text:
968k 129k
 referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Uniune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1889/2005
 Raportori: Mady Delvaux, Juan Fernando López Aguilar
 referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Uniune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1889/2005
 (2a) Infractorii introduc ilegal numerar în Uniune, dar nu există estimări clare privind dimensiunea și valoarea sumelor trecute ilegal peste frontiere. Responsabilitatea pentru depistarea, înregistrarea și investigarea mișcărilor de numerar este fragmentată între statele membre, iar autoritățile naționale se pot confrunta cu bariere legale care împiedică autoritățile vamale să controleze sau să raporteze mișcările de numerar care intră sau iese din UE. Unele instrumente la purtător de mare valoare, altele decât numerarul, cum ar fi aurul, diamantele, cardurile preplătite, portofelele digitale și acțiunile la purtător sunt raportate rar, din cauza dificultății de a le depista sau deoarece, în prezent, acestea nu intră în domeniul de aplicare al reglementărilor privind numerarul pentru majoritatea statelor membre.
 Amendamentul2
 (4) Având în vedere riscul ca aplicarea Directivei 91/308/CEE să conducă la o creștere a mișcărilor de numerar în scopuri ilicite, care ar putea constitui o amenințare pentru sistemul financiar și piața internă, directiva menționată a fost completată prin Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului20 . Regulamentul respectiv are ca scop prevenirea și depistarea spălării banilor și a finanțării terorismului prin stabilirea unui sistem de controale aplicabile persoanelor fizice care intră sau ies din Uniune care transportă sume în numerar sau instrumente negociabile la purtător cu o valoare egală sau mai mare de 10 000 EUR sau echivalentul acestei sume în alte valute.
 (4) Având în vedere riscul ca aplicarea Directivei 91/308/CEE să conducă la o creștere a mișcărilor de numerar în scopuri ilicite, care ar putea constitui o amenințare pentru sistemul financiar și piața internă, directiva menționată a fost completată prin Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului20. Regulamentul respectiv are ca scop prevenirea și depistarea spălării banilor și a finanțării terorismului prin stabilirea unui sistem de controale aplicabile persoanelor fizice care intră sau ies din Uniune care transportă sume în numerar cu o valoare egală sau mai mare de 10 000 EUR sau echivalentul acestei sume în alte valute. Expresia „intră sau ies din Uniune” ar trebui definită în raport cu teritoriul Uniunii, astfel cum este acesta definit la articolul 355 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a se asigura faptul că prezentul regulament are cel mai vast domeniu de aplicare posibil și că nicio zonă, spre exemplu zonele libere, zonele de tranzit internațional sau alte zone similare nu este scutită de la aplicarea acestuia și nu prezintă oportunități de eludare a controalelor aplicabile.
 20 Regulamentul (CE) nr. 1889/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau ieșirea din Comunitate (JO L 309, 25.11.2005, p. 9).
 (4a) Importanța controlului mișcărilor de numerar care intră și iese din UE este evidențiată de anomaliile raportate de Europol, și anume că: în ciuda unei creșteri constante a utilizării metodelor de plată fără numerar și a unei diminuări moderate a utilizării numerarului pentru plăți, valoarea totală a bancnotelor euro în circulație continuă să crească peste rata inflației, iar cererea de bancnote cu valoare mare, care nu sunt asociate de obicei cu plățile, a fost susținută, ceea ce ar putea indica o legătură cu activitățile infracționale, astfel cum s-a arătat în raportul din 2015 al Europol, intitulat „Why is Cash still King?” (De ce numerarul este în continuare la putere?).
 (6) Directiva (UE) 2015/849 identifică și descrie o serie de activități infracționale ale căror venituri pot face obiectul spălării banilor sau pot fi utilizate pentru finanțarea terorismului. Adesea, veniturile obținute din respectivele activități infracționale sunt transportate, în scopul de a fi spălate sau utilizate pentru finanțarea terorismului, peste frontiera externă a Uniunii. Prezentul regulament ar trebui să ia în considerare acest fapt și să stabilească un sistem de norme care, în afară de contribuția la prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului, prin natura sa, să faciliteze depistarea și investigarea activităților infracționale identificate în Directiva (UE) 2015/849.
 (6) Directiva (UE) 2015/849 identifică și descrie o serie de activități infracționale ale căror venituri pot face obiectul spălării banilor sau pot fi utilizate pentru finanțarea terorismului. Adesea, veniturile obținute din respectivele activități infracționale sunt transportate, în scopul de a fi spălate sau utilizate pentru finanțarea terorismului, peste frontiera externă a Uniunii. Prezentul regulament ar trebui să ia în considerare acest fapt și să stabilească un sistem de norme care, în afară de contribuția la prevenirea spălării banilor, inclusiv a infracțiunilor principale cum sunt infracțiunile fiscale, precum și a finanțării terorismului, prin natura sa, să faciliteze depistarea și investigarea activităților infracționale identificate în Directiva (UE) 2015/849, precum și a activităților care afectează securitatea Uniunii și a statelor sale membre.
 (8a) Prezentul regulament nu are efectul de a modifica obligația de respectare a drepturilor fundamentale și a principiilor juridice fundamentale, astfel cum sunt consacrate la articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „Carta”).
 (9a) Un set de norme armonizate la nivelul Uniunii care să permită controlul mișcărilor de numerar în interiorul Uniunii ar facilita în mod considerabil eforturile de prevenire a spălării banilor și a finanțării terorismului.
 Amendamentul7
 (11) Având în vedere prezența lor la frontierele externe ale Uniunii, expertiza acestora în efectuarea de controale asupra călătorilor și mărfurilor care trec frontiera externă și experiența dobândită în aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1889/2005, autoritățile vamale ar trebui să continue să acționeze în calitate de autorități competente în sensul prezentului regulament. În același timp, statele membre ar trebui, de asemenea, să fie în măsură în continuare să desemneze alte autorități naționale prezente la frontiera externă pentru a acționa în calitate de autorități competente.
 (11) Având în vedere prezența lor la frontierele externe ale Uniunii, expertiza acestora în efectuarea de controale asupra călătorilor și mărfurilor care trec frontiera externă și experiența dobândită în aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1889/2005, autoritățile vamale ar trebui să continue să acționeze în calitate de autorități competente în sensul prezentului regulament. În același timp, statele membre ar trebui, de asemenea, să fie în măsură în continuare să desemneze alte autorități naționale prezente la frontiera externă pentru a acționa în calitate de autorități competente. Personalul autorităților vamale și al altor autorități naționale ar trebui să beneficieze de formare specifică privind modul de identificare a spălării banilor bazate pe numerar, iar statele membre ar trebui să aloce resurse conform unei analize de risc și să nu neglijeze controalele necesare ale aeronavelor private și ale iahturilor care intră și ies de pe teritoriul lor.
 (12) Unul dintre conceptele-cheie utilizate în prezentul regulament este cel de „numerar”, care ar trebui să fie definit ca fiind format din patru categorii: valută, instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate și anumite tipuri de carduri preplătite. Având în vedere caracteristicile lor, anumite instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate, precum și carduri preplătite care nu sunt legate de un cont bancar sunt susceptibile de a fi utilizate în locul valutei ca mijloc anonim de transfer de valoare peste frontierele externe, care nu pot fi urmărite folosind sistemul clasic de supraveghere de către autoritățile publice. Prezentul regulament ar trebui să stabilească componentele esențiale ale definiției „numerarului”, dar să permită, în același timp, Comisiei să modifice elementele neesențiale ca răspuns la eforturile infractorilor și complicilor acestora de a eluda o măsură care controlează doar un singur tip de rezervă de valoare cu un grad ridicat de lichiditate prin trecerea peste frontierele externe a unui alt tip de rezervă. În cazul în care se depistează un astfel de comportament la o scară considerabilă, este esențial să se ia rapid măsuri pentru a remedia situația.
 (12) Unul dintre conceptele-cheie utilizate în prezentul regulament este cel de „numerar”, care ar trebui să fie definit ca fiind format din patru categorii: valută, instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate și anumite tipuri de carduri preplătite anonime. Având în vedere caracteristicile lor, anumite instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate, precum și carduri preplătite anonime care nu sunt legate de un cont bancar sunt susceptibile de a fi utilizate în locul valutei ca mijloc anonim de transfer de valoare peste frontierele externe, care nu pot fi urmărite folosind sistemul clasic de supraveghere de către autoritățile publice. Autoritățile vamale se confruntă în prezent cu dificultăți de natură tehnică atunci când trebuie să verifice într-un interval scurt de timp sumele de bani stocate pe cardurile preplătite. Prezentul regulament ar trebui, prin urmare, să stabilească componentele esențiale ale definiției „numerarului”, dar să permită, în același timp, Comisiei să modifice elementele neesențiale ca răspuns la eforturile infractorilor și complicilor acestora de a eluda o măsură care controlează doar un singur tip de rezervă de valoare cu un grad ridicat de lichiditate prin trecerea peste frontierele externe a unui alt tip de rezervă. În cazul în care se depistează un astfel de comportament la o scară considerabilă, este esențial să se ia rapid măsuri pentru a remedia situația. În pofida nivelului ridicat de risc al monedelor virtuale, astfel cum a fost pus în evidență în Raportul Comisiei din 26 iunie 2017 referitor la evaluarea riscurilor privind spălarea banilor și finanțarea terorismului care afectează piața internă și sunt legate de activități transfrontaliere1a, autoritățile vamale nu dispun de resurse suficiente pentru a monitoriza aceste riscuri.
