialumo. Be to, Komisija kartu su panašios šalies bendradarbiaujančia šalimi patikrino, ar būtų galima atskleisti kitą su koregavimais susijusią informaciją, siekiant pagerinti skaidrumą. Gavus panašios šalies gamintojo sutikimą šaliai po pirminio faktų atskleidimo iš tiesų buvo pateikta išsamesnės informacijos apie normaliosios vertės koregavimus.92. Pažymima, kad APP buvo atskleisti visi faktai apie eksporto kainos koregavimus. Po to, APP prašymu šaliai po pirminio faktų atskleidimo buvo pateikti paaiškinimai dėl eksporto kainos koregavimų.93. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 72 ir 73 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.94. Dempingo skirtumas95. Su dempingo skirtumu susijusių pastabų nebuvo pateikta. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 74 konstatuojamoji dalis patvirtinama.96. Atsižvelgiant į peržiūrėtą pelno dydžio normą, naudotą APP eksporto kainai apskaičiuoti, ir remiantis laikinojo reglamento 31–73 konstatuojamosiose dalyse nustatytais metodais, procentais išreikšti CIF importo kainos Bendrijos pasienyje prieš sumokant muitą galutiniai dempingo skirtumai yra tokie:Eksportuojantis gamintojas | Dempingo skirtumas |Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR | 43,5 % |Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR | 43,5 % |Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR | 63 % |Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR | 63 % |97. Remiantis laikinojo reglamento 76 konstatuojamojoje dalyje nurodytais faktais galutinis dempingo skirtumas visos šalies mastu KLR nustatytas naudojant bendradarbiaujančioms bendrovėms, kurioms taikoma didžiausia individualaus muito norma, nustatytą galutinį dempingo skirtumą – 63 %. Kadangi negauta jokių kitų pastabų, laikinojo reglamento 76 konstatuojamoji dalis patvirtinama.98. SĄJUNGOS GAMINTOJAI99. Kinijos vyriausybė pateikė pastabą, kad vienas iš tipiškų gamintojų tariamai susijęs su Kinijos bendrove, todėl neturėtų būti priskirtas Sąjungos pramonės apibrėžčiai. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad nurodytos Kinijos bendrovės gaminami produktai nėra nagrinėjamasis produktas. Todėl šis ryšys neturi jokios įtakos nei žalos tyrimui, nei šio Sąjungos gamintojo priskyrimui Sąjungos pramonės apibrėžčiai.100. Kadangi jokių kitų pastabų dėl Sąjungos gamybos negauta, laikinojo reglamento 77–79 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.101. ŽALA102. Sąjungos suvartojimas103. Kadangi jokių pastabų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 80–82 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.104. Importas į Sąjungą iš KLR105. Kadangi jokių pastabų dėl importo į Sąjungą iš KLR lygio negauta, laikinojo reglamento 83 ir 84 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.106. Priverstinis kainų mažinimas107. Siekiant užtikrinti, kad dempingas, priverstinis kainų mažinimas ir priverstinis pardavimas mažesnėmis kainomis būtų skaičiuojami nuosekliai, ir dėl 68–71 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių priverstinio kainų mažinimo skaičiavimas buvo pakoreguotas, kad nebūtų įtrauktas vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo grupei priklausančios bendrovės pardavimas eksportui.108. Remiantis pakeistu duomenų rinkiniu, naudotu skaičiavimui, ir dėl truputį pakoreguoto skaičiavimo priverstinio kainų mažinimo norma 87 konstatuojamojoje dalyje šiek tiek pakoreguota. Dėl importo dempingo kaina Sąjungos gamintojų pardavimo kainos per TL buvo priverstinai sumažintos vidutiniškai 7,6 %.109. Sąjungos pramonės ir tipiškų Sąjungos gamintojų ekonominė padėtis110. Pradinės pastabos111. Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad žalos tyrimą reikėtų atlikti deramai apibrėžtos Sąjungos pramonės lygmeniu – šiai apibrėžčiai turėtų būti priskirti tik skundui pritariantys ir tyrime bendradarbiaujantys Sąjungos gamintojai. Eksportuojantis gamintojas teigė, kad išvados dėl materialinės žalos būtų kitokios, jeigu kai kurie rodikliai, kaip antai rinkos dalis, būtų nustatyti tokios „deramai apibrėžtos“ Sąjungos pramonės lygmeniu. Kinijos vyriausybė pateikė pastabą, kad atliekant žalos tyrimą nebuvo nuosekliai ir visapusiškai išnagrinėti visi skundo pateikėjų ir visos Sąjungos pramonės žalos rodikliai.112. Pirma, pažymima, kad šių šalių teiginiai veikiausiai yra pagrįsti rodikliais, apskaičiuotais remiantis kitais duomenų rinkiniais ir informacija nei gauti atliekant tyrimą ir pateikti toliau bei laikinajame reglamente. Taigi šios išvados yra faktiškai neteisingos, todėl nesvarbios.113. Antra, vertindama Sąjungos pramonei padarytą žalą Komisija paprastai vertina visus makroekonominius veiksnius, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 89 konstatuojamojoje dalyje. Atliekant šį tyrimą Sąjungos pramonė buvo apibrėžta kaip visą Sąjungos produkciją pagaminantys Sąjungos gamintojai (laikinojo reglamento 77 konstatuojamoji dalis), nepaisant to, ar gamintojai pritarė skundui, ar bendradarbiavo atliekant tyrimą. Atsižvelgiant į šią plačią apibrėžtį eksportuojančio gamintojo teiginys, kad Sąjungos pramonė nebuvo „deramai“ apibrėžta, atmetamas.114. Mikroekonominiai rodikliai nagrinėti tipiškų Sąjungos gamintojų lygmeniu, nepaisant to, ar jie pritarė skundui, ar ne. Tipiški gamintojai pagamino 58 % Sąjungos produkcijos. Nė vienas iš kitų Sąjungos gamintojų nepateikė argumentų, kad Komisijos išvados