type: wikipedia

text:
Malcolm X (19. toukokuuta 1925 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat – 21. helmikuuta 1965 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli afroamerikkalainen muslimipappi, ihmisoikeusaktivisti ja mustien nationalistien merkittävä johtaja, joka toimi Nation of Islam -järjestön puhemiehenä 1950–1960-lukujen aikana. Hänen alkuperäinen nimensä oli Malcolm Little, ja hänet tunnettiin vuodesta 1964 myös musliminimellä el-Hajj Malik el-Shabazz. Erinomaisena puhujana Malcolm X onnistui saamaan lukuisia kuuntelijoitaan puolelleen. Hänen puheensa käsittelivät mustien identiteettiä, tinkimättömyyttä ja itsenäisyyttä, ja hän rohkaisi seuraajiaan puolustamaan itseään ”keinolla millä hyvänsä”, tarvittaessa myös väkivaltaisin keinoin.
 Malcolm X joutui salamurhaajien uhriksi helmikuussa 1965. Hänen perintönsä näkyy yhteiskunnassa ja populaarikulttuurissa tänä päivänäkin: Malcolm auttoi muun muassa vaihtamaan termit neekeri (Negro) ja värillinen (colored) termeihin musta (black) ja afroamerikkalainen (Afro-American). Myöhempi Black Power -liike perustuu hänen kritiikkiinsä. Malcolm X:stä on myös kirjoitettu useita kirjoja ja tehty useita elokuvia. Katu Manhattanilla ollaan nimetty hänen mukaansa.
 Elämä
 Lapsuus
 Malcolm Little syntyi 19. toukokuuta 1925 Omahassa, Nebraskassa. Hänen isänsä Earl oli baptistipastori ja mustan nationalistin Marcus Garveyn entinen tukija. Littlen perheen elämä Omahassa ei ollut helppoa, sillä valkoista ylivaltaa kannattavan Ku Klux Klanin häirintä ja uhkailu oli jatkuva ongelma. Päästääkseen eroon häirinnästä perhe muutti vuonna 1926 Milwaukeen, Wisconsiniin ja kaksi vuotta myöhemmin Lansingiin, Michiganiin. Muutot eivät korjanneet tilannetta, sillä Lansingissa rasismi osoittautui vielä pahemmaksi kuin Omahassa. Rikollisjoukko, todennäköisesti Ku Klux Klanin paikalliset jäsenet, sytyttivät Littlen perheen kodin tuleen. Malcolmin oman muistikuvan mukaan valkoisista muodostunut palokunta ja poliisi eivät tehneet mitään talon pelastamiseksi, vaan katselivat sen palamista maan tasalle.
 Vuonna 1931, Malcolm ollessa kuusivuotias, hänen isänsä ruumis löydettiin raitiovaunukiskoilta. Perhe uskoi tekoa valkoisen ylivallan kannattajien tekemäksi murhaksi, sillä Earl Little oli ennen kuolemaansa saanut näiltä tappouhkauksia. Poliisi kuitenkin virallisesti katsoi kuoleman tavalliseksi onnettomuudeksi, joka samalla mitätöi suuren henkivakuutuksen, jonka Earl oli ottanut perheensä turvaksi. Malcolmin äiti joutui hermoromahduksen seurauksena mielisairaalaan vuonna 1939, ja lapset otettiin sijaiskoteihin tai sukulaisten luo.
 Vankila ja kääntyminen
 Malcolm menestyi koulussa ja halusi lakimieheksi. Hänen ollessaan kahdeksannella luokalla opettaja huomautti elämän realiteeteista ja kehotti Malcolmia harkitsemaan mieluummin puusepän uraa. Tämä muodostui käännekohdaksi nuoren Malcolmin elämässä ja hän keskeytti koulunkäynnin 15-vuotiaana. Hän muutti vanhemman sisarpuolensa luo Bostoniin ja ajautui kaupungin kaduille. Samalla rikollinen elämä veti Malcolmia puoleensa ja hänestä tuli nuorisorikollinen, huumekauppias ja pienen varasliigan johtaja New Yorkin Harlemissa. Rikoksilla hän rahoitti ylellistä elämäänsä, jossa tärkeää osaa näyttelivät hienot liituraitapuvut ja yökerhot.
 Malcolm istui vankilassa varkauksista tuomittuna vuosina 1946–1952. Ensimmäisenä vankilavuotenaan hän käytti muskottipähkinöitä ja muita korvikehuumeita pitääkseen itsensä sopivassa olotilassa. Hänet passitettiin useita kertoja erityisselliin niskoittelun ja suunsoiton vuoksi. Selliosaston muut vangit kutsuivat Malcolmia ”Saatanaksi” hänen uskonvastaisten mielipiteittensä johdosta. Eräs vangeista suositteli hänelle vankilan kirjastoa ja kirjekurssia. Malcolm tarttui ehdotukseen ja alkoi palauttaa mieleensä unohtunutta koulusivistystään. Hän laajensi määrätietoisesti sanavalikoimaansa ymmärtääkseen paremmin lukemiaan kirjoja. Historialliset kirjat saivat rinnalleen itä- ja länsimaisista filosofeista kertovia teoksia. Kirjojen sisältö auttoi häntä ymmärtämään paremmin mustan rodun vitsauksia Amerikassa.
 Lukemisen lisäksi Malcolmin vankilavuodet toivat mukanaan vielä tärkeämmän asian. Hän kääntyi islamiin ja liittyi sisartensa suosituksesta Nation of Islam -järjestöön, joka yhdisti islamin mustaan nationalismiin. Malcolm lopetti tupakanpolton sekä uhkapelit ja kieltäytyi syömästä porsaanlihaa noudattaakseen islamilaisten ruokavaliota. Hän vaihtoi Nation of Islamin perinteiden mukaisesti orjanomistajalta tulleen Little-sukunimensä X:ksi.
 Kerättyään tarpeeksi rohkeutta Malcolm aloitti kirjeenvaihdon järjestön johtaja Elijah Muhammadin kanssa. Muhammad oli itse viettänyt vankeudessa useita vuosia ja tuki Malcolmia muun muassa lähettämällä tälle rahaa. Muhammadin kirjeiden ja kirjoista ammennetun tietonsa rohkaisemana Malcolm osallistui vankilan väittelytilaisuuksiin, joissa hän rohkeasti puolusti omia teorioitaan eri aiheista.
 Toiminta Nation of Islamissa
 Vapauduttuaan vankilasta elokuussa 1952 Malcolm puhdistautui ensimmäisenä työnään turkkilaisessa saunassa. Päästyään eroon ”vankilassa pinttyneestä liasta” hän aloitti uuden elämän Detroitissa Michiganissa. Työskenneltyään lyhyen aikaa huonekaluliikkeessä ja autotehtaassa Malcolm tapasi Nation of Islamin johtajan Elijah Muhammadin. Tapaaminen vaikutti suuresti Malcolmiin ja hän päätti lopettaa työnsä autotehtaassa.
 Kesäkuussa 1953 Malcolm aloitti työnsä järjestön johdon avustajana sen suurimman kasvun aikana. Puolen vuoden ajan hän ohjasi uusia käännynnäisiä Detroitin temppeliin, kunnes Muhammad lähetti hänet työskentelemään Bostoniin. Boston oli Malcolmille tuttu jo hänen nuoruusvuosiltaan, ja siellä hänellä oli laaja ystävien ja sukulaisten verkosto.
 Seuraavina vuosina Malcolm perusti järjestön temppeleitä Bostonin lisäksi New Yorkiin, Philadelphiaan ja etelän kaupunkeihin. Varhain 1960-luvun alussa hän aloitti työskentelynsä järjestön sanomalehden Muhammad Speaks parissa. Lehden katumyynnillä kerättiin jäseniä ja varoja. Myös kaikki järjestön temppelit osallistuivat lehden myyntiin ja niiden oli myytävä viikoittain tietty määrä lehtiä. Julkaisu sai lyhyen ajan sisällä tuhansia lukijoita, joista valtaosa ei ollut muslimeja.
 Malcolmista tuli perustamansa Bostonin temppelin pappi ja myöhemmin hän sai papinviran myös järjestön toiseksi suurimmassa Harlemin temppelissä numero 7. Elijah Muhammad tunnisti Malcolmin monipuolisen lahjakkuuden ja nimesi hänet järjestön kansalliseksi edustajaksi ja toiseksi arvostetuimmaksi henkilöksi heti itsensä jälkeen.
 Malcolm edusti kansalaisoikeusliikkeen aikana 1955–1965 afroamerikkalaisten patoutunutta vihaa, turhautumista ja katkeruutta. Hän saarnasi Harlemin kaduilla ja puhui merkittävissä yliopistoissa, kuten Harvardissa ja Oxfordissa. Puheissaan Malcolm korosti järjestön rotuoppeja, joiden mukaan valkoiset ovat luonnostaan pahoja ja mustat luonnostaan ylivertaisia. Hän arvosteli myös valtavirran kansalaisoikeusliikettä sen integraation ja väkivallattomuuden linjasta. Malcolmille tärkeintä olivat musta identiteetti, tinkimättömyys ja itsenäisyys. Malcolm ei kannattanut Martin Luther Kingin väkivallattomuutta vaan rohkaisi seuraajiaan puolustamaan itseään kaikin keinoin. Yhä useammat kuuntelijat uskoivat hänen puheisiinsa, ja vuoteen 1960 mennessä Malcolm X oli kasvattanyt Nation of Islamin väkiluvun 400:sta 40 000:n.
 Varhain 1960-luvulla Malcolm yritti houkutella Nation of Islamin jäseniksi Kuuban presidentti Fidel Castroa ja tulevaa nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari Cassius Clayta. Castro kieltäytyi, mutta Clay puolestaan liittyi järjestöön alkuvuodesta 1964 ja muutti nimensä Muhammad Aliksi.
 Eroaminen Nation of Islamista
 Malcolmin ja Elijah Muhammadin välille syntyi vuonna 1963 erimielisyyttä Nation of Islamin suunnasta. Malcolmin mukaan järjestön olisi pitänyt osallistua aktiivisemmin kansalaisoikeusprotesteihin, eikä hän pitänyt siitä, että Muhammad oli vastoin järjestön moraalikoodia tehnyt lapsia kuudelle sihteerilleen. Malcolmia arvosteltiin siitä, että hän piti presidentti Kennedyn murhaa odotettuna seurauksena maan väkivallasta. Tästä Muhammad määräsi Malcolmille 90 päivän hiljaisuuden, mikä aiheutti miesten välille pysyvän välirikon.