 1a (COM(2017)340 final și SWD(2017)241 final).
 (15) Cardurile preplătite sunt carduri nenominale care stochează valori monetare sau fonduri care pot fi utilizate pentru operațiuni de plată, pentru achiziționarea de bunuri sau servicii sau pentru răscumpărarea de valută și care nu sunt legate de un cont bancar. Acestea sunt utilizate la scară largă pentru o varietate de scopuri legitime, iar unele dintre aceste instrumente prezintă în plus un interes social evident. Astfel, cardurile preplătite sunt ușor de transferat și pot fi utilizate pentru a transfera o valoare considerabilă dincolo de frontierele externe. Prin urmare, este necesar să se includă cardurile preplătite în definiția numerarului. Acest lucru va permite extinderea măsurilor la anumite tipuri de carduri preplătite, în cazul în care dovezile o justifică și ținând seama în mod corespunzător de proporționalitatea și aplicabilitatea efectivă.
 (15) Cardurile preplătite anonime sunt carduri nenominale care stochează sau oferă acces la valori monetare sau fonduri care pot fi utilizate pentru operațiuni de plată, pentru achiziționarea de bunuri sau servicii sau pentru răscumpărarea de valută și care nu sunt legate de un cont bancar. Acestea sunt utilizate la scară largă pentru o varietate de scopuri legitime, iar unele dintre aceste instrumente prezintă în plus un interes social evident. Astfel, cardurile preplătite anonime sunt ușor de transferat și pot fi utilizate pentru a transfera o valoare considerabilă dincolo de frontierele externe. Prin urmare, este necesar să se includă astfel de carduri preplătite în definiția numerarului, în special dacă acestea pot fi cumpărate fără proceduri de precauție privind clientela. Acest lucru va permite extinderea măsurilor la anumite tipuri de carduri preplătite anonime, în cazul în care dovezile o justifică și ținând seama în mod corespunzător de proporționalitatea și aplicabilitatea efectivă, în funcție de tehnologia disponibilă.
 (16) Pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului, obligația de declarare ar trebui impusă persoanelor fizice care intră sau ies din Uniune. Pentru a nu restricționa în mod nejustificat libera circulație sau pentru a nu supraîncărca cetățenii și autoritățile cu formalități administrative, această obligație ar trebui să facă obiectul unui prag de 10 000 EUR sau echivalentul acestuia în mărfuri care pot fi utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate, instrumente negociabile la purtător, valoarea cardurilor preplătite sau alte valute. Obligația ar trebui să se aplice persoanelor fizice care transportă sumele respective asupra lor, în bagajele lor sau în mijlocul de transport cu care trec frontiera externă. Acestea ar trebui să fie obligate să pună numerarul la dispoziția autorităților competente pentru control.
 (16) Pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului, obligația de declarare ar trebui impusă persoanelor fizice care intră sau ies din Uniune. Pentru a nu restricționa în mod nejustificat libera circulație sau pentru a nu supraîncărca cetățenii și autoritățile cu formalități administrative, această obligație ar trebui să facă obiectul unui prag de 10 000 EUR sau echivalentul acestuia în mărfuri care pot fi utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate, instrumente negociabile la purtător, valoarea cardurilor preplătite anonime sau alte valute. Obligația ar trebui să se aplice purtătorilor, care ar trebui definiți în sensul prezentului regulament ca fiind persoane fizice care transportă sumele respective asupra lor, în bagajele lor sau în mijlocul de transport cu care trec frontiera externă. Acestea ar trebui să fie obligate să pună numerarul la dispoziția autorităților competente pentru control. Definiția „purtătorului” ar trebui înțeleasă ca excluzând transportatorii profesioniști care desfășoară activități profesioniste de transport de mărfuri sau de persoane.
 (17) În ceea ce privește mișcările de numerar care nu este însoțit de proprietarul, expeditorul, destinatarul preconizat sau reprezentantul acestora, cum ar fi numerarul care intră sau iese din Uniune în colete poștale, expedieri de curierat, bagaje neînsoțite sau mărfuri containerizate, autoritățile competente la frontiera externă ar trebui să aibă competența de a solicita expeditorului sau destinatarului sau reprezentantului acestora să depună o declarație de informare. O astfel de informare ar trebui să cuprindă o serie de elemente, cum ar fi originea, destinația, proveniența economică și utilizarea prevăzută a fondurilor, care nu sunt vizate de documentația obișnuită depusă la vamă, cum ar fi documentele de transport și declarațiile vamale. Acest lucru va permite autorităților competente să efectueze o analiză a riscurilor și să își concentreze eforturile asupra transporturilor pe care le consideră a prezenta cel mai mare risc, fără impunerea unor formalități suplimentare sistematice. Obligația de informare ar trebui să facă obiectul unui prag identic celui pentru numerarul transportat de către persoane fizice.
 (17) În ceea ce privește mișcările de numerar care nu este însoțit de purtătorul său, cum ar fi numerarul care intră sau iese din Uniune în colete poștale, expedieri de curierat, bagaje neînsoțite sau mărfuri containerizate, autoritățile competente ar trebui să aibă competența de a solicita expeditorului sau destinatarului sau reprezentantului acestora să depună o declarație de informare. O astfel de informare ar trebui să cuprindă o serie de elemente, cum ar fi originea, destinația, proveniența economică și utilizarea prevăzută a fondurilor, care nu sunt vizate de documentația obișnuită depusă la vamă, cum ar fi documentele de transport și declarațiile vamale. Acest lucru va permite autorităților competente să efectueze o analiză a riscurilor și să își concentreze eforturile asupra transporturilor pe care le consideră a prezenta cel mai mare risc, fără impunerea unor formalități suplimentare sistematice. Obligația de informare ar trebui să facă obiectul unui prag identic celui pentru numerarul transportat de către persoane fizice.
 (20) În cazul în care depistează sume de bani cu o valoare sub prag, dar există indicii că banii ar putea fi legați de o activitate infracțională, astfel cum este definită în prezentul regulament, autoritățile competente ar trebui să poată înregistra informațiile esențiale privind persoanele care transportă numerarul, cum ar fi datele privind identitatea și naționalitatea acestora, precum și detalii cu privire la mijloacele de transport utilizate, cum ar fi tipul de transport, punctul său de plecare și de destinație.
 (20) În cazul în care depistează sume de bani cu o valoare sub prag, dar există indicii că banii ar putea fi legați de o activitate infracțională, astfel cum este definită în prezentul regulament, autoritățile competente ar trebui să poată înregistra, în cazul numerarului însoțit, informații privind purtătorul, proprietarul și destinatarul preconizat, cum ar fi datele privind identitatea și detalii de contact, naționalitatea, detalii cu privire la proveniența economică și utilizarea preconizată a numerarului, precum și detalii cu privire la mijloacele de transport utilizate, cum ar fi tipul de transport, punctul său de plecare și de destinație. În cazul numerarului neînsoțit, autoritățile competente ar trebui să fie în măsură să înregistreze astfel de informații privind expeditorul, proprietarul și destinatarul preconizat al numerarului.
 (21) Informațiile respective ar trebui să fie transmise către unitatea de informații financiare a statului membru în cauză. Aceste unități sunt desemnate ca noduri centrale în combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului care primesc și prelucrează informații din diverse surse, cum ar fi instituțiile financiare, și le analizează pentru a stabili dacă există motive pentru investigații suplimentare care ar putea să nu fie evidente pentru autoritățile competente care colectează declarațiile și efectuează controale în temeiul prezentului regulament.
 (21) Informațiile respective ar trebui să fie transmise către unitatea de informații financiare a statului membru în cauză, care ar trebui să le pună prompt la dispoziția unităților de informații financiare ale celorlalte state membre. Aceste unități sunt desemnate ca noduri centrale în combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului care primesc și prelucrează informații din diverse surse, cum ar fi instituțiile financiare, și le analizează pentru a stabili dacă există motive pentru investigații suplimentare care ar putea să nu fie evidente pentru autoritățile competente care colectează declarațiile și efectuează controale în temeiul prezentului regulament. În acest scop, ar trebui să se realizeze o interconectare între sistemele de schimb de informații utilizate de autoritățile competente și, respectiv, de unitățile de investigații financiare.
 (21a) Pentru a consolida în continuare cooperarea dintre unitățile de informații financiare, Comisia ar trebui să evalueze dacă este adecvat să se înființeze o unitate de informații financiare a Uniunii și, dacă este cazul, să prezinte o propunere legislativă.
