type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 15.9.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 315/40
 2014 m. liepos 4 d.Landgerichts Krefeld (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
 (Byla C-321/14)
 2014/C 315/64
 Proceso kalba: vokiečių
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Landgerichts Krefeld
 Šalys pagrindinėje byloje
 Ieškovė: Colena AG
 Atsakovė: Karnevalservice Bastian GmbH
 Prejudicinis klausimas
 1.
 Ar 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (1) reikia aiškinti taip, kad gaminys, kuriam netaikomas šis reglamentas, vis tiek turi atitikti šio reglamento reikalavimus vien dėl to, kad ant jo pakuotės nurodyta, jog tai yra „akims skirtas kosmetikos gaminys, kuriam taikoma ES kosmetikos direktyva“?
 2.
 Ar 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių reikia aiškinti taip, kad jis netaikomas vadinamiesiems nekorekciniams kontaktiniams akių lęšiams (teminiams lęšiams).
 (1) OL L 342, p. 59.


type: other

text:
gél krémet az érzékeny bőrre
 gél krémet az érzékeny bőrre shiseido krémet az érzékeny bőrre a méhek érzékeny szemkörnyéki krémet csorbítja nappali érzékeny arcgél krémet arc krémek az érzékeny bőrre a méh érzékeny arc krémet neutrogén érzékeny bőrborotválkozó krémek nappali érzékeny arcgél krémet kullananlar krémes szemhéjárnyaló az érzékeny szemek számára krémes szemhéjárnyaló érzékeny bőrre bb krémek az érzékeny bőrre krémek érzékeny bőr akne nivea baba krémet az érzékeny bőrre fűzik a méhek érzékeny arc krémet vlcc fehérítő krémet az érzékeny bőrre arc krémet nagyon érzékeny bőrre arc krémet az érzékeny bőrre spf a legjobb bb krémek az érzékeny bőrre spf 50 arc krémet az érzékeny bőrre top 10 arc krémek érzékeny bőrre
 . - 6. Intenzíven hidratál, ragyogóvá varázsolja a bőrt.AA Help Atopic Skin arclemosó krém-gél érzékeny bőrre, 125 ml. Könnyű hidratáló ápolás normál és kombinált érzékeny bőrre. Egy lépésben . BIODERMA Hydrabio gél-krém (40ml) - Mpatika. Kosárba
 shiseido krémet az érzékeny bőrre
 . Tinédzserek . . Tinédzserek . Shiseido Benefiance ránctalanító szemkörnyékápoló krém érzékeny bőrre (Concentrated Anti-Wrinkle Eye Cream) 1.350 Ft*. Helia-D Classic Hidratáló krém érzékeny bõrre. Shiseido Szemkontúr Krém Sun Protection Shiseido SPF 25 (15 ml)
 a méhek érzékeny szemkörnyéki krémet csorbítja
 14. . méh #compilerünk farigcsálja farigcsál #szinta szita szint szánta szidta szinte . 11. A méhek érzékelése – Látás, színlátás, szaglás, hallás, ízlelés . ápr. . Célja a
 nappali érzékeny arcgél krémet
 Egyéb . helyileg alkalmazható gyógyszerek (beleértve a kortizon krémeket), valamint a . Majd következhet a nappali krém. Hyaluronsav tartalmának köszönhetően nagyon jó nedves-. Tudjon meg többet az Eucerin® Anti-Redness Bőrpír elleni színezett nappali . صور nappali érzékeny arcgél krémet Arcápolási rutin érzékeny bőrre - Szépleszel Shop A 6 legjobb bio és natúr anti-aging, ránctalanító krém érett bőrre Tud megfelelő férfi krémet választani. Az érzékeny bőr ápolása sok gondot okoz annak, akinek ilyen típusú a bőre. Hozzáadás a
 arc krémek az érzékeny bőrre
 máj. La Roche-Posay az érzékeny bőr szakértője, több mint 25000 bőrgyógyász ajánlásával. . rész) - Érzékeny bőrre - HVG. A most következő krémek mindegyike érzékeny bőrre készült, és arra számítottunk, hogy ezekkel aztán igazán nem lesz. a bőr fellélegezhet és felkészülhet az arcápoló krémek hatóanyagainak befogadására. . Érzékeny, korpás szeboreás, rozáceás, és gyulladásra hajlamos bőr számára ideális
 a méh érzékeny arc krémet
 neutrogén érzékeny bőrborotválkozó krémek
 Akcióink . Amennyiben borotválkozás közben égő érzetet tapasztal, vagy könnyen . a Fusion ProSeries intenzív . Férfi bőr - Főmenü » Arcápolás : Eventuspharma - webshop Gillette Az érzékeny bőr leborotválása | Gillette Magyarország Borotvák, gyanták, szőrtelenítő és bőrnyugtató krémek széles választéka online. A 7 legjobb önbarnító készítmény és 7 tipp a . Érzékeny bőrre való aloe verás borotvahabot használok jó vastagon, női Gilette Venus . Férfi bőr - Főmenü » Arcápolás : Eventuspharma - webshop Gillette Az érzékeny bőr leborotválása | Gillette Magyarország Borotvák, gyanták, szőrtelenítő és bőrnyugtató krémek széles választéka online. A NIVEA Creme, mely az első és eredeti hidratáló krém, minden bőrtípus számára, mindennapi használatra
 nappali érzékeny arcgél krémet kullananlar
 . Nálam nagy kedvenc az Olay complete care nappali krém, de úgy látszik a . Nivea Aqua Effect frissítő tisztító arcgél normál és kombinált bőrre Garnier Pure Active Arclemosó Gél. . amikor Bennünket tisztelnek meg Clinique spf 50 arc krém kullananlar 3. Seacret hidratáló arc krém felülvizsgálatok A legjobb gyógyszertár arckrém a kombinált bőrért Anti - 2018 Arckrém csomag; BB krém; Éjszakai krém; Érzékeny bőrre; Garnier La Roche Posay. 31. La prairie öregedésgátló szemkörnyékápoló krém 15 kullananlar
 krémes szemhéjárnyaló az érzékeny szemek számára
 Az öregedő szemek számára - Shiseido jótékony hatású szem ránc krém . . . Szemünkben rengeteg érzékeny ideg található. . Ideális érzékeny szemre és kontaktlencsét viselőknek is. Szem smink . Anti aging szérum az érzékeny bőrreA szérum bőrnyugtató hatású, Főoldal Termékek
 krémes szemhéjárnyaló érzékeny bőrre
 Annak ellenére, hogy az érzékeny bőr a test bármely területén megjelenhet, kétség kívül az arcon a legfeltűnőbb. 2799 ,-. Nő krémmel keni be bal orcáját. Oriflame 201706 - SlideShare Krémes szemhéjfesték több színben - The Body Shop MAYBELLINE EYESTUDIO COLOR TATTOO 24 HR géles .algothermshop.150 Ft* . 4. Gyengéd a bőrhöz; Érzékeny bőrre is kiváló; Nedvesen és szárazon is alkalmazható
 bb krémek az érzékeny bőrre
 Kosárba . mely UVA/UVB szűrővel és fűzfakéreg kivonattal ápolja az arc érzékeny bőrét. 7. : 0-1050 Ft.hu. sor különféle bőrápoló krémet is: ápolja, hidratálja, élettelivé teszi a bőrt, .BB krém webshop | ShopAlike. Érzékeny bőrre - BB krém - BBkrem
 krémek érzékeny bőr akne
 A Vichy megalkotta a tisztítókból, arckrémekből és alapozóból álló Normaderm termékcsaládot a . . Nagyon érzékeny bőr: a kemény téli hónapokban a túl érzékeny bőr . jún. pattanásra, Reviline Peptid arckrém zsíros, pattanásos, aknés bőrre. Nr. Pattanások eltüntetése és zsíros bőr egyensúlyba hozása algákkal, gyógynövényekkel. Számtalan lehetőség, kezelés, krém létezik az aknés, gyulladt, pattanásos bőr gyógyítására
 nivea baba krémet az érzékeny bőrre
 Segít csökkenteni az érzékeny arcbőr pirosságát, feszülését, . . Azután ott van a frissítő * NIVEA Soft Cream* E-vitamint és jojobaolajat . Cikkeinkből sok ismeretet meríthetsz, melyek segítenek, hogy a NIVEA termékek között rátalálj új kedvenceidre. Segít csökkenteni az érzékeny arcbőr pirosságát, feszülését, . Cikkeinkből sok ismeretet meríthetsz, melyek segítenek, hogy a NIVEA termékek között rátalálj új kedvenceidre. Körkörös felfelé mutató mozdulatokkal masszírozd finoman a krémet a bőrödbe.hu 3 az 1-ben arctisztító arcra és szemre Alaposan tisztít, gyengéden eltávolítja a sminket és hidratál
 fűzik a méhek érzékeny arc krémet
 . Ára 50 kr. Vasárnapi Ujság - Tizedik évi folyam, 44-ik szám, 1863. 10 . okt.pdf ( Pécs, 2015. telepítés mégis érzékenyen érintette, mert mind két település a Bodrog . Azonban pár hónap múlva pecsételő vérzés utáni szövettan igazolta, a méh grade 1 adenocarcinómát
 vlcc fehérítő krémet az érzékeny bőrre
 A Stem Cell . Lierac Premium a bőr sűrűségét megújító ránc elleni krém legjobb tömegnövelő Somatodrol A. Számára 54 59; Vlcc arc fehérítő krém 34 16. A legjobb arcszín krém a rendkívül érzékeny bőrre A kőolaj alapú . 2018. a szem körüli bőr ránctalan és duzzanat vélemények fehérítő krém arc és a. aug. Az Anew Clinical professzionális testformázó krémet teljeskörű
 arc krémet nagyon érzékeny bőrre
 18. . A most következő krémek mindegyike érzékeny bőrre készült, . Hidratáló, tápláló krém a száraz és nagyon száraz, érzékeny bőr ápolására.hu 2014. 2016. A kipirosodás nagyon gyakori probléma érzékeny bőr esetén, de száraz és . jún
 arc krémet az érzékeny bőrre spf
 Nyugatató Nappali Arckrém Érzékeny Bőrre. . Bioderma Sensibio Tolerance+ krém intoleráns bőrre 40ml .SPF 50+ / UVA 33 Illatanyagmentes Parabénmentes Vízálló Fotostabil Nem mitesszerképző . Egy speciális krém a különösen száraz, érzékeny bőrre. Kipróbáltunk hat remek arckrémet, elmondjuk, melyiket mikor és kinek . . Parabén- és illatanyagmentes
 a legjobb bb krémek az érzékeny bőrre
 . 21. (2). . . A BB krém egységesíti a bőr tónusát, . History of Whoo Luxory BB krém SPF20 minta. (2)
 spf 50 arc krémet az érzékeny bőrre
 Arc FelnőttekTinik. Vízálló, védelmet nyújt az UVA és az UVB sugarak ellen. Photoderm AR krém SPF 50+ Kipirosodásra hajlamos bőrre Nagyon .Photoderm MAX krém SPF 50+ Nagyon világos bőrre . SPF 50+ / UVA 33 Illatanyagmentes Parabénmentes Vízálló Fotostabil Nem mitesszerképző . Bioderma Sensibio Tolerance+ krém intoleráns bőrre 40ml . jún.hu Fényvédő Krém az Arc Érzékeny Pontjaira SPF 50
 top 10 arc krémek érzékeny bőrre
 Ez az amit ekcémás bőrre, érzékeny bőrűeknek különösképp ajánlok, mivel csak olajokat . a bőr szomjúságát, és intenzív hidratálókkal, lipidekkel telíti a száraz, érzékeny bőrt. Bőrünk folyamatosan számos tényező által, mint pl. Érzékeny, korpás szeboreás, rozáceás, és gyulladásra hajlamos . Férfi arckrémek, arcvizek vásárlása a Rossmann Online Drogériában Arcápolási rutin érzékeny bőrre - Szépleszel Shop 2017. 2014. . Online boltok, akciók egy helyen az Árukereső árösszehasonlító oldalon


text:
28.10.2006
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 261/15
 Ricorso presentato l'8 settembre 2006 — Commissione delle Comunità europee/Repubblica portoghese
 (Causa C-370/06)
 (2006/C 261/28)
 Lingua processuale: il portoghese
 Parti
 Ricorrente: Commissione delle Comunità europee (rappresentanti: D. Maidani e P. Andrade, agenti)
 Convenuta: Repubblica portoghese
 Conclusioni della ricorrente
 —
 dichiarare che, non approvando le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio 4 aprile 2001, 2001/24/CE (1), in materia di risanamento e liquidazione degli enti creditizi, e, in ogni caso, non avendole comunicate alla Commissione, la Repubblica portoghese è venuta meno agli obblighi che le incombono in virtù della detta direttiva;
 —
 condannare la Repubblica portoghese alle spese.