dėl mikroekonominių veiksnių yra nepatikimos ar nepagrįstos. Todėl nėra priežasčių abejoti išvadomis, padarytomis remiantis tik tipiškų Sąjungos gamintojų pateikta informacija.115. Pateikta pastabų dėl vieno iš tipiškų Sąjungos gamintojų bendradarbiavimo lygio.116. Teigta, kad vienas iš tipiškų Sąjungos gamintojų bendradarbiavo tik iš dalies, nes jis tariamai susijęs su kitu gamintoju, kuris atliekant tyrimą nebendradarbiavo. Bendrovės tariamai buvo susijusios dėl pereinamojo laikotarpio susitarimų, kurie buvo sudaryti tuo metu, kai bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas nupirko kito gamintojo PKP verslo dalį. Tvirtinta, kad pagal šiuos pereinamojo laikotarpio susitarimus bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas kontroliavo kai kurias gamyklas, kurios tebepriklausė iš dalies nupirktam gamintojui. Savo teiginiui pagrįsti eksportuojantis gamintojas pateikė nuorodą į Komisijos sprendimą[5], kuriame tuo metu, kai vyko pirkimo sandoris, buvo nagrinėjama, ar sandoris laikytinas įsigijimu, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės.117. Šis teiginys jau buvo nagrinėtas laikinojo reglamento 91 konstatuojamojoje dalyje. Primenama, kad iš nurodytų pereinamojo laikotarpio susitarimų nematyti, kad šių bendrovių ryšys būtų didesnis nei įprasti pirkėjo ir pardavėjo verslo santykiai. Visų pirma pereinamojo laikotarpio susitarimų sąlygomis siekiama pereinamuoju laikotarpiu administruoti kreidinio popieriaus pardavimą, ir pagal šias sąlygas Sąjungos gamintojui tenka tik tokios funkcijos, kurios yra panašios į pardavimo tarpininko funkcijas pereinamuoju laikotarpiu. Be to, konsoliduotose auditorių patikrintose sąskaitose ir klausimyno atsakymuose jis nurodė pajamas iš komisinių, kurias jis gavo už susijusių gamyklų agento veiklą; Sąjungos gamintojas neturėjo šių gamyklų nuosavybės teisių ir dėl to nepatyrė jokių išlaidų.118. Pagal pirmiau nurodytą Komisijos sprendimą bendrovių sandoris laikytas tokiu, kad Sąjungos gamintojas įsigijo kitos bendrovės verslo dalį, o ne perėmė visą bendrovę. Pagal sprendimą bendrovių po tokio įsigijimo nereikėtų laikyti vienu subjektu; visų pirma, šios bendrovės nėra bendroji įmonė. Taip pat pabrėžiama, kad minėto sprendimo geografinė aprėptis – EEE, o ne ES. Taip pat pažymima, kad Komisija nenagrinėjo, ar tiriamosios bendrovės buvo susijusios, kaip apibrėžta Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatų (toliau – BMKĮN)[6] 143 straipsnyje.119. Todėl šiuo atžvilgiu nėra priežasčių persvarstyti preliminarias išvadas, t. y. kad dvi bendrovės nėra susijusios pagal BMKĮN 143 straipsnį ir kad tiriamasis Sąjungos gamintojas visapusiškai bendradarbiavo atliekant tyrimą.120. Eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad kiekviena Sąjungos gamintojų susijusi bendrovė turėjo užpildyti atskirą klausimyną, nes jos yra atskiri juridiniai asmenys. Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė teigė buvusi diskriminuota, nes jos paprašyta, kad kiekvienas grupės juridinis asmuo pateiktų atskirą prašymą dėl RER.121. Pažymima, kad teikiant prašymą dėl RER bendrovių grupei tenka prievolė įrodyti, kad visos grupės bendrovės atitinka RER kriterijus, nes sprendimas, taikyti RER ar ne, priimamas konkrečios grupės atžvilgiu. Sąjungos gamintojams skirtais klausimynais siekta nustatyti, ar per TL visai Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala. Teiginyje dėl diskriminavimo neatsižvelgta į aiškų skirtumą tarp žalos tyrimo ir RER nustatymo tikslų.122. Bet kuriuo atveju nutarta, kad tiriamojo Sąjungos gamintojo klausimyno atsakymai yra pagrįsti ir jų pakanka žalos aspektams ištirti. Visų pirma, atsakymuose pateikta išsami informacija, suskirstyta pagal atskirų popieriaus gamyklų lygmenį, ir visus būtinus duomenis, susijusius su visais susijusiais panašaus produkto gamintojais ir (arba) pardavėjais, buvo galima patikrinti per tikrinamuosius vizitus.123. Vėliau eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad ta pati bendrovė nebendradarbiavo visapusiškai ir klausimyną užpildė neegzistuojančio juridinio asmens vardu, ir kad auditorių patikrintose bendrovės sąskaitose nematyti jos klausimyno atsakymuose pateiktų duomenų. Ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje aprašytos išvados yra svarbios ir šiuo klausimu.124. Todėl 88–91 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados nesikeičia.125. Su Sąjungos pramone susiję duomenys (makroekonominiai rodikliai)126. Kinijos vyriausybė teigė, kad tyrimui naudoti makroekonominiai duomenys yra neišsamūs ir netikslūs, todėl jie negali būti naudojami materialinės žalos buvimui įrodyti.127. Atlikus skundo pateikėjo asociacijos patikrinimą vietoje patvirtinta, kad duomenys, naudoti makroekonominiams rodikliams nustatyti, buvo tiesiogiai gauti iš Sąjungos gamintojų, pagaminančių 98 % visos Sąjungos produkcijos, ir yra pakankamai išsamūs, kad iš jų būtų galima gauti informacijos apie nagrinėjamąjį produktą. Prielaidos ir (arba) vertinimai buvo tinkami ir pagrįsti, pvz., į pjaustyti skirtus ritinius nebuvo atsižvelgta dėl jų akivaizdžiai nežymaus kiekio lyginant su viso tipiškų Sąjungos gamintojų pagaminto produkto pardavimo apimtimi. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.128. Viena Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė teigė, kad prie Sąjungos gamintojų rinkos dalies turėtų būti priskirti iš Šveicarijos importuojami produktai, nes jie pagaminti vienam iš tipiškų Sąjungos gamintojų priklausančioje gamykloje.129. Antidempingo tyrimų geografinė aprėptis yra Europos Sąjunga. Todėl šis teiginys turėjo būti atmestas.130. Taip pat teigta, kad skundo pateikėjų rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu gerokai padidėjo.131. Rinkos dalis yra makroekonominis rodiklis, nagrinėjamas ne skundo pateikėjų, o visos Sąjungos pramonės lygmeniu. Antra, pareiškimas dėl skundo pateikėjų rinkos dalies yra faktiškai neteisingas.132. Kadangi šiuo klausimu jokių kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 92–98 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos preliminarios išvados patvirtinamos.133. Su tipiškais Sąjungos gamintojais susiję duomenys (mikroekonominiai rodikliai)134. Viena šalis pateikė pastabų, kad žalos tyrimas buvo klaidingas todėl, kad į 2006–2008 m. mikroekonominių rodiklių tyrimą nebuvo įtraukta informacija apie popieriaus gamyklas, kurias įsigijo 93 konstatuojamojoje dalyje minėtas Sąjungos gamintojas.135. Kaip teigė šalis, mikroekonominiai rodikliai buvo pakoreguoti, kad būtų galima parodyti visapusiškai palygintiną tendenciją metams bėgant, o informacija apie per visus nagrinėjamus metus įsigytas gamyklas nebuvo įtraukta.136. Remiantis pakeistais duomenimis, kurie, kaip paaiškinta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, buvo naudoti nagrinėjant tipiškų Sąjungos gamintojų ekonominę padėtį, mikroekonominiai rodikliai galutinai nustatyti taip:137. Vidutinės tipiškų Sąjungos gamintojų vieneto kainos138. Nepaisant to, kad skaičiai šiek tiek pakeisti, laikinojo reglamento 99 konstatuojamojoje dalyje pateiktos pagrindinės tendencijos ir išvados, kad plono kreidinio popieriaus kainos metams bėgant liko beveik nepakitusios.5 lentelė. Sąjungos gamintojų kainosSąjungos gamintojų kainos | 2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m./TL |Vidutinė kaina (EUR/t) | 692 | 717 | 691 | 699 |Indeksas | 100 | 104 | 100 | 101 |Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.139. Atsargos140. Per TL atsargos sudarė apie 10 % gamybos apimties. Tipiški Sąjungos gamintojai atsargų lygį nagrinėjamuoju laikotarpiu, ypač 2006–2007 m. ir vėliau 2008 m. – TL, padidino 10 %. Tai sutapo su importo maža dempingo kaina iš KLR padidėjimu.6 lentelė. AtsargosAtsargos | 2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m./TL |Atsargos (tonomis) | 278 265 | 298 547 | 296 387 | 306 588 |Indeksas | 100 | 107 | 107 | 110 |Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.141. Užimtumas, darbo užmokestis ir našumas7 lentelė. UžimtumasUžimtumas | 2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m./TL |Visos darbo dienos ekvivalentas (etatai) | 7 756 | 7 487 | 7 207 | 6 197 |Indeksas | 100 | 97 | 93 | 80 |Darbo sąnaudos (EUR etatui) | 54 053 | 54 948 | 57 026 | 58 485 |Indeksas | 100 | 102 | 105 | 108 |Našumas (vienetų etatui) | 453 | 478 | 486 | 484 |Indeksas | 100 | 106 | 107 | 107 |Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.142. Dėl uždarytų popieriaus gamyklų ir tipiškų Sąjungos gamintojų susijungimų nagrinėjamuoju laikotarpiu darbuotojų skaičius sumažėjo net 20 % (apytikriai 1 600 darbo vietų). Veiksmingumas padidėjo gerinant ir išlaikant vieno darbuotojo pagaminamos produkcijos kiekį net tuo metu, kai daug darbuotojų buvo atleista iš darbo. Darbo sąnaudos nuolatos didėjo – per nagrinėjamąjį laikotarpį jos iš viso padidėjo 8 %.143. Vadinasi, laikinojo reglamento 102 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados, šiek tiek pakeitus skaičius, patvirtinamos.144. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža8 lentelė. Pelningumas2006 m. | 2007 m. | 2008 m. | 2009 m./TL |Pelningumas | -1,08 % | -0,20 % | -2,49 % | 2,88 % |Pokytis (100=2006 m.) | +0,88 % | -1,41 % | +3,95 % |Grynųjų pinigų srautas (tūkst. EUR) | 260 047 | 211 036 | 172 570 | 336 753 |Indeksas | 100 | 81 | 66 | 129 |Investicijos (tūkst. EUR) | 151 900 | 151 027 | 127 845 | 87 875 |Indeksas | 100 | 99 | 84 | 58 |Investicijų grąža | -0,73 % | -0,54 % | -2,73 % | 0,39 % |Pokytis (100=2006 m.) | +0,19 % | -2,00 % | +1,12 % |Šaltinis: patikrinti klausimyno atsakymai.145. Pelningumo norma per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo pakoreguota siekiant tiksliau parodyti pelningumo lygį. Tačiau toks pakeitimas pagrindinei pelningumo tendencijai poveikio nepadarė. Tipiški Sąjungos gamintojai 2006–2008 m. patyrė nuostolių, o finansinė padėtis tapo teigiama tik 2009 m., kai dėl ekonomikos nuosmukio labai sumažėjo pagrindinės žaliavos – plaušienos – pasaulinės kainos. Plaušienos kainos sumažėjimas 19 % laikytas neįprastai dideliu sumažėjimu, kuris turėjo tiesioginio poveikio pagerėjusiai finansinei padėčiai per TL. Taip pat pažymėtina, kad nuo TL plaušienos kainos vėl pasiekė lygį, buvusį iki TL.146. Laikinojo reglamento 104 ir 105 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados dėl grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos, šiek tiek pakeitus skaičius, patvirtinamos.147. Viena šalis teigė, kad pagerėjusio pelningumo nereikėtų laikyti ypatingu atveju remiantis išimtiniu žaliavų sąnaudų sumažėjimu, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 107 konstatuojamojoje dalyje. Sąnaudų sumažėjimas buvo naudingas ne tik skundo pateikėjams, bet ir visiems vietos bei Kinijos gamintojams, todėl pelningumo pokytis įvyko ne vien tik dėl