 (23) Având în vedere că mișcările de numerar care fac obiectul controalelor în temeiul prezentului regulament au loc peste frontiera externă și având în vedere dificultatea de a acționa odată ce numerarul a părăsit punctul de intrare sau de ieșire, precum și riscul asociat chiar dacă sunt utilizate ilicit sume mici, autoritățile competente ar trebui să poată confisca și reține temporar numerarul, în anumite circumstanțe, cu condiția aplicării unor măsuri de verificare și de ponderare: în primul rând, în cazul în care nu a fost îndeplinită obligația de declarare sau de informare și, în al doilea rând, în cazul în care există indicii cu privire la o activitate infracțională, indiferent de sumă sau de faptul dacă numerarul este transportat de către o persoană fizică sau este neînsoțit. Având în vedere natura unei asemenea confiscări și rețineri temporare și impactul pe care aceasta îl poate avea asupra libertății de circulație și asupra dreptului de proprietate, perioada de reținere ar trebui să fie limitată la timpul minim absolut necesar pentru ca alte autorități competente să stabilească dacă există motive pentru o altă intervenție, precum investigații sau confiscarea numerarului pe baza altor instrumente juridice. O decizie de reținere temporară a numerarului în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie însoțită de o expunere de motive și să descrie în mod adecvat factorii specifici care au determinat luarea măsurii. În cazul în care până la expirarea termenului nu se ia nicio decizie privind intervenția ulterioară sau în cazul în care autoritatea competentă decide că nu există motive pentru a reține în continuare numerarul, acesta ar trebui să fie pus imediat la dispoziția declarantului.
 (23) Având în vedere că mișcările de numerar care fac obiectul controalelor în temeiul prezentului regulament au loc peste frontiera externă și având în vedere dificultatea de a acționa odată ce numerarul a părăsit punctul de intrare sau de ieșire, precum și riscul asociat chiar dacă sunt utilizate ilicit sume mici, autoritățile competente ar trebui să poată confisca și reține temporar numerarul, în anumite circumstanțe, cu condiția aplicării unor măsuri de verificare și de ponderare: în primul rând, în cazul în care nu a fost îndeplinită obligația de declarare sau de informare și, în al doilea rând, în cazul în care există indicii cu privire la o activitate infracțională. Având în vedere natura unei asemenea confiscări și rețineri temporare și impactul pe care aceasta îl poate avea asupra libertății de circulație și asupra dreptului de proprietate, perioada de reținere ar trebui să fie limitată la timpul minim absolut necesar pentru ca alte autorități competente să stabilească dacă există motive pentru o altă intervenție, precum investigații sau confiscarea numerarului pe baza altor instrumente juridice. Persoanelor fizice care fac obiectul unor măsuri de confiscare și reținere temporară a numerarului lor ar trebui să li se ofere, în măsura în care aceste măsuri ar crea dificultăți excesive pentru persoanele respective, posibilitatea de a păstra o sumă minimă în numerar, dacă este posibil având în vedere tipul de numerar confiscat și reținut, pentru a-și putea permite produse alimentare, apă și cazare. O decizie de reținere temporară a numerarului în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie însoțită de o expunere de motive și să descrie în mod adecvat factorii specifici care au determinat luarea măsurii. În cazul în care până la expirarea termenului nu se ia nicio decizie privind intervenția ulterioară sau în cazul în care autoritatea competentă decide că nu există motive pentru a reține în continuare numerarul, acesta ar trebui să fie eliberat imediat părții interesate relevante.
 (24) Este esențial ca autoritățile competente care colectează informații în temeiul prezentului regulament să le transmită în timp util unității naționale de informații financiare, pentru ca aceasta să le poată analiza și compara în continuare, astfel cum este prevăzut în Directiva 2015/849.
 (24) Este esențial ca autoritățile competente care colectează informații în temeiul prezentului regulament să le transmită în timp util unității naționale de informații financiare, care ar trebui să pună rapid informațiile la dispoziția unităților de informații financiare din celelalte state membre, pentru ca unitățile de informații financiare să poată analiza în continuare și compara informațiile cu alte date, astfel cum este prevăzut în Directiva (UE) 2015/849.
 (25) În cazul în care se constată nedeclararea sau neinformarea sau au indicii cu privire la o activitate infracțională, autoritățile competente ar trebui să poată să transmită informațiile prin canale adecvate autorităților competente pentru combaterea activității infracționale în cauză. Un astfel de schimb de date este proporțional având în vedere că persoanele care nu și-au îndeplinit obligația de declarare care au fost reținute într-un stat membru ar fi probabil înclinate să aleagă un alt stat membru de intrare sau de ieșire în care autoritățile competente nu ar avea cunoștință de infracțiunile lor anterioare. Schimbul unor astfel de informații ar trebui să devină obligatoriu, în scopul de a asigura aplicarea consecventă în statele membre. În cazul în care există indicii că numerarul este legat de o activitate infracțională care ar putea aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii, informațiile respective ar trebui să fie puse, de asemenea, la dispoziția Comisiei. În scopul de a realiza mai bine obiectivele de prevenire și descurajare ale prezentului regulament în ceea ce privește eludarea obligației de declarare, informațiile de risc anonimizate și rezultatele analizei de risc ar trebui, de asemenea, să fie partajate în mod obligatoriu între statele membre și cu Comisia.
 (25) În cazul în care se constată nedeclararea sau neinformarea sau au indicii cu privire la o activitate infracțională, autoritățile competente ar trebui să transmită prompt informațiile prin canale adecvate autorităților competente pentru combaterea activității infracționale în cauză ale altor state membre. Un astfel de schimb de date este proporțional având în vedere că persoanele care nu și-au îndeplinit obligația de declarare care au fost reținute într-un stat membru ar fi probabil înclinate să aleagă un alt stat membru de intrare sau de ieșire în care autoritățile competente nu ar avea cunoștință de infracțiunile lor anterioare. Schimbul unor astfel de informații ar trebui să devină obligatoriu, în scopul de a asigura aplicarea consecventă în statele membre. În cazul în care există indicii că numerarul este legat de o activitate infracțională care ar putea aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii, informațiile respective ar trebui să fie puse, de asemenea, la dispoziția Comisiei și a Parchetului European. În scopul de a realiza mai bine obiectivele de prevenire și descurajare ale prezentului regulament în ceea ce privește eludarea obligației de declarare, informațiile de risc anonimizate și rezultatele analizei de risc ar trebui, de asemenea, să fie partajate în mod obligatoriu între statele membre și cu Comisia, în conformitate cu standardele prevăzute în actele de punere în aplicare adoptate în temeiul prezentului regulament.
 (25a) În scopul garantării faptului că unitățile de informații financiare au acces rapid la informațiile necesare pentru a-și desfășura investigațiile, interconectarea Sistemului de informații al vămilor și a rețelei informatice descentralizate FIU.net ar trebui încurajată.
 (26) Ar trebui să se faciliteze schimbul de informații între o autoritate competentă a unui stat membru sau Comisia și autoritățile unei țări terțe, sub rezerva unor garanții adecvate. Un astfel de schimb ar trebui să fie permis numai cu condiția respectării dispozițiilor relevante naționale și ale Uniunii cu privire la drepturile fundamentale și la transferul datelor cu caracter personal și în urma autorizării de către autoritățile care au obținut informațiile. Comisia ar trebui să fie informată cu privire la orice schimb de informații cu țări terțe în conformitate cu prezentul regulament.
 (26) Ar trebui să se faciliteze schimbul de informații între o autoritate competentă a unui stat membru sau Comisia și autoritățile unei țări terțe, sub rezerva unor garanții adecvate. Un astfel de schimb ar trebui să fie permis numai cu condiția respectării dispozițiilor relevante naționale și ale Uniunii cu privire la drepturile fundamentale și la transferul datelor cu caracter personal și în urma autorizării de către autoritățile care au obținut informațiile. Comisia ar trebui să fie informată cu privire la orice schimb de informații cu țări terțe în conformitate cu prezentul regulament și ar trebui să raporteze anual Parlamentului European cu privire la aceste schimburi de informații.
 (27) Având în vedere natura informațiilor colectate și încrederea legitimă a declaranților că datele lor cu caracter personal și informațiile cu privire la sumele de bani pe care le-au adus sau scos din Uniune vor fi tratate în mod confidențial, autoritățile competente ar trebui să ofere garanții suficiente în ceea ce privește respectarea secretului profesional de către agenții care trebuie să aibă acces la informații și să le protejeze în mod adecvat împotriva accesului, utilizării sau comunicării neautorizate. Cu excepția cazului în care prezentul regulament sau legislația internă prevede altfel, în special în cadrul unei proceduri judiciare, informațiile nu ar trebui să fie divulgate fără permisiunea autorității care le-a colectat. Orice colectare, divulgare, transmitere, comunicare și altă formă de prelucrare a datelor cu caracter personal în cadrul domeniului de aplicare a prezentului regulament ar trebui să facă obiectul cerințelor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului21 și ale Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului22.
 (27) Având în vedere natura informațiilor colectate și încrederea legitimă a purtătorilor și a declaranților că datele lor cu caracter personal și informațiile cu privire la valoarea numerarului pe care l-au adus sau scos din Uniune vor fi tratate în mod confidențial, autoritățile competente ar trebui să ofere garanții suficiente în ceea ce privește respectarea secretului profesional de către agenții care trebuie să aibă acces la informații și să le protejeze în mod adecvat împotriva accesului, utilizării sau comunicării neautorizate. Cu excepția cazului în care prezentul regulament sau legislația internă prevede altfel, în special în cadrul unei proceduri judiciare, informațiile nu ar trebui să fie divulgate fără permisiunea autorității care le-a colectat. Orice colectare, divulgare, transmitere, comunicare și altă formă de prelucrare a datelor cu caracter personal în cadrul domeniului de aplicare a prezentului regulament ar trebui să facă obiectul cerințelor Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului21 și ale Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului22.