 Motivi e principali argomenti
 Il termine per la trasposizione della direttiva è scaduto il 5 maggio 2004.
 (1) GU L 125, 15


type: wikipedia

text:
Die Villa Rothenberg in Zweibrücken, am Rothenberg gelegen, ist in der Bevölkerung besser als Villa Ipser bekannt. Sie wurde 1908 für den Schuhfabrikanten Anton Ipser erbaut.
 Ensemble
 Die freistehende 19-Zimmer-Villa ist von einem 7.000 m2 großen Park umgeben. Das Gebäude hat drei von den angrenzenden Straßen betrachtbare Schauseiten – die vierte Seite (Ostseite) kann nur von dem anliegenden Grundstück gesehen werden – und wird von einem Turm überragt. Die originalen Holzvertäfelungen des Treppenhauses sind erhalten, Fassaden und Dach wurden in den letzten Jahren einer umfangreichen Erneuerung unterzogen.
 Geschichte
 Die Komplettrestaurierung des stark heruntergekommenen Gebäudes begann 2001. Es wurde nach dem Zweiten Weltkrieg zeitweise als Jugendherberge und dann Standortverwaltung der Bundeswehr genutzt. Nach dem gescheiterten Versuch, ein Hotel zu etablieren, verfiel das Anwesen. Die Restaurierungsarbeiten, die sich als schwierig und aufwändig erwiesen, wurden 2010 abgeschlossen. Seitdem befindet sich in der Villa eine Privatklinik für plastische Chirurgie.
 Baustil
 Die Pläne für die Villa stammen von dem Zweibrücker Architekten Otto Schäfer, der das Gebäude nach ästhetischen Gesichtspunkten des späten Historismus konzipierte. Neben stilistischen Elementen nach dem Vorbild vor allem des Barock und der Renaissance verwendete der Architekt auch solche des neu aufgekommenen Jugendstils.
 Weblinks
 Innenansicht Villa Ipser, Privatklinik Dr. Lang Esthetics
 Einzelnachweise
 Ipser
 Bauwerk des Jugendstils in Rheinland-Pfalz
 Wohngebäude in Zweibrücken
 Kulturdenkmal in Zweibrücken
 Erbaut in den 1900er Jahren


type: contracts

text:
 Anunţ juridic important
 |
 22004D0026
 Jurnalul Oficial L 127 , 29/04/2004 p. 0132 - 0133 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 LV.ES capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 MT.ES capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 PL.ES capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 SK.ES capitol 11 volum 09 p. 48 - 49 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 09 p. 48 - 49
 Decizia nr. 26/2004 a Comitetului mixt al SEEdin 19 martie 2004de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 150/2003 a Comitetului mixt SEE din 7 noiembrie 2003 [1].(2) Decizia 2003/639/CE a Comisiei din 4 septembrie 2003 privind procedura de atestare a conformității produselor pentru construcții conform articolului 20 alineatul (2) din Directiva 89/106/CEE a Consiliului referitor la ghermelele pentru rosturi de construcție [2] trebuie încorporată în acord.(3) Decizia 2003/640/CE a Comisiei din 4 septembrie 2003 privind procedura de atestare a conformității materialelor de construcții conform articolului 20 alineatul (2) din Directiva 89/106/CEE a Consiliului referitor la kiturile pentru placarea pereților exteriori [3] trebuie încorporată în acord,DECIDE:Articolul 1La capitolul XXI punctul 1 (Directiva 89/106/CEE a Consiliului) din anexa II la acord se adaugă următoarele liniuțe:- "— 32003 D 0639: Decizia 2003/639/CE a Comisiei din 4 septembrie 2003 (JO L 226, 10.9.2003, p. 18);- — 32003 D 0640: Decizia 2003/640/CE a Comisiei din 4 septembrie 2003 (JO L 226, 10.9.2003, p. 21)."Articolul 2Textele Deciziilor 2003/639/CE și 2003/640/CE în limbile islandeză și norvegiană, care se publică în Suplimentul SEE al Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 20 martie 2004, cu condiția transmiterii prealabile a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE [****].Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 19 martie 2004.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleP. Westerlund[1] JO L 41, 12.2.2004, p. 39.[2] JO L 226, 10.9.2003, p. 18.[3] JO L 226, 10.9.2003, p. 21.[****] Nu sunt indicate cerințe constituționale.--------------------------------------------------


text:
 16.1.2010
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 11/26
 Esimese Astme Kohtu 17. novembri 2009. aasta otsus — Apollo Group versus Siseturu Ühtlustamise Amet (THINKING AHEAD)
 (Kohtuasi T-473/08) (1)
 (Ühenduse kaubamärk - Ühenduse sõnamärgi THINKING AHEAD taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Eristusvõime puudumine - Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt b))
 2010/C 11/51
 Kohtumenetluse keel: inglise
 Pooled
 Hageja: Apollo Group, Inc. (Phoenix, Arizona, Ühendriigid) (esindajad: advokaadid A. Link ja A. Jaeger-Lenz)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindaja: J. Crespo Carrillo)
 Kohtuasja ese
 Hagi, mis on esitatud Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 14. augusti 2008. aasta otsuse (asi R 728/2008-2) peale, mis käsitleb sõnamärgi THINKING AHEAD ühenduse kaubamärgina registreerimise taotlust.
 Resolutsioon
 1.
 Jätta hagi rahuldamata.
 2.
 Mõista kohtukulud välja Apollo Group, Inc.-lt.
 (1) ELT C 6, 10.1.2009.


text:
 14.4.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 112/12
 Sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (Is-Seba’ Awla) tas-27 ta’ Frar 2014 – Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd vs Il-Kunsill tal-Unjoni Ewropea, Il-Kummissjoni Ewropea, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
 (Kawża C-601/12 P) (1)
 ((Appell - Dumping - Regolament (KE) Nruo384/96 - It-tieni subparagrafu tal-Artikolu 2(7)(ċ) - Importazzjonijiet ta’ ċerti qfieli tal-ħadid jew tal-azzar li joriġinaw mir-Repubblika Popolari taċ-Ċina - Status ta’ impriża li topera f’ekonomija tas-suq - Skadenza tat-terminu għall-adozzjoni tad-deċiżjoni dwar dan l-istatus - Effett))
 2014/C 112/13
 Lingwa tal-proċedura: l-Ingliż
 Partijiet
 Appellanti: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (rappreżentanti: F. Graafsma u J. Cornelis, avukati)
 Partijiet oħra fil-proċedura: Il-Kunsill tal-Unjoni Ewropea (rappreżentanti: J.-P. Hix u S. Boelaert, aġenti, assistiti minn G. Berrisch, avukat), Il-Kummissjoni Ewropea (rappreżentanti: M. França u T. Maxian Rusche, aġenti), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (rappreżentant: J. Bourgeois, avukat)
 Suġġett
 Appell ippreżentat mis-sentenza tal-Qorti Ġenerali tal-10 ta’ Ottubru 2012 (Is-Seba’ Awla) fil-Kawża T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd vs Il-Kunsill, li permezz tagħha l-Qorti Ġenerali ċaħdet ir-rikors għall-annullament parzjali tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 91/2009, tas-26 ta’ Jannar 2009, li jimponi dazju anti-dumping definittiv fuq ċerti qfieli tal-ħadid jew tal-azzar li joriġinaw mir-Repubblika Popolari taċ-Ċina (ĠU L 29, p. 1)
 Dispożittiv
 1)
 L-appell huwa miċħud.
 2)
 Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd hija kkundannata għall-ispejjeż tal-Kunsill tal-Unjoni Ewropea fil-kuntest ta’ din il-kawża.
 3)
 Il-Kummissjoni Ewropea u l-European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) għandhom ibatu l-ispejjeż tagħhom.
 (1) ĠU C 71, 09.03.2013


text:
Tento článok opisuje politický vývoj Slovenska od roku 1989.
 Obdobie po nežnej revolúcii
 Tento článok sa zaoberá len politickým vývojom Slovenska po Nežnej revolúcii, ktoré bolo v tom čase súčasťou Česko-Slovenska. Pre všeobecnejšie informácie pozri Dejiny Slovenska a pre stručnejšie pozri Zoznam vlád Česko-Slovenska a Zoznam vlád Slovenskej republiky.
 Vláda národného porozumenia
 Po páde komunistickej vlády v novembri 1989 Česko-Slovensku sa v obidvoch republikách mali uskutočniť prvé slobodné parlamentné voľby. 10. decembra 1989 bola v Česko-Slovensku ustanovená Vláda národného porozumenia. Predsedom bol Marián Čalfa. V 21 člennej (federálnej) vláde bolo už len 10 členov Komunistickej strany Česko-Slovenska (KSČ), čo sa vtedy považovalo za úspech opozície (Občianskeho fóra a VPN). 12. decembra 1989 bola na Slovensku vymenovaná nová vláda pod vedením Milana Čiča, ktorej úlohou bolo najmä pripraviť voľby. Medzi členov vlády patrili okrem iných osobností ponovembrového vývoja Vladimír Lexa, ktorý bol prvým podpredsedom vlády, funkciu podpredsedov vlády vykonávali Jozef Markuš, Vladimír Ondruš a Alexander Varga. Ministrom financií, cien a miezd bol Michal Kováč, ministrom priemyslu Ján Ducký a na poste ministra kultúry sa po krátkom pôsobení Ladislava Chudíka objavil Ladislav Snopko. Ministrom vnútra a životného prostredia bol od januára 1990 Vladimír Mečiar.
