type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21991D1112(05)
 91/575/CEE:Decisione n. 1/91 del Comitato misto CEE- Norvegia, del 5 settembre 1991, che completa e modifica, nell'ambito della dichiarazione comune riguardante la revisione delle modifiche alle regole di origine in conseguenza dell'introduzione del sistema armonizzato, l'allegato III del protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» ed ai metodi di cooperazione amministrativa
 Gazzetta ufficiale n. L 311 del 12/11/1991 pag. 0008 - 0008
 DECISIONE N. 1/91 DEL COMITATO MISTO CEE-NORVEGIA del 5 settembre 1991 che completa e modifica, nell'ambito della dichiarazione comune riguardante la revisione delle modifiche alle regole di origine in conseguenza dell'introduzione del sistema armonizzato, l'allegato III del protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» ed ai metodi di cooperazione amministrativa (91/575/CEE)IL COMITATO MISTO, visto l'accordo tra la Comunità economica europea e il Regno di Norvegia, firmato a Bruxelles il 14 maggio 1973, visto il protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» ed ai metodi di cooperazione amministrativa, in appresso denominato «protocollo n. 3», in particolare l'articolo 28, considerando che la dichiarazione comune, allegata alla decisione n. 1/88 del Comitato misto CEE-Norvegia prevede la revisione delle modifiche apportate alle regole di origine in conseguenza dell'introduzione del sistema armonizzato laddove tali modifiche determinano una situazione pregiudizievole agli interessi dei settori in questione; che essa prevede anche la possibilità di ristabilire la sostanza della norma in questione quale essa era precedentemente alla decisione n. 1/88; considerando che le norme di origine applicabili a fodere interno collo e polsi, tagliate, della voce SA ex 62.17, come previsto dalla decisione n. 1/88 del Comitato misto CEE-Norvegia, andrebbe modificata per ristabilire la sostanza di tali norme quale essa era precedentemente all'introduzione del sistema armonizzato, DECIDE: Articolo 1 La voce doganale e le relative regole di cui alla lista allegata alla presente decisione sono aggiunte alla voce e le regole corrispondenti nella lista dell'allegato III del protocollo n. 3 dell'accordo CEE-Norvegia. Articolo 2 La presente decisione è applicabile a decorrere dal 1o gennaio 1988. Fatto a Bruxelles, addì 5 settembre 1991. Per il Comitato Il Presidente E. BERG ALLEGATO >SPAZIO PER TABELLA>


type: wikipedia

text:
Борѝка е село в Западна България. То се намира в община Ихтиман, Софийска област.
 География
 Село Борика се намира в планински район. Мястото е спокойно и тихо, подходящо е за отдих и почивка.
 История
 Турското име на селото е Чамджас, от чам (турска дума за бор). Според легенда името на селото преди османското владичество е било Богика т.е. благословено от бога място.
 Забележителности
 В селото се намира параклисът „Света Петка“, построен на мястото на по-стар параклис. Особеното в стенописите на параклиса е, че Исус е изобразен като дете и няма разпятия.
 През 2016 г. в селото е отворена частна Ботаническа градина „Борика“. Тя е достъпна за посетители от средата на април до края на октомври. В нея могат да се видят над 300 вида растения.
 Галерия
 Източници
 Външни препратки
 Снимки от Борика
 Села в Софийска област
 Населени места в община Ихтиман


type: legislation

text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,23.5.2018
 COM(2018) 281 final
 Togra le haghaidh
 CINNEADH Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 maidir le leas a bhaint as Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh chun foráil a dhéanamh maidir le réamhíocaíochtaí a íoc i mbuiséad ginearálta an Aontais do 2019
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 Rialachán (AE, EURATOM) Uimh. 1311/2013 ón gComhairle an 2 Nollaig 2013 lena leagtar síos an creat airgeadais ilbhliantúil do na blianta 2014–2020
 1
 , agus go háirithe Airteagal 10 de lena bhféadfar leas a bhaint as Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh, laistigh d’uasteorainn bhliantúil EUR 500 milliún (i bpraghsanna 2011), de bhreis ar cheannteidil ábhartha an chreata airgeadais.
 I bpointe 11 de Chomhaontú Idirinstitiúideach an 2 Nollaig 2013 idir Parlaimint na hEorpa, an Chomhairle agus an Coimisiún maidir le smacht buiséadach, le comhar i dtaca le hábhair bhuiséadacha agus le bainistiú fónta airgeadais
 2
 , leagadh amach na rialacha mionsonraithe faoinar féidir leas a bhaint as an gCiste.