 Malcolm erosi Nation of Islamista maaliskuussa 1964. Seuraavassa kuussa hän perusti Muslim Mosque -yhtymän, joka tarjosi hengellisen afro-amerikkalaisen vaihtoehdon Nation of Islamille. Yhtymän ydinjoukko käsitti vain 50 jäsentä. Monet tunnustivat edelleen Malcolmin merkittävyyden Nation of Islamissa, vaikka hänet olikin todettu harhaoppiseksi. Muhammad ja osa hänen seuraajistaan sen sijaan aloittivat keskustelut Malcolmin surmaamisesta. Suoraa tappokäskyä ei todennäköisesti annettu, mutta Malcolm päätti pysytellä etäällä paikoista, joissa olisi ollut avoin maalitaulu. Vähin äänin hän poistui Yhdysvalloista ja teki pyhiinvaellusmatkan Mekkaan.
 Pyhiinvaellusmatka oli viimeinen käännekohta Malcolmin elämässä. Hän kääntyi sunnalaisuuteen ja otti musliminimekseen el-Hajj Malik el-Shabazz. Myös Malcolmin suhtautuminen valkoisia kohtaan muuttui huomattavasti suvaitsevammaksi hänen nähtyään Egyptissä ja Mekassa eri rotujen kohtelevan toisiaan tasavertaisesti. Hän näki rasismin afroamerikkalaisten pahimpana vihollisena valkoihoisten sijaan. Hän alkoi uskoa, että ratkaisu Yhdysvaltain rotuongelmiin on ortodoksinen islam. Hän vieraili myös Afrikassa kaksi kertaa ja puhui Afrikan unionin edeltäjäjärjestön kokouksessa.
 Murha
 Alkuvuonna 1965 Malcolm perusti Afro-amerikkalaisen yhtenäisyyden järjestön (Organization of Afro-American Unity) yhdistääkseen afroamerikkalaiset ja kehitysmaiden asukkaat. Samoihin aikoihin Nation of Islam muisti Malcolmia toistuvilla tappouhkauksilla. Viikkoa ennen Malcolmin murhaa hänen kotiinsa heitettiin polttopullo. Malcolm, hänen vaimonsa ja lapsensa onnistuivat pakenemaan pommiattentaattia makuuhuoneen takaovesta, mutta talo kärsi tuntuvia vaurioita. Malcolmin mukaan Nation of Islam oli vastuussa tapauksesta. Jotkut Malcolmin seuraajista uskoivat Yhdysvaltain hallituksen järjestäneen attentaatin, sillä Malcolmin tiedettiin joskus epäilleen, että CIA yritti surmata hänet.
 Vaikka uutta murhayritystä pelättiin, turvatoimet sen estämiseksi olivat riittämättömät. Kaupunginpoliisi tarjosi oman väittämänsä mukaan suojelua Malcolmille, mutta tämä kieltäytyi. Malcolmin työtoverit puolestaan väittivät, että poliisi ei ottanut vakavissaan Malcolmin suojelupyyntöjä.
 Helmikuun 21. päivänä 1965 noin kello 14.30 Malcolm aloitteli puhettaan Manhattanilla sijaitsevassa Audubon-tanssisalissa, kun kahdeksannen tuolirivin kohdalla sattui pieni järjestyshäiriö. Häiriön aikana vähintään kaksi aseistettua miestä tulitti Malcolmia, joka kaatui takanaan olevan tuolin päälle. Yleisen hälinän keskellä ampujat onnistuivat pakenemaan salista. Malcolm toimitettiin nopeasti läheisen sairaalan leikkaussaliin, mutta hänen hyväkseen ei enää voitu tehdä mitään. Malcolm oli saanut useita osumia rintakehäänsä ja kuollut vammoihinsa todennäköisesti jo matkalla sairaalaan.
 Hyökkääjistä Talmadge Hayer -niminen mies pidätettiin tapahtumapaikan lähettyviltä. Hän oli joutunut väkijoukon pahoinpitelemäksi, kun ohiajavan partioauton miehistö puuttui tapahtumaan ja raahasi Hayerin autoon. Hayerin lisäksi kaksi Nation of Islamin jäsentä pidätettiin ja Suuri valamiehistö tuomitsi kolmikon vankeuteen ”harkitusta ja yksissätuumin tehdystä Malcolm X:n murhasta”. Hayer tunnusti oman syyllisyytensä, mutta kiisti tovereidensa osallistumisen salamurhaan. Talvella 1977–1978 hän allekirjoitti kaksi valaehtoista todistusta, joissa hän vakuutti kumppaniensa syyttömyyttä Malcolmin murhaan. Todistuksissaan Hayer kuvaili murhan valmisteluja sekä salaliittoon osallistuneiden todellisten ampujien tarkkaa sijaintia murhan tapahtuessa. Todistus ei kuitenkaan riittänyt Hayerin toverien vapauttamiseen.
 Tapauksesta saatetaan vuonna 2020 avata uusi tutkinta Malcolm X -dokumenttisarjan julkaisun jälkeen. New Yorkin syyttäjävirasto tekee 17. helmikuuta 2020 alustavan arvion, jonka perusteella tutkinnasta päätetään. Aiemmin monia seikkoja on sivuutettu, koska murhaa on pidetty mustien välisenä rikoksena.
 Hayerin kumppaneina pidettyjen tuomiot kumottiin 17. marraskuuta 2021.
 Hautajaiset
 Ennen Malcolm X:n hautajaisia hänen ruumistaan pidettiin näytteillä kolme päivää Harlemin Unity -hautaustoimistossa. Tuona aikana ruumiin näki 22 000 ihmistä. Varhain aamulla 27. päivänä helmikuuta kymmenen poliisiautoa lähti saattamaan ruumisautoa, joka kuljetti Malcolmin arkun länsi-Harlemin Faith Templeen. Muut Harlemin kirkot olivat kieltäytyneet järjestämästä hautausseremoniaa Nation of Islamin mahdollisen koston vuoksi. Faith Temple sai pommiuhkauksia, mutta seremonia onnistuttiin pitämään ilman välikohtauksia.
 Runsaan tunnin kestäneiden seremonioiden jälkeen pitkä autokulkue ajoi Harlemista New Yorkin osavaltion Hartsdalessa sijaitsevalle Fencliffin hautausmaalle. Jokaisella Manhattanin sillalla seisoi useita poliisiautoja vahtimassa hautajaissaattueen turvallisuutta. Arkku laskettiin hautaan pääpuoli kohti itää kuten islamilainen traditio edellyttää. Malcolmin seuraajat eivät halunneet jättää arkkua valkoisten haudankaivajien peiteltäväksi vaan alkoivat itse heittää multaa paljain käsin arkun päälle.
 Avioliitto ja perhe
 Malcolmilta jäi vaimo Betty Shabazz ja kuusi tytärtä. Hän tapasi tulevan vaimonsa ensi kerran vuonna 1956, jolloin sisar Betty X:n nimellä tunnettu nuori nainen liittyi seitsemänteen temppeliin. Betty luennoi muslimityttöjen oppitunneilla lääketieteestä ja hygieniasta. Vaikka Malcolm ei aluksi ollutkaan kiinnostunut Bettystä, ystävyys syveni seuraavan vuoden aikana. Tammikuussa 1958 pari vihittiin avioliittoon Indianassa ilman turhia muodollisuuksia. Saman vuoden lopulla syntyi ensimmäinen tytär, joka ristittiin Attallahiksi Rooman ryöstäneen Attila-hunnin mukaan. Toinen tyttäristä sai nimen Qubilah, joka tuli Mongolivaltakunnan Kublai-kaanista. Kaksi seuraavaa tyttöä saivat nimen Ilysah ja Amilah. Malcolmin kuoleman jälkeen syntyneet kaksostytöt saivat nimet Malikah ja Malaak. Muistelmissaan Malcolm kertoi, että Betty oli niitä harvoja naisia joihin hän luotti täydellisesti.
 Ampumisvälikohtauksen tapahtuessa Betty Shabazz oli Audubon-salissa. Laukausten kajahtaessa hän suojasi lapsiaan omalla vartalollaan ja juoksi ammunnan loputtua lattialle lyyhistyneen miehensä luo. Huhun mukaan Betty oli ottanut miehensä takintaskusta paperin, johon tämä oli kirjoittanut niiden miesten nimet, joiden hän oletti saaneen tehtäväkseen hänen tappamisensa.
 Perintö
 Malcolm X:ää on kuvattu erääksi historian vaikutusvaltaisemmista afroamerikkalaisista. Hänen kritiikkiinsä perustuu muun muassa myöhempi Black Power -liike. Nation of Islamin vaikutuksen välityksellä Malcolm auttoi vaihtamaan termit neekeri (Negro) ja värillinen (colored) termeihin musta (black) ja afroamerikkalainen (Afro-American).
 Malcolm X aavisti kuolevansa nuorena ja alkoi siksi työstää jo varhain omaelämäkertaansa The Autobiography of Malcolm X, jonka haamukirjoittajaksi hän valitsi Alex Haleyn. Kirja ilmestyi vuonna 1965 pian Malcolm X:n kuoleman jälkeen. Vuonna 1998 amerikkalainen Time-lehti valitsi Malcolm X:n elämäkerran kymmenen 1900-luvun vaikutusvaltaisimman tietokirjan joukkoon. New York Times luonnehti kirjaa ”loistavaksi, koskettavaksi ja tärkeäksi” heti sen ilmestyttyä, mutta sitä on myös kritisoitu kiihkoilusta. Kirja menestyi erinomaisesti ja vuoteen 1977 mennessä sitä oli myyty yli 6 miljoonaa kappaletta.
 Malcolm X:n mukaan on nimetty katu New Yorkissa ja Turkin pääkaupungissa Ankarassa.
 Populaarikulttuurissa
 Vuonna 1992 Spike Lee ohjasi Malcolmin elämästä elokuvan Malcolm X. Malcolmia elokuvassa esitti Denzel Washington, joka sai roolityöstään Oscar-ehdokkuuden.
 Muita näyttelijöitä, jotka ovat esittäneet Malcolmia elokuvissa ja televisio-ohjelmissa:
 James Earl Jones, vuoden 1977 elokuvassa Suurin.
 Dick Anthony Williams, vuoden 1978 televisiosarjassa King.