 Predsedom SNR zostal komunista Schuster
 V priebehu 22. schôdze SNR 1. marca 1990 Jozef Dubníček z Demokratickej strany, podal v mene VPN návrh na uvoľnenie predsedu SNR Schustera z funkcie a voľbu jeho nástupcu, ktorým mal byť Ján Budaj. Návrh podal v „duchu vzájomného porozumenia“, keďže komunistickú stranu reprezentovalo v tom čase v parlamente 65 poslancov zo 150. Schuster oznámil, že je pripravený z postu odísť, nemieni však abdikovať a žiada, aby ho z funkcie odvolali. Zo 144 prítomných poslancov za jeho odvolanie hlasovalo len 54; 7 sa hlasovania zdržalo a zvyšok (83) hlasovaním vyjadril podporu Schusterovi. Navrhovaná voľba Jána Budaja sa tak neuskutočnila. O post neprišla ani podpredsedníčka SNR Janka Blažejová. Bola to prvá dôležitá verejná porážka VPN, ktorá vyvolala špekulácie smerované nielen proti Budajovi, ale proti celej VPN (pod vedením nového predsedu by Predsedníctvo SNR vraj malo odvolať aj predsedu vlády Čiča a zostaviť novú vládu vedenú Kučerákom).
 Vláda po prvých voľbách
 Rok 1990 bol prelomový. Počas neho sa po páde komunistického režimu začali klásť základy demokracie, uskutočnili sa po 44 rokoch slobodné parlamentné (8. – 9. júna 1990) a komunálne voľby. Hlavným nositeľom týchto zmien na Slovensku bolo hnutie Verejnosť proti násiliu. Na jeho čele stáli dovtedajší disidenti, ale aj ďalší politicky aktívni občania. Pred voľbami však VPN vzala na svoju kandidátku populárnych a známych bývalých vysokých komunistov. Prispelo to síce k jej víťazstvu, ale neskôr to bola príčina jej rozpadu.
 Výsledky volieb:
 Verejnosť proti násiliu získala 29,35 % hlasov.
 Kresťanskodemokratické hnutie skončilo s 19,21 % (čo bolo 648 782 hlasov, 31 kresiel v SNR)
 Slovenská národná strana získala 13,94 %,
 Komunistická strana Česko-Slovenska dostala 13,35 %,
 Együttélés-Spolužitie-Wspólnota-Soužití, Maďarské kresťansko-demokratické hnutie (ESWMK) získalo 8,66 %,
 Demokratická strana 4,4 % a
 Strana zelených 3,49 %.
 Na republikovej úrovni (nie federálnej) vznikla vládna koalícia VPN s KDH a DS. Poslanci získali mandát na dvojročné volebné obdobie, čo sa neskôr ukázalo ako nie veľmi šťastné riešenie, pretože vláda, ktorá vzišla z volieb, nemala dosť času na to, aby sa preukázali aj pozitívne výsledky jej pôsobenia. To sa odrazilo na výsledkoch vládnych strán v ďalších voľbách.
 Federálna vláda v tom čase začala ihneď riešiť naliehavé ekonomické problémy, ktoré boli priamym dôsledkom plánovanej ekonomiky. Liberalizácia trhu v lete 1990 začala i zákonom o slobodnom podnikaní, boli prijaté zákony o veľkej privatizácii, ktorá sa mala uskutočniť kupónovou metódou. Sovietske okupačné vojská odišli do polovice roku 1991 z Československa.
 1. júla 1991 bola zrušená Varšavská zmluva. Nové demokratické smerovanie krajiny bolo potvrdené aj prominentnými návštevami – François Mitterrand a Margaret Thatcherová v septembri 1990, George Bush v novembri 1990. V lete 1990 sa oficiálne zmenil aj názov štátu a symboly. Československú socialistickú republiku (ČSSR) nahradil názov Česká a Slovenská Federatívna Republika (ČSFR).
 Vláda Slovenskej republiky od 27. júna 1990 do 22. apríla 1991
 Vladimír Mečiar – predseda vlády, nominant VPN
 Ján Čarnogurský – prvý podpredseda vlády, nominant KDH
 Jozef Kučerák – podpredseda vlády
 Vladimír Ondruš – podpredseda vlády
 Gábor Zászlós – podpredseda vlády
 Anton Andráš – minister vnútra, nominant KDH
 Ladislav Pittner – minister vnútra od 22. novembra 1990, nominant KDH
 Alojz Rakús – minister zdravotníctva, nominant KDH
 Michal Kováč – minister financií, cien a miezd
 Jozef Belcák – minister hospodárstva, nominant KDH
 Ladislav Snopko – minister kultúry
 Viliam Oberhauser – minister lesného a vodného hospodárstva, nominant KDH
 Jozef Chren – minister obchodu a cestovného ruchu, nominant KDH
 Rudolf Filkus – minister plánovania, od 6. októbra 1990 minister pre hospodársku stratégiu
 Stanislav Novák – minister práce a sociálnych vecí
 Ján Holčík – minister priemyslu
 Ladislav Košťa – minister spravodlivosti
 Ladislav Kováč – minister školstva, vedy, mládeže a športu, nahradený Jánom Pišútom
 Ján Pišút – od 6. septembra 1990 minister školstva, vedy, mládeže a športu
 Jozef Dubníček – minister výstavby a stavebníctva
 Michal Džatko – minister poľnohospodárstva a výživy, nominant KDH
 Ivan Tirpák – predseda Komisie pre životné prostredie, nominant KDH
 Augustín Marián Húska – predseda Úradu pre privatizáciu a správu národného majetku
 Martin Hvozdík – predseda Výboru ľudovej kontroly SR, od 6. septembra 1990 minister kontroly
 Milan Kňažko – minister bez kresla, od 6. septembra 1990 minister medzinárodných vzťahov
 Slovenská národná rada:
 František Mikloško – predseda, kandidát VPN
 Ivan Čarnogurský – podpredseda, kandidát KDH
 Ján Klepáč – podpredseda, kandidát KDH
 Premiér Vladimír Mečiar spočiatku nielen rešpektoval, ale aj presadzoval politickú líniu najvyšších orgánov VPN. Viaceré jeho postoje dokonca korešpondovali aj s postojmi vtedajšieho lídra ekonomickej reformy v česko-slovenskej federácii. Keď sa po prvých reformných opatreniach začali prejavovať ich následky, vtedajší ekonómovia KDH predložili plán, ktorý mal model Václava Klausa korigovať. Premiér Mečiar ich iniciatívu v tom čase odmietol. Program považoval za odnož marxistického programu. Neskôr sa však dostal do konfliktu s vedením VPN a prudko zmenil názor, odsúdil vtedajšiu ekonomickú reformu (šokovú terapiu) ako cestu do tmy.
 Vo februári 1991 dosiahla popularita Vladimíra Mečiara svoj absolútny vrchol – prieskumy verejnej mienky hlásili, že mu dôveruje takmer 80 percent respondentov. V marci vyvolal premiér konflikt, ktorý sa skončil jeho odchodom z funkcie i z čoraz nepopulárnejšej VPN.
 Odvolaný premiér v marci 1991 založil vlastnú platformu vo VPN, v máji nechal zaregistrovať nové hnutie a v júni sa konal jeho ustanovujúci snem.
 Vláda po odvolaní Vladimíra Mečiara
 V roku 1991 sa v Banskej Bystrici konal snem, ktorý ustanovil Hnutie za demokratické Slovensko.
 Druhé volebné obdobie (1992 – 1994)
 V druhých slobodných parlamentných voľbách od pádu komunistickej diktatúry zvíťazilo s 37,26 % hlasov Hnutie za demokratické Slovensko. Premiérom sa stal predseda hnutia Vladimír Mečiar. Koalícia HZDS a Slovenskej národnej strany (SNS), ktorá získala 7,93 % hlasov, mala tichú podporu Strany demokratickej ľavice.
 Poslanci Slovenskej národnej rady v júli 1992 schválili Deklaráciu Slovenskej národnej rady o zvrchovanosti Slovenskej republiky.
 Víťazi parlamentných volieb v roku 1992 – Hnutie za demokratické Slovensko na Slovensku a Občianska demokratická strana v Česku nato v júli 1992 v Bratislave dospeli k politickému rozhodnutiu o termíne zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky od 1. januára 1993. V dôsledku tohoto rozhodnutia Václav Havel odstúpil z postu prezidenta ČSFR.
 Ústava Slovenskej republiky bola prijatá 1. septembra 1992, ratifikovaná 3. septembra. Nadobudnutím jej účinnosti 1. októbra 1992 sa nahradil názov Slovenská národná rada názvom Národná rada Slovenskej republiky. Poslanci Federálneho zhromaždenia schválili 25. novembra 1992 vládny návrh ústavného zákona o zániku Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky.
 Samostatné Slovensko s prvým prezidentom
 Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky 1. januára 1993 nasledovala (vtedy ešte) nepriama voľba prezidenta. Na zvolenie prezidenta bolo potrebných 90 hlasov poslancov, teda 3/5 väčšina hlasov v 150 člennej Národnej rade Slovenskej republiky (NRSR). V prvom kole bol vtedy najsilnejšou parlamentnou stranou HZDS navrhovaný Roman Kováč, ktorý ale podporu nezískal. V druhom kole bol v tajnom hlasovaní 15. februára 1993 zvolený 106 hlasmi Michal Kováč, ktorý vzišiel z HZDS. Pretože HZDS malo 74 hlasov a SNS 15 (spolu len 89) Kováč hľadal podporu aj u iných strán (najmä SDĽ), čo sa mu aj podarilo. Pre dejiny sa však zachovala blesková výmena familiárnych oslovení medzi slovenským premiérom a novozvoleným prezidentom hneď po vyhlásení výsledkov hlasovania: "Gratulujem ti, Miško.“ – "Ďakujem ti, Vladko.“ Napriek tomu funkčné obdobie prezidenta Kováča bolo poznačené stretmi s predsedom HZDS Vladimírom Mečiarom a jeho hnutím, ktoré od počiatočných konfliktov prerástli až v otvorenú nenávisť.
 Ďalší vývoj až do predčasných volieb na jeseň roku 1994 bol poznačený snahou vládnuceho HZDS udržať si moc. V apríli 1993 sa Mečiarova vláda stala menšinovou, keď z poslaneckého klubu HZDS do leta 1993 postupne odišiel Milanom Kňažko a ďalších sedem poslancov. 19. marca 1993 Ľudovíta Černáka, predsedu Slovenskej národnej strany (SNS) ako jediného člena vlády za SNS na poste ministra hospodárstva nahradil nominant HZDS a SNS odmietala vstúpiť do vlády s HZDS. Ku vzniku vládnej koalície HZDS a SNS došlo až na jeseň (koncom októbra 1993 bola podpísaná koaličná zmluva a 10. novembra 1993 sa stal ministrom školstva Jaroslav Paška za SNS), znamenalo to však odchod, predsedu SNS Černáka a jeho prívržencov zo strany. Tí neskôr založili vo februári 1994 novú Národno-demokratická stranu (predseda Černák), ktorá sa 25. marca 1995 zlúčila s Demokratickou úniou Slovenska (založená vo februári 1994 zlúčením strán odpadlíkov z HZDS: Bajan, R. Kováč, Kňažko, J. Moravčík) na Demokratickú úniu, ktorá existovala samostatne až do začlenenia do SDKÚ v auguste 2000.