 Leagtar síos na coinníollacha incháilitheachta i leith an Chiste go mionsonrach sa Rialachán ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 2012/2002 ón gComhairle
 3
 , lena bhforáiltear go náireofar méid suas le huasmhéid EUR 50 000 000 i leithreasuithe faoi chomhair oibleagáidí agus i leithreasuithe íocaíochta araon sa bhuiséad i gcomhair réamhíocaíochtaí a íoc.
 Déanfaidh an Coimisiún na méideanna sin a áireamh i nDréachtbhuiséad 2019.
 Togra le haghaidh
 CINNEADH Ó PHARLAIMINT NA hEORPA AGUS ÓN gCOMHAIRLE
 maidir le leas a bhaint as Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh chun foráil a dhéanamh maidir le réamhíocaíochtaí a íoc i mbuiséad ginearálta an Aontais do 2019
 TÁ PARLAIMINT NA hEORPA AGUS COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh,
 Ag féachaint do Rialachán (CE) Uimh. 2012/2002 ón gComhairle an 11 Samhain 2002, lena mbunaítear Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh
 4
 , agus go háirithe Airteagal 4a(4) de,
 Ag féachaint do Chomhaontú Idirinstitiúideach an 2 Nollaig 2013 idir Parlaimint na hEorpa, an Chomhairle agus an Coimisiún maidir le smacht buiséadach, le comhar i dtaca le hábhair bhuiséadacha agus le bainistiú fónta airgeadais
 5
 , agus go háirithe pointe 11 de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an méid seo a leanas:
 (1)Tá sé d’aidhm ag Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh (an “Ciste”) a chur ar chumas an Aontais freagairt thapa, éifeachtúil agus sholúbtha a thabhairt ar staideanna éigeandála agus dlúthpháirtíocht a léiriú le muintir na réigiún a bheadh thíos le tubaistí.
 (2)Ní rachaidh an ciste thar uasmhéid EUR 500 000 000 (i bpraghsanna 2011) mar a leagtar síos in Airteagal 10 de Rialachán (AE, Euratom) Uimh. 1311/2013 ón gComhairle
 6
 .
 (3)In Airteagal 4a(4) de Rialachán leasaithe (CE) Uimh. 2012/2002 foráiltear, i gcás inar gá sin chun a áirithiú go mbeidh acmhainní buiséadacha ar fáil go tráthúil, go bhféadfar leas a bhaint as an gCiste suas le EUR 50 000 000 le haghaidh réamhíocaíochtaí a íoc, agus na leithreasuithe comhfhreagracha a iontráil i mbuiséad ginearálta an Aontais.
 (4)Chun a áirithiú go mbeidh a dhóthain acmhainní buiséadacha ar fáil go tráthúil do bhuiséad ginearálta an Aontais do 2019, ba cheart leas a bhaint as an gCiste suas le EUR 50 000 000 le haghaidh réamhíocaíochtaí a íoc.
 (5)D’fhonn an méid ama a íoslaghdú is gá a thógáil chun leas a bhaint as an gCiste, beidh feidhm ag an gCinneadh seo ó thús na bliana airgeadais 2019.
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 I gcás bhuiséad ginearálta an Aontais Eorpaigh don bhliain airgeadais 2019, bainfear leas as Ciste Dlúthpháirtíochta an Aontais Eorpaigh chun suim EUR 50 000 000 a sholáthar i leithreasuithe faoi chomhair oibleagáidí agus i leithreasuithe íocaíochta chun réamhíocaíochtaí a íoc.
 Airteagal 2
 Tiocfaidh an Rialachán seo i bhfeidhm ar an lá tar éis lá a fhoilsithe in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh.
 Beidh feidhm aige ó 1 Eanáir 2019.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann Pharlaimint na hEorpa
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 An tUachtarán
 (1)
 IO L 347, 20.12.2013, lch. 884.
 (2)
 IO C 373, 20.12.2013, lch. 1.
 (3)
 IO L 189, 27.6.2014, lch. 143.
 (4)
 IO L 189, 27.6.2014, lch. 143.
 (5)
 IO C 373, 20.12.2013, lch. 1.
 (6)
 IO L 347, 20.12.2013, lch. 884.


text:
 11.3.2010
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 62/40
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 144/2009
 vom 4. Dezember 2009
 zur Änderung von Anhang XIII (Verkehr) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Anhang XIII des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 110/2009 vom 22. Oktober 2009 (1) geändert.
 (2)
 Die Verordnung (EG) Nr. 2320/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. Dezember 2002 zur Festlegung gemeinsamer Vorschriften für die Sicherheit in der Zivilluftfahrt (2) wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 99/2009 vom 25. September 2009 (3) mit länderspezifischen Anpassungen wieder in das Abkommen aufgenommen.