 21 Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).
 22 Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, 12.1.2001, p. 1).
 (28) În scopul analizei efectuate de unitățile de informații financiare și pentru a permite autorităților din alte state membre să controleze și să asigure executarea obligației de declarare, în special în ceea ce privește declaranții care au antecedente legate de neîndeplinirea acestei obligații, este necesar ca datele din declarație să fie stocate pentru o perioadă suficient de lungă, astfel încât să se permită autorităților competente să efectueze investigații în mod eficient. Prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul prezentului regulament are aceleași scopuri precum cea prevăzută în temeiul Directivei (UE) 2015/849. În temeiul directivei respective, unitățile de informații financiare păstrează datele furnizate acestora de către „entitățile obligate” timp de cinci ani. În scopul de a controla și a asigura executarea obligației de declarare în mod eficace, perioada de păstrare a datelor din declarație ar trebui să fie aliniată cu cea prevăzută în cadrul Directivei (UE) 2015/849.
 (28) În scopul analizei efectuate de unitățile de informații financiare și pentru a permite autorităților din alte state membre să controleze și să asigure executarea obligației de declarare, în special în ceea ce privește persoanele care au antecedente legate de neîndeplinirea acestei obligații, este necesar ca datele din declarație să fie stocate pentru o perioadă suficient de lungă, astfel încât să se permită autorităților competente să efectueze investigații în mod eficient. Prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul prezentului regulament are aceleași scopuri precum cea prevăzută în temeiul Directivei (UE) 2015/849. În temeiul directivei respective, unitățile de informații financiare păstrează datele furnizate acestora de către „entitățile obligate” timp de cinci ani.
 (29) În scopul de a încuraja respectarea și de a descuraja eludarea, statele membre ar trebui să introducă sancțiuni pentru nerespectarea obligațiilor de declarare sau de informare. Sancțiunile respective ar trebui să se aplice numai pentru nedeclararea sau neinformarea în temeiul prezentului regulament și nu ar trebui să ia în considerare activitatea infracțională potențial asociată cu numerarul, care poate face obiectul unor investigații și măsuri ulterioare care nu intră în domeniul de aplicare a prezentului regulament. Acestea ar trebui să fie eficiente, proporționale și disuasive și să nu depășească ceea ce este necesar pentru a încuraja respectarea.
 (29) În scopul de a încuraja respectarea și de a descuraja eludarea, statele membre ar trebui să introducă sancțiuni pentru nerespectarea obligațiilor de declarare sau de informare. Sancțiunile respective ar trebui să se aplice numai pentru nedeclararea sau neinformarea în temeiul prezentului regulament și nu ar trebui să ia în considerare activitatea infracțională potențial asociată cu numerarul, care poate face obiectul unor investigații și măsuri ulterioare care nu intră în domeniul de aplicare a prezentului regulament. Acestea ar trebui să fie eficiente, proporționale și disuasive și să nu depășească ceea ce este necesar pentru a încuraja respectarea. Pentru a acționa în mod eficace și pentru a evita situația în care infractorii aleg statul membru de intrare sau de ieșire din Uniune în conformitate cu nivelul sancțiunilor în vigoare, prezentul regulament ar trebui să introducă o convergență a sancțiunilor prevăzute la nivel național.
 (30) Pentru a se asigura aplicarea uniformă a controalelor și prelucrarea, transmiterea și analiza eficientă a declarațiilor de către autoritățile competente, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare pentru a adopta modelul formularelor de declarare și de informare, pentru a stabili criteriile unui cadru comun de gestionare a riscurilor, pentru a stabili normele și modalitățile tehnice și modelul de formulare care urmează să fie utilizat pentru declarații, pentru schimbul de informații și pentru a stabili normele și formatul care urmează să fie utilizat pentru comunicarea către Comisie a informațiilor statistice. Aceasta ar trebui să includă crearea unor sisteme electronice adecvate. Competențele ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului23.
 (30) Deși majoritatea statelor membre utilizează deja, în mod voluntar, un formular de declarație armonizat, formularul UE pentru declararea numerarului, pentru a se asigura aplicarea uniformă a controalelor și prelucrarea, transmiterea și analiza eficientă a declarațiilor de către autoritățile competente, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare pentru a adopta modelul formularelor de declarare și de informare, pentru a stabili normele și modalitățile tehnice și modelul de formulare care urmează să fie utilizat pentru declarații, pentru schimbul de informații dintre autoritățile competente și pentru interconectarea dintre sistemele de schimb de informații utilizate de autoritățile competente și, respectiv, de unitățile de investigații financiare, precum și pentru a stabili normele și formatul care urmează să fie utilizat pentru comunicarea către Comisie a informațiilor statistice. Aceasta ar trebui să includă crearea unor sisteme electronice adecvate. Competențele ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului.
 23 Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).
 (30a) Pentru a se asigura aplicarea lor uniformă de către autoritățile competente, controalele ar trebui să se bazeze în primul rând pe o analiză a riscurilor, cu scopul de a identifica și evalua riscurile și de a elabora contra-măsurile necesare. Instituirea unui cadru de gestionare a riscurilor comun tuturor statelor membre nu ar trebui să le împiedice pe acestea să efectueze controale prin verificări aleatorii.
 (31) Pentru a putea lua imediat în considerare modificările viitoare ale standardelor internaționale, astfel cum sunt stabilite de Grupul de Acțiune Financiară, sau pentru a aborda eludarea prezentului regulament prin recurgerea la rezerve lichide de valoare care nu sunt acoperite de definiția „numerarului”, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește modificările aduse definiției respective. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 201624. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.
 (31) Pentru a putea lua imediat în considerare modificările viitoare ale standardelor internaționale, astfel cum sunt stabilite de Grupul de Acțiune Financiară, sau pentru a aborda eludarea prezentului regulament prin recurgerea la rezerve lichide de valoare care nu sunt acoperite de definiția „numerarului”, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește normele detaliate privind efectuarea controalelor de către autoritățile competente, ținând seama de cadrul comun de gestionare a riscurilor, astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului23a și de analiza evaluării riscurilor efectuată în temeiul Directivei (UE) 2015/849, precum și în ceea ce privește modificările aduse anexei I la prezentul regulament. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 201624. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.
 23a Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1).
 24 Ref. la JO [L 123/1]
 (31a) În vederea remedierii situației actuale, în care mulți călători nu cunosc faptul că sunt obligați să declare numerarul, statele membre ar trebui, în cooperare cu Comisia, să elaboreze materiale adecvate și să lanseze campanii de informare periodice destinate cetățenilor Uniunii, resortisanților țărilor terțe, precum și persoanelor juridice. Aceste campanii ar trebui să fie armonizate, având în vedere faptul că ele ar trebui să fie concepute pentru frontierele externe ale Uniunii.
 Prezentul regulament prevede un sistem de controale în ceea ce privește numerarul care intră sau iese din Uniune, în scopul de a completa cadrul juridic pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului prevăzut în Directiva (UE) 2015/849.
 Prezentul regulament prevede un sistem de controale în ceea ce privește numerarul care intră sau iese din Uniune, în scopul de a completa cadrul juridic pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului prevăzut în Directiva (UE) 2015/849, precum și pentru prevenirea oricărei alte activități infracționale împotriva securității Uniunii sau a statelor sale membre.
 Articolul 2 – alineatul 1 – litera a – liniuța 2
 - instrumente negociabile la purtător menționate în anexa I;
 - instrumente negociabile la purtător;
 Articolul 2 – alineatul 1 – litera a – liniuța 3
 - mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate menționate în anexa I;
 - mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate;
 Articolul 2 – alineatul 1 – litera a – liniuța 4
 - carduri preplătite menționate în anexa I;
 - carduri preplătite anonime;
 (d) „instrument negociabil la purtător” înseamnă un alt instrument decât valuta care dă dreptul deținătorului său de a solicita o sumă financiară la prezentarea instrumentului fără a fi nevoie să își dovedească identitatea sau dreptul său la această sumă;
 (d) „instrument negociabil la purtător” înseamnă un alt instrument decât valuta care dă dreptul deținătorului său de a solicita o sumă financiară la prezentarea instrumentului fără a fi nevoie să își dovedească identitatea sau dreptul său la această sumă. Aceste instrumente negociabile la purtător sunt enumerate în anexa I;
 (e) „mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate” înseamnă bunuri care prezintă un raport ridicat între valoarea și volumul lor și care pot fi convertite cu ușurință în monedă pe piețe de schimb accesibile, suportând doar costuri de tranzacție modeste;
 (e) „mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate” înseamnă bunuri care prezintă un raport ridicat între valoarea și volumul lor și care pot fi convertite cu ușurință în monedă pe piețe de schimb accesibile, suportând doar costuri de tranzacție modeste. Aceste mărfuri sunt enumerate în anexa I;
 Articolul 2 – alineatul 1 – litera f
 (f) „card preplătit” înseamnă un card nenominal care stochează valori monetare sau fonduri care poate fi utilizat pentru operațiuni de plată, pentru achiziționarea de bunuri sau servicii sau pentru răscumpărarea de valută și care nu este legat de un cont bancar;
 (f) „card preplătit anonim” înseamnă un card nenominal care stochează sau oferă acces la valori monetare sau fonduri care poate fi utilizat pentru operațiuni de plată, pentru achiziționarea de bunuri sau servicii sau pentru răscumpărarea de valută și care nu este legat de un cont bancar. Aceste carduri preplătite anonime sunt enumerate în anexa I;
 Articolul 2 – alineatul 1 – litera ga (nouă)
 (ga) „purtător” înseamnă orice persoană fizică ce intră sau iese din Uniune având numerar asupra sa, în bagajul său sau în mijlocul de transport cu care trece frontiera externă;
 (h) „numerar neînsoțit” înseamnă numerarul care constituie o parte a unui transport în cazul în care proprietarul, expeditorul sau destinatarul preconizat al numerarului nu se deplasează cu transportul;
 (h) „numerar neînsoțit” înseamnă numerarul care constituie o parte a unui transport care nu este însoțit de un purtător;
 2. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 14, în scopul de a modifica anexa I pentru a ține seama de noile tendințe în spălarea banilor sau finanțarea terorismului, astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatele (3), (4) și (5) din Directiva (UE) 2015/849 sau de cele mai bune practici în prevenirea spălării banilor sau a finanțării terorismului sau pentru a preveni utilizarea de către infractori a instrumentelor negociabile la purtător, a mărfurilor utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate sau a cardurilor preplătite în vederea eludării obligațiilor prevăzute la articolele 3 și 4.