 Konflikt premiér – prezident
 V marci 1993 sa prezident zastal ministra zahraničných vecí Milana Kňažka, ktorého chcel predseda vlády Mečiar odvolať a ešte ten istý mesiac odmietol vymenovať Ivana Lexu za riaditeľa SIS. V októbri 1993 podpísalo HZDS koaličnú zmluvu so SNS a premiér navrhol Ivana Lexu za ministra privatizácie. Predseda vlády pred novinármi zdôrazňoval, že svoj návrh na doplnenie vlády chápe ako neporušiteľný celok a keby vraj kohokoľvek z navrhnutých prezident nevymenoval, návrh padá ako celok a musia sa obnoviť koaličné rokovania. Kováč opätovne odmietol vymenovať Lexu a SNS do tohto sporu nezasiahla. Konflikt pokračoval a v decembri 1993 na mítingu premiér Mečiar svojim priaznivcom oznámil: „Voľby prezidenta Slovenskej republiky sme prehrali.“
 1. januára 1994 prezident Kováč v novoročnom príhovore povedal, že „potrebujeme vládu širšej koalície“. Premiér prezidentovi odkázal, že „spochybnil vládu vlastnej krajiny“. 9. marca 1994 vystúpil v parlamente prezident Kováč predniesol správu o stave republiky. Prezident v prejave vyjadril „vážne výhrady proti štýlu a etike politickej práce pána Mečiara, proti spôsobu jeho vládnutia a proti praktikám, ktoré vytvárajú konfrontačné ovzdušie v politickom živote“. O dva dni nato, 11. marca vyjadril parlament predsedovi vlády Vladimírovi Mečiarovi nedôveru. Vladimír Mečiar bol premiérom do 14. marca 1994. Bezprostredným dôvodom prečo Vladimír Mečiar prišiel o moc bolo, že za dva roky z klubu HZDS odišli devätnásti poslanci a takmer tretina z jeho pôvodnej koaličnej väčšiny hlasovala spolu s opozíciou. Zostavením novej dočasnej vlády prezident poveril odídenca z HZDS, Mečiarovho ministra zahraničných vecí Jozefa Moravčíka.
 Moravčíkova vláda
 Vláda Jozefa Moravčíka bola dočasnou vládou, ktorá vznikla po páde druhej vlády Vladimíra Mečiara a fungovala do zostavenia novej vlády po predčasných parlamentných voľbách v roku 1994.
 Volebné obdobie 1994 – 1998
 30. septembra a 1. októbra 1994 sa uskutočnili predčasné parlamentné voľby, ktorých víťazom sa stala koalícia HZDS a Roľníckej strany Slovenska (RSS). Ich celkový zisk bol 34,97 %.
 Podľa niektorých kritikov HZDS výrazne k víťazstvu pomohla hlavná spravodajská relácia verejnoprávnej televízie, v tom čase Aktuality STV, ktoré informovali, že Mečiarovi nebolo umožnené voliť. Neskôr Slovenská volebná komisia reagovala vyhlásením, že STV porušila volebný zákon odvysielaním príspevku o V. Mečiarovi v prvý deň volieb. Pätnásť redaktorov STV sa dištancovalo od kolegov Ivety Beníkovej a Igora Kubiša, ktorí sa na tomto porušení zákona podieľali.
 Hneď po voľbách, na jeseň 1994 funkcionári HZDS Oľga Keltošová a Ivan Lexa navštívili prezidenta Kováča a vyzvali ho, aby podal demisiu. Ten odmietol.
 Vládna koalícia bola v decembri vytvorená z víťaza volieb HZDS, Slovenskej národnej strany (SNS) so ziskom 5,4 % a Združenia robotníkov Slovenska (ZRS), ktoré získalo 7,34 % hlasov voličov. Premiérom Slovenskej republiky sa stal Vladimír Mečiar (členovia vlády). Politickej opozícii po voľbách odkázal: „Je po voľbách, zvyknite si!“. Tento výrok charakterizoval celé nasledovné obdobie, kedy takmer všetku moc v štáte uchvátila vtedajšia vládna koalícia.
 Niektoré kontroverzné kroky vyvolali silné reakcie doma aj v zahraničí.
 Kritické ohlasy
 Medzi kroky, ktoré boli vyčítané tretej vláde Vladimíra Mečiara patrí:
 Ustanovujúca schôdza Národnej rady SR (1994)
 Konala sa 3. a 4. novembra 1994. Zúčastnilo sa jej všetkých 150 právoplatne zvolených poslancov a prezident Michal Kováč. Po skladaní poslaneckých sľubov nasledovali voľby predsedov výborov NR SR a ich členov, pričom bola porušená dohoda politických strán o princípe pomerného zastúpenia v NR SR. V tajných voľbách bol za predsedu NR SR zvolený Ivan Gašparovič a za podpredsedov Augustín Marián Húska a Ján Ľupták. Obidvom schôdzam predsedal Ivan Gašparovič, ktorý bol predsedom NR SR aj v predchádzajúcom volebnom období.
 V 11 parlamentných výboroch obsadila tichá koalícia HZDS – ZRS – SNS, ktorá mala spolu 83 poslancov všetkých predsedov (HZDS-RSS ôsmich, ZRS dvoch a SNS jedného). Do Výboru pre životné prostredie a ochranu prírody bola na návrh koaličných poslancov (hlavne Oľgy Keltošovej) zaradená väčšina opozičných poslancov. Z Výboru pre vzdelanie, vedu, kultúru a šport bol do tohto výboru preradený napríklad aj Juraj Švec, rektor Univerzity Komenského. „Pri zadeľovaní poslancov do výborov išlo často o sladkú pomstu,“ napísal vtedajší poslanec HZDS a šéfredaktor denníka Slovenská republika Ján Smolec.
 O 23:07 hod. sa začala 2. schôdza NR SR. Tichá koalícia HZDS – ZRS – SNS, ktorá mala spolu 83 poslancov, začala pod heslom „Víťaz berie všetko“ uplatňovať svoju predstavu „demokracie“. Koaliční poslanci vyslovili nedôveru ministrovi vnútra Ladislavovi Pittnerovi a ministrovi privatizácie Milanovi Janičinovi, napriek tomu, že vláda Jozefa Moravčíka už podala demisiu. Po tomto akte zostali v rokovacej sieni len traja poslanci opozície. 83 zákonodarcov koalície rokovalo celú noc. Vydržal s nimi nakoniec len jeden poslanec opozície – podpredseda SDĽ Robert Fico.
 Koaliční poslanci odvolali všetkých členov Rady Slovenskej televízie a Rozhlasovej rady a zvolili nových, odvolali aj predsedu Najvyššieho kontrolného úradu Jozefa Oleja a podpredsedu Milana Hudana, generálneho prokurátora Vojtecha Bacha a za nového zvolili Ľudovíta Hudeka. Odvolali aj všetkých členov Prezídia a Dozornej rady Fondu národného majetku, za nového predsedu Prezídia FNM zvolili Štefana Gavorníka.
 Ráno o 5:15 koaliční poslanci prijali zákon o zrušení rozhodnutí vlády o privatizácii podnikov po 6. septembri 1994. Vymenovala nových členov osobitého kontrolného orgánu parlamentu na kontrolu činnosti SIS. Jeho predsedom sa stal Ivan Lexa.
 Vytvorila sa aj dočasná komisia na preskúmanie právoplatnosti voľby poslancov za Demokratickú únia Slovenska. Komisiu viedol Dušan Macuška. Protiústavne boli vytvorené dve komisie na prešetrenie príčiny pádu druhej Mečiarovej vlády v marci 1994. Hlasovanie o personálnej zmene vo funkcii ústredného riaditeľa STV a Slovenského rozhlasu bolo posledným bodom schôdze. Z funkcie riaditeľa Slovenského rozhlasu bol odvolaný Vladimír Štefko a zvolený bol Ján Tužinský.
 Noc, keď za dvanásť hodín rokovania poodvolávali koaliční poslanci funkcionárov zo štátnych orgánov, na ktoré má parlament dosah, a dosadili tam svojich ľudí niektorí (napr. Béla Bugár) označili ako slovenskú noc dlhých nožov. Z dôležitých štátnych funkcií bolo odvolaných 38 ľudí. Ovládnutie parlamentu bolo len začiatkom mohutnej ofenzívy, do ktorej v tú noc Mečiar prešiel. Až neskôr jeho oponenti pochopili, že ide o snahu "zmocniť sa celého štátu".
 24. novembra 1994 vyjadrila Európska únia znepokojenie nad priebehom oboch schôdzí, pričom okrem opozície prejavila pochybnosti aj široká odborná a laická verejnosť.
 Priebeh schôdze potvrdil slová, ktoré povedal Mečiar na stretnutí predstaviteľov HZDS v rekreačnom zariadení VSŽ v Zlatej Idke pri Košiciach rok predtým – 27. a 28. novembra 1993 a ktoré vyšli prepísané v denníku Slovenský východ:„Prevalcujeme to všetko, nech sa deje vôľa Božia, že sa budú všetci diviť!“Z prepisu prejavu V. Mečiara známeho ako „parný valec zo Zlatej Idky“
 Zavlečenie Michala Kováča ml. do cudziny (1995)
 Róbert Remiáš zahynul pri výbuchu auta (29. apríla 1996)
 Zahynul 29. apríla 1996 okolo 22:15 po výbuchu automobilu značky BMW, na križovatke ulíc Karloveská, Botanická a Devínska cesta. Vyšetrovanie preukázalo, že príčinou výbuchu automobilu na kombinovaný benzínový aj plynový pohon bolo asi 150 až 200 g výbušniny. Vyjadrenie Mečiara k záverom vyšetrovania smrti Remiáša pri rozprave o návrhu na zrušenie amnestií 18. októbra 2006: „Rozhodnutie je, že skutok sa nestal. To znamená žiadne ovplyvňovanie, objednávanie vraždy nebolo. Rozhodol ten, kto je oprávnený rozhodnúť. Ostatní ste gágaji, táraji a pre mňa prďúsi.“
 Kauza František Gaulieder (december 1996)
 4. decembra 1996 vylúčili poslanci vtedajšej vládnej koalície z parlamentu nezávislého poslanca Františka Gauliedera (do parlamentu kandidoval za HZDS) proti jeho vôli. Jeho vylúčenie odôvodňovali listom, ktorý vraj poslal predsedovi parlamentu Ivanovi Gašparovičovi, kde malo byť jeho vzdanie sa poslaneckého mandátu. Vládna koalícia svoje rozhodnutie nezmenila ani napriek Gauliederovmu nesúhlasu, ktorý dal najavo slovne i písomne, a ani napriek tomu že o nezákonnosti tohto ich rozhodnutia rozhodol aj Ústavný súd Slovenskej republiky. Podľa vyjadrenia Richarda Rapanta (predseda senátu ÚS SR), senát ÚS SR zistil, že list na základe ktorého NR SR rozhodla o F. Gauliederovi je list z 26. júla 1994, ktorý podpísal v bratislavskom Istropolise za prítomnosti ďalších kandidátov na poslancov pre blížiace sa voľby. Ďalšie fakty hovoria o tom, že kandidáti na poslancov popri tomto liste podpísali aj zmluvu s HZDS podľa paragrafu 51 Občianskeho zákonníka, v ktorej sa k niečomu zaviazali, kde bol podpis overený prítomnou pracovníčkou. Po podpísaní zmluvy budúci poslanci podpísali aj abdikačný list. Tieto abdikačné listy poslancom odovzdané neboli a boli k dispozícii u niekoho iného. Na abdikačnom liste z tohto dátumu podpis F. Gauliedera nie je overený, ale 4. novembra 1996 bolo jeho overenie v NR SR preukazované poslednou stranou zmluvy s HZDS na ktorej bol podpis overený. Z toho vyplýva, že abdikačný list, ktorý F. Gaulieder nevlastnil, nemohol poslať parlamentu.