sąnaudų sumažėjimo, bet veikiau dėl to, kad pasikeitė skundo pateikėjų kainodara.148. Be to, eksportuojantis gamintojas teigė, kad pelningumas veikiau priklauso nuo PKP kainų, o ne nuo plaušienos kainos. Tačiau nustatyta, kad 2009 m. smarkiai sumažėjus plaušienos kainoms PKP kainos liko nepakitusios, todėl išaugo pelnas. Kadangi kainos liko nepakitusios, šiuo konkrečiu laikotarpiu negalima nustatyti kainų ir pelningumo sąsajų.149. Pelningumo norma yra rodiklis, nagrinėjamas tipiškų Sąjungos gamintojų, o ne skundo pateikėjų lygmeniu (kaip teigta šalies). Išnagrinėjus sukauptą informaciją nustatytas tiesioginis išimtinio pagrindinės žaliavos – plaušienos – kainų sumažėjimo ir padidėjusio pelningumo ryšys, todėl pelningumo pagerėjimui reikšmės iš tiesų turėjo nepakitusios gatavų produktų kainos. Nors taip galėjo būti kitų rinkos gamintojų atveju, tai nedaro įtakos išvadai, kad pelningumas laikinai pagerėjo dėl per TL išimtinai sumažėjusių žaliavos kainų.150. Pajėgumas padidinti kapitalą151. Laikinojo reglamento 106 konstatuojamojoje dalyje pateiktos išvados dėl tipiškų gamintojų pajėgumo padidinti kapitalą patvirtinamos.152. Išvada dėl žalos153. Vienas eksportuojantis gamintojas ir Kinijos vyriausybė teigė nesant teigiamų įrodymų, kad skundą pateikusieji Sąjungos gamintojai patyrė materialinę žalą. Priešingai – per TL skundo pateikėjų bendri ekonominiai rezultatai buvo stabilūs, o pelningumas padidėjo.154. Pirma, Sąjungos pramonės padėtis nagrinėjama tipiškų Sąjungos gamintojų, o ne skundo pateikėjų lygmeniu (kaip teigta šalių).155. Antra, kaip jau minėta 89 ir 107 konstatuojamosiose dalyse, šių šalių išvados veikiausiai yra pagrįstos rodikliais, apskaičiuotais remiantis kitais duomenų rinkiniais ir informacija nei gauti atliekant tyrimą ir pateikti pirmiau bei laikinajame reglamente. Todėl šios išvados yra faktiškai neteisingos. Be to, šalių atliktame tyrime nenuosekliai naudoti du skirtingi duomenų apie makroekonominius ir mikroekonominius rodiklius rinkiniai.156. Be to, teigta, kad pelningumo pagerėjimą taip pat reikėtų laikyti pramonės restruktūrizavimo pastangų, įskaitant gamybos ir užimtumo sumažėjimą bei našumo padidėjimą, pasekme. Šiuo atveju pastarųjų veiksnių negalima laikyti vieninteliais žalos rodikliais; visus žalos rodiklius reikėtų vertinti kartu.157. Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje išvardyti ekonominiai veiksniai ir rodikliai, vertintini tiriant importo dempingo kaina poveikį Sąjungos pramonei. 3 straipsnio 5 dalyje aiškiai nurodyta, kad veiksnių sąrašas nėra išsamus, be to, nė vienas iš šių veiksnių nėra būtinai lemiamas. Vadinasi, nors rodikliai turi būti vertinami atskirai, išvadas reikėtų daryti ištyrus visus veiksnius.158. Bendrai, pirmiau pateikti šalių teiginiai neturi poveikio pradiniu etapu padarytai išvadai, kad Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį, todėl ji patvirtinama.159. Šalys taip pat ne vieną kartą pateikė pastabų, kad dėl Kinijos gamintojų, kuriuos valstybė remia pagal vykdomą politiką ir teikdama subsidijas, didelių pajėgumų gali kilti pavojus, kad toliau bus daroma materialinė žala. Tyrimo aprėptis – nustatyti materialinės žalos buvimą, o ne būsimos materialinės žalos pavojų. Todėl šios pastabos neturėjo poveikio išvadoms ir į jas nebuvo atsižvelgta.160. Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinojo reglamento 107–111 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.161. PRIEŽASTINIS RYŠYS162. Komisija gavo keletą pastabų dėl preliminarių išvadų, padarytų dėl dempingo ir žalos priežastinio ryšio.163. Importo dempingo kaina poveikis164. Preliminarioms išvadoms dėl importo dempingo kaina poveikio prieštaravo keletas šalių. Pagrindinis argumentas – Kinijos importas neturėjo esminio poveikio apimties ir kainų požiūriu. Teigta, kad importas iš Kinijos ne padidėjo staiga, o veikiau palaipsniui augo metams bėgant, todėl jo poveikis nebuvo didelis ir neturėtų būti pervertintas nustatant žalą. Taip pat teigta, kad Kinijos kainos, net būdamos mažesnės nei Sąjungos kainos, neturėjo jokio poveikio pakankamai stabilioms Sąjungos pramonės kainoms. Vienas eksportuojantis gamintojas suabejojo Komisijos išvada, kad dėl Kinijos kainų buvo mažinamos kainos. Jis pažymėjo, kad 2009 m., kai Kinijos kainos toliau mažėjo, Sąjungos pramonės kainos ne tik padidėjo, bet dėl jų Sąjungos pramonė iš tiesų gavo pelno.165. Importo iš Kinijos raida išsamiai išnagrinėta laikinojo reglamento 84 ir 114 konstatuojamosiose dalyse. Nustatyta, kad importas nagrinėjamuoju laikotarpiu beveik patrigubėjo, ypač 2006–2007 m. (+118%) ir 2008 m. – TL (+81%). Todėl tokio apimties padidėjimo negalima laikyti nereikšmingu.166. Dėl importo iš Kinijos kainų tipiškų Sąjungos gamintojų kainos buvo priverstinai sumažintos 7,6 %, ir rinkoje, kurioje kainos labai skaidrios, tokį sumažinimą galima laikyti reikšmingu. Kaip aprašyta 112 konstatuojamojoje dalyje, tipiškų Sąjungos gamintojų kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu iš tiesų nekito, išskyrus išimtinį padidėjimą 2007 m., kai importas iš Kinijos neaugo. 