 (3)
 Die Verordnung (EG) Nr. 483/2009 der Kommission vom 9. Juni 2009 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 820/2008 zur Festlegung von Maßnahmen für die Durchführung der gemeinsamen grundlegenden Normen für die Luftsicherheit (4) ist in das Abkommen aufzunehmen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 In Anhang XIII des Abkommens wird unter Nummer 66i (Verordnung (EG) Nr. 820/2008 der Kommission) Folgendes angefügt:
 „ , geändert durch:
 —
 32009 R 0483: Verordnung (EG) Nr. 483/2009 der Kommission vom 9. Juni 2009 (ABl. L 145 vom 10.6.2009, S. 23)“
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EG) Nr. 483/2009 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 5. Dezember 2009 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (5).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 4. Dezember 2009.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Die Vorsitzende
 Oda Helen SLETNES
 (1) ABl. L 334 vom 17.12.2009, S. 10.
 (2) ABl. L 355 vom 30.12.2002, S. 1.
 (3) ABl. L 304 vom 19.11.2009, S. 14.
 (4) ABl. L 145 vom 10.6.2009, S. 23.
 (5) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
 25.3.2009
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 79/37
 DÉCISION DU CONSEIL
 du 20 janvier 2009
 accordant un concours mutuel à la Lettonie
 (2009/289/CE)
 LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
 vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 119,
 vu la recommandation de la Commission, après consultation du comité économique et financier (CEF),
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Dans le contexte de besoins de financement extérieur très élevés, les marchés financiers et des capitaux lettons ont fait l’objet de pressions ces derniers temps, reflétant une détérioration générale du climat sur le marché et des préoccupations croissantes au sujet de la santé de l’économie lettone compte tenu de ses déséquilibres majeurs, à savoir un déficit extérieur substantiel et une dette extérieure très élevée, d’un affaiblissement des finances publiques et de taux élevés d’inflation par les coûts et par les prix. Le secteur bancaire letton connaît de graves problèmes de liquidité et de confiance. Le niveau des réserves de devises étrangères a diminué et la banque centrale est intervenue pour préserver l’ancrage de la devise.
 (2)
 Le Conseil examine régulièrement les politiques économiques menées par la Lettonie, notamment dans le contexte du programme de convergence et du programme national de réforme, ainsi que dans le cadre des rapports de convergence.
 (3)
 Les besoins totaux de financement extérieur de la Lettonie jusqu’au premier trimestre de 2011 sont estimés à quelque 7,5 milliards d’euros.
 (4)
 Les autorités lettones ont demandé une aide financière substantielle à l’Union européenne ainsi qu’à d’autres institutions financières internationales et pays afin de soutenir leur balance des paiements.
 (5)
 La menace sérieuse qui pèse sur la balance des paiements de la Lettonie justifie qu’un concours mutuel lui soit accordé d’urgence par la Communauté en coopération avec le FMI et d’autres parties. En outre, compte tenu de l’urgence du dossier, il est impératif de prévoir une exception au délai de six semaines visé au paragraphe I, point 3, du protocole sur le rôle des parlements nationaux dans l’Union européenne joint au traité sur l’Union européenne et aux traités instituant les Communautés européennes.
 (6)
 Ces mesures d’aide financière seraient subordonnées à un engagement ferme des autorités lettones à mettre en œuvre un ambitieux programme de réformes budgétaires, structurelles et du système financier afin de faciliter les ajustements externes et internes nécessaires, de stabiliser l’économie et de rétablir la crédibilité de la politique économique. La Commission vérifiera attentivement à intervalles réguliers, en collaboration avec le CEF, que les conditions de politique économique liées à l’octroi du concours financier sont pleinement respectées,
 A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 La Communauté accorde un concours mutuel à la Lettonie.
 Article 2
 Les États membres sont destinataires de la présente décision.
 Fait à Bruxelles, le 20 janvier 2009.
 Par le Conseil
 Le président
 M. KALOUSEK


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 21998D0507(08)
 Hivatalos Lap L 134 , 07/05/1998 o. 0010 - 0010
 Az EGT-Vegyesbizottság 81/97 határozata(1997. november 12.)az EGT-megállapodás IV. mellékletének (Energia) módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 98. cikkére,mivel a Megállapodás IV. mellékletét az 1997. július 10-i 49/97 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította;mivel az 1996 december 20-i 97/8/EK tanácsi határozat [2] hatályon kívül helyezi a kőolajtermékek erőművekben való felhasználásának korlátozásáról szóló 75/405/EGK tanácsi irányelvet;mivel ezért a kőolajtermékek erőművekben való felhasználásának korlátozásáról szóló, 1975. április 14-i 75/405/EGK tanácsi irányelvet [3] a Megállapodásból el kell hagyni,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA 2. pont (75/405/EGK tanácsi irányelv) szövegét el kell hagyni.2. cikkEz a határozat 1997. november 13-jén lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz.3. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 1997. november 12-én.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökE. Bull[1] HL L 290., 1997.10.23., 35. o.[2] HL L 3., 1997.1.7., 7. o.[3] HL L 178., 1975.7.9., 26. o.--------------------------------------------------


text:
 23.12.2004
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 376/29
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT
 nr 102/2004
 av den 9 juli 2004
 om ändring av bilaga VI (Social trygghet) till EES-avtalet
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat ”avtalet”), särskilt artikel 98 i detta, och
 av följande skäl:
 (1)
 Bilaga VI till avtalet ändrades genom avtalet rörande Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens deltagande i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, som undertecknades den 14 oktober 2003 i Luxemburg (1).