 Al Freeman, Jr., vuoden 1979 televisiosarjassa Juuret: Seuraavat sukupolvet.
 Morgan Freeman, vuoden 1981 televisioelokuvassa Death of a Prophet.
 Gary Dourdan, vuoden 2000 televisioelokuvassa Maailmanvaltias: Muhammed Ali.
 Joe Morton, vuoden 2000 televisioelokuvassa Ali: An American Hero.
 Mario Van Peebles, vuoden 2001 elokuvassa Ali.
 Lindsay Owen Pierre, vuoden 2013 televisioelokuvassa Betty & Coretta.
 Nigel Thatch, vuoden 2014 elokuvassa Selma.
 Lähteet
 Viitteet
 Aiheesta muualla
 Malcolm-X.org
 99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
 Afroamerikkalaiset
 Nation of Islam
 Vuonna 1925 syntyneet
 Vuonna 1965 kuolleet
 Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
 Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit
 Yhdysvaltalaiset kirjailijat
 Seulonnan keskeiset artikkelit
 Rasisminvastaisuus


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 27.8.2021
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 303/3
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2021/1405
 af 20. august 2021
 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser »Vanille de l'île de La Réunion« (BGB)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Frankrigs ansøgning om registrering af betegnelsen »Vanille de l'île de La Réunion« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012.
 (2)
 Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Vanille de l'île de La Réunion« registreres —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Betegnelsen »Vanille de l'île de La Réunion« (BGB) registreres.
 Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 1.8. Andre produkter i bilag I til traktaten (krydderier m.m.) i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 20. august 2021.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.
 (2) EUT C 170 af 6.5.2021, s. 13.
 (3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).


text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52007PC0169
 Pasiūlymas Tarybos reglamentas nustatantis daugiametį paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planą /* KOM/2007/0169 galutinis - CNS 2007/0058 */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 3.4.2007KOM(2007) 169 galutinis2007/0058 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASnustatantis daugiametį paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planą(pateikta Komisijos)PASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šio pasiūlymo tikslas – Bendrijos lygiu įgyvendinti Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (toliau – TATAK) priimto paprastųjų tunų išteklių atkūrimo planą visu šio plano trukmės laikotarpiu. |120 | Bendrosios aplinkybės Europos bendrija yra kelių regioninių žuvininkystės organizacijų, kurios užtikrina regioninį bendradarbiavimą siekiant išsaugoti ir valdyti toli migruojančių rūšių žuvų išteklius, narė. Šios organizacijos priima rekomendacijas, įskaitant bendrą sugauti leidžiamą kiekį (BSLK) ir kvotas, technines priemones versliniam žuvų dydžiui nustatyti, saugomus rajonus ir uždraustus žvejybos sezonus, žvejybos pastangos apribojimą ir kontrolės priemones. Rekomendacijos tampa privalomomis toms susitariančiosioms šalims, kurios pritaria rekomendacijoms. Bendrija – minėtų organizacijų susitariančioji šalis – privalo laikytis priimtų rekomendacijų, kurioms ji pritarė. Bendrija Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (TATAK) narė nuo 1997 m. lapkričio mėn. Dėl to TATAK priimtas rekomendacijas reikia perkelti į Bendrijos teisę siekiant užtikrinti tvarų minėtos organizacijos jurisdikcijai priskirtų išteklių valdymą. 2006 m. įvykusiame metiniame TATAK susirinkime buvo priimtas paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planas, kuris bus įgyvendintas per 15 metų. Siekiant atkurti išteklius TATAK plane numatyta BSLK nuolatos mažinti iki 2010 m., drausti žvejoti tam tikruose rajonuose ir nustatytais laikotarpiais, nustatyti kitą verslinių žuvų dydį, sportinės ir pramoginės žvejybos veiklos priemones bei kontrolės priemones ir įdiegti TATAK Jungtinio tarptautinio tikrinimo sistemą, siekiant užtikrinti minėto plano veiksmingumą. |130 | Sričiai, kuriai skiriamas pasiūlymas, šiuo metu taikomos nuostatos Tam tikros paprastiesiems tunams skirtos techninės priemonės, kurias priėmė TATAK, šiuo metu yra perkeltos į Bendrijos teisę, 2001 m. gegužės 14 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 973/2001, nustatančiu technines tam tikrų toli migruojančių rūšių žuvų išsaugojimo priemones (OL L 137, 2001 5 19) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 831/2004 (OL L 127, 2004 4 29). Šios techninės priemonės – verslinis paprastųjų tunų dydis, saugomi žvejybos rajonai ir uždrausti žvejybos sezonai – buvo pakeistos 2006 m. surengtame metiniame TATAK susirinkime. Todėl šiuo metu galiojančius teisės aktus reikėtų atnaujinti pagal 2006 m. TATAK metiniame susirinkime priimtą sprendimą. TATAK paprastųjų tunų išteklių atkūrimo planas laikinai 2007 m. žvejybos sezonui įtrauktas į Bendrijos teisę Tarybos reglamentu (EB) Nr. .../2007 dėl Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos rekomenduojamo paprastųjų tunų išteklių atkūrimo plano. Šiuo reglamentu keičiamas 2007 m. BSLK reglamentas, įtraukiamos atkūrimo plano nuostatos ir naujas kvotų paskirstymas valstybėms narėms pagal 2007 m. sausio 29–30 d. Tokijuje vykusiame susirinkime priimtą TATAK sprendimą dėl kvotų paskirstymo susitariančiosioms šalims schemos. Kadangi minėti teisės aktai galioja tik 2007 m. žvejybos metams, būtina nustatyti TATAK atkūrimo plano įgyvendinimą visu šio plano trukmės laikotarpiu. |140 | Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Pasiūlymas atitinka bendrą tausaus tunų išteklių naudojimo modelį, padedantį siekti bendros žuvininkystės politikos tikslų, ir prisideda užtikrinant tvarią plėtrą. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOMIS šALIMIS IR POVEIKIO įVERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |211 | Konsultacijų metodai, pagrindiniai sektoriai ,su kuriais konsultuojamasi ir bendras respondentų aprašymas Komisija, siekdama parengti Bendrijos poziciją, kurią rengdama atsižvelgia į metiniame TATAK susirinkime vykusias derybas, konsultuojasi su valstybėmis narėmis, suinteresuotomis sektoriaus šalimis ir nevyriausybinėmis organizacijomis (toliau – NVO). |212 | Atsakymų santrauka ir kaip į juos buvo atsižvelgta Pagrindiniai sektoriai, su kuriais buvo konsultuojamasi, pritarė Bendrijos pozicijai, t. y. reikia priimti daugiametį paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planą. |Ekspertų žinių kaupimas ir naudojimas |221 | Aptariamos mokslo ir (arba) ekspertizės sritys TATAK Mokslo komitetas |222 | Naudota metodika Mokslo komitetas įvertina išteklius ir rekomenduoja priimtinas išteklių valdymo ir išsaugojimo priemones, užtikrinančias tausų tunų išteklių naudojimą, visų pirma priimant technines priemones. |223 | Pagrindinės organizacijos ir(arba) ekspertai, su kuriais buvo konsultuotasi TATAK Mokslo komitetas |2244 | Pateiktų rekomendacijų ir tų rekomendacijų, į kurias buvo atsižvelgta, santrauka Buvo paminėta, kad yra iškilę galimų didelių rizikų, kurios, jeigu nebus pašalintos, gali sukelti neatitaisomų pasekmių. |225 | Visuotinai pripažįstama, kad minėtos rizikos kelia grėsmę. TATAK Mokslo komitetas 2006 m. pateiktame išteklių įvertinime yra nurodęs, kad lytiškai subrendusios ir galinčios neršti paprastųjų tunų populiacijos dalies biomasė nesiliauja mažėjusi, o išžvejojama populiacijos dalis sparčiai didėja, ypač daug sužvejojama didelių žuvų. Mokslo komitetas yra nurodęs, kad artimiausioje ateityje minėtų išteklių sugebėjimas atsikurti gali būti neatitaisomai pažeistas, jeigu nebus imtasi reikiamų valdymo priemonių. TATAK Mokslo komitetas rekomendavo imtis priemonių, užtikrinsiančių tausų paprastųjų tunų išteklių naudojimą, t. y. pagrindinės priemonės būtų verslinio tunų dydžio nustatymas, saugomų rajonų ir draudžiamų žvejybos sezonų apibrėžimas. |226 | Ekspertų rekomendacijų skelbimo priemonė Mokslo komiteto nuomonės skelbiamos TATAK svetainėje. |230 | Poveikio vertinimas Paprastųjų tunų išteklių atkūrimo planu siekiama užtikrinti tausų šių išteklių naudojimą ir pirmiausia sumažinti išžvejotas tunų jauniklių ir suaugusių tunų populiacijos dalis – šio tikslo bus siekiama nustatant žvejybos sezonus, per kuriuos draudžiama žvejoti, ir padidinant verslinių žuvų dydį. Bendrijos lygiu įgyvendintas išteklių atkūrimo planas bus taikomas rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje paprastuosius tunus žvejojantiems Bendrijos žvejams. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka TATAK priemonių, skirtų valdyti tunų rūšis, dėl kurių pasirašytų sutarčių susitariančiąja šalimi yra Bendrija, perkėlimas į Europos bendrijos teisę. |310 | Teisinis pagrindas Sutarties 37 straipsnis. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priskiriamas išimtinei Bendrijos kompetencijai. Dėl to subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas |331 | Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl šių priežasčių. Regioninių žuvininkystės organizacijų priimtas rekomendacijas tiesiogiai įgyvendina Bendrija ir valstybės narės. Tačiau siekiant aiškumo ir skaidrumo tos rekomendacijos perkeliamos į Tarybos reglamentą, siekiant rekomendacijas išaiškinti taip, kad jas tinkamiau galėtų taikyti valstybės narės ir žvejai. |332 | Nebus jokių finansinių pasekmių. |Priemonių parinkimas |341 | Siūlomos priemonės: reglamentas. |342 | Kitos priemonės nebūtų tinkamos dėl toliau nurodomos(-ų) priežasties(-ių). Regioninių žuvininkystės organizacijų priimtos rekomendacijos perkeliamos į Tarybos reglamentą. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi jokio poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |570 | Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Šiuo pasiūlymu siekiama paprastųjų tunų išteklių atkūrimo planą, kurį priėmė TATAK, įskaitant inter alia BSLK, technines verslinio paprastųjų tunų dydžio, saugomų rajonų, žvejybos sezonų ir kontrolės priemonių nustatymo priemones perkelti į Bendrijos teisę. |1. 2007/0058 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASnustatantis daugiametį paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[1],kadangi:(1) Bendrija nuo 1997 m. lapkričio 14 d. yra Tarptautinės Atlanto tunų išsaugojimo konvencijos susitariančioji šalis[2].(2) 2006 m. lapkričio mėn. įvykusiame metiniame Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos susirinkime buvo priimtos rekomendacijos 2005[05] parengti paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planą, kuris būtų įgyvendintas per 15 metų.(3) Siekiant atkurti paprastųjų tunų išteklius, TAKAT parengtame išteklių atkūrimo plane nustatyta bendrą sugauti leidžiamą kiekį laipsniškai mažinti 2007–2010 m., apriboti žvejybą tam tikruose rajonuose ir žvejybos laikotarpius, nustatyti naują verslinį paprastųjų tunų dydį, sportinei ir pramoginei žvejybos veiklai ir kontrolei skirtas priemones bei įdiegti TATAK parengtą Jungtinio tarptautinio tikrinimo tvarką, kad būtų užtikrinamas išteklių atkūrimo plano veiksmingumas.(4) Siekiant laikytis tarptautinių įsipareigojimų pagal TATAK rekomendaciją TATAK paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje atkūrimo planas laikinai įgyvendinamas Reglamentu (EB) Nr. .../2007 dėl Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos rekomenduojamo paprastųjų tunų išteklių atkūrimo plano , kol 2007 m. bus priimtas Tarybos reglamentas, nustatantis daugiametes priemones paprastųjų tunų išteklių atkūrimui.(5) Todėl būtina nustatyti nuolatinį TATAK atkūrimo plano įgyvendinimą priimant nuo 2008 m. sausio 1 d. įsigaliosiantį Tarybos reglamentą, nustatantį atkūrimo planą, kaip numatyta 2002 m. gruodžio 20 d. Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[3] 5 straipsnyje.(6) Tam tikros TATAK priimtos techninės priemonės paprastiesiems tunams yra įtrauktos į Bendrijos teisę, 2001 m. gegužės 14 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 973/2001, nustatančiu tam tikras tolimos migracijos žuvų rūšių išteklių apsaugos technines priemones[4].(7) Kad būtų galima priimti TATAK patvirtintas naujas technines priemones paprastiesiems tunams ir atnaujinti nuo minėto reglamento priėmimo galiojančias priemones, reikėtų iš Reglamento (EB) Nr. 973/2001 išbraukti kai kurias nuostatas ir jas pakeisti šiuo reglamentu.PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:I skyrius BENDROSIOS NUOSTATOS1 STRAIPSNIS Dalykas ir taikymo sritisŠiame reglamente nustatomos bendrosios taisyklės, pagal kurias Bendrija įgyvendins daugiametį Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (TATAK) nustatytą paprastųjų tunų ( Thunnus thynnus ) išteklių atkūrimo planą. Šis reglamentas taikomas paprastųjų tunų ištekliams rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje.Minėto išteklių atkūrimo plano tikslas – užtikrinti, kad minėtų išteklių biomasė tausojamąją žvejybą užtikrinantį didžiausią sužvejotų žuvų kiekį atitiktų didesne nei 50 % tikimybe.2 straipsnis ApibrėžtysŠiame reglamente taikomos šios apibrėžtys:a) „SKŠ“ – Tarptautinės Atlanto tunų išsaugojimo konvencijos susitariančiosios šalys ir konvencijos nepasirašiusios bendradarbiaujančios šalys, bendrovės arba žvejybos bendrovės;b) „Žvejybos laivas“ – bet koks laivas, kuriuo komerciniais tikslais žvejojami tunų ištekliai arba kuris numatytas tokiai veiklai, įskaitant žuvų perdirbimo laivus ir perkrovimo operacijoms naudojamus laivus;c) „jungtinė žvejybos operacija“ – bet kokia dviejų arba daugiau su skirtingų SKŠ arba valstybių narių vėliavomis plaukiojančių laivų atliekama operacija, per kurią sužvejotų žuvų kiekis iš vieno laivo žvejybos įrankio perkraunamas į kitą laivą;d) „perkėlimo veikla“ – bet koks paprastųjų tunų perkėlimasi) iš žvejybos laivo į paprastųjų tunų galutinio tukinimo žuvininkystės ūkį, įskaitant vežant nugaišusias ar pasprukusias žuvis,ii) iš paprastųjų tunų žuvininkystės ūkių arba tunų gaudyklės į perdirbimo laivą, gabenimo laivą ar į krantą;e) „tunų gaudyklė“ – statomasis prie dugno pritvirtinamas žvejybos įrankis su nukreipiamuoju tinklu, kuris žuvis nukreipia į aptvarą;f) „laikymas į vandenį panardintuose narvuose“ – t. y. paprastieji tunai nekeliami į laivą, o laikomi į vandenį panardintuose narvuose, kuriuose šeriami ir tukinami;g) „tukinimas“ – trumpalaikis (du–šešis mėnesius) paprastųjų tunų laikymas į vandenį panardintuose narvuose siekiant, kad jų žuvienoje susikauptų daugiau riebalų;h) „tunų šėrimas“ – paprastųjų tunų laikymas į vandenį panardintuose narvuose ilgiau nei metus, kad tunai priaugtų svorio;i) „perkrovimas“ – visų žvejybos laive laikomų žuvų arba bet kokio jų kiekio perkrovimas į kitą žvejybos laivą;j) „perdirbimo laivas“ – laivas, kuriame prieš supakuojant žuvininkystės produktus jiems taikoma viena arba daugiau iš išvardytų operacijų: filė gamyba, pjaustymas gabalais, šaldymas, perdirbimas;k) „sportinė žūklė“ – nekomercinė žūklė, kurios dalyviai yra nacionalinės sporto organizacijos nariai arba kuriems išduota nacionalinė sporto licencija;l) „pramoginė žūklė“ – nekomercinė žūklė, kurios dalyviai nėra nacionalinės sporto organizacijos nariai arba kuriems neišduota nacionalinė sporto licencija;m) „II užduotis“ – Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (TATAK) „Lauko sąlygomis naudotiname žinyne renkant statistinius duomenis apie Atlanto tunus ir skumbrines (tik tunus) žuvis bei paimant jų imtis“ (Trečias leidimas, TATAK, 1990) nustatyta II užduotis.II skyrius ŽVEJYBOS GALIMYBėS3 STRAIPSNIS Bendras sugauti leidžiamas kiekis (BSLK)TATAK susitariančiosioms šalims nustatė šiuos paprastųjų tunų išteklių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje BSLK:- 2008 m. 28 500 tonos,- 2009 m. 27 500 tonos,- 2010 m. 25 500 tonos.Tačiau TATAK sutarus dėl naujų BSLK, Taryba, Komisijai pateikus pasiūlymą, kvalifikuota balsų dauguma atitinkamai pakeičia pirmoje dalyje nurodytus BSLK.4 straipsnis1. Visos valstybės narės joms tekusią paprastųjų tunų kvotą gali paskirti su jų vėliava plaukiojantiems žvejybos laivams, kuriems buvo leista žvejoti paprastuosius tunus aktyviaisiais žvejybos įrankiais, ir joje registruotoms tunų gaudyklėms, kuriomis galima žvejoti kaip aktyviaisiais žvejybos įrankiais.2. Privatūs valstybės narės piliečių komerciniai susitarimai su SKŠ, pagal kuriuos su tos valstybės narės vėliava plaukiojančiu žvejybos laivu būtų žvejojama pagal SKŠ paskirtą tunų kvotą, sudaromi tik gavus atitinkamos valstybės narės, kuri apie tuos susitarimus praneša Komisijai, leidimą.III skyrius TECHNINėS PRIEMONėS5 STRAIPSNIS Uždraustas žvejybos sezonas1. Už nacionalinės jurisdikcijos žvejybos rajonų ribų pelaginėmis ūdomis žvejojančiais laivais (ilgesniais nei 24 m) paprastuosius tunus rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje draudžiama žvejoti nuo 1 d. iki gruodžio 31 d., išskyrus žvejybos rajoną, kuris apibrėžiamas taip: į vakarus nuo 10° vakarų ilgumos ir šiaurę nuo 42° šiaurės platumos.2. Paprastuosius tunus gaubiamaisiais tinklais rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje draudžiama žvejoti nuo liepos 1 d. iki gruodžio 31 d.3. Paprastuosius tunus kartinėmis ūdomis žvejojančiais laivais rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje draudžiama žvejoti nuo lapkričio15 d. iki gegužės 15 d.4. Paprastuosius tunus žvejoti traleriais, velkančiais pelaginį (įvairiagylį) tralą, rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje draudžiama žvejoti nuo lapkričio 15 d. iki gegužės 15 d.6 straipsnis Lėktuvų naudojimasValstybės narės imasi reikiamų priemonių uždrausti Konvencijos akvatorijoje paprastųjų tunų paieškai naudoti lėktuvus arba sraigtasparnius.7 straipsnis Verslinis žuvų