2009 m. Sąjungos gamintojai galėjo išlaikyti savo kainas nepakitusias, tačiau neteko dar vienos rinkos dalies, o jų pelningumas buvo susijęs su tokiomis nepakitusiomis kainomis ir tuo pačiu metu sumažėjusiomis žaliavų sąnaudomis.167. Kinijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad PKP importas iš Kinijos neturi jokio poveikio Sąjungos pramonės kainoms, nes importuojamų produktų negalima palyginti su tipiškų Sąjungos gamintojų gaminamu ir parduodamu PKP, kadangi nustatant priverstinio kainų mažinimo ir nežalingos kainos lygį lyginta tik 10 % tipiškų Sąjungos gamintojų pardavimo apimties. Pažymima, kad nustatant minėtą lygį remtasi visapusiškai palyginamais produktais, kurių visos savybės tiesiogiai sutampa, kad būtų galima užtikrinti sąžiningą palyginimą. Tačiau, kaip nustatyta 42 konstatuojamojoje dalyje, Kinijos ir Sąjungos gamintojų pagamintas PKP iš esmės yra palyginami produktai, vadinasi, jie tiesiogiai konkuruoja vienas su kitu Sąjungos rinkoje.168. Taip pat tvirtinta, kad išvada, jog PKP rinka yra vartojimo produktų rinka, kuriai būdingas didelis skaidrumas, yra neteisinga, nes Sąjungos gamintojai beveik pusę savo produktų parduoda tiesiogiai galutiniams vartotojams. Priešingai nei teigta, tipiški Sąjungos gamintojai didžiąją savo produktų dalį parduoda per prekybininkus tiesiogiai arba netiesiogiai (vadinamasis užsakomasis pardavimas, kai produktai pristatomi tiesiai pirkėjui, tačiau užsakymas atliekamas ir sąskaita faktūra išrašoma per prekybininkus). Prekybininkams iš tiesų tenka svarbus vaidmuo laikant produktus sandėliuose ir užtikrinant kainų skaidrumą rinkoje.169. Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinojo reglamento 113–117 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.170. Kitų veiksnių poveikis171. Suvartojimo Sąjungos rinkoje raida ir ekonomikos krizė172. Vienas eksportuojantis gamintojas ir Kinijos vyriausybė teigė, kad, kaip matyti iš neigiamų tokių veiksnių kaip Sąjungos gamintojų vidaus rinkoje parduodamo kiekio, pajėgumų panaudojimo, užimtumo ir atsargų lygio tendencijų, Sąjungos gamyba sumažėjo dėl pasaulinės finansų krizės ir stipriai sumažėjusio suvartojimo Sąjungos rinkoje, todėl tokio sumažėjimo nereikėtų sieti su importu iš Kinijos.173. Šiam teiginiui paremti Kinijos vyriausybė nurodė 2009 m. birželio mėn. popieriaus ir plaušienos pramonės inicijuotą Konkurencingumo ir užimtumo manifestą (toliau – manifestas). Šis dokumentas skirtas visiems popieriaus ir plaušienos pramonės sektoriams ir bendram politikos tikslui. Remiantis šiame dokumente pateikta informacija nebuvo galima padaryti kitokių išvadų dėl nagrinėjamojo produkto gamybos ir pardavimo. Todėl neįmanoma padaryti išvados, ar manifeste pateikti pareiškimai arba išvados faktiškai gali būti vienareikšmiškai taikomos nagrinėjamajam produktui. Kadangi ir atlikus tyrimą nenustatyta aiškaus finansinės krizės ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos ryšio, šis argumentas turėjo būti atmestas.174. Žaliavų kainos175. Nebuvo pateikta jokių naujų argumentų, dėl kurių būtų reikėję persvarstyti laikinojo reglamento 120–122 ir šio reglamento 118 konstatuojamosiose dalyse padarytas išvadas.176. Tipiškų Sąjungos gamintojų eksportas177. Peržiūrėjus mikroekonominius rodiklius, kaip paaiškinta 110 konstatuojamojoje dalyje, buvo padarytas poveikis tipiškų Sąjungos gamintojų eksportui, t. y. nagrinėjamuoju laikotarpiu jų pardavimas eksportui sumažėjo 16 %. Šios bendrovės nesusijusioms šalims eksportui pardavė 26 % viso parduoto kiekio.178. Priešingai nei teigė eksportuojantis gamintojas, tipiškų Sąjungos gamintojų nagrinėjamojo produkto eksporto raida nagrinėta laikinojo reglamento 123 ir 124 konstatuojamosiose dalyse. Minėta peržiūra neturi įtakos pradiniu etapu padarytoms išvadoms.179. Tad dėl poveikio Sąjungos pramonės eksportui pateikti argumentai ir įrodymai nebuvo tokie, kad dėl jų būtų reikėję pakeisti pradiniu etapu padarytas išvadas.180. Importas iš kitų trečiųjų šalių181. Argumentai dėl importo iš kitų trečiųjų šalių poveikio jau nagrinėti laikinojo reglamento 125–127 konstatuojamosiose dalyse.182. Struktūriniai pertekliniai pajėgumai183. Teigta, kad Sąjungos gamintojams žala padaryta dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų. Šis veiksnys jau nagrinėtas laikinojo reglamento 128 konstatuojamojoje dalyje.184. Pagrindinis argumentas šiuo klausimu – Sąjungos pramonės restruktūrizavimas buvo baigtas 2009 m. susijungus dviems dideliems gamintojams, dėl ko Sąjungos pramonės padėtis iš karto pagerėjo. Kaip aprašyta laikinojo reglamento 93 konstatuojamojoje dalyje, restruktūrizavimas vyko nuo 2000 m. iki TL. Minėto susijungimo teigiamas poveikis turėjo būti pagerėjęs pajėgumų panaudojimas ir bent nepakitusi pardavimo apimtis, tačiau abu šie rodikliai per TL pablogėjo. Kita vertus, nustatyta, kad Sąjungos pramonės pelningumas per TL pagerėjo pirmiausiai ir tiesiogiai dėl išimtinio plaušienos kainų sumažėjimo. Todėl laikinojo reglamento 128 konstatuojamojoje dalyje padarytos išvados, kad pramonės restruktūrizacijai kliudė importas dempingo kaina, lieka nepakitusios.185. Išvada dėl priežastinio ryšio186. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, laikinojo reglamento 129–132 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados, kad importas dempingo kaina iš KLR Sąjungos pramonei padarė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalyje, lieka nepakitusios. Taip pat patvirtintos preliminarios išvados dėl kitų žinomų veiksnių, kurie galėjo padaryti žalą Sąjungos pramonei, poveikio: dėl šių veiksnių negali būti nutrauktas nustatytas importo dempingo kaina iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.187. SĄJUNGOS INTERESAI188. Sąjungos pramonė189. Dėl Sąjungos gamintojų, importuotojų ir prekiautojų interesų jokių kitų pastabų ar informacijos negauta. Todėl laikinojo reglamento 134–138 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.190. Importuotojai ir prekiautojai191. Dėl importuotojų ir prekiautojų interesų jokių kitų pastabų ar informacijos negauta. Todėl laikinojo reglamento 139–143 konstatuojamosiose dalyse pateiktos preliminarios išvados patvirtinamos.192. Naudotojai193. Paskelbus laikinąsias priemones savo pastabas pateikė kiti trys spaustuvininkai ir Europos spaustuvininkų bei leidėjų asociacija. Jie teigė, kad priemonės turės neigiamo poveikio vartotojų grandies pramonei, nes dėl padidėjusių kainų spausdinimo pramonė gali būti perkeliama kitur, todėl gali būti importuojama daugiau vartotojų grandies spaudinių. Šiam teiginiui pagrįsti buvo nurodytas faktas, kad pastaraisiais metais iš Kinijos importuojamų spaudinių labai pagausėjo ir atrodo, kad jiems teko didelė visų spaudinių suvartojimo rinkos dalis Europoje.194. Taip pat teigta, kad nustačius priemones rinkoje pritrūktų pasiūlos, o tiekimo naudotojams laikas pailgėtų.195. Dauguma iš šių teiginių nebuvo susiję su jokia konkrečia bendrove ir buvo panašūs į pateiktuosius tyrimo pradiniu etapu ir nagrinėtuosius laikinojo reglamento 146 ir 150 konstatuojamosiose dalyse. Primenama, kad spaustuvininkų bendradarbiavimas buvo ribotas, ir remiantis informacija apie kiekį, kurios buvo nedaug, padaryta išvada, kad dėl pelningumo lygio ir sąnaudų dalies, kuri tenka PKP, spaustuvininkams kainų padidėjimas iš tiesų yra labai svarbus. Tačiau dauguma spaustuvininkų per TL tiesiogiai pirko tik nedaug popieriaus iš Kinijos ir spaustuvininkų naudojamo popieriaus iš Kinijos kiekis bendrai yra nedidelis, todėl tiesioginis muito poveikis būtų nereikšmingas. Dauguma spaustuvininkų taip pat pareiškė, kad dėl jiems reikiamo trumpo tiekimo laiko tiesiogiai iš trečiųjų šalių ir toliau bus tiekiamas tik nedidelis kiekis.196. Dėl teiginių, susijusių su vartotojų grandies spaudiniais iš Kinijos, reikėtų pastebėti, kad į spaudinių importo statistiką įtraukta daug įvairių produktų, prie kurių priskiriami ir gatavi spaudiniai, spausdinti ne ant plono kreidinio popieriaus. Remiantis turima informacija nebuvo galima įvertinti, kuri iš Kinijos importuotų produktų dalis spausdinta ant nagrinėjamojo produkto, o kuri – ant kitos rūšies popieriaus. Tačiau iš pateiktos informacijos žinoma, kad Kinijos kilmės spaudiniai dažniausiai yra tam tikrų konkrečių kategorijų knygos, knygos vaikams, kalendoriai, pakuotės ir sveikinimo atvirukai. Labiau su laiku susiję produktai, kaip antai savaitiniai ir (arba) mėnesiniai žurnalai ir kiti laikraščiai, dėl vežimui būtino laiko greičiausiai nebus dideliais kiekiais importuojami iš Kinijos. Nors tam tikrų spaudinių spausdinimą galima lengviau perkelti kitur, kita vertus yra ir tokių rūšių produktų, kurių atveju svarbiausias aspektas – artumas ir paslauga, jiems užsienio konkurencija poveikio neturėtų. Be to, net jeigu popierius yra svarbus spausdinimo pramonės sąnaudų veiksnys, ši pramonė yra imli darbui, todėl perkėlimo kitur tendencija gali labiau priklausyti nuo darbo sąnaudų. Apibendrinant negalima tvirtinti, kad ant PKP spausdintų spaudinių importas nedidės, tačiau neįmanoma tiksliai apskaičiuoti tokio padidėjimo lygio ir jo poveikio spaustuvininkų konkurencingumui, taigi ir to, koks gali būti tiesioginis kainų padidėjimo poveikis vartotojų grandies Sąjungos spausdinimo pramonei.197. Iš pateiktos informacijos taip pat žinoma, kad spausdinimo pramonei daromas spaudimas dėl struktūrinių perteklinių pajėgumų, dėl kurių sektorius nuolat restruktūrizuojamas. Viena iš restruktūrizavimo varomųjų jėgų buvo popieriaus gamintojų susijungimas vertės grandinėje. Laikoma, kad spausdinimo pramonei sunku didinti kainas veikiausiai dėl pačios spausdinimo pramonės struktūrinių perteklinių pajėgumų.198. Suinteresuotosios šalys, teigusios, kad gali trūkti pasiūlos, nenurodė galimo trūkumo apimties ar apytikrių skaičių. Bet kuriuo atveju atrodo, kad šio teiginio nepatvirtina Sąjungos gamintojų pajėgumų naudojimo koeficientas, kuris per TL buvo 83 %, t. y. apie vieną milijoną tonų nepanaudotų pajėgumų. Tuo remiantis trūkumo veikiausiai nebūtų.199. Išvada dėl Sąjungos interesų200. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, preliminarios išvados dėl Sąjungos interesų patvirtinamos, t. y. nėra įtikinamų priežasčių nenustatyti galutinių priemonių importuojamam KLR kilmės PKP.201. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS202. Žalos pašalinimo lygis203. Viena Kinijos eksportuojančių gamintojų grupė paprašė išsamiau aprašyti metodą, naudotą apskaičiuojant 8 % tikslinį pelną, kuris buvo naudotas nežalingai kainai apskaičiuoti. Ji nurodė skundą, kuriame tikslinis pelnas buvo mažesnis.204. Kita vertus skundo pateikėjas prašė, kad būtų nustatytas ne mažesnis kaip 10 % tikslinis pelnas, savo argumentus grįsdamas tikėtinu pelno dydžiu, kurį nepriklausomos reitingavimo agentūros naudoja savo klasifikavimo metodikai, ir kito popieriaus gamybos segmento, kuriam importas iš Kinijos nepadarė poveikio, gamintojo pelningumu.205. Reikėtų paaiškinti, kad skunde nurodytas tikslinis pelnas buvo išnagrinėtas remiantis klausimyno atsakymais ir atlikus tikrinamuosius vizitus tipiškų Sąjungos gamintojų patalpose. Buvo konkrečiai atsižvelgta į investicijų į