 2. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 14, în scopul de a modifica anexa I pentru a ține seama de noile tendințe în spălarea banilor sau finanțarea terorismului, astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatele (3), (4) și (5) din Directiva (UE) 2015/849 sau de cele mai bune practici în prevenirea spălării banilor sau a finanțării terorismului sau pentru a preveni utilizarea de către infractori a instrumentelor negociabile la purtător, a mărfurilor utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate sau a cardurilor preplătite anonime în vederea eludării obligațiilor prevăzute la articolele 3 și 4.
 Obligația de declarare a numerarului însoțit
 1. Orice persoană fizică care intră sau iese din Uniune și transportă numerar în valoare de 10 000 EUR sau mai mult asupra sa, în bagajul sau în mijlocul său de transport declară suma respectivă autorităților competente din statul membru prin care intră sau iese din Uniune și pune numerarul la dispoziția acestora pentru control. Obligația de declarare nu se consideră îndeplinită în cazul în care informațiile furnizate sunt incorecte sau incomplete sau numerarul nu este pus la dispoziție pentru control.
 1. Orice purtător care transportă numerar în valoare de 10 000 EUR sau mai mult asupra sa, în bagajul său sau în mijlocul său de transport declară suma respectivă autorităților competente din statul membru prin care intră sau iese din Uniune și pune numerarul la dispoziția acestora pentru control. Obligația de declarare nu se consideră îndeplinită în cazul în care informațiile furnizate sunt incorecte sau incomplete sau numerarul nu este pus la dispoziție pentru control.
 (a) declarant, inclusiv numele complet, adresa, data și locul nașterii, precum și naționalitatea;
 (a) purtător, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea și numărul actului de identitate;
 (b) proprietarul numerarului, inclusiv numele complet, adresa, data și locul nașterii, precum și naționalitatea;
 (b) proprietarul numerarului, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea, precum și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice sau denumirea completă, detaliile de contact (inclusiv adresa), numărul de înregistrare sau numărul de TVA pentru persoanele juridice;
 (c) destinatarul preconizat al numerarului, inclusiv numele complet, adresa, data și locul nașterii, precum și naționalitatea;
 (c) destinatarul preconizat al numerarului, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea, precum și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice sau denumirea completă, detaliile de contact (inclusiv adresa), numărul de înregistrare sau numărul de TVA pentru persoanele juridice;
 (d) suma și natura numerarului;
 (d) natura și suma sau valoarea numerarului;
 Articolul 3 – alineatul 2 – litera e
 (e) proveniența și utilizarea prevăzută a numerarului;
 (e) proveniența economică;
 (ea) utilizarea prevăzută a numerarului;
 3. Informațiile sunt furnizate în scris sau electronic folosind formularul stabilit în temeiul articolului 15 litera (a). O copie vizată este furnizată declarantului, la cerere.
 3. Informațiile sunt furnizate în scris sau electronic folosind formularul stabilit în temeiul articolului 15 litera (a). O copie vizată este furnizată declarantului.
 Declaranții ar trebui să poată obține întotdeauna o copie scrisă, întrucât este posibil ca aceștia să nu poată solicita întotdeauna o copie (de exemplu, deoarece nu știu că au dreptul la aceasta, întrucât nu vorbesc limba țării respective).
 Obligația de informare pentru numerarul neînsoțit
 1. În cazul în care numerar neînsoțit în valoare de 10 000 EUR sau mai mult intră sau iese din Uniune, autoritățile competente ale statului membru prin care numerarul intră sau iese pot, în urma unei analize de risc, să solicite expeditorului sau destinatarului sau reprezentantului acestora să facă o declarație de informare. Obligația de declarare nu se consideră îndeplinită în cazul în care informațiile furnizate sunt incorecte sau incomplete sau numerarul nu este pus la dispoziție pentru control.
 1. În cazul în care numerar neînsoțit în valoare de 10 000 EUR sau mai mult intră sau iese din Uniune, autoritățile competente ale statului membru prin care numerarul intră sau iese pot, în urma unei analize de risc, să solicite expeditorului sau destinatarului sau reprezentantului acestora să facă o declarație de informare, într-un termen stabilit care nu poate depăși 30 de zile. Autoritățile competente pot reține numerarul până când expeditorul, destinatarul sau reprezentantul acestora face declarația de informare.
 Obligația de declarare nu se consideră îndeplinită în cazul în care declarația de informare nu este făcută până la expirarea termenului, dacă informațiile furnizate sunt incorecte sau incomplete sau dacă numerarul nu este pus la dispoziție pentru control.
 (a) declarant, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea și numărul actului de identitate;
 (c) expeditorul numerarului, inclusiv numele complet, adresa, data și locul nașterii, precum și naționalitatea;
 (c) expeditorul numerarului, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea, precum și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice sau denumirea completă, detaliile de contact (inclusiv adresa), numărul de înregistrare sau numărul de TVA pentru persoanele juridice;
 (d) destinatar sau destinatarul preconizat al numerarului, inclusiv numele complet, adresa, data și locul nașterii, precum și naționalitatea;
 (d) destinatar sau destinatarul preconizat al numerarului, inclusiv numele complet, detaliile de contact (inclusiv adresa), data și locul nașterii, naționalitatea, precum și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice sau denumirea completă, detaliile de contact (inclusiv adresa), numărul de înregistrare sau numărul de TVA pentru persoanele juridice;
 (e) suma și natura numerarului;
 (e) natura și suma sau valoarea numerarului;
 Articolul 4 – alineatul 2 – litera f
 (f) proveniența și utilizarea prevăzută a numerarului.
 (f) proveniența economică;
 Articolul 4 – alineatul 2 – litera fa (nouă)
 (fa) utilizarea prevăzută a numerarului.
 3. În cazul în care nu a fost îndeplinită obligația prevăzută la articolul 3 sau obligația de informare de la articolul 4, autoritățile competente întocmesc, în scris sau în format electronic, o declarație din oficiu, care conține, în măsura posibilului, detaliile enumerate la articolul 3 alineatul (2) sau la articolul 4 alineatul (2), după caz.
 3. În cazul în care nu a fost făcută declarația prevăzută la articolul 3 sau nu a fost îndeplinită obligația de informare de la articolul 4, autoritățile competente întocmesc, în scris sau în format electronic, o declarație din oficiu, care conține, în măsura posibilului, detaliile enumerate la articolul 3 alineatul (2) sau la articolul 4 alineatul (2), după caz.
 4. Controalele se bazează, în principal, pe analiza de risc, cu scopul de a identifica și a evalua riscurile, precum și de a elabora contra-măsurile necesare, și se efectuează într-un cadru comun de gestionare a riscurilor în conformitate cu criteriile stabilite în temeiul articolului 15 litera (b).
 4. Controalele se bazează, în principal, pe analiza de risc, cu scopul de a identifica și a evalua riscurile, precum și de a elabora contra-măsurile necesare.
 Articolul 5 – alineatul 4 a (nou)
 4a. Analiza de risc menționată la alineatul (4) nu împiedică autoritățile competente să recurgă la controale spontane sau la controale bazate pe informații specifice obținute de o altă autoritate. Autoritățile competente sunt dotate cu instrumente adecvate în vederea efectuării controalelor.
 Articolul 5 – alineatul 4 b (nou)
 4b. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 14 în ceea ce privește normele detaliate privind efectuarea controalelor de către autoritățile competente, ținând seama de cadrul comun de gestionare a riscurilor, astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 952/2013 și de analiza evaluării riscurilor efectuată în temeiul articolelor 6 și 7 din Directiva (UE) 2015/849;
 Articolul 5 – alineatul 4 c (nou)
 4c. Competențele conferite autorităților competente prin prezentul articol se extind și la articolul 6.