 (2)
 Beslut nr 189 av den 18 juni 2003 om att ersätta de blanketter som behövs för att tillämpa rådets förordningar (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72 i fråga om tillgång till vård vid tillfällig vistelse i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten eller bosättningslandet med det europeiska sjukförsäkringskortet (2) bör införlivas med avtalet.
 (3)
 Beslut nr 190 av den 18 juni 2003 om tekniska specifikationer för det europeiska sjukförsäkringskortet (3) bör införlivas med avtalet.
 (4)
 Beslut nr 191 av den 18 juni 2003 om att ersätta blanketterna E 111 och E 111 B med det europeiska sjukförsäkringskortet (4) bör införlivas med avtalet.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Följande punkter skall införas efter punkt 3.64. (beslut nr 188) i bilaga VI till avtalet:
 ”3.65.
 32003 D 0751: Beslut nr 189 av den 18 juni 2003 om att ersätta de blanketter som behövs för att tillämpa rådets förordningar (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72 i fråga om tillgång till vård vid tillfällig vistelse i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten eller bosättningslandet med det europeiska sjukförsäkringskortet (EUT L 276, 27.10.2003, s. 1).
 3.66.
 32003 D 0752: Beslut nr 190 av den 18 juni 2003 om tekniska specifikationer för det europeiska sjukförsäkringskortet (EUT L 276, 27.10.2003, s. 4).
 Bestämmelserna i beslutet skall, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassning:
 I enlighet med punkt 3.3.2. i bilaga 1 till beslutet skall de europeiska sjukförsäkringskort som utfärdas i Eftastaterna i EES inte vara försedda med EU-stjärnor. En Eftastat i EES bör dock ha möjlighet att vid behov förse korten med EU-stjärnor vid ett senare tillfälle.
 3.67.
 32003 D 0753: Beslut nr 191 av den 18 juni 2003 om att ersätta blanketterna E 111 och E 111 B med det europeiska sjukförsäkringskortet (EUT L 276, 27.10.2003, s. 19).”
 Artikel 2
 Texterna till besluten nr 189, 190 och 191 på isländska och norska, som skall offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, skall vara giltiga.
 Artikel 3
 Detta beslut träder i kraft den 10 juli 2004, under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1. i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén (5).
 Artikel 4
 Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 9 juli 2004.
 På Gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Kjartan JÓHANNSSON
 Ordförande
 (1) EUT L 130, 29.4.2004, s. 3.
 (2) EUT L 276, 27.10.2003, s. 1.
 (3) EUT L 276, 27.10.2003, s. 4.
 (4) EUT L 276, 27.10.2003, s. 19.
 (5) Inga konstitutionella krav angivna.


text:
Sezóna závodů Formule 1 v roce 1950 byla oficiálně prvním mistrovstvím světa vozů Formule 1.
 Vznik
 Iniciativa, která se hodně přiblížila konceptu mistrovství světa F1, je mistrovství světa značek, které vzniklo v roce 1925. Originální byl především systém bodování, vítězem se stala značka, která shromáždila nejméně bodů. První tři piloti byli hodnoceni jedním, dvěma a třemi body ostatní dostali šest bodů.
 S myšlenkou uspořádat mistrovství světa Formule 1 přišel v roce 1949 italský delegát Antonio Brivio Sforza a zároveň navrhl pravidla a propozice, podle kterých se závodí s menšími úpravami dodnes.
 13. května 1950 se na okruhu v Silverstone, sešli účastníci prvního závodu ze sedmi na programu premiérového šampionátu Formule 1. Další závody se uskutečnily v Monte Carlu, ve švýcarském Bremgartenu, belgickém lázeňském městě Spa-Francorchamps, francouzském Remeši a italské Monze dále byl do konečného hodnocení započítáván závod na 500 mil v Indianapolis.
 V Evropě se jelo dalších 16 závodů F1, které se do mistrovství nezapočítávaly, dalších 11 závodů pro vozy Formule 1 se jely v rámci jihoamerické série Formula Libre.