 Kauza Ladislav Hruška (1997)
 Vo februári 1997 do parlamentu po zosnulom poslancovi Slovenskej národnej strany Bartolomejovi Kuncovi nastúpil Ladislav Hruška, hoci podľa volebného zákona mal nastúpiť Emil Spišák.
 Zmarené referendum (1997)
 13. marca prezident Michal Kováč vyhlásil referendum na 23. a 24. máj so štyrmi otázkami:
 tri sa týkali vstupu SR do NATO a
 štvrtá otázka priamej voľby hlavy štátu.
 22. apríla vláda SR prijala uznesenie, v ktorom konštatovala rozpor v otázke o priamej voľbe hlavy štátu (ktorú presadzovala opozícia) s Ústavou SR a platnou legislatívou. Zároveň uložila ministrovi vnútra nedistribuovať hlasovací lístok s otázkou referenda o priamej voľbe prezidenta. 25. apríla sa Ústredná komisia pre referendum (ÚKR) uzniesla, že rozhodnutie vlády nedistribuovať hlasovací lístok so štvrtou otázkou je v rozpore s platným právnym poriadkom. Minister vnútra Gustáv Krajči s tým nesúhlasil a zdôraznil, že ministerstvo vnútra má „do pondelka čas, aby sme povedali, ako budeme postupovať“. 28. apríla ministerstvo predložilo Ústrednej komisii pre referendum návrh dvoch hlasovacích lístkov:
 na jednom lístku boli 3 otázky súvisiace so vstupom SR do NATO a
 na druhom otázka o priamej voľbe prezidenta.
 ÚKR to odmietla. 5. mája schválila vlastnú predlohu lístka a rozhodla, že „bolo vyhlásené jedno referendum s jedným hlasovacím lístkom so štyrmi otázkami a na jeho druhej strane bude vytlačená príloha návrhu ústavného zákona o priamej voľbe prezidenta občanmi“. Rovnako zaviazala ministerstvo predložiť 7. mája predlohu lístka, aby ju mohla opečiatkovať. V určený termín však ÚKR mohla len konštatovať, že ministerstvo neplní uznesenia a nepredložilo vzor hlasovacieho lístka so štyrmi otázkami. Ďalší týždeň, 15. mája minister vnútra Gustáv Krajči rozhodol, že kým Ústavný súd nevydá rozhodnutie, či je možné referendom meniť ústavu, bude blokovať distribúciu lístka so 4. otázkou – napriek tomu, že je to v rozpore s uzneseniami ÚKR. 20. mája nariadil prednostom (krajských úradov) nedistribuovať hlasovacie lístky. Zároveň požiadal prezidenta o odloženie referenda, ten to 21. mája 1997 odmietol. Dňa 21. mája 1997 (dva dni pred referendom) Ústavný súd prerokoval podnet skupiny poslancov a vydal uznesenie č. 139/1997 Z.z., že Ústava Slovenskej republiky neobsahuje zákaz, aby predmetom referenda bola otázka o zmene Ústavy. Zároveň však Ústavný súd rozhodol, že príloha rozhodnutia prezidenta Slovenskej republiky o vyhlásení referenda k štvrtej otázke odporuje § 2 ods. 3 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 564/1992 Zb. o spôsobe vykonania referenda. Minister vnútra Gustáv Krajči s odvolaním sa na rozhodnutie Ústavného súdu nechal na vlastnú zodpovednosť nanovo vytlačiť lístky len s prvými troma otázkami. Referendum sa konalo 23. – 24. mája 1997, v niektorých volebných obvodoch boli distribuované hlasovacie lístky s tromi a niekde so štyrmi otázkami, niekde sa vôbec referendum nekonalo. Celé referendum sprevádzali organizačné zmätky. 30. septembra prokurátor JUDr. Michal Barila obvinil Gustáva Krajčiho pre trestné činy marenia prípravy a priebehu volieb alebo referenda a z trestného činu falšovania a pozmeňovania verejnej listiny, úradnej pečate a úradnej uzávery.
 Na podnet Ivana Šimka, ktorý podal na Ústavný súd sťažnosť, súd vo februári 1998 vyhlásil, že Ministerstvo vnútra porušilo ústavné právo občana (Ivana Šimka) zúčastniť sa na referende. 20. februára 1998 prezident Michal Kováč znovuvyhlásil referendum na 19. apríla 1998.
 Hodiny a Mečiarove amnestie (marec 1998)
 Digitálne hodiny umiestnené oproti prezidentskému palácu, nápad marketingového "mága" HZDS a neskôr aj Smeru Fedora Flašíka, niekoľko mesiacov odratúvali dni do skončenia volebného obdobia prezidenta Kováča – 2. marca 1998. 3. marca 2003 vláda po prevzatí právomoci prezidenta referendum zrušila a v ten istý deň Vladimír Mečiar ako zastupujúci prezident udelil amnestiu únoscom Michala Kováča ml. a za trestné činy spáchané v súvislosti s prípravou a vykonaním referenda. Gustáv Krajči sa v roku 2003 k zmareniu referenda vyjadril: "Mal som dve možnosti – podať demisiu, alebo realizovať vládne uznesenie", ale zároveň uznal, že mohol aj rešpektovať návrhy prezidenta Kováča a počkať na výsledok referenda.
 Nový volebný zákon (1998)
 Na jar 1998 sa objavili snahy HZDS o prijatie volebného zákona fakticky likvidujúceho koalície. Krok, ktorý bol namierený najmä proti Slovenskej demokratickej koalícii (SDK), ktorá by podľa nového zákona potrebovala získať 25 % aby sa dostala do parlamentu vyústil do zmeny koalície SDK na samostatnú stranu SDK. Mala to byť strana len na účely volieb. Mala 150 členov, presne toľko, koľko mohlo kandidovať za poslancov vo voľbách. Jej predsedom sa na ustanovujúcom sneme 4. júla 1998 stal Mikuláš Dzurinda.
 Snahy o ovládnutie médií (1997 až 1998)
 Ústredný riaditeľom STV sa po Jozefovi Darmovi stal v decembri 1996 Igor Kubiš. Kubiš využíval aj denník Koridor, ktorý bol blízky HZDS. Zatiaľ čo vládni politici mali v STV dvere otvorené dokorán, pre opozičných sa „verejnoprávna“ televízia stala nedostupnou. Zato boli pravidelne na pranieri v Kapustových (redaktor STV) Fašírkach (raz za dva týždne v roku 1998). O údajných pokleskoch opozičníkov vypovedali okrem toho rôzni utajení svedkovia. Podľa niektorých indícií sa za vyštvorčekovanými hlavami skrývali tajnou službou vydieraní ľudia. Dokumenty s pochybnými svedkami však boli nehodnoverné už len preto, že nemali uvedených autorov. Rada STV v auguste 1997 a v máji 1998 po najkrikľavejších prešľapoch opakovane upozorňovala Kubiša na neprofesionalitu spravodajstva a neúspešne ho žiadala, aby zabezpečil nápravu.
 Provládny denníka Slovenská republika vydávala síce spoločnosť Salus, s. r. o., v ktorej jedným z vlastníkov bolo HZDS. Denník Slovenská republika viedol ako šéfredaktor poslanec HZDS Ján Smolec do 1. septembra 1996, potom Eduard Fašung, potom od 1997 Jaroslav Rezník st.
 Podľa odborných odhadov k tomuto hnutiu mal vtedy veľmi blízko aj každý tretí regionálny denník. Napríklad na východnom Slovensku to boli denníky Lúč, Košický večer a Nové korzo, ktoré sa nachádzali pod kontrolou Rezešových železiarní (VSŽ).
 Tretia Mečiarova vláda získavala vplyv v médiách aj prostredníctvom štátnych podnikov, od ktorých mnohé noviny záviseli kvôli príjmom z reklamy. Pred voľbami v roku 1998 to boli najmä vtedajšie Slovenské elektrárne.
 Neposlušnú tlač sa vláda pokúsila už rok predtým potrestať zvýšenou daňou z pridanej hodnoty z dovtedajších 6 na 23 percent, ak významnú ak významnú časť obsahu bude tvoriť inzercia, erotika alebo pornografia. Väčšina celoštátnych denníkov v novembri 1997 vtedy vyšla na protest s vybielenou titulnou stranou, protestovali aj medzinárodné novinárske organizácie. Vedenie súkromného Rádia Twist sa zase malo spamätať a prestať s opozičným vysielaním po vypnutí prívodu elektrickej energie pre vysielač Sitno trvajúcom od 27. 11. do 4. 12. 1997.
 Kauza Gamatex alebo "Zachráňte Markízu" bol obchodný spor firmy Mariana Kočnera Gamatex proti Pavlovi Ruskovi o ovládnutie televízie Markíza, ktorý vyvrcholil v septembri 1998, dva týždne pred parlamentnými voľbami. Na stranu Ruskovej televízie sa vtedy postavili niektorí opoziční politici a časť verejnosti. Demonštrácia pred televíziou sa zmenili na veľký 48-hodinový happening. Okrem iných 16. septembra 1998 tu rečnili Mikuláš Dzurinda aj Róbert Fico. Na "Zachráňte Markízu" prišli stovky, možno tisíce ľudí (bojovať za Markízu, slobodu slova a demokraciu).
 Slovensko a prístupové rokovania do NATO a Európskej únie
 Napriek tomu že vláda, ktorá vzišla z volieb v roku 1994 mala v programovom vyhlásení ako svoju prioritu vstup Slovenska do Európskej únie, predstavitelia vládnych strán spochybňovali kritériá, splnením ktorých EÚ podmieňovala vstup Slovenska do únie. Rozdielne postoje mali aj jednotlivé vládne strany: SNS bola vyslovene proti integrácii, ZRS nemalo k integrácii jednoznačný názor a predstavitelia HZDS (ktoré malo vstup do EÚ aj vo volebnom programe) mali k integrácii tiež skôr skeptický postoj. Neochota vládnych predstaviteľov podriadiť sa určitým kritériám sa prejavila hlavne po roku 1995, kedy inštitúcie EÚ (Európska komisia a Európsky parlament) a jej zástupcovia začali upozorňovať slovenských štátnych predstaviteľov, že niektoré trendy vnútropolitického vývoja Slovenska nezodpovedajú kritériám na vstup do EÚ.
 V februári 1996 navštívil Slovensko komisár EÚ pre zahraničné vzťahy Hans van den Broek, ktorý sa počas návštevy vyjadril, že Slovensko má priestor na podstatné zlepšenie situácie v oblasti fungovania inštitúcií zabezpečujúcich demokraciu, právny štát, slobodu tlače a dodržiavanie ľudských a menšinových práv. Po návrate do Bruselu vyjadril komisár EÚ určité obavy o politický vývoj na Slovensku.