dydis1. Verslinis paprastųjų tunų dydis rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje yra 30 kg.2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies nuostatų ir nepažeidžiant 10 straipsnio nuostatų, verslinis paprastųjų tunų ( Thunnus thynnus ) dydis – 8 kg – taikomas šiems paprastiesiems tunams:a) kartinėmis ūdomis, velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojančių laivų ir pelaginiais tralais žvejojančių tralerių rytinėje Atlanto dalyje sužvejotiems paprastiesiems tunams;b) Adrijos jūroje sužvejotiems paprastiesiems tunams, kurie bus auginami žuvininkystės ūkiuose.3. Kartinėmis ūdomis, velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojančių laivų ir pelaginiais tralais žvejojančių tralerių rytinėje Atlanto dalyje sužvejotiems paprastiesiems tunams taikomos papildomos specialios sąlygos yra nustatytos I priede.8 straipsnis Paprastųjų tunų imčių ėmimo planas1. Visos valstybės narės parengia imčių ėmimo programą, kad būtų nustatytas sužvejotas kiekvienos dydžio kategorijos paprastųjų tunų kiekis.2. Imtis, kad būtų nustatytas žuvų dydis, turi būti sudaryta iš 100 žuvų, paimtų iš 100 tonų gyvų žuvų, arba iš 10 % iš viso į vandenį panardintame narve laikomų žuvų skaičiaus. Imtis žuvų dydžiui nustatyti, jeigu dydis nustatomas atsižvelgiant į žuvų ilgį ar svorį, žuvininkystės ūkyje imama išaugintas žuvis pateikiant rinkai ir, jeigu tai gabenant negyvas žuvis imama imtis – pagal TATAK nustatytą metodą, kuris naudojamas pranešant duomenis, kuriuos reikia pateikti vykdant II užduotį.3. Turi būti parengti papildomi metodai ir imtys, skirtos žuvims, kurios auginamos ilgiau nei metus.4. Imtys iš kiekvieno į vandenį panardinto narvo imamos atsitiktinės atrankos būdu, kai žuvys paimamos iš narvų. Kasmet atliekamo imčių ėmimo duomenys TATAK pateikiami iki kitų metų gegužės 31 d.9 straipsnis Priegauda1. Aktyviaisiais žvejybos įrankiais žvejojantiems laivams arba tiems laivams, kurie žvejoja ne paprastuosius tunus, leidžiama ne didesnė nei 8 % paprastųjų tunų (jų svoris mažesnis nei 30 kg, tačiau ne mažesnis nei 10 kg) priegauda.2. Pirmoje šio straipsnio dalyje nurodyta procentinė dalis apskaičiuojama naudojant laivo viso iškraunamo sužvejotų paprastųjų tunų kiekio bendrą priegaudą (žuvų skaičių) arba jo svorio ekvivalentą.3. Priegauda turi būti išskaičiuojama iš laivo registravimo valstybės narės kvotos. Negyva žuvis į jūrą neišmetama – tos žuvys išskaičiuojamos iš laivo registravimo valstybės narės kvotos.4. 14 straipsnis ir 18 straipsnio 1 dalis taikoma iškraunamiems paprastųjų tunų, kurie buvo sužvejoti kaip priegauda, kiekiams.10 straipsnis Pramoginė žūklė1. Vykdant pramoginę žūklę per kiekvieną jūros reisą draudžiama sugauti, laikyti laive, perkrauti ir iškrauti krante daugiau nei vieną paprastąjį tuną.2. Draudžiama parduoti paprastuosius tunus, sugautus vykdant pramoginę žūklę, išskyrus tuo atveju, jeigu jie parduodami labdaros tikslais.3. Valstybės narės renka duomenis apie pramoginę žūklę ir perduoda juos TATAK Tyrimų ir statistikos nuolatiniam komitetui.4. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių kiek įmanoma geriau užtikrinti, kad vykdant pramoginę žūklę sužvejoti gyvi paprastieji tunai būtų paleidžiami, ypač jų jaunikliai.11 straipsnis Sportinė žūklė1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių sportinei žūklei reguliuoti, visų pirma išduodamos žūklės leidimus.2. Draudžiama parduoti paprastuosius tunus, sugautus vykdant sportinę žūklę, išskyrus tuo atveju, jeigu jie parduodami labdaros tikslais.3. Valstybės narės renka duomenis apie sportinę žūklę ir perduoda juos TATAK Tyrimų ir statistikos nuolatiniam komitetui.4. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių kiek įmanoma geriau užtikrinti, kad vykdant sportinę žūklę sužvejoti gyvi paprastieji tunai būtų paleidžiami, ypač jų jaunikliai.VI skyrius KONTROLėS PRIEMONėS12 STRAIPSNIS Laivų, kuriems išduotas leidimas žvejoti paprastuosius tunus, registras1. Visos valstybės narės iki 2008 m. balandžio 1 d. elektroninėmis priemonėmis Komisijai nusiunčia visų su jų vėliava plaukiojančių laivų, kuriems yra leista (t. y. jiems yra išduotas specialus žvejybos leidimas) aktyviaisiais žvejybos įrankiais paprastuosius tunus žvejoti rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje, sąrašus.2. Komisija 1 dalyje nurodytą sąrašą perduoda TATAK Vykdomajam sekretoriatui, kad tuos laivus būtų galima įrašyti į TATAK laivų, kuriems leidžiama žvejoti paprastuosius tunus, sąrašą.3. Bendrijos laivai, neįrašyti į TATAK sąrašą, rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje nežvejoja paprastųjų tunų, nelaiko jų laive, neperkrauna į kitą laivą, negabena, neperduoda ir neiškrauna jų į krantą.4. Reglamento (EB) Nr. 1936/2001 8a straipsnio 2, 4, 6, 7 ir 8 dalyse nustatytos žvejybos licencijų taisyklės taikomos mutatis mutandis .13 straipsnis Tunų gaudyklių, kuriomis žvejoti paprastuosius tunus išduotas leidimas, registras1. Visos valstybės narės iki 2008 m. balandžio 1 d. elektroninėmis priemonėmis Komisijai nusiunčia visų tunų gaudyklių, kuriomis žvejoti paprastuosius tunus rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje išduotas leidimas, sąrašus. Į sąrašą įrašomas gaudyklės pavadinimas ir registravimo numeris.2. Komisija minėtą sąrašą TATAK Vykdomajam sekretoriatui perduoda iki 15.balandžio.2008, kad tunų gaudykles būtų galima įrašyti į TATAK tunų gaudyklių, kuriomis žvejoti paprastuosius tunus išduotas leidimas, sąrašą.3. Bendrijos tunų gaudyklėmis, neįrašytomis į TATAK sąrašą, rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje neleidžiama žvejoti paprastųjų tunų, jų laikyti, perkrauti arba iškrauti jų į krantą.4. Reglamento (EB) Nr. 1936/2001 8a straipsnio 2, 4, 6, 7 ir 8 dalys taikomos mutatis mutandis .14 straipsnis Nurodytieji uostai1. Valstybės narės nurodo iškrovimui į krantą naudotiną vietą arba netoli kranto esančią vietą (nurodytieji uostai), kurioje leidžiama atlikti paprastųjų tunų iškrovimo į krantą arba perkrovimo operacijas.2. Valstybės narės ne vėliau nei iki kiekvienų metų balandžio 1 d. Komisijai perduoda nurodytųjų uostų sąrašą. Komisija šį sąrašą TATAK Vykdomajam sekretoriatui perduoda iki kiekvienų metų balandžio 15 d. Apie visus vėlesnius to sąrašo keitimus iki keitimo įsigaliojimo likus bent 15 dienų pranešama Komisijai, kad ji informaciją apie keitimus perduotų TATAK vykdomajam sekretoriatui.3. Draudžiama, išskyrus SKŠ nurodytuose uostuose, iš 12 straipsnyje nurodytų laivų iškrauti į krantą ar perkrauti iš jų bet kokį rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje sužvejotų paprastųjų tunų kiekį.4. Ši nuostata netaikoma kartinėmis ūdomis, velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojančių laivų ir pelaginiais tralais žvejojančių tralerių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje sužvejotų paprastųjų tunų iškrovimams arba perkrovimams.15 straipsnis Duomenų registravimo reikalavimai1. Laivų, nurodytų 13 straipsnyje, kapitonai turi laikytis ne tik Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 6 ir 8 straipsnių reikalavimų, bet ir įrašyti į laivo žurnalą II priede nurodytą informaciją.2. Laivų, nurodytų 13 straipsnyje, kapitonai, dalyvaujantys jungtinėje žvejybos operacijoje į laivų žurnalus įrašo šią informaciją:a) jeigu sužvejotos žuvys paimamos į laivą arba perkeliamos į vandenyje panardintus narvus:- datą ir laiką,- geografinę padėtį (geografinę ilgumą ir platumą),- į laivą paimtų arba į vandenyje panardintus narvus perkeltų žuvų kiekį,- žvejybos laivo, kurio žvejybos įrankiais buvo sužvejotos žuvys, pavadinimą ir tarptautinį radijo šaukinį,b) jeigu sužvejotos žuvys nepaimamos į laivą ar laikomos tinkluose prieš pradedant perkrovimo operaciją arba prieš perkeliant jas į vandenyje panardintus narvus:- datą ir laiką,- geografinę padėtį (geografinę ilgumą ir platumą),- kad joks sužvejotų žuvų kiekis nebuvo paimtas į laivą ar perkeltas į vandenyje panardintus narvus,- žvejybos laivo, kurio žvejybos įrankiais buvo sužvejotos žuvys, pavadinimą ir tarptautinį radijo šaukinį,16 straipsnis Jungtinės žvejybos operacijos1. Jungtines žvejybos operacijas paprastiesiems tunams gaudyti, kuriose dalyvauja su valstybės narės vėliava plaukiojantys laivai, leidžiama vykdyti gavus atitinkamos laivo įregistravimo valstybės narės sutikimą.2. Jungtinėje žvejybos operacijoje dalyvaujantys žvejybos laivai savo registracijos valstybei narei pateikia išsamią informaciją apie jungtinės operacijos trukmę ir joje dalyvaujančių operatorių tapatybę.3. Valstybės narės šio straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją perduoda TATAK sekretoriatui ir Komisijai.17 straipsnis Ataskaitos apie sužvejotus žuvų kiekius1. Laivų, nurodytų 12 straipsnyje, kapitonai tų laivų registravimo valstybių narių kompetentingoms institucijoms siunčia „ataskaitą apie sužvejotų žuvį kiekį“, kurioje nurodo sužvejotą