 Alfy Romeo kralovaly prvnímu ročníku světového mistrovství a Farina s Fangiem se podělili o vítězství ve všech významných Velkých cenách. Protože Giuseppe Farina získal více bodů na dalších bodovaných místech, stal se prvním mistrem světa. Bylo mu 44 let. O převaze vozů Alfa Romeo svědčí skutečnost, že vyhrály všech deset závodů, ve kterých startovaly, přičemž sedmkrát obsadily obě prvá místa a třikrát dokonce tři prvá místa v závodě.
 Pravidla
 První rok mistrovství světa monopostů formule 1 se jelo podle pravidel z roku 1946, která povolovala objem motorů 1500 cc s kompresorem nebo 4 500 cc atmosférické. Do každého závodu se mohl přihlásit libovolný počet jezdců a nebylo ani omezen počet jezdců v jednotlivých týmech. Startovní čísla nebyla stabilní a měnila se každým závodem. V Monaku na vozy připevňovaly jen sudé číslice, aby se tak nemuselo přidělovat číslo 13.
 Boduje prvních pět jezdců podle klíče:
 1. 8 bodů
 2. 6 bodů
 3. 4 body
 4. 3 body
 5. 2 body
 1 bod získá pilot za nejrychlejší kolo
 Do konečné klasifikace se započítávají pouze 4 nejlepší výsledky ze 7 závodů, které jsou v rámci mistrovství světa.
 Vozy
 Seznam konstruktérů Formule 1
 Složení týmů
 Závody započítávané do MS
 První Grand Prix
 Britský autoklub RAC uspořádal historicky první Grand Prix v rámci mistrovství světa, která byla označována jako III. RAC British Grand Prix nebo také jako XI. Grand Prix d'Europe. Závod se odehrál na improvizované dráze, která vznikla na ploše silverstonského letiště a mezi početným houfem diváku byl i na čestné tribuně král Jiří IV s celou rodinou. V celém závodním víkendu dominovaly vozy Alfa Romeo a ze čtveřice jezdců milánské automobilky si suverénně počínal Giuseppe Farina, který získal jak pole position, tak nejrychlejší kolo v závodě a nakonec i vítězství čímž získal i první hattrick. Nadvládu Alfy Romeo potvrdil i druhý Luigi Fagioli a třetí Reg Parnell.
 První hromadná havárie
 Druhý závod mistrovství světa se konal v uličkách města Monte Carlo. Závod se zdramatizoval hned v prvním kole, kdy se za zády Juana Manuela Fangia srazilo deset vozů. Fangio jedoucí na čele ještě situaci zvládl, ale na druhé pozici jedoucí Farina škrtl o Gonzalezovo Maserati, které začalo hořet. Argentinec stihl z vozu vyskočit, v kolizi tak končí dva favorité závodu Farina a Fangio, Luigi Villoresi se dokázal z kolize vymanit a pokračoval tak v závodě až do 64 kola, kdy se ukázalo, že si poškodil osu. V havárii zakončilo své ambice na dobré umístění deset pilotů z 19 startujících.
 Juan Manuel Fangio si bez větších problémů dojel pro své první vítězství ve formuli 1 a dokázal získat Hat trick stejně jako jeho týmový kolega Farina v předchozím závodě. A protože v celém závodě nebylo nikoho, kdo by ho vystřídal v čele závodu, získal i Chelem.
 500 mil v Indianapolis
 Součástí nově vzniklého světového šampionátu byl i závod na 500 mil v Indianapolis, který se ovšem musel obejít bez evropských závodníků. Závod se uskutečnil 30. května v na okruhu ve staré cihelně v Indianapolis. 34 ročník závodu na 500 mil se netradičně konal v úterý, kam byl z důvodu deště v neděli i v pondělí přeložen. Také v den závodu se na trať spustil déšť a tak závod původně vypsaný na 200 kol, byl po 138 kolech ukončen a vítězem byl vyhlášen nováček Johnnie Parsons, který startoval z pátého místa. Pole positions si v kvalifikaci zajistil Walt Faulkner, který v závodě získal sedmé místo.
 Švýcarská GP
 Také švýcarská grand prix byla ve znamení bitvy, která se omezila pouze na jezdce milanské automobilky Alfa Romeo. V kvalifikaci její piloti obsadili celou první řadu v pořadí Juan Manuel Fangio, Giuseppe Farina a Luigi Fagioli. Zatímco Ferrari na nejpomalejší Alfu ztrácelo necelou minutu, rozdíl dalších konkurentů byl téměř propastný. V samotném závodě se milanským vozům nikdo nevyrovnal a přestože Fangio pro poruchu odstoupil, Farina a Fagioli si dojeli pro další dvoj vítězství.