 Sume cu valori sub prag
 Sume cu valori sub prag suspectate a fi legate de activități infracționale
 1. În cazul în care autoritățile competente depistează că o persoană fizică intră sau iese din Uniune cu o sumă de bani sub pragul menționat la articolul 3 și că, în urma unei analize de risc, există indicii conform cărora numerarul este legat de o activitate infracțională, acestea înregistrează informațiile respective, numele complet, adresa, data și locul nașterii și naționalitatea persoanei respective, precum și informațiile privind mijlocul de transport utilizat.
 1. În cazul în care autoritățile competente constată că un purtător intră sau iese din Uniune cu o sumă de bani sub pragul menționat la articolul 3 și că există indicii conform cărora numerarul este legat de o activitate infracțională, acestea înregistrează informațiile și detaliile menționate la articolul 3 alineatul (2).
 2. În cazul în care autoritățile competente depistează că o expediere de numerar neînsoțit cu o valoare sub pragul menționat la articolul 4 intră sau iese din Uniune și că, în urma unei analize de risc, există indicii conform cărora numerarul este legat de o activitate infracțională, acestea înregistrează informațiile respective, numele complet, adresa, data și locul nașterii și naționalitatea expeditorului, a destinatarului preconizat sau a reprezentantului acestora, precum și informațiile privind mijloacele de expediere utilizate.
 2. În cazul în care autoritățile competente constată că o expediere de numerar neînsoțit cu o valoare sub pragul menționat la articolul 4 intră sau iese din Uniune și că există indicii conform cărora numerarul este legat de o activitate infracțională, acestea înregistrează informațiile respective și detaliile menționate la articolul 4 alineatul (2).
 (b) există indicii că numerarul este legat de o activitate infracțională, indiferent dacă acesta este transportat de o persoană fizică sau este numerar neînsoțit.
 (b) există indicii că numerarul este legat de o activitate infracțională.
 2. Decizia administrativă menționată la alineatul (1) este însoțită de o expunere de motive, este comunicată persoanei afectate în momentul în care este emisă și face obiectul unei căi de atac efective, în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația națională.
 2. Decizia administrativă menționată la alineatul (1) este însoțită de o expunere de motive și este comunicată în momentul în care este emisă către:
 (a) persoana care are obligația de a face declarația prevăzută la articolul 3 sau declarația de informare prevăzută la articolul 4; sau
 (b) purtător și proprietar, în situațiile menționate la articolul 6 alineatul (1) sau către proprietar, destinatarul preconizat și expeditor, în situațiile menționate la articolul 6 alineatul (2).
 2a. Decizia administrativă menționată la alineatul (1) face obiectul unei căi de atac efective, în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația națională.
 3. Perioada de reținere temporară este strict limitată la timpul necesar pentru ca autoritățile competente să stabilească dacă împrejurările cazului justifică reținerea în continuare. Perioada maximă de reținere temporară este stabilită de legislația națională; aceasta nu poate depăși 30 de zile. În cazul în care nu se ia o decizie în ceea ce privește reținerea în continuare a numerarului în acest termen sau în cazul în care se decide că împrejurările cazului nu justifică reținerea în continuare, numerarul este pus imediat la dispoziția declarantului.
 3. Perioada de reținere temporară este strict limitată la timpul necesar pentru ca autoritățile competente să stabilească dacă împrejurările cazului justifică reținerea în continuare. Perioada maximă de reținere temporară este stabilită de legislația națională; aceasta nu depășește 30 de zile. În cazul în care nu se ia o decizie în ceea ce privește reținerea în continuare a numerarului în acest termen sau în cazul în care se decide că împrejurările cazului nu justifică reținerea în continuare, numerarul este eliberat imediat:
 (a) declarantului sau purtătorului, în situațiile menționate la articolele 3 și 4; sau
 (b) purtătorului sau proprietarului, în situațiile menționate la articolul 6 alineatul (1) sau proprietarului, destinatarului preconizat sau expeditorului, în situațiile menționate la articolul 6 alineatul (2).
 1. Autoritățile competente înregistrează informațiile obținute în conformitate cu articolul 3, articolul 4, articolul 5 alineatul (3) sau articolul 6 și le transmite unității de informații financiare a statului membru în care au fost obținute, în conformitate cu normele tehnice stabilite în temeiul articolului 15 litera (c).
 1. Autoritățile competente înregistrează informațiile obținute în conformitate cu articolul 3, articolul 4, articolul 5 alineatul (3) sau articolul 6 și le transmit unității de informații financiare a statului membru în care au fost obținute, care transmite rapid informațiile unităților de informații financiare din celelalte state membre, în conformitate cu normele tehnice stabilite în temeiul articolului 15 litera (c).
 1a. În sensul prezentului regulament, fără a aduce atingere normelor Uniunii privind protecția datelor, în special în ceea ce privește limitarea scopului și drepturile de acces, se realizează o interconectare între sistemul pe care îl utilizează autoritățile competente pentru a face schimb de informații, conform Regulamentului (CE) nr. 515/971a al Consiliului și sistemul pe care îl utilizează unitățile de informații financiare pentru a face schimb de informații, conform Deciziei 2000/642/JAI1b a Consiliului, în conformitate cu normele tehnice stabilite de Comisie în temeiul articolului 15 litera (ca).
 1a Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol (JO L 82, 22.3.1997, p. 1), modificat ultima dată prin Regulamentul (UE) 2015/1525 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 septembrie 2015 (JO L 243, 18.9.2015, p. 1).
 1b Decizia 2000/642/JAI a Consiliului din 17 octombrie 2000 privind acordurile de cooperare între unitățile de informații financiare ale statelor membre în ceea ce privește schimbul de informații. JO L 271, 24.10.2000, p. 4.
 2. Informațiile prevăzute la alineatul (1) se comunică în cel mai scurt timp posibil și în termen de cel mult o lună de la data la care au fost colectate.
 2. Informațiile prevăzute la alineatul (1) se comunică în cel mai scurt timp posibil și în termen de cel mult patru zile lucrătoare de la data la care au fost colectate.
 2a. Până la 1 ianuarie 2019, Comisia evaluează oportunitatea de a institui o unitate de informații financiare a Uniunii și prezintă, dacă este cazul, o propunere legislativă.
 2. În cazul în care există indicii că numerarul are legătură cu o activitate infracțională care ar putea aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii, informațiile menționate la alineatul (1) sunt transmise, de asemenea, Comisiei.
 2. În cazul în care există indicii că numerarul are legătură cu o activitate infracțională care ar putea aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii, informațiile menționate la alineatul (1) sunt transmise, de asemenea, Comisiei, Parchetului European, Eurojust și Europol. Comisia efectuează o prelucrare statistică a informațiilor primite și le pune la dispoziția publicului.
 3. Autoritatea competentă comunică informațiile menționate la alineatele (1) și (2) în conformitate cu normele tehnice stabilite în temeiul articolului 15 litera (c) și utilizând formularul elaborat în temeiul articolului 15 litera (d).
 3. Autoritatea competentă comunică informațiile menționate la alineatele (1) și (2) în conformitate cu normele tehnice stabilite în temeiul articolului 15 litera (ca) și utilizând formularul elaborat în temeiul articolului 15 litera (d).
 4. Informațiile menționate la alineatele (1) și (2) sunt comunicate în cel mai scurt timp posibil și în termen de cel mult o lună de la data la care au fost colectate.
 4. Informațiile menționate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c) și la alineatul (2) sunt comunicate în cel mai scurt timp posibil și în termen de cel mult patru zile lucrătoare de la data la care au fost colectate;
 4a. Informațiile și rezultatele menționate la alineatul (1) litera (d) sunt comunicate la fiecare șase luni sau la cererea tuturor statelor membre și a Comisiei.
 1. Statele membre sau Comisia pot comunica unei țări terțe următoarele informații, în cadrul asistenței administrative reciproce, sub rezerva autorizării de către autoritatea competentă care a obținut informațiile de la declarant sau de la reprezentantul acestuia și cu condiția ca o astfel de comunicare să respecte legislația națională și dispozițiile Uniunii privind transferul de date cu caracter personal către țări terțe:
 1. Statele membre sau Comisia pot comunica unei țări terțe următoarele informații, în cadrul asistenței administrative reciproce, sub rezerva autorizării de către autoritatea competentă care a obținut informațiile de la purtător sau de la declarant și cu condiția ca o astfel de comunicare să respecte legislația națională și dispozițiile Uniunii privind transferul de date cu caracter personal către țări terțe:
 2. Statele membre notifică Comisiei orice comunicare a informațiilor în temeiul alineatului (1).
 2. Statele membre notifică Comisiei orice comunicare a informațiilor în temeiul alineatului (1), iar Comisia raportează anual Parlamentului European cu privire la informațiile comunicate.
 1. Autoritățile competente acționează în calitate de operatori ai datelor cu caracter personal pe care le-au obținut în conformitate cu articolele 3, 4 și 6.
 1. Autoritățile competente acționează în calitate de operatori ai datelor cu caracter personal pe care le-au obținut în conformitate cu articolele 3 și 4, cu articolul 5 alineatul (3) și cu articolul 6.
 2. Prelucrarea datelor cu caracter personal în baza prezentului regulament are loc numai în scopul prevenirii și combaterii activităților infracționale. .