paprastųjų tunų kiekį, įskaitant privalomąją ataskaitą apie sužvejotą žuvų kiekį ir žvejybos pastangą net tuo atveju, jeigu žuvų nebuvo sužvejota.2. Ataskaita apie sužvejotą žuvų kiekį pirmą kartą perduodama ne vėliau nei praėjus dešimčiai dienų nuo laivo įplaukimo į rytinę Atlanto dalį ir Viduržemio jūrą ar nuo žvejybos reiso pradžios. Kapitonas, jeigu atliekamos jungtinės operacijos, nurodo, kokiam laivui ar laivams priskirtini sužvejotų žuvų kiekiai turi būti išskaičiuojami iš laivo(-ų) registravimo valstybei skirtos kvotos.3. Žvejybos laivų kapitonai nuo kiekvienų metų birželio 1 d. kas 5 dienas perduoda ataskaitą apie sužvejotą paprastųjų tunų kiekį, įskaitant privalomąją ataskaitą apie sužvejotą žuvų kiekį ir žvejybos pastangą net tuo atveju, jeigu žuvų nebuvo sužvejota.4. Kiekviena valstybė narė, gavusi ataskaitą, ataskaitas apie sužvejotus žuvų kiekius elektroninėmis arba kitokiomis priemonėmis perduoda TATAK sekretoriatui.5. Valstybės narės iki kiekvieno mėnesio penkioliktos dienos kompiuteriu nuskaitoma forma Komisijai praneša apie su jų vėliava plaukiojančių laivų per ankstesnį mėnesį rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje sužvejotus paprastųjų tunų kiekius, kurie buvo iškrauti į krantą, perkrauti arba iš tų laivų suleisti į vandenyje panardintus narvus.18 straipsnis Iškrovimai1. Laivų, nurodytų šio reglamento 12 straipsnyje, kapitonai arba jų atstovai, nukrypdami nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 7 straipsnio nuostatų, valstybės narės, kurios nurodytaisiais uostais ir žuvų iškrovimo vietų infrastruktūra jie ketina naudotis, kompetentingai institucijai bent prieš 4 valandas iki apskaičiuoto atplaukimo į uostą laiko, praneša šią informaciją:a) numatytą atvykimo į uostą laiką,b) apskaičiuotą laive laikomą paprastųjų tunų kiekį,c) duomenis apie geografinį rajoną, kuriame žuvys buvo sužvejotos;2. Kompetentinga valstybės narės institucija duomenis apie į krantą iškrautą žuvų kiekį laivo registravimo valstybės institucijai perduoda per 48 valandas nuo žuvų iškrovimo į krantą pabaigos.3. Ši nuostata netaikoma kartinėmis ūdomis, velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojančių laivų ir pelaginiais tralais žvejojančių tralerių rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje sužvejotų paprastųjų tunų iškrovimams.19 straipsnis Perkrovimas1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. Nr. 2847/93 11 straipsnio nuostatų, rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje paprastuosius tunus draudžiama perkrauti jūroje, išskyrus už nacionalinės jurisdikcijos žvejybos rajonų ribų ilgosiomis ūdomis tunus žvejojančius laivus, kurie veiklą vykdo pagal TATAK Rekomendacijas 2005[06], nustatančias perkrovimo iš už nacionalinės jurisdikcijos žvejybos rajonų ribų ilgosiomis ūdomis tunus žvejojančių laivų ir perkrovimo į tuos laivus programą , su pakeitimais.2. Laivo, į kurį perkraunama žuvis (t. y. žvejybos arba perdirbimo laivą), kapitonas arba jo atstovas valstybės narės, kurios uostu kapitonas ketina naudotis, kompetentingoms institucijoms ar valstybės narės, kurioje yra atitinkamas žuvininkystės ūkis, kompetentingoms institucijoms pateikia šią informaciją bent prieš 48 valandas iki numatyto atvykimo laiko į uostą:a) numatytą atvykimo į uostą laiką,b) apskaičiuotą laive laikomą paprastųjų tunų kiekį,c) duomenis apie geografinį rajoną, kuriame buvo sužvejoti paprastieji tunai,d) žvejybos laivo pavadinimą ir laivo numerį, laivui suteiktą TATAK registre, kuriame nurodomi žvejybos laivai, turintys leidimą žvejoti paprastuosius tunus,e) žvejybos laivo, į kurį perkraunama, pavadinimą ir laivo numerį, laivui suteiktą TATAK registre, kuriame nurodomi žvejybos laivai, turintys leidimą žvejoti paprastuosius tunus,f) perkrautiną paprastųjų tunų kiekį (tonomis).3. Žvejybos laivai neatlieka perkrovimo, jeigu jiems leidimo iš anksto nėra davusios jų registravimo valstybės.4. Žvejybos laivo kapitonas, atlikdamas perkrovimo operaciją, laivo registravimo valstybei praneša:a) perkrautą paprastųjų tunų kiekį,b) perkrovimo datą ir uostą,c) žvejybos laivo, į kurį perkraunama, pavadinimą, registracijos numerį, registracijos valstybę ir laivo numerį, laivui suteiktą TATAK registre, kuriame nurodomi žvejybos laivai, turintys leidimą žvejoti paprastuosius tunus,d) duomenis apie geografinį rajoną, kuriame buvo sužvejoti paprastieji tunai.5. Valstybės narės, kurios uoste buvo atlikta perkrovimo operacija, kompetentinga institucija arba valstybės narės, kurioje yra atitinkamas žuvininkystės ūkis, kompetentingos institucijos atplaukus laivui, į kurį buvo perkrauta žuvis, inspektuoja tą laivą, patikrina krovinį ir su perkrovimo operacija susijusius dokumentus.6. Valstybės narės, kurios uoste buvo atlikta perkrovimo operacija, kompetentinga institucija arba valstybės narės, kurioje yra atitinkamas žuvininkystės ūkis, kompetentingos institucijos laivo, į kurį buvo perkrauta žuvis, registravimo valstybės institucijai per 48 valandas nuo perkrovimo operacijos pabaigos nusiunčia duomenis apie perkrovimo operaciją.7. Laivų, nurodytų 12 straipsnyje, kapitonai parengia perkrovimo operacijos deklaraciją ir perduoda ją valstybės narės, su kurios vėliava laivai plaukioja, kompetentingoms institucijoms. Deklaracija perduodama ne vėliau nei 15 dienų nuo uoste atliktos perkrovimo operacijos (deklaracija parengiama pagal III priede nustatytą pavyzdį).20 straipsnis Žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus operacijos1. Valstybė narė, kurios jurisdikcijai priklauso paprastųjų tunų žuvininkystės ūkis, per savaitę nuo žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus operacijos pabaigos valstybei narei arba susitariančiajai šaliai, su kurios vėliava plaukiojantys laivai žvejojo tunus, ir TATAK sekretoriatui, pateikia žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus ataskaitą, kurią patvirtina stebėtojas. Šioje ataskaitoje turi būti pateikiama informacija, kuri buvo įtraukta į žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus deklaraciją, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1936/2001 4 straipsnio b dalyje.2. Jeigu paprastųjų tunų tukinimo žuvininkystės ūkiai yra ne valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse, šio straipsnio 1 dalies nuostatos mutatis mutandis taikomos toms valstybėms narėms, kuriose yra įsisteigę už paprastųjų tunų tukinimo žuvininkystės ūkius atsakingi fiziniai ar juridiniai asmenys.3. Prieš pradedant bet kokią perkėlimo veiklą, valstybei narei, kurioje yra registruotas žvejybos laivas, tos valstybės narės, kurioje yra žuvininkystės ūkis, kompetentinga institucija praneša apie į vandenyje panardintus narvus perkeltą žuvų, kurias sužvejojo su jos vėliava plaukiojantis laivas, kiekį. Žvejybos laivo registravimo valstybė narė tos valstybės narės, kurioje yra žuvininkystės ūkis, kompetentingos institucijos prašo konfiskuoti sužvejotus žuvų kiekius ir žuvis paleisti į jūrą, jeigu gavusi minėtą informaciją ta valstybė narė laiko, kada) žvejybos laivas deklaravo sužvejojęs žuvų, nors neturėjo pakankamos kvotos, kad paprastuosius tunus jam būtų leidžiama perkelti į vandenyje panardintus narvus,b) nebuvo tinkamai pranešta apie sužvejotą žuvų kiekį ir į jį nebuvo atsižvelgta apskaičiuojant bet kokią taikytiną kvotą,c) žvejybos laivas, kuris deklaravo pagavęs žuvų, neturėjo išduoto leidimo žvejoti paprastuosius tunus.4. 12 straipsnyje nurodytų žvejybos laivų kapitonai pagal III priede nustatytą pavyzdį parengia žuvų perkėlimo deklaraciją ir ją perduoda laivo registravimo valstybei narei ne vėliau nei per 15 dienų po žuvų perkėlimo į transportinį laivą arba į vandenyje panardintą narvą. Su perkeliamomis žuvimis, kai jos gabenamos perkelti į vandenyje panardintus narvus, turi būti pateikiama perkėlimo deklaracija.21 straipsnis Žvejyba gaudyklėmis1. Duomenys apie sužvejotą žuvų kiekį registruojami po kiekvienos tunų gaudyklėmis vykdytos žvejybos operacijos ir duomenys apie sužvejotą žuvų kiekį elektroninėmis arba kitokiomis priemonėmis kompetentingai institucijai perduodami ne vėliau nei per 48 valandas nuo kiekvienos žvejybos operacijos pabaigos.2. Kiekviena valstybė narė, gavusi duomenis apie sužvejotą žuvų kiekį, elektroninėmis priemonėmis juos perduoda TATAK sekretoriatui.22 straipsnis Tikrinimas uoste arba žuvininkystės ūkyje1. Valstybės narės tikrina uoste visus į TATAK registrą, kuriame nurodomi žvejybos laivai, turintys leidimą žvejoti paprastuosius tunus, įrašyti laivai, į jų nurodytuosius uostus įplaukiantys iškrauti rytinėje Atlanto dalyje ir Viduržemio jūroje sužvejotų paprastųjų tunų ir (arba) juos perkrauti.2. Valstybės narės tikrina, kaip jų jurisdikcijai priklausančiuose žuvininkystės ūkiuose atliekama žuvų paleidimo į vandenyje panardintus narvus operacija.3. Jeigu žuvininkystės ūkiai yra ne valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse, šio