 Spa Francorchamps
 Stejně jako v ostatních závodech tak i v Belgii opanovaly čelo startovního pole všechny tři Alfetty. Farina na startu zaspal a proklouzl před něj Fangio, pozice si prohodili i Fagioli s Villoresim a na pátou příčku se prodral Ascari. Čelo startovního pole tak ovládla rudá barva italských strojů, za kterou se seřadili modré Talboty.Juan Manuel Fangio si vítězstvím a ziskem 8 bodů si zachoval šanci na zisk titulu. Fagioli po třech druhých místech nastřádal 18 bodů a dostal se tak před Fangia o pouhý bod, Farina v závodě získal důležité tři body a další bod za nejrychlejší kolo a upevnil si tak vedení v šampionátu.
 Grand Prix de l'ACF
 Prakticky jediný, kdo mohl pomýšlet na titul mistra světa, sedlal vůz Alfa Romeo. Tato milánská značka přivezla na Grand Prix Francie trojicí nejvážnějších uchazečů, Giuseppe Farinu, Luigiho Fagioliho a Juana Manuela Fangia. Již kvalifikace zcela jasně ukázala rozložření sil ve startovním poli, první tři místa na startu si podle očekávání vybojovali jezdci Alfy Romeo. Ferrari mělo problémy s novým motorem V12 a tak z kvalifikace odstoupilo a oba jezdci se zúčastnili pouze doprovodného závodu Formule 2 s vozy Ferrari 166. Farinu nakonec vyřadila porucha jeho vozu, přesto byl klasifikován na sedmém místě se ztrátou devíti kol. Vítězem se stal Fangio před Fagiolim, pouze tito piloti dokázali absolvovat plný počet kol, třetí v cíli Whitehead ztrácel již tři kola.
 Italské finále
 Šanci získat titul mistra světa, mělo pouze hvězdné F trio z týmu Alfa Romeo, Juan Manuel Fangio, který měl na svém kontě 26 bodů a dvou bodový náskok před druhým Fagiolim. Fangiovi stačilo k zisku titulu dojet na druhém místě, nebo bodovat na třetím, čtvrtém či pátém místě a to za předpokladu, že Farina nezvítězí. Giuseppe Farina utočil na titul ze třetí pozice se čtyř bodovou ztrátou, a k zisku titulu musel zvítězit a doufat, že Fangio nebude lepší než třetí. Paradoxně nejhůře na tom byl druhý muž celkového pořadí Luigi Fagioli, který získal již čtyři druhá místa, a protože pravidla dovolovala započítat pouze čtyři nejlepší výsledky, Fagioli musel zvítězit a spoléhat na to, že Farina nezíská lepší než třetí místo a Fangio páté místo. V tomto ohledu na tom byli Farina a Fangio lépe, oba totiž bodovali pouze třikrát a tak se jim žádný výsledek nebude škrtat. Giuseppe Farina zcela ovládl závod na domácí trati a stal se zaslouženě mistrem světa, Juan Manuel Fangio do cile nedojel.
 Konečné hodnocení Mistrovství světa
 Tučně – pole positions
 * – nejrychlejší kolo
 + – piloti se dělili o body
 Jezdci
 Započítávali se pouze 4 výsledky ze 7 GP – Luigi Fagioli byl 4x druhý a 1x třetí. Čtyři body za třetí místo se mu tedy škrtaly.
 Vozy
 Pohár konstruktérů se oficiálně pořádá od roku 1958
 Národy
 Závody nezapočítávané do MS
 Závody jihoamerické série Formule Libre
 Související články
 Historie Formule 1
 Externí odkazy
 Formule 1 podle let


text:
Il-Park ta' Muskau (bil-Ġermaniż: Muskauer Park, uffiċjalment Fürst-Pückler-Park Bad Muskau; bil-Pollakk: Park Mużakowski) huwa park pajsaġġistiku fir-reġjun ta' Oberlausitz fil-Ġermanja u ta' Łużyce Górne fil-Polonja. Huwa l-ikbar ġnien Ingliż fl-Ewropa Ċentrali u wieħed mill-iktar ġonna Ingliżi famużi, li huwa estiż tul iż-żewġ naħat tal-fruntiera Ġermaniża-Pollakka tul ix-xmara Lausitzer Neiße / Nysa Łużycka. Il-park ġie mqassam mill-1815 'il quddiem skont l-ordnijiet tal-Prinċep Hermann von Pückler-Muskau (1785-1871), iċċentrat fuq ir-residenza tiegħu ta' Schloss Muskau (il-Kastell ta' Muskau).
 F'Lulju 2004, il-Park ta' Muskau tniżżel fil-lista tas-Siti ta' Wirt Dinji tal-UNESCO.