 2. Prelucrarea datelor cu caracter personal în baza prezentului regulament are loc numai în scopul prevenirii, investigării, depistării sau urmăririi penale a infracțiunilor ori al executării sancțiunilor penale. Această prelucrare intră sub incidența Directivei (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului1a.
 1a Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (JO L 119, 4.5.2016, p. 89).
 Alinierea textului la Directiva (UE) 2016/680 privind protecția datelor.
 3. Datele cu caracter personal obținute în conformitate cu articolele 3, 4 și 6 sunt accesate numai de către personalul autorizat în mod corespunzător al autorităților competente și sunt protejate în mod adecvat împotriva accesului sau comunicării neautorizate. Cu excepția cazului în care se prevede altfel la articolele 8, 9 și 10, informațiile nu pot fi divulgate sau comunicate fără autorizarea expresă a autorității competente care le-a obținut inițial. Cu toate acestea, o astfel de autorizație nu este necesară în cazul în care autoritățile competente sunt obligate să divulge sau să comunice informațiile respective în conformitate cu dispozițiile legale în vigoare în statul membru în cauză, în special în legătură cu procedurile judiciare.
 3. Datele cu caracter personal obținute în conformitate cu articolele 3 și 4, articolul 5 alineatul (3) și articolul 6 sunt accesate numai de către personalul autorizat în mod corespunzător al autorităților competente și sunt protejate în mod adecvat împotriva accesului sau comunicării neautorizate. Cu excepția cazului în care se prevede altfel la articolele 8, 9 și 10, informațiile nu pot fi divulgate sau comunicate fără autorizarea expresă a autorității competente care le-a obținut inițial. Cu toate acestea, o astfel de autorizație nu este necesară în cazul în care autoritățile competente sunt obligate să divulge sau să comunice informațiile respective în conformitate cu dispozițiile legale în vigoare în statul membru în cauză, în special în legătură cu procedurile judiciare.
 4. Datele cu caracter personal obținute în conformitate cu articolele 3, 4 și 6 sunt stocate de către autoritățile competente și unitatea de informații financiare pentru o perioadă de cinci ani de la data la care au fost colectate. La expirarea acestui termen, datele sunt șterse sau sunt anonimizate.
 4. Datele cu caracter personal obținute în conformitate cu articolele 3 și 4, cu articolul 5 alineatul (3) și cu articolul 6 sunt stocate de către autoritățile competente și unitatea de informații financiare numai atât timp cât este necesar și proporțional cu scopurile în care sunt prelucrate, dar nu pentru o perioadă mai lungă de trei ani de la data la care au fost colectate. Dacă există indicii că numerarul este legat de o activitate infracțională, datele cu caracter personal obținute în conformitate cu articolele 3, 4, articolul 5 alineatul (3) și articolul 6 sunt stocate de către autoritățile competente și unitatea de informații financiare pentru o perioadă de cel mult cinci ani. În acest caz, motivele pentru această stocare pentru o perioadă mai lungă sunt justificate și înregistrate. Dacă nu se ia nicio decizie privind continuarea stocării, datele sunt șterse automat după trei ani.
 Fiecare stat membru prevede sancțiuni aplicabile în cazul nerespectării obligației de declarare prevăzute la articolele 3 și 4. Sancțiunile respective sunt eficace, proporționale și disuasive.
 Fiecare stat membru prevede sancțiuni aplicabile în cazul nerespectării obligației de declarare prevăzute la articolele 3 și 4. Sancțiunile respective sunt eficace, proporționale și disuasive. Statele membre urmăresc introducerea unui set uniform de sancțiuni în întreaga Uniune. Pentru a realiza acest obiectiv, Comisia prezintă, după caz, o propunere legislativă.
 2 Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 2 alineatul (2) este conferită Comisiei pentru o perioadă nedeterminată de la ....26
 2 Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 2 alineatul (2) și la articolul 5 alineatul (4a) este conferită Comisiei pentru o perioadă nedeterminată de la ....26
 26 *Data intrării în vigoare a actului legislativ de bază sau orice altă dată stabilită de legiuitor.
 Articolul 14 – paragraful 3
 3. Delegarea competențelor menționată la articolul 2 alineatul (2) poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării competenței specificate în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
 3. Delegarea competențelor menționată la articolul 2 alineatul (2) și la articolul 5 alineatul (4a) poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării competenței specificate în respectiva decizie. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în vigoare.
 6. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 2 alineatul (2) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu a formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
 6. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 2 alineatul (2) și al articolului 5 alineatul (4a) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu a formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
 Articolul 15 – paragraful 1 – litera b
 (b) criteriile cadrului comun de gestionare a riscurilor menționate la articolul 5 alineatul (4);
 (c) normele tehnice pentru schimbul de informații în temeiul articolelor 8 și 9, inclusiv instituirea unui sistem electronic adecvat;
 (c) normele tehnice pentru schimbul de informații în temeiul articolului 8 alineatele (1) și (2) și al articolului 9, prin intermediul Sistemului de informații al vămilor, astfel cum este prevăzut la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului1a;
 1a Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol (JO L 82, 22.3.1997, p. 1).
 Articolul 15 – paragraful 1 – litera ca (nouă)
 (ca) normele tehnice referitoare la interconectarea menționată la articolul 8 alineatul (1a).
 Informațiile menționate la alineatul (1) litera (c) sunt transmise Comisiei cel puțin o dată la șase luni.
 Informațiile menționate la alineatul (1) litera (c) sunt transmise Comisiei cel puțin o dată la șase luni. Comisia publică un raport anual privind informațiile statistice pentru estimarea volumului și a valorii numerarului introdus ilegal.
 3a. Comisia publică informațiile menționate la alineatul (1) literele (a) și (b) pe site-ul său internet și informează cititorii, în mod clar, cu privire la controalele privind numerarul care intră sau iese din Uniune.
 Cetățenii și călătorii care doresc să fie informați cu privire la obligațiile ce le revin ar trebui să aibă posibilitatea de a găsi informații cu privire la controlul numerarului, precum și lista autorităților competente, pe un site internet găzduit de Comisie.
 La începerea aplicării prezentului regulament, Comisia, în cooperare cu statele membre și cu Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, desfășoară o campanie de informare a cetățenilor Uniunii și a resortisanților țărilor terțe, precum și a persoanelor juridice, cu privire la obiectivele prezentului regulament, obligațiile prevăzute la articolele 3 și 4, datele stocate, lista autorităților competente, posibilitatea de reținere temporară conform articolului 7, sancțiunile introduse în temeiul articolului 13 și drepturile la o cale de atac efectivă. Comisia și statele membre repetă periodic astfel de campanii. Statele membre concep și pun în aplicare politicile necesare pentru a-și informa cetățenii și rezidenții cu privire la prezentul regulament. Statele membre asigură punerea la dispoziție a unei finanțări suficiente pentru astfel de politici de informare.
 Pentru a informa cetățenii și călătorii cu privire la obligația de declarare a numerarului la trecerea frontierelor și, astfel, pentru a-i spori eficacitatea, Comisia ar trebui să lanseze campanii de informare cu privire la prezentul regulament.
 Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentului regulament la cinci ani de la intrarea sa în vigoare și, ulterior, din cinci în cinci ani.
 Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, pe baza informațiilor primite periodic de la statele membre, un raport privind aplicarea prezentului regulament la trei ani de la intrarea sa în vigoare și, ulterior, din trei în trei ani. Raportul respectiv evaluează, în special, dacă în domeniul de aplicare al prezentului regulament ar trebui să fie incluse și alte active, dacă procedura de informare aplicabilă numerarului neînsoțit este adecvată scopului și dacă pragul pentru numerarul neînsoțit ar trebui revizuit.
 Articolul 20 – paragraful 2 a (nou)
 Articolul 5 alineatul (4a) și articolul 15 literele (a), (b), (d) și (e) se aplică de la ... [data intrării în vigoare a prezentului regulament].
 Anexa I – titlul 1
 Instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate și carduri preplătite care sunt considerate numerar în conformitate cu punctele (ii), (iii) și (iv) de la articolul 2 alineatul (1) litera (a)
 Instrumente negociabile la purtător, mărfuri utilizate ca rezerve de valoare cu un grad ridicat de lichiditate și carduri preplătite anonime care sunt considerate numerar în conformitate cu punctele (ii), (iii) și (iv) de la articolul 2 alineatul (1) litera (a)
 Anexa I – punctul 3
 3. Următoarele carduri preplătite sunt considerate numerar în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (a) punctul (iv):
 3. Următoarele carduri preplătite anonime sunt considerate numerar în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (a) punctul (iv):
 JO C 246, 28.7.2017, p. 22.
 I- Contextul propunerii
 În contextul luptei împotriva terorismului și crimei organizate, trebuie luate măsuri la nivel european pentru a pune capăt finanțării acestor activități infracționale și, prin urmare, pentru a pune capăt exploatării de către infractori a diferitelor norme naționale referitoare la controalele numerarului. O abordare globală la nivelul UE privind controlul mișcărilor de numerar la intrarea sau la ieșirea din Uniunea Europeană este necesară nu numai pentru a garanta buna funcționare a pieței interne, ci și pentru a proteja cetățenii și societățile comerciale din Uniune.