 Koncom februára EÚ opäť poukázala na nedostatky Slovenska v naplňovaní princípov demokracie a ochrany práv menšín, toto stanovisko odovzdala Slovensku na zasadnutí Asociačnej rady EÚ-SR.
 Ďalšie vyhlásenie EÚ dostalo Slovensko v marci 1996 v súvislosti so schválením Trestného zákona (tzv. zákona na ochranu republiky) Národnou radou SR. EÚ vyjadrila znepokojenie nad jednotlivými ustanoveniami novely, ktoré poškodzujú demokratické práva a vyzvala Slovensko, aby ich starostlivo preskúmala v súvislosti s prihláškou Slovenska do EÚ.
 Začiatkom júna 1996 sa v Bruseli uskutočnilo rokovanie spoločného parlamentného výboru EÚ a SR. Rokovanie sa vyznačovalo kritickým hodnotením úrovne pripravenosti SR na plnenie politických kritérií na vstup do EÚ.
 Pred odovzdávaním vyplneného dotazníka SR na vstup do EÚ spochybnil predpoklady Slovenska na vstup nemecký kancelár Helmut Kohl, ktorý sa vyjadril že vnútorný vývoj na Slovensku škodí obrazu Slovenska, pričom predpoklady Slovenska na vstup do EÚ sa nielen nezlepšili, ale naopak zhoršili.
 V októbri 1996 veľvyslanec EÚ na Slovensku George Zavvos a veľvyslanec USA Ralph Johnson zdôraznili potrebu uskutočniť demokratické zmeny, aby Slovensko bolo akceptované v NATO aj v EÚ. Veľvyslanec Zavvos vyhlásil, že Slovensko musí ešte veľa urobiť v ekonomickej a politickej oblasti, aby mohla počítať so vstupom do EÚ. Vtedajší minister zahraničných vecí SR Pavol Hamžík na margo vyjadrení Johnsona a Zavvosa vyhlásil: „Nevidím dôvod, aby ministerstvo zaujímalo stanovisko k vystúpeniam veľvyslancov, ktorých tu je X.„
 V októbri 1996 sa v Bratislave konalo zasadnutie spoločného parlamentného výboru EÚ-SR, na ktorom vystúpil premiér SR Vladimír Mečiar, ktorý zdôraznil, že SR vynakladá veľa úsilia na dosiahnutie strategických cieľov integrácie, pritom ničím a nijako nezaostáva za okolitými štátmi. V novembri na mítingu HZDS Vladimír Mečiar na margo upozornení predstaviteľov EÚ k posilneniu demokracie na Slovensku uviedol, že si „treba vypočuť každého, ale urobiť si po svojom“.
 V decembri 1996 Európsky parlament prijal rezolúciu týkajúcu sa vylúčenia poslanca Františka Gauliedera z Národnej rady SR. EP požiadal NR SR, aby prehodnotila svoje rozhodnutie a upozornil slovenskú vládu, že zachovanie základných demokratických princípov vrátane slobodného výkonu poslaneckého mandátu je podmienkou pre uskutočnenie a budovanie spolupráce s EÚ.
 V marci 1997 sa v Bratislave uskutočnila návšteva podpredsedu EK Leona Brittana. Niekoľko dní pred touto návštevou minister zahraničných vecí SR Pavol Hamžík vyjadril nádej, že návšteva podpredsedu EK sa stane príležitosťou pre stupňovanie dialógu s EÚ. Počas svojej návštevy Brittan upozornil na také prejavy v politickom živote Slovenska, ktoré vyvolávajú u zahraničných pozorovateľov obavy. Podpredseda EK zdôraznil význam rešpektovania „neekonomických kritérií“ členstva v EÚ. Vyzval vládu Slovenska, aby zvážila uzavretie dohody o voľnom obchode s Ruskom, pretože takáto dohoda by bola v rozpore s úsilím Slovenska vstúpiť do EÚ.
 V máji 1997 navštívil Bratislavu minister zahraničných vecí Nemecka Klaus Kinkel, ktorý odovzdal slovenským štátnym predstaviteľom písomný zoznam výhrad, ktoré Európska únia a NATO majú voči vnútropolitickému vývoju na Slovensku (neprijatie zákona o jazyku národnostných menšín, zákon o vysokých školách, konflikt medzi predsedom vlády a prezidentom, kauza Gaulieder). Po stretnutí s Kinkelom minister zahraničných vecí Hamžík vyhlásil, že nevidí dôvod, prečo by malo byť Slovensko z prvej vlny rozširovania vynechané.
 Na zmarené referendum o priamej voľbe prezidenta a vstupe SR do NATO reagovala koncom mája 1997 Európska únia vyhlásením, v ktorom vyjadrila obavy z odohrávajúcich sa udalostí, upozornila na právoplatné rozhodnutia Ústavného súdu SR a Ústrednej komisie pre referendum a vyzvala vládu SR, aby rešpektovala právny štát a princípy, ktoré sú nevyhnutné na upevnenie demokratickej spoločnosti.
 Koncom mája navštívil Bratislavu komisár EÚ Hans van den Broek, ktorý po stretnutí so slovenskými predstaviteľmi vyhlásil, že právny štát a demokracia nie sú na Slovensku dostatočne zakorenené, poukázal pritom na kauzu zmareného referenda.
 Koncom júna 1997 navštívila Brusel ministerka zahraničných vecí Zdenka Kramplová. Komisár van den Broek zopakoval počas rozhovorov s ňou výhrady EK voči Slovensku, zdôraznil však pretrvávajúci záujem o prijatie Slovenska za riadneho člena. Kramplová poukázala na dostatok času na splnenie všetkých podmienok na vstup, na snahu vlády o dosiahnutie vnútropolitického konsenzu a o vyslanie signálu, že Slovensko chce vstúpiť do EÚ medzi prvými krajinami.
 V polovici júla 1997 EK rozhodla, že Slovensko nebude prizvané na rokovanie o vstupe SR do EÚ. V Posudku EK k žiadosti Slovenska o členstvo v EÚ sa uvádza, že: „... na Slovensku stále existuje medzera medzi ústavnými ustanoveniami a politickou praxou.“ Komisia zistila, že „vláda práva a demokracie nie je stále dostatočne hlboko zakorenená. Toto bude vyžadovať väčšiu otvorenosť k opozičným názorom, spoľahlivé fungovanie štátnych inštitúcií a rešpektovanie ich jednotlivých úloh v ústavnom poriadku“.
 Napriek deklarovanej snahe o vstup do Európskej únie vláda v rokoch 1994 – 1998 tento prakticky zablokovala a znemožnila. Až vláda, ktorá vzišla z volieb v roku 1998, znovu obnovila vstupné rokovania s EÚ.
 Volebné obdobie 1998 – 2002
 V celkovo štvrtých voľbách od Nežnej revolúcie do Národnej rady získalo HZDS 27 %, na vytvorenie vlády to však nestačilo. Nový vládny kabinet bol v októbri vytvorený zo zástupcov Slovenskej demokratickej koalície (SDK), ktorej dalo hlas 26,33 % voličov, SDĽ so 14,66 %, Strany maďarskej koalície (SMK), ktorá získala 9,12 % a Strany občianskeho porozumenia (SOP) so ôsmimi percentami hlasov voličov. Novovytvorená vláda získala označenie vláda zmeny, ktoré vzniklo najmä z predvolebných reklám SDK. Predsedom vlády sa stal Mikuláš Dzurinda za SDK, predsedom Národnej rady Jozef Migaš za SDĽ. Vládna koalícia mala v parlamente drvivú väčšinu poslancov, vďaka 3/5 väčšine sa jej podarilo presadiť napríklad pred voľbami sľúbenú priamu voľbu prezidenta.
 Medzi zahraničnopolitické priority novej vlády patril najmä vstup do Európskej únie a NATO, snaha dobehnúť okolité krajiny. V ekonomickej oblasti dochádzalo k viacerým sporom, nakoľko vláda bola širokospektrálna – spájala ľavicové strany (SOP, SDĽ, SDSS, SZS) s pravicovými (napríklad KDH, DS). Ďalším problémom bola najsilnejšia „strana“ koalície – SDK, ktorá spájala 5 strán a časť jej vedenia sa pokúšala vytvoriť na troskách zakladajúcich strán novú „ľudovú stranu“. Na druhom Kongrese SDK, ktorý sa konal 19. júna 1999 v Prešove Ivan Šimko vyhlásil, že „SDK už nie je závislá od materských strán.“ Päť strán tvoriacich SDK však už v tom čase požadovali návrat ku koalícii a zrušenie jednotnej strany SDK. Ďalší vývoj smeroval k rozpadu SDK. Na jej troskách vznikla nová strana – SDKÚ a päť obnovených materských strán.
 Priama voľba prezidenta
 V prvých priamych prezidentských voľbách zvíťazil koaličný kandidát a predseda jednej z koaličných strán Rudolf Schuster. Zo širokospektrálnej koalície sa mu však nepodarilo získať podporu od všetkých strán. Napríklad pravicová časť SDK (tvorená najmä členmi KDH) ho nebola ochotná podporiť, pretože bol bývalý vysoký člen komunistickej strany. Podporu kandidatúre vyjadrilo svojim podpisom Rudolfovi Schusterovi len 18 zo 42 poslancov klubu SDK.
 V prvom kole kandidovalo celkom 10 kandidátov, 11. mája 1999 sa Michal Kováč vzdal kandidatúry v prospech Rudolfa Schustera. Voľby sa uskutočnili 15. mája 1999, jednotliví kandidáti boli (povolanie podľa oficiálnej kandidačnej listiny):
 JUDr. Ján Demikát, právnik
 Ing. Michal Kováč, CSc., ekonóm
 Doc. Ing. Juraj Lazarčík, CSc., vysokoškolský učiteľ
 JUDr. Vladimír Mečiar, právnik
 Ing. Ivan Mjartan, politický analytik
 Ing. Rudolf Schuster, CSc., Dr.h.c., stavebný inžinier
 Ing. Ján Slota, banský inžinier
 Magda Vášáryová, sociologička
 PhDr. Boris Zala, vysokoškolský učiteľ
 Prof. MUDr. Juraj Švec, DrSc., lekár
 V prvom kole bolo odovzdaných 2 948 402 právoplatných hlasov. Do druhého kola postúpil Vladimír Mečiar (37,23 %) a Rudolf Schuster (47,37 % hlasov). Tretia skončila Magda Vášáryová s 6,60 % hlasov, štvrtý Ivan Mjartan s 3,59 % hlasov.
 V druhom kole uskutočnenom 29. mája získal Rudolf Schuster 57,18 % a stal sa prezidentom SR. Vladimír Mečiar získal 42,81 % hlasov z celkového počtu 3 021 123 právoplatných. Schuster sa 15. júna po zložení sľubu na slávnostnej schôdzi parlamentu oficiálne ujal úradu prezidenta SR a Slovensko malo po 470 dňoch opäť hlavu štátu. Schuster sa vzdal členstva v materskej strane, ďalší kongres SOP zvolil 26. júna za jej nového predsedu podpredsedu vlády SR Pavla Hamžíka. SOP sa po odchode Schustera postupne v prieskumoch verejnej mienky prepadala až pod prah zvoliteľnosti.