 Ħarsa ġenerali
 Il-park ikopri erja ta' 3.5 kilometri kwadri fil-Polonja u ta' 2.1 kilometri kwadri fil-Ġermanja. Il-park huwa estiż fuq iż-żewġ naħat tax-xmara Lausitzer Neiße / Nysa Łużycka, li tikkostitwixxi l-fruntiera bejn iż-żewġ pajjiżi. Iż-żona ta' lqugħ madwar il-park tinkludi r-raħal Ġermaniż ta' Bad Muskau fil-Punent u r-raħal Pollakk ta' Łęknica fil-Lvant, u għandha erja ta' 17.9-il kilometru kwadru. Filwaqt li l-Kastell ta' Muskau jinsab fil-Punent tax-xmara, il-qalba tal-park tinkludi ż-żoni għoljin tal-boskijiet fix-xatt tal-Lvant imsejħa "l-Park fuq l-Art Imtarrġa". Fl-2003 reġa' nbena pont pedonali minn naħa għall-oħra tax-xmara sabiex jerġgħu jingħaqdu ż-żewġ partijiet fiż-żewġ pajjiżi.
 Il-park sar ukoll wieħed mill-Monumenti Storiċi uffiċjali tal-Polonja (Pomnik Historii) mill-1 ta' Mejju 2004, u jiġi ssorveljat mill-Bord tal-Wirt Nazzjonali tal-Polonja.
 Sit ta' Wirt Dinji
 Fit-2 ta' Lulju 2004, l-UNESCO żiedet il-park fil-lista tas-Siti ta' Wirt Dinji tagħha, bħala "eżempju eżemplari ta' kollaborazzjoni kulturali transfruntiera bejn il-Polonja u l-Ġermanja".
 Il-valur universali straordinarju tal-Park ta' Muskau ġie rrikonoxxut abbażi ta' żewġ kriterji tal-għażla tal-UNESCO: il-kriterju (i) "Rappreżentazzjoni ta' kapulavur frott il-kreattività tal-bniedem", ladarba l-park witta t-triq għall-iżvilupp arkitettoniku tal-pajsaġġ ideali magħmul mill-bniedem bħala dixxiplina u influwenzah; u l-kriterju (iv) "Eżempju straordinarju ta' tip ta' bini, ta' grupp ta' siti jew ta' pajsaġġ arkitettoniku jew teknoloġiku li joħroġ fid-dieher stadju/i sinifikanti fl-istorja tal-bniedem", ladarba l-park kien pijunier ta' approċċi ġodda għad-disinn tal-pajsaġġ fil-bliet u influwenzahom ferm.
 Storja
 Fortizza fuq ix-xmara Lausitzer Neiße/Nysa Łużycka f'Muskau ssemmiet għall-ewwel darba saħansitra fis-seklu 13 taħt it-tmexxija ta' Enriku III ta' Meissen. Il-fundatur tal-park biswit kien il-Prinċep Hermann von Pückler-Muskau (1785-1871), l-awtur tar-Rimarki influwenti dwar il-Ġardinaġġ tal-Pajsaġġ u sid ta' Muskau mill-1811. Wara studji fit-tul fl-Ingilterra, fl-1815 matul iż-żmien meta l-parti tal-Grigal tal-Lusazja ta' Fuq spiċċat f'idejn il-Prussja, huwa għamel il-Park. Iktar 'il quddiem, huwa stabbilixxa skola internazzjonali tal-immaniġġjar tal-pajsaġġ f'Bad Muskau u ddeskriva l-kostruzzjoni ta' park estensiv tal-pajsaġġ mad-dawra tal-belt "b'mod li ma qatt ma sar qabel fuq skala daqshekk kbira".
 Ix-xogħlijiet kienu jinvolvu l-immudellar mill-ġdid tal-"Kastell Antik" Barokk - fil-fatt dak li qabel kien bieb tal-kastell - u l-kostruzzjoni ta' kappella Neo-Gotika, dar tal-kampanja Ingliża, diversi pontijiet, u għalqa bis-siġar tal-larinġ iddisinjata minn Friedrich Ludwig Persius. Pückler għamel rikostruzzjoni tal-fortizza Medjevali bħala l-"Kastell il-Ġdid", iċ-ċentru kompożizzjonali tal-park, b'network ta' mogħdijiet li joħorġu minnu u post ta' divertiment influwenzat mill-ideat ta' Humphry Repton, li ibnu John Adey ħadem f'Muskau mill-1822 'il quddiem. L-estensjonijiet baqgħu għaddejjin sal-1845, meta Pückler minħabba d-djun enormi tiegħu kien kostrett li jbigħ il-patrimonju. Is-sena ta' wara ġiet akkwistata mill-Prinċep Frederick tan-Netherlands, li impjega lil Eduard Petzold, dixxiplu ta' Pückler u ġardinar magħruf tal-pajsaġġ, biex jitlesta d-disinn tiegħu. Mal-mewt tiegħu fl-1881, wirtet kollox bintu l-Prinċipessa Marie tan-Netherlands, li biegħet il-park lill-familja Arnim.