įrenginius sąnaudas. Nustatyta, kad tikslinis pelnas, apskaičiuotas kaip aprašyta pirmiau, rodo pradinių investicijų reikmes ir riziką, su kuria yra susijusi ši kapitalui imli pramonė nesant dempingo ir (arba) subsidijuoto importo. Todėl laikoma, kad 8 % tikslinis pelnas yra toks, kokį pramonė galėtų gauti, kai nevykdomas importas dempingo kaina. Kaip aprašyta 86 konstatuojamojoje dalyje, siekiant užtikrinti, kad dempingas, priverstinis kainų mažinimas ir priverstinis pardavimas mažesnėmis kainomis būtų skaičiuojami nuosekliai, ir dėl 68–71 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių žalos pašalinimo lygio skaičiavimas buvo peržiūrėtas, kad nebūtų įtrauktas vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo grupei priklausančios bendrovės pardavimas eksportui.206. Visais kitais klausimais laikinojo reglamento 153–161 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.207. Galutinės priemonės208. Atsižvelgiant į išvadas, padarytas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi, KLR kilmės importuojamam plonam kreidiniam popieriui turėtų būti nustatytas galutinis antidempingo muitas, kurio lygis turėtų būti mažesnis nei nustatytų dempingo ir žalos skirtumų lygis, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju muito norma turėtų būti atitinkamai nustatoma pagal nustatytą žalos lygį.209. Pažymima, kad kartu su antisubsidijų tyrimu atliktas antidempingo tyrimas dėl importuojamo KLR kilmės plono kreidinio popieriaus. Kadangi pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 1 dalį ir 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[7] (toliau – pagrindinis antisubsidijų reglamentas) 24 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą jokiam produktui vienu metu nėra taikomi antidempingo ir kompensaciniai muitai, skirti ištaisyti tą pačią dėl dempingo ar eksporto subsidijavimo susidariusią padėtį, manoma, kad būtina nustatyti, ar subsidijų sumos ir dempingo skirtumai susidarė dėl tos pačios padėties, ir jei taip – nustatyti jų dydį.210. Atsižvelgiant į subsidijų schemas, kurios buvo laikomos eksporto subsidijomis pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą, dviems Kinijos eksportuojantiems gamintojams galutinis dempingo skirtumas iš dalies (t. y. 0,05 %) nustatytas dėl kompensuotinų eksporto subsidijų buvimo. Atsižvelgiant į kitas subsidijų schemas, į tai, kad šiuo atveju buvo taikyta mažesniojo muito taisyklė, ir į tuo pačiu metu atliekant antisubsidijų tyrimą nustatytą subsidijavimo sumą, manoma, kad nėra būtina toliau nagrinėti, ar tos pačios subsidijos bus kompensuotos du kartus ir, jei taip, kokiu laipsniu, jei tam pačiam importuojamam produktui bus tuo pačiu metu nustatytas antidempingo ir kompensacinis muitas.211. Primenama, kad dempingo skirtumas visos šalies mastu ir subsidijų lygis nustatyti naudojant bendradarbiaujančioms bendrovėms, kurioms taikoma didžiausia individualaus muito norma, nustatytą galutinį dempingo skirtumą – 63 %, ir galutinį subsidijų skirtumą – 16 %.212. Primenama, kad atliekant tiek antidempingo, tiek antisubsidijų tyrimą taikomas toks pats žalos pašalinimo lygis. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad žalos pašalinimo lygis yra mažesnis nei galutinis dempingo skirtumas, bet didesnis nei galutinis subsidijų skirtumas. Todėl manoma, kad tikslinga nustatyti apskaičiuoto galutinio subsidijų skirtumo dydžio galutinį kompensacinį muitą ir nustatyti galutinį antidempingo muitą iki atitinkamo žalos pašalinimo lygio.213. Remiantis tuo, kas išdėstyta, atsižvelgiant į Reglamente, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos plonam kreidiniam popieriui (Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. ***/2011)[8], pateiktas išvadas ir į pagrindinio reglamento 14 straipsnio 1 dalies paskutinį sakinį, minėtas muitas nebus nustatytas tokio dydžio, kad būtų laikomasi tame sakinyje nustatytos taisyklės; nustatomos tokios galutinio antidempingo muito norma KLR ir norma, pagal kurią šie muitai bus nustatyti:Bendrovė | Bendras subsidijos skirtumas | Iš kurių eksporto subsidijos | Dempingo skirtumas | Žalos skirtumas | Galutinio kompensacinio muito norma | Galutinio antidempingo muito norma | Nustatytina galutinio antidempingo muito norma |Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR | 12 % | 0,05 % | 43,5 % | 20 % | 12 % | 20 % | 8 % |Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR | 4,3 % | 0 % | 63 % | 39,1 % | 4,3 % | 39,1 % | 35,1 % |Visos kitos bendrovės | 12 % | 0,05 % | 63 % | 39,1 % | 11,9 % | 39,1 % | 27,1 % |214. GALUTINIS LAIKINOJO MUITO SURINKIMAS215. Atsižvelgiant į nustatyto dempingo skirtumo dydį, Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį, į tai, kad tuo pačiu metu atliekant antisubsidijų tyrimą nebuvo nustatyta laikinųjų priemonių, manoma, kad būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas, neviršijant nustatyto galutinio muito sumos.216. Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad galutinis laikinojo muito surinkimas neviršijant Reglamento (ES) Nr. 1042/2010 1 straipsnio 2 dalyje nustatytos normos prieštarautų pagrindinio reglamento 10 straipsnio 3 dalies antram sakiniui. Tačiau, kaip paaiškinta šiame reglamente, visų pirma jo 1 straipsnio 2 dalyje, šiuo reglamentu nustatytas galutinis muitas yra faktiškai didesnis nei nustatytas laikinasis muitas. Tokiomis aplinkybėmis turėtų būti galutinai surenkamas laikinasis muitas, taikant Reglamento (ES) Nr. 1042/2010 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą muito normą,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis1. Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui, kuris yra iš vienos ar abiejų pusių dengtas popierius ar kartonas (išskyrus kraftpopierių ar kraftkartoną), lakštais ar ritiniais, kurio masė ne mažesnė nei 70 g/m2, bet ne didesnė nei 400 g/m2, kurio ryškumas daugiau nei 84 (matuojant pagal ISO 2470-1) ir kurio KN kodai šiuo metu yra ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ir ex 4810 99 90 (TARIC kodai 4810 13 20 20, 4810 13 80 20, 4810 14 20 20, 4810 14 80 20, 4810 19 10 20, 4810 19 90 20, 4810 22 10 20, 4810 22 90 20, 4810 29 30 20, 4810 29 80 20, 4810 99 10 20, 4810 99 30 20 ir 4810 99 90 20), nustatomas galutinis antidempingo muitas.Galutinis antidempingo muitas netaikomas ruloninėms spaudos mašinoms tinkamiems naudoti ritiniams. Ruloninėms spaudos mašinoms tinkami naudoti ritiniai – ritiniai, kuriuos bandant pagal ISO bandymų standartą ISO 3783:2006 dėl atsparumo išpešiojimui nustatymo (padidinto greičio metodas naudojant IGT tipo prietaisą (elektrinis modelis)) pasiekiamas mažesnis nei 30 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama popieriaus skersine kryptimi, ir mažesnis nei 50 N/m jėgos momentas, jeigu matuojama mašinine kryptimi. Be to, galutinis antidempingo muitas netaikomas daugiasluoksniam popieriui ir daugiasluoksniam kartonui.2. Galutinio antidempingo muito norma yra tokia:Bendrovė | Antidempingo muito norma |Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR | 20 % |Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR | 39,1 % |Visos kitos bendrovės | 39,1 % |3. 1 straipsnio 2 dalyje numatyti antidempingo muitai bus nerenkami: 12 % – Gold East Paper (Jiangsu) Co. ir Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co ., 4 % – Shangdong Chenming Paper Holdings Limited ir Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd . ir 12 % – visoms kitoms bendrovėms, jeigu atitinkama suma surenkama pagal Reglamentą XXX/2011, kuriuo nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai.4. Atsižvelgiant į 1 straipsnio 2 ir 3 dalis galutinio antidempingo muito norma, taikytina 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:Bendrovė | Antidempingo muito norma | Papildomas TARIC kodas |Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, KLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, KLR | 8 % | B001 |Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, KLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, KLR | 35,1 % | B013 |Visos kitos bendrovės | 27,1 % | B999 |5. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos muitus reglamentuojančios galiojančios nuostatos.2 straipsnisGarantijomis užtikrintos Reglamentu (ES) Nr. 1042/2010 importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatyto laikinojo antidempingo muito sumos galutinai surenkamos neviršijant pagal Reglamento (ES) Nr. 1042/2010 1 straipsnį nustatytos laikinojo muito normos.3 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkas [1] OL L 343, 2009 12 22, p. 51.[2] OL L 299, 2010 11 17, p. 7.[3] OL C 364, 2000 12 18, p. 1.[4] 2001 m. gegužės 3 d. sprendimas, sujungtos bylos C-76/98 P ir C-77/98 P, Ajinomoto, Rink. 2001, p. 3233, 67 punktas.[5] 2008 m. spalio 31 d. Komisijos sprendimas. Neprieštaravimas praneštai koncentracijai (Byla COMP/M.5283 - SAPPI / M-REAL). Pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004, OL C 324, 2008 12 19, p. 8.[6] 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, OL L 253, 1993 10 11, p. 1.[7] OL L 188, 2009 7 18, p. 93.[8] OL L ***, ***, p. ***.


text:
 16.1.2010
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 11/35
 Odvolanie podané 11. novembra 2009: Eckehard Rosenbaum proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 10. septembra 2009 vo veci F-9/08, Rosenbaum/Komisia
 (Vec T-452/09 P)
 2010/C 11/65
 Jazyk konania: nemčina
 Účastníci konania
 Odvolateľ: Eckehard Rosenbaum (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt)
 Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev a Rada Európskej únie
 Návrhy odvolateľa
 —
 zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 10. septembra 2009 vo veci Rosenbaum/Komisia,
 —
 zrušiť rozhodnutie z 13. februára 2007 o zaradení žalovaného,
 —
 nariadiť žalovanej, aby žalobcu zaradila bez diskriminácie a primerane k jeho pracovným skúsenostiam, a aby prijala aj ďalšie nevyhnutné opatrenia vyplývajúce z rozsudku,
 —
 uložiť žalovanej náhradu trov celého konania.
 Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
 Odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 10. septembra 2009 vo veci F-9/08, Rosenbaum/Komisia, ktorý zamietol žalobu odvolateľa.
 Odvolateľ na odôvodnenie svojho odvolania uvádza na prvom mieste, že Súd pre verejnú službu úplne nepreskúmal jeho prvý žalobný dôvod. Ďalej odvolateľ uvádza, že Súd pre verejnú službu sa dopustil pochybenia tým, že zamietol ďalšie tri žalobné dôvody, pretože tieto môžu, na rozdiel od názoru rozhodujúceho súdu, viesť k zrušeniu napadnutého opatrenia. Nakoniec zastáva odvolateľ názor, že neexistencia hodnotnejších výberových konaní je pre otázku zákonnosti napadnutého rozhodnutia právne relevantná a odmietnutie dôkazných prostriedkov, ktoré boli v tejto súvislosti predložené, je preto protiprávne.