 Volebné obdobie 2002 – 2006
 Parlamentné voľby vyhralo so ziskom 19,5 % hlasov HZDS. Druhá s 15,09 % bola Slovenská demokratická a kresťanská únia (SDKÚ). Smer so ziskom 13,46 % obsadil tretie miesto. Stranu maďarskej koalície (SMK) podporilo 11,16 % voličov, Kresťanskodemokratické hnutie (KDH) 8,25 a Alianciu nového občana (ANO) 8,01 %. Do parlamentu sa dostala ešte Komunistická strana Slovenska (KSS) so 6,32 percentnou podporou.
 8. októbra 2002 koaličnú zmluvu slávnostne podpísali v Bratislave predseda SDKÚ Mikuláš Dzurinda, predseda SMK Béla Bugár, predseda KDH Pavol Hrušovský a predseda ANO Pavol Rusko a o 8 dní neskôr – 16. októbra vymenoval prezident Rudolf Schuster novú vládu pod vedením staronového premiéra Mikuláša Dzurindu. Členovia vlády (podľa oficiálnej fotografie, v poradí na fotografii):
 Ivan Šimko, 24. septembra 2003 ho prezident odvolal, nahradil ho Juraj Liška 10. októbra 2003.
 Daniel Lipšic
 Ľudovít Kaník, 17. októbra 2005 podal demisiu do rúk prezidenta SR. V ten istý deň ho nahradila Iveta Radičová
 Rudolf Chmel
 Pál Csáky
 Pavol Prokopovič
 Eduard Kukan
 Zsolt Simon
 Mikuláš Dzurinda
 Vladimír Palko, 7. február 2006
 László Gyurovszky
 Ivan Mikloš
 Martin Fronc
 László Miklós
 Robert Nemcsics, podal demisiu, 10. septembra 2003 ju prezident Rudolf Schuster prijal
 Pavol Rusko od 24. septembra 2003 do 24. augusta 2005. Pavla Ruska odvolal z funkcie prezident Ivan Gašparovič na návrh Mikuláša Dzurindu.
 Jirko Malchárek od 4. októbra 2005
 Rudolf Zajac
 Vládne krízy 2002 – 2005
 Prvýkrát sa strany koalície dostali do sporu koncom roka 2002 kvôli nomináciám do Dozornej rady Slovenských elektrární. KDH tvrdilo, že do orgánov podniku sa dostali nominanti ANO a žiadalo zastúpenie všetkých vládnych strán v riadiacich a kontrolných orgánoch elektrární. Po tejto kríze aj SDKÚ, SMK a ANO odmietli politické nominácie vo všetkých relevantných podnikoch s majetkovou účasťou štátu.
 Ďalšiu krízu spôsobilo odpočúvanie denníka SME. Začiatkom roka 2003 vyzval vtedy podpredseda parlamentu Pavol Rusko ministra vnútra Vladimíra Palka na odstúpenie z funkcie, kvôli odpočúvaniu Ruskovho mobilného telefónu. Palko argumentoval chybou v odpočúvacom zariadení a navyše podľa neho a ďalšieho vyšetrovania išlo o odpočúvania SIS. Polícia nakoniec došla k záveru, že odpočúvaná bola redakcia denníka SME. Zachytený bol nepodstatný rozhovor o Vianociach.
 16. a 17. mája 2003 sa uskutočnilo Referendum na Slovensku o vstupu do Europskej Únie.
 Po kauze so zmenkami bol po výzvach KDH z vlády odvolaný Pavol Rusko. Časť poslancov ANO, ktorá mu ostala verná prestala podporovať vládnu koalíciu. Rozkol v ANO umožnil aj obštrukciu v parlamente, ktorú sa podarilo ukončiť 21. septembra 2005. Vláda závisela od lojality viacerých nezávislých poslancov, podľa opozície podplatených finančnými skupinami. Ďalšia kríza sa objavila v januári 2006, keď minister zahraničných vecí Eduard Kukan odmietol vláde predložiť Zmluvu o výhrade svedomia, čím zablokoval akúkoľvek ďalšiu snahu o jej prijatie, napriek tomu, že to bolo súčasťou programového vyhlásenia druhej Dzurindovej vlády. KDH následne vystúpilo z vlády, čo viedlo k predčasným voľbám 2006.
 Volebné obdobie 2006 – 2010
 Parlamentné voľby na Slovensku v roku 2006 boli predčasné parlamentné voľby, ktoré sa konali v sobotu 17. júna 2006. Ich dôsledkom bol koniec druhej vlády Mikuláša Dzurindu a vznik prvej vlády Roberta Fica.
 Víťazná strana Smer získala vo voľbách 29,14% hlasov voličov. Za ňou skončila SDKÚ so ziskom 18,36%, nasledovala SNS s 11,73% hlasov a Strana maďarskej komunity s 11,68%. Do parlamentu sa ešte dostalo HZDS s 8,79% a KDH s 8,31% hlasov. Na premiérske kreslo zasadol Robert Fico po tom, čo zostavil vládu trojkoalície SMER - SNS - HZDS.
 Pozri aj:
 Prípad Hedvigy Malinovej (napadnutá 25. augusta 2006)
 Kauza Interblue (od decembra 2008)
 21. december 2008, Slovensko vstupilo do Schengenskom priestoru.
 1.januára 2009, Slovensko príjalo Euro.
 Volebné obdobie 2010 – 2012
 Voľby 2010 vyhral SMER ale vládu nakoniec zostavila Iveta Radičová z SDKÚ.
 Pozri aj:
 Kauza Gorila (2011)
 Kauza Váhostav (koncom roku 2014, gradovala 2015)
 Volebné obdobie 2012 – 2016
 Vďaka zisku 44,41% hlasov vo voľbách v roku 2012 mala strana SMER nadpolovičnú väčšinu v parlamente a jej predseda Robert Fico mohol zostaviť vládu (druhá vláda Roberta Fica) bez podpory iných strán.
 Volebné obdobie 2016 – 2020
 Voľby do NR SR sa konali 5. marca 2016. 23. marca 2016 bola vymenovaná tretia vláda Roberta Fica, ktorá 15. marca 2018 podala demisiu a 22. marca 2018 bola vymenovaná nová vláda Petra Pellegriniho.
 Pozri aj:
 Filip Rybanič si ako zamestnanec Tatrabanky pozrel v júni 2016 účty Roberta Kaliňáka, Jána Počiatka a ďalších a v médiách začali spájať ich transakcie s Ladislavom Bašternákom.
 Mečiarove amnestie boli zrušené 5. apríla 2017.
 27. novembra 2017 vznikla politická strana Progresívne Slovensko.
 25. januára 2018 vznikla politická strana SPOLU – občianska demokracia.
 Úkladná vražda Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, ktorá sa stala v stredu 21. februára 2018 odštartovala vládnu krízu 2018, ktorá vyústila do politických rezignácií:
 Marek Maďarič (28. februára rezignoval z postu ministra kultúry)
 Robert Kaliňák (12. marca 2018 z postu ministra vnútra)
 Robert Fico (15. marca 2018 rezignoval z postu premiéra)
 Lucia Žitňanská (neuchádzala sa v novej vláde o jej dovtedajší post ministerky spravodlivosti)
 Tomáš Drucker (17. apríla 2018 rezignoval z postu ministra vnútra)
 Tibor Gašpar (31. mája 2018 z postu policajného prezidenta)
 V októbri 2018 prezident Kiska prehral súdny spor o pozemok vo Veľkom Slavkove.
 V novembri 2018 sa konali voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2018.
 Prvé kolo voľby prezidenta Slovenskej republiky v roku 2019 sa uskutočnilo 16. marca 2019 a druhé kolo sa uskutočnilo 30. marca 2019. Zuzana Čaputová sa stala prvou prezidentkou, keď zvíťazila nad Marošom Šefčovičom (18,66 %). Do funkcie bola inaugurovaná 15. júna 2019.
 V máji 2019 sa konali Voľby do Európskeho parlamentu. 22,74 % prítomných voličov znamená štvrtý krát po sebe najnižšiu účasť v rámci celej EÚ.
 Volebné obdobie 2020 – 2024
 Voľby do NR SR sa konali 29. februára 2020. Zvíťazilo v nich hnutie OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), NOVA, Kresťanská únia (KÚ), ZMENA ZDOLA so ziskom 25,02% hlasov. 1. marca 2020 predseda víťazného hnutia Igor Matovič podľa medializovaných informácií započal rokovania o budúcej koaličnej vláde. Prezidentka Čaputová prijala predsedov štyroch strán možnej koalície a oficiálne Matoviča poverila zostavením vlády v stredu 4. marca 2020. Išlo o strany SME RODINA (predseda Boris Kollár), Sloboda a Solidarita (predseda Richard Sulík) a ZA ĽUDÍ (predseda Andrej Kiska), teda všetky strany, ktoré sa dostali do parlamentu, okrem ĽSNS (predseda Marian Kotleba) a SMER – SD (predseda Robert Fico). Nakoniec, aj napriek verejne prejavenej nedôvere bola koalícia zložená zo všetkých štyroch rokujúcich strán: OĽANO, SME RODINA, SaS a ZA ĽUDÍ.
 Výsledné zloženie vlády Igora Matoviča bolo nasledovné:
 8 členov za OĽaNO,
 3 členovia za SaS,
 3 členovia za SME RODINA a
 2 členovia za stranu ZA ĽUDÍ.
 Predsedom parlamentu sa stal Boris Kollár zo SME RODINA; predseda strany ZA ĽUDÍ a bývalý prezident Andrej Kiska členom novej vlády nie je a vzdal sa aj poslaneckého mandátu. Svoje rozhodnutie vysvetlil zdravotnými dôvodmi. Prezidentka Zuzana Čaputová novú vládu vymenovala 21. marca 2020 a parlament jej vyslovil dôveru 30. apríla 2020. Na začiatku volebného obdobia mala vládna koalícia v parlamente 95 poslancov a mala teda aj ústavnú (trojpätinovú) väčšinu.
 Predsedovia Progresívneho Slovenska Michal Truban, SPOLU Miroslav Beblavý, KDH Alojz Hlina, ako aj Socialisti.sk Eduard Chmelár po neúspechu vo voľbách ohlásili, že rezignujú na miesto predsedu. Za nového predsedu SPOLU bol zvolený Juraj Hipš. Predsedníčkou Progresívneho Slovenska sa 6. júna 2020 stala Irena Bihariová, ktorá získala 105 hlasov a Truban získal 100.
 Skladanie vlády, jej vymenovanie, vyslovenie dôvery i prvé mesiace vládnutia sa odohrali v období celosvetovej pandémie koronavírusu.
 Pozri aj:
 Pandémia koronavírusu sa na Slovensku začala šíriť 6. marca 2020, keď bol potvrdený prvý prípad v Bratislavskom kraji.
 Od pondelka 9. marca 2020 prerušila STU a UK (a potom aj ostatné školy) výučbu.
 Premiér a zároveň minister zdravotníctva Peter Pellegrini potvrdzoval ďalšie prípady nakazenia aby Slovensko oficiálne deklarovalo núdzový stav 15. marca 2020.