 Matul il-Battalja ta' Berlin, iż-żewġ kastelli u l-erba' pontijiet madwar in-Neisse ġew imwaqqa'. Il-Konti von Arnim-Muskau tneħħa mill-Amministrazzjoni Militari Sovjetika fil-Ġermanja u mill-implimentazzjoni tal-linja Oder-Neisse fl-1945, il-park ġie maqsum mill-fruntiera tal-istat bejn il-Polonja u l-Ġermanja, b'żewġ terzi tiegħu fuq in-naħa Pollakka. Kien fis-snin 60 tas-seklu 20 li l-awtoritajiet gradwalment aċċettaw il-legat tal-"Junker" Prinċep Pückler. Il-Kastell l-Antik inbena mill-ġdid mill-amministrazzjoni tal-Ġermanja tal-Lvant fl-1965-1972, filwaqt li l-Kastell il-Ġdid u l-pontijiet ġew irrestawrati iktar 'il quddiem. L-Englische Brücke ("il-Pont Ingliż") li jaqsam ix-xmara Neisse ġie msewwi u ġie inawgurat mill-ġdid fis-17 ta' Ottubru 2011, wara li kien twaqqa' bl-isplussivi fl-1945.
 Wara r-Rivoluzzjonijiet tal-1989, l-amministrazzjonijiet Ġermaniżi u Pollakki ngħaqdu fl-iżvilupp mill-ġdid tal-kumpless tal-park. Peress li l-Polonja daħlet fiż-Żona Schengen fl-2007, il-viżitaturi jistgħu liberament jesploraw iż-żewġ partijiet tal-park mingħajr kontrolli fil-fruntiera.
 Referenzi
 Ġonna
 Siti ta' Wirt Dinji
 Kastelli
 Polonja
 Ġermanja


text:
Pabst (signifiait à l'origine d'une personne digne, arrogant) peut désigner :
 Personnes
 Camille Alfred Pabst (1828-1898), peintre français ;
 Georg Wilhelm Pabst, cinéaste autrichien (devenu temporairement de nationalité allemande de 1938 à 1945, du fait de l'Anschluss) ;
 Guido Frederico João Pabst, botaniste brésilien ;
 August Pabst (1811–1885), compositeur et pianiste allemand, père des deux suivants :
 Louis Pabst (1846–1921), pianiste allemand ;
 Pavel Pabst (1854–1897), pianiste russe.
 Divers
 Pabst Brewing Company, brasserie américaine
 Voir aussi
 Patronyme allemand


text:
Oma likums nosaka sakarību starp spriegumu un strāvu elektriskās ķēdes posmā. Strāvas stiprums ir tieši proporcionāls spriegumam. Cik reizes izmaina spriegumu, tikpat reižu izmainās strāvas stiprums. Strāvas stiprums I ir atkarīgs arī no patērētāja elektriskās pretestības. Jo lielāka ir pretestība, jo mazāka strāva plūst vadītājā. Strāvas stiprums ir apgriezti proporcionāls elektriskajai pretestībai. Likums nosaukts par godu vācu fiziķim Georgam Simonam Omam (Ohm).
 Aprēķins
 Oma likums ķēdes posmam tiek izteikts šādi:
 I: strāva (mērvienība ampērs, A);
 U: spriegums (mērvienība volts, V);
 R: pretestība (mērvienība oms, Ω).
 Oma likums pilnai ķēdei var tikt pielietots gadījumā, kad zināms strāvas avota EDS un tā iekšējā pretestība :
 .
 Oma likumu diferenciālā formā pārformulējis Gustavs Roberts Kirhhofs (Kirchhoff):
 J: strāvas blīvums (mērvienība ampēri metrā A/m);
 σ: elektrovadītspējas konststante (mērvienība sīmenss, S);
 E: lauka intensitāte (mērvienība ņūtons kulonā, N/C, jeb volti metrā, V/m).
 Vēsture
 Sakarību starp elektriskās ķēdes posma spriegumu un strāvu 1827. gadā noskaidroja vācu zinātnieks Georgs Simons Oms (1787 - 1854), kas, mācot ģimnāzijā fiziku, nodarbojās ar elektriskās strāvas īpašību pētīšanu.
 Oma likuma izmantošana
 Oma likumu var izmantot elektriskās pretestības mērvienības - oma noteikšanai. Patērētāja pretestība ir vienu omu liela, ja, pieslēdzot 1V spriegumam, pa to plūst 1A stipra strāva.
 Par 1 omu mazāku pretestību noteikšanai izmanto oma decimāldaļas, piemēram, miliomus. Par omu lielāku pretestību noteikšanai izmanto apzīmējumus kā kilooms un megaoms.
 Atsauces
 Ārējās saites
 Fizikas likumi