 Administrațiile vamale sunt în prima linie pentru realizarea acestui obiectiv, întrucât acestea sunt responsabile de efectuarea controalelor asupra traficului de călători, precum și de controlul transporturilor transfrontaliere externe de mărfuri. Cooperarea dintre administrațiile vamale naționale trebuie să fie îmbunătățită, pentru a împiedica infractorii să eludeze controlul numerarului la frontierele externe ale UE.
 La 21 decembrie 2016, Comisia Europeană a adoptat un pachet de măsuri pentru a completa și a consolida cadrul juridic al UE în domeniul combaterii spălării banilor și a fluxurilor ilicite de numerar, precum și privind înghețarea și confiscarea bunurilor. Aceste propuneri au loc în contextul angajamentelor asumate în Planul de acțiune împotriva finanțării terorismului din februarie 2016.
 Printre aceste măsuri, Comisia Europeană propune îmbunătățirea actualului Regulament privind controlul mișcărilor de numerar, adoptat în 2005, cu scopul de a controla mișcările de numerar la intrarea sau la ieșirea din UE. Temeiul juridic al prezentei propuneri este articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care stabilește principiul apropierii dispozițiilor de drept intern din statele membre care au ca obiect instituirea și funcționarea pieței interne, precum și articolul 33, care prevede consolidarea cooperării vamale dintre statele membre și dintre acestea și Comisie.
 Modificările propuse de Comisie au ca scop înăsprirea controalelor asupra persoanelor care intră sau ies din UE având asupra lor 10 000 EUR sau mai mult, în numerar sau în mărfuri prețioase, sau în cazurile în care acestea sunt trimise prin colete poștale sau cu transporturi de marfă. De asemenea, modificările vor permite autorităților să acționeze și cu privire la sume mai mici decât pragul declarației vamale de 10 000 EUR, în cazurile în care există suspiciuni de activități infracționale, precum și pentru a îmbunătăți schimbul de informații dintre autorități și statele membre.
 În special, propunerea extinde definiția noțiunii de „numerar” la aur și alte bunuri cu valoare mare, precum și la cardurile de plată preplătite, care nu sunt legate de un cont financiar și care, în prezent, nu sunt acoperite de declarația vamală standard. Cazul numerarului neînsoțit este, de asemenea, acoperit de propunere.
 De asemenea, propunerea permite autorităților competente să rețină temporar numerar atunci când detectează mișcări ale unor sume sub valoarea pragului și care par să fie legate de activități ilegale, ceea ce nu este cazul în regulamentul actual.
 În sfârșit, propunerea are ca obiectiv asigurarea unei aplicări uniforme a controalelor, prin competențele de executare conferite Comisiei cu privire la criteriile privind gestionarea riscurilor, normele pentru schimbul de informații, modelele utilizate pentru comunicare și sistemul care permite schimbul de date, precum și furnizarea de informații de către statele membre către Comisie.
 II - Poziția raportorilor
 Raportorii salută obiectivul general al propunerii de actualizare și îmbunătățire a actualului regulament. Având în vedere evenimentele recente, a devenit evident faptul că cei care spală bani și care finanțează terorismul au reușit să găsească modalități de a eluda normele europene privind controlul numerarului.
 Principalele modificări propuse de raportori urmăresc să consolideze regulamentul, prin clarificarea anumitor dispoziții esențiale, în special a celor privind definirea și diferențierea „numerarului însoțit” și a „numerarului neînsoțit”, precum și privind desemnarea persoanei responsabile de a efectua declarația de numerar însoțit. Aceasta din urmă a fost definită astfel încât să cuprindă orice persoană fizică ce intră sau iese din Uniune și transportă numerar asupra sa, în bagaje sau în mijloacele de transport în care persoana respectivă trece frontiera externă, indiferent de legătura existentă între persoana respectivă și numerar (proprietar sau destinatarul preconizat).
 În plus, pentru a facilita investigațiile autorităților competente și pentru a asigura o identificare clară a persoanelor implicate, datele care trebuie incluse într-o declarație au fost extinse și au fost specificate pentru persoanele fizice și persoanele juridice.
 În vederea clarificării conceptului de „gestionare a riscurilor”, au fost adăugate trimiteri la definiția din Regulamentul nr. 952/2013 și la dispoziția din Directiva 2015/849 care vizează evoluțiile privind „evaluarea riscurilor”. Ca un aspect important, din motive de eficiență, raportorii consideră necesară aplicarea articolul 290 din TFUE în locul articolul 291 din TFUE, iar modificarea corespunzătoare este propusă în proiectul de raport.
 Raportorii sunt convinși că realizarea obiectivului urmărit de prezenta propunere presupune atât armonizarea la nivel european a executării controalelor de către autoritățile naționale competente, cât și apropierea sancțiunilor pentru nerespectarea obligațiilor aplicate la nivel național. Comisia ar trebui să adopte măsuri pentru a asigura aplicarea uniformă a controalelor de către autoritățile competente, iar statele membre ar trebui să țină seama de jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene și a Curții Europene a Drepturilor Omului în ceea ce privește sancțiunile vamale, care ar trebui să se bazeze pe principiul proporționalității.
 Una dintre îmbunătățirile esențiale din regulament este aceea privind schimbul de date. În acest sens, raportorii ar prefera o acțiune rapidă și sugerează, după consultarea experților în domeniu, să se aplice direct sistemul de schimb de date informatice CIS+, care să fie utilizat de către toate statele membre. Acest sistem este eficient și ușor de utilizat și, pentru a preveni criminalitatea în cel mai eficient mod posibil, raportorii propun, de asemenea, ca statele membre să comunice informațiile în termen de cel mult trei de zile lucrătoare de la data la care le-au colectat, în loc de o lună, cum se prevede în prezent în regulament.
 În aceeași perspectivă, raportorii propun crearea unei unități europene de informații financiare, pentru a îmbunătăți cooperarea în materie de coordonare dintre autoritățile de anchetă și care ar permite transmiterea fără întârziere a informațiilor colectate de către unitățile naționale. Având în vedere natura dinamică și în schimbare a chestiunilor abordate în prezentul regulament, raportorii au propus, de asemenea, o clauză de revizuire solidă, care permite o actualizare periodică a regulamentului o dată la trei ani, pentru a se ține pasul cu capacitățile tehnice și cu progresele celor care comit fraude.
 În cele din urmă, raportorii sunt de acord cu opiniile exprimate de Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, care salută dispoziția privind o perioadă maximă de păstrare a datelor cu caracter personal stocate de către autoritățile competente și de către unitățile de informații financiare.
 Controlul fluxurilor de numerar care intră sau ies din Uniune


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 30.12.2006
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 326/1
 Ορκωμοσία των νέων μελών του Δικαστηρίου
 (2006/C 326/01)
 Κατόπιν του διορισμού τους ως δικαστών του Δικαστηρίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων με απόφαση των αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων της 6ης Απριλίου 2006 (1) και της 6 Ιουλίου 2006 (2), για την περίοδο από 7 Οκτωβρίου 2006 μέχρι 6 Οκτωβρίου 2012, οι J.-C. Bonichot, P. Lindh και T. von Danwitz ορκίστηκαν ενώπιον του Δικαστηρίου στις 6 Οκτωβρίου 2006.
 Κατόπιν του διορισμού τους ως νέων γενικών εισαγγελέων του Δικαστηρίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων με απόφαση των αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων της 6ης Απριλίου 2006 (1), για την περίοδο από 7 Οκτωβρίου 2006 μέχρι 6 Οκτωβρίου 2012, οι Y. Bot, J. Mazák και V. Trstenjak ορκίστηκαν ενώπιον του Δικαστηρίου στις 6 Οκτωβρίου 2006.
 (1) ΕΕ L 104 της 13ης Απριλίου 2006, σ. 39.
 (2) ΕΕ L 215 της 5ης Αυγούστου 2006, σ. 30.


type: contracts

text:
 21.6.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 161/33
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 27/2012
 z dne 10. februarja 2012
 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XIII k Sporazumu je bila nazadnje spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 165/2011 z dne 19. decembra 2011 (1).
 (2)
 Uredbo Komisije (ES) št. 255/2010 z dne 25. marca 2010 o določitvi skupnih pravil za upravljanje pretoka zračnega prometa (2) je treba vključiti v Sporazum.
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Za točko 66wh (Uredba Komisije (ES) št. 262/2009) Priloge XIII k Sporazumu se vstavi naslednja točka:
 „66wi.
 32010 R 0255: Uredba Komisije (EU) št. 255/2010 z dne 25. marca 2010 o določitvi skupnih pravil za upravljanje pretoka zračnega prometa (UL L 80, 26.3.2010, str. 10).
 Določbe Uredbe se za namene tega sporazuma berejo v skladu z naslednjo prilagoditvijo:
 Ta uredba se ne uporablja za Lihtenštajn.“
 Člen 2
 Besedilo Uredbe (EU) št. 255/2010 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 11. februarja 2012, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP (3) predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 10. februarja 2012
 Za Skupni odbor EGP
 Vršilec dolžnosti predsednika
 Gianluca GRIPPA
 (1) UL L 76, 15.3.2012, str. 57.
 (2) UL L 80, 26.3.2010, str. 10.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.