 Referencie
 Literatúra
 Externé odkazy
 Programové vyhlásenie Vlády národného porozumenia
 Politickí lídri na Slovensku
 História vlád Slovenskej republiky
 Politika na Slovensku


type: legislation

text:
 8.11.2012
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 308/15
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1037/2012 AL COMISIEI
 din 7 noiembrie 2012
 de autorizare a substanței active izopirazam, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a anexei la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (1), în special articolul 13 alineatul (2) și articolul 78 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 80 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, Directiva 91/414/CEE a Consiliului (2) trebuie să se aplice substanțelor active pentru care s-a adoptat o hotărâre în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din directiva respectivă înainte de 14 iunie 2011, în ceea ce privește procedura și condițiile de autorizare. Pentru izopirazam, condițiile prevăzute la articolul 80 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 sunt îndeplinite prin Decizia 2010/132/UE a Comisiei (3).
 (2)
 În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, Regatul Unit a primit, la 25 noiembrie 2008, o cerere din partea Syngenta Crop Protection AG de includere a substanței active izopirazam în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Decizia 2010/132/UE a Comisiei a confirmat faptul că dosarul este „complet”, în sensul că se poate considera că acesta îndeplinește, în principiu, cerințele privind datele și informațiile prevăzute de anexa II și anexa III la Directiva 91/414/CEE.
 (3)
 Efectele acestei substanțe active asupra sănătății umane și animale și a mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/414/CEE, pentru utilizările propuse de solicitant. La 4 mai 2010, statul membru raportor desemnat a prezentat un proiect de raport de evaluare.
 (4)
 Proiectul de raport de evaluare a fost reexaminat de statele membre și de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”). La 27 februarie 2012, autoritatea a prezentat Comisiei concluzia sa cu privire la reexaminarea riscului utilizării ca pesticid a substanței active izopirazam (4). Proiectul de raport de evaluare a fost reexaminat de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și a fost finalizat la 28 septembrie 2012 sub forma unui raport de reexaminare al Comisiei pentru izopirazam.
 (5)
 Din diversele reexaminări efectuate reiese că este de așteptat ca produsele de protecție a plantelor care conțin izopirazam să îndeplinească, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările reexaminate și detaliate în raportul de reexaminare al Comisiei. Prin urmare, este adecvat ca substanța izopirazam să fie autorizată.
 (6)
 Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 coroborat cu articolul 6 și având în vedere datele științifice și tehnice actuale, este necesară includerea anumitor condiții și restricții. În special, este necesar să fie solicitate informații de confirmare suplimentare.
 (7)
 Fără a aduce atingere obligațiilor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 ca urmare a autorizării, luând în considerare situația specifică creată de tranziția de la Directiva 91/414/CEE la Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, ar trebui, cu toate acestea, să se aplice dispozițiile de mai jos. Statelor membre ar trebui să li se acorde o perioadă de șase luni după autorizare pentru a reexamina autorizațiile produselor de protecție a plantelor ce conțin izopirazam. După caz, statele membre ar trebui să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile. Prin derogare de la termenul respectiv, pentru transmiterea și evaluarea dosarului complet actualizat menționat în anexa III ar trebui acordată o perioadă mai lungă, astfel cum este menționat în Directiva 91/414/CEE, pentru fiecare produs de protecție a plantelor și pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile uniforme.
 (8)
 Experiența dobândită în urma includerii în anexa I la Directiva 91/414/CEE a substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (5) a arătat că pot interveni dificultăți în interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, pentru a se evita noi dificultăți, este necesar să se clarifice obligațiile statelor membre, în special aceea de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care respectă cerințele din anexa II la directiva respectivă. Totuși, această clarificare nu impune nicio altă nouă obligație statelor membre sau titularilor de autorizații în raport cu directivele adoptate până în prezent de modificare a anexei I la directiva menționată anterior sau cu regulamentele de autorizare a substanțelor active.
 (9)
 În conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei din 25 mai 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește lista substanțelor active autorizate (6) ar trebui modificată în consecință.
 (10)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Autorizarea substanței active
 Substanța activă izopirazam, astfel cum este specificată în anexa I, este autorizată sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute în anexa menționată anterior.
 Articolul 2
 Reevaluarea produselor de protecție a plantelor
 (1) În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, statele membre modifică sau retrag, după caz, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin substanța activă izopirazam, până la 30 septembrie 2013.
 Până la această dată, statele membre verifică în special dacă sunt respectate condițiile din anexa I la prezentul regulament, cu excepția celor care au fost identificate în coloana privind dispozițiile specifice din această anexă și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la Directiva 91/414/CEE în conformitate cu condițiile de la articolul 13 alineatele (1)-(4) din directiva menționată și articolul 62 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009.
 (2) Prin derogare de la alineatul (1), în cazul fiecărui produs de protecție a plantelor autorizat care conține substanța izopirazam, fie ca substanță activă unică, fie ca una dintre mai multe substanțe active care au fost enumerate în anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 până la 31 martie 2013, cel târziu, statele membre reevaluează produsul în conformitate cu principiile uniforme prevăzute la articolul 29 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la Directiva 91/414/CEE și ținând seama de coloana privind dispoziții specifice din anexa I la prezentul regulament. Pe baza respectivei evaluări, statele membre stabilesc dacă produsul respectă condițiile menționate la articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009.
 După ce au stabilit respectarea respectivelor condiții, statele membre:
 (a)
 în cazul unui produs care conține izopirazam ca substanță activă unică, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 septembrie 2014 cel târziu; sau
 (b)
 în cazul unui produs care conține izopirazam ca una dintre mai multe substanțe active, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 septembrie 2014 sau până la data stabilită pentru a efectua această modificare sau retragere în actul sau actele respective care au adăugat substanța sau substanțele în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE sau au aprobat substanța sau substanțele în cauză, reținându-se data care survine mai târziu.
 Articolul 3
 Modificări ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011
 Anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
 Articolul 4
 Intrarea în vigoare și data aplicării
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Se aplică de la 1 aprilie 2013.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 7 noiembrie 2012.
 Pentru Comisie
 Președintele
 José Manuel BARROSO
 (1) JO L 309, 24.11.2009, p. 1.
 (2) JO L 230, 19.8.1991, p. 1.
 (3) JO L 52, 3.3.2010, p. 51.
 (4) EFSA Journal 2012; 10(3):2600. Document disponibil online la adresa: www.efsa.europa.eu.
 (5) JO L 366, 15.12.1992, p. 10.
 (6) JO L 153, 11.6.2011, p. 1.
 ANEXA I
 Denumire comună, numere de identificare
 Denumire IUPAC
 Puritate (1)
 Data autorizării
 Expirarea autorizării
 Dispoziții specifice
 Izopirazam
 Nr. CAS 881685-58-1
 (izomer sin: 683777-13-1/izomer anti: 683777-14-2)
 Nr. CIPAC 963
 Amestec de 3-(difluorometil)-1-metil-N-[(1RS,4SR,9RS)-1,2,3,4-tetrahidro-9-izopropil-1,4-metanonaftalen-5-il]pirazol-4-carboxamidă
 (izomer sin – 50:50 amestec de doi enantiomeri)
 și
 3-(difluorometil)-1-metil-N-[(1RS,4SR,9SR)-1,2,3,4-tetrahidro-9-izopropil-1,4-metanonaftalen-5-il]pirazol-4-carboxamidă
 (izomer anti – 50:50 amestec de doi enantiomeri)
 Într-un interval cuprins între 78:15 % și 100:0 % sin-:anti-.
 ≥ 920 g/kg
 Într-un interval cuprins între 78:15 % și 100:0 % izomeri sin-:anti-.
 1 aprilie 2013
 31 martie 2023
 Pentru aplicarea principiilor uniforme prevăzute la articolul 29 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, se vor lua în considerare concluziile raportului de reexaminare pentru izopirazam, în special apendicele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 28 septembrie 2012.
 Cu ocazia acestei evaluări generale, statele membre trebuie să acorde o atenție deosebită:
 (a)
 riscului pentru organismele acvatice;
 (b)
 riscului pentru râme dacă substanța activă este aplicată în cadrul unor practici fără cultivare/cu o cultivare minimă;
 (c)
 protejării apelor subterane, dacă substanța este utilizată în regiuni vulnerabile din punctul de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice.
 Condițiile de utilizare cuprind măsuri de diminuare a riscului, cum ar fi excluderea practicilor fără cultivare/cu o cultivare minimă, și obligația de a aplica programe de monitorizare pentru a detecta o potențială contaminare a apelor subterane în zonele vulnerabile, după caz.
 Solicitantul prezintă informații de confirmare cu privire la relevanța metaboliților CSCD 459488 și CSCD 459489 pentru apele subterane.
 Solicitantul înaintează Comisiei, statelor membre și autorității aceste informații până la data de 31 martie 2015.
 (1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se găsesc în raportul de reexaminare.
 ANEXA II
 În partea B din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 se adaugă următoarea rubrică:
 Numărul
 Denumire comună, numere de identificare
 Denumire IUPAC
 Puritate (1)
 Data autorizării
 Expirarea autorizării
 Dispoziții specifice
 „27
 Izopirazam
 Nr. CAS 881685-58-1
 (izomer sin: 683777-13-1/izomer anti: 683777-14-2)
 Nr. CIPAC 963
 Amestec de 3-(difluorometil)-1-metil-N-[(1RS,4SR,9RS)-1,2,3,4-tetrahidro-9-izopropil-1,4-metanonaftalen-5-il]pirazol-4-carboxamidă
 (izomer sin – 50:50 amestec de doi enantiomeri)
 și
 3-(difluorometil)-1-metil-N-[(1RS,4SR,9SR)-1,2,3,4-tetrahidro-9-izopropil-1,4-metanonaftalen-5-il]pirazol-4-carboxamidă
 (izomer anti – 50:50 amestec de doi enantiomeri)
 Într-un interval cuprins între 78:15 % și 100: 0 % sin-:anti-.
 ≥ 920 g/kg
 Într-un interval cuprins între 78:15 % și 100:0 % izomeri sin: anti-.
 1 aprilie 2013
 31 martie 2023
 Pentru aplicarea principiilor uniforme prevăzute la articolul 29 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, se vor lua în considerare concluziile raportului de reexaminare pentru izopirazam, în special apendicele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 28 septembrie 2012.
 Cu ocazia acestei evaluări generale, statele membre trebuie să acorde o atenție deosebită:
 (a)
 riscului pentru organismele acvatice;
 (b)
 riscului pentru râme dacă substanța activă este aplicată în cadrul unor practici fără cultivare/cu o cultivare minimă;
 (c)
 protejării apelor subterane, dacă substanța este utilizată în regiuni vulnerabile din punctul de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice.
 Condițiile de utilizare cuprind măsuri de diminuare a riscului, cum ar fi excluderea practicilor fără cultivare/cu o cultivare minimă, și obligația de a aplica programe de monitorizare pentru a detecta o potențială contaminare a apelor subterane în zonele vulnerabile, după caz.
 Solicitantul prezintă informații de confirmare cu privire la relevanța metaboliților CSCD 459488 și CSCD 459489 pentru apele subterane.
 Solicitantul înaintează Comisiei, statelor membre și autorității aceste informații până la data de 31 martie 2015.
 (1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se găsesc în raportul de reexaminare.”