straipsnio 2 dalies nuostatos mutatis mutandis taikomos toms valstybėms narėms, kuriose yra įsisteigę už žuvininkystės ūkį atsakingi fiziniai ar juridiniai asmenys.23 straipsnis Kryžminiai patikrinimai1. Valstybės narės tikrina, taip pat ir naudodamos laivo stebėjimo sistemos (LSS) duomenis, ar buvo pateikti su jų vėliavomis plaukiojančių laivų žurnalai ir atitinkamą į tų laivų žurnalus, perkėlimo ir (arba) perkrovimo dokumentus ir į dokumentus apie sužvejotą žuvų kiekį įrašytą informaciją.2. Valstybės narės administracinėmis priemonėmis atlieka kryžminius visų iškrautų į krantą, perkrautų arba į vandenyje panardintus narvus perkeltų žuvų kiekių ir į laivų žurnalus, perkrovimo deklaracijas, iškrovimo į krantą deklaracijas įrašytų kiekvienos rūšies žuvų kiekių arba žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus kiekių bei į bet kokius susijusius dokumentus, pvz., važtaraščius ir (arba) pranešimą apie pardavimą, įrašytų kiekių atitikties patikrinimus.24 straipsnis TATAK tarptautinio jungtinio tikrinimo sistema1. TATAK Ketvirtajame reguliariame susirinkime (Madride, 1975 m. lapkričio mėn.) priimta ir šio reglamento IV priede pateikta Jungtinio tarptautinio tikrinimo sistema taikoma Bendrijoje.2. Valstybės narės, kurių žvejybos laivams buvo išduotas leidimas Rytų Atlante ir Viduržemio jūroje žvejoti paprastuosius tunus, paskiria inspektorius, kurie patikrinimus pagal sistemą atlieka jūroje.3. Komisija gali paskirti Bendrijos inspektorius, kurie dalyvautų įgyvendinant minėtą tikrinimo sistemą.4. Komisija koordinuoja Bendrijos pagal sistemą vykdomą priežiūros ir tikrinimo veiklą. Komisija, kartu su suinteresuotosiomis valstybėmis narėmis, minėtam tikslui gali parengti jungtines tikrinimo programas, kurias įgyvendindama Bendrija galėtų įvykdyti jai toje sistemoje nustatytus įpareigojimus. Valstybės narės, kurių laivai žvejoja reguliuojamus išteklius, parengia reikiamas priemones, kad būtų sudarytos sąlygos įgyvendinti minėtas programas, ypač susijusias su reikalingais žmogiškaisiais ir materialiniais ištekliais ir laikotarpiais, per kuriuos tie ištekliai turi būti naudojami, ir jų naudojimo zonomis.5. Valstybės narės iki kiekvienų metų balandžio 1 d. praneša Komisijai inspektorių pavardes ir nurodo inspekcijos laivus, kuriuos kitais metais jos ketina skirti sistemai įgyvendinti. Komisija, remdamasi minėta informacija ir bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, parengia perspektyvinį planą, pagal kurį Bendrija kasmet dalyvaus įgyvendinant sistemą (Komisija tą planą nusiunčia TATAK sekretoriatui ir valstybėms narėms).25 straipsnis Stebėtojų programa1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad stebėtojai aplankytų bent toliau nurodytą procentinę dalį su jos vėliava plaukiojančių ilgesnių nei 15 m laivų:a) 20 % valstybės narės gaubiamaisiais tinklais žvejojančių laivų. Jei tai jungtinės žvejybos operacijos, stebėtojas turi dalyvauti atliekant žvejybos operaciją,b) 20 % valstybės narės tralerių, velkančių pelaginius tralus,c) 20 % ilgosiomis ūdomis žvejojančių valstybės narės laivų,d) 20 % kartinėmis ūdomis žvejojančių valstybės narės laivų,e) 100 % žvejybos laivų, dalyvaujančių paprastųjų tunų paėmimo iš tunų gaudyklių operacijose.Stebėtojo užduotys visų pirma turėtų būti:a) stebėti, ar laivas atitinka šio reglamento reikalavimus,b) registruoti duomenis apie žvejybos veiklą ir teikti ataskaitas apie ją,c) stebėti ir apskaičiuoti sužvejotą žuvų kiekį bei tikrinti į laivo žurnalą įrašytus įrašus,d) nustatyti laivus, kuriuos būtų galima įtarti, kad žvejodami nesilaiko TATAK nustatytų išteklių išsaugojimo priemonių, ir registruoti duomenis apie tokius laivus.Be to, stebėtojas, atsižvelgdamas į TATAK Tyrimų ir statistikos nuolatinio komiteto nurodymus, turi vykdyti mokslinį darbą, pvz., rinkti duomenis pagal TATAK apibrėžtos II užduoties reikalavimus, jeigu to prašo Tarptautinė Atlanto tunų apsaugos komisija.2. Kiekviena valstybė narė, kurios jurisdikcijai priklauso paprastųjų tunų žuvininkystės ūkis, užtikrina, kad stebėtojas dalyvautų paprastuosius tunus perkeliant į vandenyje panardintus narvus ir kiekvieną kartą iš tų narvų paimant žuvis.Stebėtojo užduotys visų pirma turėtų būti:a) stebėti, ar žuvis auginant žuvininkystės ūkiuose laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1936/2001 4a, 4b ir 4c straipsnių reikalavimų, ir kontroliuoti, kad minėtų reikalavimų būtų laikomasi.b) patvirtinti 20 straipsnyje nurodytą žuvų perkėlimo į vandenyje panardintus narvus ataskaitą,c) vykdyti, atsižvelgiant į TATAK Tyrimų ir statistikos nuolatinio komiteto nurodymus, tokį mokslinį darbą, pvz., paimti imtis, kokį vykdyti prašo Tarptautinė Atlanto tunų apsaugos komisija.26 straipsnis Vykdymo užtikrinimas1. Valstybės narės imasi vykdymą užtikrinančių priemonių, kurios su jos vėliava plaukiojančiam laivui taikomos tuo atveju, jeigu remiantis valstybių narių įstatymais nustatoma, kad laivas nesilaiko 5, 7, 14, 15, 17 ir 19 straipsnių nuostatų. Vykdymą užtikrinančios priemonės, atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir remiantis jų nacionaliniais įstatymais, visų pirma – tai:a) baudos.b) neteisėtų žvejybos įrankių ir sužvejoto žuvų kiekio konfiskavimas,c) laivo areštavimas,d) žvejybos leidimo galiojimo sustabdymas arba panaikinimas,e) žvejybos kvotos sumažinimas arba atšaukimas, jeigu reikia.2. Kiekviena valstybė narė, kurios jurisdikcijai priklauso paprastųjų tunų žuvininkystės ūkis, imasi žuvininkystės ūkiui taikomų vykdymą užtikrinančių priemonių, jeigu remiantis tos valstybės įstatymais nustatoma, kad minėtas žuvininkystės ūkis nesilaiko šio reglamento 20 straipsnio ir 25 straipsnio 2 dalies nuostatų bei Reglamento (EB) Nr. 1936/2001 4a, 4b ir 4c straipsnių nuostatų. Vykdymą užtikrinančios priemonės, atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir remiantis nacionaliniais įstatymais, visų pirma – tai:a) baudos,b) laikinas išbraukimas iš žuvų tukinimo žuvininkystės ūkių registro arba išbraukimas iš jo visam laikui,c) draudimas tam tikrus paprastųjų tunų kiekius perkelti į vandenyje panardintus narvus arba juos parduoti.27 straipsnis Rinkai skirtos priemonės1. Rytinės Atlanto dalies ir Viduržemio jūros paprastuosius tunus ( thunnus thynnus ), su kuriais nepateikiami tikslūs, išsamūs ir patvirtinti pagal šio reglamento reikalavimus pateiktini dokumentai, draudžiama pateikti Bendrijos vidaus prekybai, iškrauti į krantą, importuoti, eksportuoti, perkelti į vandenyje panardintus narvus, kuriuose paprastieji tunai būtų laikomi, kad priaugtų svorio, ir tukinami, eksportuoti naudojant grįžtamojo eksporto procedūrą ir perkrauti.2. Paprastuosius tunus (Thunnus thynnus) draudžiama pateikti Bendrijos vidaus prekybai, juos importuoti, iškrauti į krantą, perkelti į vandenyje panardintus narvus, kuriuose tie tunai būtų auginami, ir tukinti, perdirbti, eksportuoti, eksportuoti taikant grįžtamojo eksporto procedūrą ir perkrauti, jeigu Rytų Atlante ir Viduržemio jūroje jie buvo sugauti žvejybos laivais, kurių registravimo valstybė narė neturi taikant TATAK išteklių valdymo ir išsaugojimo priemones jai skirtos kvotos paprastuosius tunus žvejoti Rytų Atlante ir Viduržemio jūroje, tai valstybei nenustatyti sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, jai nebuvo nustatyta žvejybos pastanga arba jeigu laivo registravimo valstybės bendrosios žvejybos galimybės jau buvo išnaudotos.3. Draudžiama Bendrijos vidaus prekybai pateikti paprastuosius tunus iš TATAK „ Rekomendacijos 2006[07] dėl paprastųjų tunų auginimo žuvininkystės ūkiuose“ reikalavimų neatitinkančių žuvininkystės ūkių, tuos tunus importuoti, iškrauti į krantą, perdirbti ir eksportuoti.28 straipsnis Perskaičiavimo koeficientaiApskaičiuojant lygiavertį suapvalintą perdirbtų paprastųjų tunų svorį taikomi TATAK Tyrimų ir statistikos nuolatinio komiteto nustatyti perskaičiavimo koeficientai.V skyrius BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS29 STRAIPSNIS Reglamento (EB) Nr. 973/2001 pakeitimaiReglamentas (EB) Nr. 973/2001 iš dalies keičiamas taip:(1) 5 ir 5a straipsniai išbraukiami;(2) iš IV priedo išbraukiamas paprastiesiems tunams skirtas įrašas.30 straipsnis ĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas nuo 2008 m. sausio 1 d.Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas The President I PRIEDAS Rytų Atlante kartinėmis ūdomis, velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojantiems laivams ir pelaginiais tralais žvejojantiems traleriams taikomos specialios sąlygos1. Visos valstybės narės kartinėmis ūdomis ir velkamosiomis ūdomis pelaginių rūšių žuvis žvejojančių laivų, kuriems išduotas leidimas žvejoti paprastuosius tunus, skaičių apriboja taip, kad jis neviršytų didžiausio minėtų rūšių laivų, kurie paprastuosius tunus žvejojo 2006 m., skaičiaus.2. Visos valstybės apriboja didžiausią pelaginiais tralais žvejojančių tralerių, kuriems išduotas leidimas kaip priegaudą žvejoti paprastuosius tunus, skaičių.3. Valstybės narės iki 1.balandžio.2008 TATAK sekretoriatui perduoda žvejybos laivų, kuriems leidžiama žvejoti pagal I dalies 1 ir 2 pastraipų nuostatas, skaičių.4. a) Visos valstybės narės užtikrina, kad laivai, kuriems buvo išduoti I dalies 1 ir 2 pastraipose nurodyti specialūs žvejybos leidimai, būtų įrašomi į sąrašą, kuriame pateikiamas tų laivų pavadinimas ir Bendrijos laivyno registro numeris, kaip apibrėžta 2003 m. gruodžio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 26/2004 dėl Bendrijos laivyno registro[5] I priede. Valstybės narės specialų žvejybos leidimą išduoda tik tada, jeigu laivas buvo įrašytas į TATAK laivų, kuriems buvo išduotas leidimas žvejoti paprastuosius tunus, registrą.b) Visos valstybės narės šios pastraipos a punkte nurodytą sąrašą ir visus vėlesnius jo keitimus kompiuteriu nuskaitoma forma nusiunčia Komisijai.c) 4 pastraipos a punkte nurodyto sąrašo pakeitimai Komisijai perduodami bent prieš penkias dienas iki tos dienos, kai iš naujo į minėtą sąrašą įrašytas laivas įplaukia į Rytų Atlantą ir Viduržemio jūrą. Komisija pakeitimus nedelsdama persiunčia TATAK sekretoriatui.5. Visos valstybės narės ne daugiau nei 10 % joms tekusios paprastųjų tunų kvotos paskirsto 4 pastraipoje nurodytus žvejybos leidimus turintiems laivams; iš tos kvotos ne daugiau nei 200 tonų ne mažesnio nei 6,4 kg svorio parastųjų tunų tenka kartinėmis ūdomis žvejojantiems laivams, kurių didžiausias ilgis trumpesnis nei 17 m.6. Visos valstybės narės ne daugiau nei 2 % jai priklausančios paprastųjų tunų kvotos gali paskirti komercinei žvejybai tradiciniais arba riboto poveikio rankiniais žvejybos įrankiais pakrantės vandenyse, kad būtų sugaunama šviežių žuvų.7.a) Paprastuosius tunus, sužvejotus Rytų Atlante ir Viduržemio jūroje, iš šio priedo 1 ir 2 pastraipose nurodytų laivų draudžiama perkrauti arba iškrauti į krantą ne SKŠ nurodytuose uostuose, o kokioje nors kitoje vietoje.b) Valstybės narės nurodo vietą, kurioje žuvys iškraunamos į krantą, arba vietą netoli kranto (nurodytųjų uostų), kurioje leidžiama atlikti paprastųjų tunų perkrovimo arba iškrovimo į krantą operacijas.c) Valstybės narės ne vėliau nei iki kiekvienų metų balandžio 1 d. Komisijai perduoda nurodytųjų uostų sąrašą. Komisija šią informaciją TATAK Vykdomajam sekretoriatui perduoda iki kiekvienų metų balandžio 15 d. Apie visus vėlesnius to sąrašo keitimus iki keitimo įsigaliojimo likus bent 15 dienų pranešama Komisijai, kad ji informaciją apie keitimus perduotų TATAK vykdomajam sekretoriatui.8. Bendrijos laivų, nurodytų 1 ir 2 pastraipoje, kapitonai arba jų atstovai, nukrypdami nuo Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 7 straipsnio nuostatų, valstybės narės, kurios uostais arba žuvų iškrovimo vietų infrastruktūra jie ketina naudotis, kompetentingai institucijai bent prieš 4 valandas iki apskaičiuoto atplaukimo į uostą laiko, praneša šią informaciją:a) numatytą atvykimo į uostą laiką,b) apskaičiuotą laive laikomą paprastųjų tunų kiekį,c) duomenis apie geografinį rajoną, kuriame žuvys buvo sužvejotos;9. Visos valstybės narės įgyvendina pranešimo apie sužvejotus žuvų kiekius sistemą, užtikrinančią reikiamą kiekvienam laivui skirtos kvotos panaudojimo stebėjimą.10. Sužvejotų paprastųjų tunų neleidžiama pateikti į mažmeninę prekybą (nesvarbu, koks pardavimo metodas galėtų būti pasirinktas), kad jie būtų parduoti galutiniam vartotojui, jeigu tinkamu žymeniu arba etikete nėra nurodoma:a) žuvų rūšys, naudotas žvejybos įrankis,b) žvejybos rajonas ir žuvų sugavimo diena.11. Valstybės narės tiems kartinėmis ūdomis žvejojantiems laivams, kuriems yra išduotas leidimas Rytų Atlante žvejoti paprastuosius tunus, nuo 2008 m. liepos 1 d. nustato šiuos reikalavimus dėl prie žuvies uodegos prisegamo įsago:a) prie žuvies uodegos prisegamais įsagais visi paprastieji tunai turi būti paženklinami nedelsiant, kai tik tunai iškraunami.b) Kiekvienas prie žuvies uodegos prisegamas įsagas turi būti paženklintas unikaliuoju identifikavimo numeriu, kuris įrašomas į paprastiesiems tunams skirtus statistinius dokumentus ir juo ženklinama bet kokia pakuotė, į kurią į įdėta tuno.II PRIEDAS Laivų žurnalų reikalavimai:Būtinieji laivo žurnalų reikalavimai1. Laivo žurnalo puslapiai turi būti sunumeruoti.2. Laivo žurnalas turi būti pildomas kiekvieną dieną (vidurnaktį) ir prieš atplaukiant į uostą.3. Laivo žurnale daromas įrašas tuo atveju, jeigu atliekami patikrinimai jūroje.4. Viena laivo žurnalo lapų kopija turi būti paliekama laivo žurnale.5. Laive turi būti laikoma tiek laivo žurnalų, kad juose būtų aprašyta ta veikla, kurią laivas vykdė per metus.Būtinoji standartinė informacija, kuri pateikiama laivo žurnaluose:1. Kapitono pavardė ir gyvenamosios vietos adresas.2. Uostai, iš kurių buvo išplaukta, išplaukimo datos, uostai, į kuriuos buvo įplaukta, įplaukimo datos.3. Laivo pavadinimas, laivų registre laivui suteiktas numeris, TATAK numeris ir Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) laivui suteiktas numeris (jeigu buvo suteiktas). Jei tai jungtinės žvejybos operacijos, visų šiose operacijose dalyvaujančių laivų pavadinimai, laivų registre laivams suteikti numeriai, TATAK numeriai ir Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) laivams suteikti numeriai (jeigu buvo suteikti).4. Žvejybos įrankis:a) tipas, JTO MŽŪO kodasb) Matmenys (ilgis, tinklinio audeklo akies kraštinės ilgis, kabliukų skaičius ...)5. Operacijos jūroje — reiso dienai skiriama bent viena laivo žurnalo eilutė, kurioje nurodoma:a) Veikla (žvejyba, laivo buvimo vietos keitimas...),b) Padėtis: tiksliai nurodoma kasdieninė laivo geografinė padėtis (nurodoma laipsniais ir minutėmis), ta padėtis užregistruojama atliekant kiekvieną žvejybos operaciją arba užregistruojama vidurdienį, jeigu tą dieną nebuvo žvejojama.c) Duomenys apie sužvejotus žuvų kiekius:6. Žuvų rūšys nurodomos:a) pagal JTO MŽŪO kodą,b) pateikiant suapvalintą per dieną sužvejotų žuvų svorį.7. Laivo kapitono parašas.8. Stebėtojo parašas (jeigu stebėtojas dalyvavo).9. Svorio nustatymo priemonės: apskaičiuojamas, sveriama laive.10. Į laivo žurnalą įrašomas lygiavertis gyvasis žuvų svoris ir nurodomi perskaičiavimo koeficientai, kurie buvo naudoti apskaičiuojant.Būtinoji informacija, pateikiama iškraunant į krantą, perkraunant ir (arba) perkeliant1. Iškrovimo, perkrovimo ir perkėlimo uostai ir šių operacijų atlikimo datos.2. Produktaia) pateikimas.b) žuvų arba dėžių skaičius ir kiekis (kg).3. Laivo kapitono arba laivo atstovo parašas.III PRIEDAS TATAK PERKĖLIMO IR (ARBA) PERKROVIMO DEKLARCIJADokumento Nr. TATAK PERKĖLIMO IR (ARBA) PERKROVIMO DEKLARCIJAVilkikas ir (arba) transportinis laivas Laivo pavadinimas ir radijo šaukinys Vėliava: Laivo registravimo valstybės išduoto leidimo Nr. Nacionaliniame laivų registre laivui suteiktas Nr. TATAK laivų registre laivui suteiktas Nr. Tarptautinės jūrų organizacijos laivui suteiktas Nr. | Žvejybos laivas Laivo pavadinimas ir radijo šaukinys Vėliava: Laivo registravimo valstybės išduoto leidimo Nr. Nacionaliniame laivų registre laivui suteiktas Nr. TATAK laivų registre laivui suteiktas Nr. Išorinio atpažinimo priemonės Žvejybos žurnalo lapo Nr. |Diena Mėnuo Valanda Metai(2_(0_(__(__( F.V Kapitono pavardė: Vilkiko ir (arba) transportinio laivo kapitono pavardė: PERKROVIMO OPERACIJOS VIETA:Išvykimas (__(__( (__(__( (__(__( iš (__________(Grįžimas (__(__( (__(__( (__(__( į (__________( Parašas: Parašas:Perkėlimas ir (arba) perkrovimas (__(__( (__(__( (__(__( (__________(Jei tai perkrovimas, nurodomas svoris (kg) arba naudoti vienetai (pvz., dėžės, krepšiai) ir iškrautas tų vienetų svoris (kg): (___( kilogramų.Jei perkeliamos gyvos žuvys, nurodomas vienetų skaičius ir gyvasis svorisUostas|JūraGeograf. ilguma | Žuvų rūšis | Vienetų skaičiusŽuvų kiekis | Produkto tipasgyva žuvis | Produkto tipasvisa žuvis | Produkto tipasišskrosta žuvis | Produkto tipaspašalintomis galvomis | Produkto tipasfilė | Produkto tipas| Kitas perkėlimas ir (arba) perkrovimaiData:Vieta ir (arba) geografinė padėtisSusitariančiosios šalies išduoto leidimo Nr.Laivo, iš kurio perkeliama, kapitono parašas:Laivo, į kurį perkeliama, pavadinimas:Įregistravimo valstybėTATAK laivų registre laivui suteiktas Nr.Tarptautinės jūrų organizacijos laivui suteiktas Nr.Laivo kapitono parašasData: Vieta ir (arba) geografinė padėtisSusitariančiosios šalies išduoto leidimo Nr.Laivo, iš kurio perkeliama, kapitono parašas:Laivo, į kurį perkeliama, pavadinimas:Įregistravimo valstybėTATAK laivų registre laivui suteiktas Nr.Tarptautinės jūrų organizacijos laivui suteiktas Nr.Laivo kapitono parašas| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | TATAK stebėtojo parašas (jeigu stebėtojas dalyvavo):Įsipareigojimai, jeigu atliekama perkėlimo ir (arba) perkrovimo operacija:1. Perkėlimo ir (arba) perkrovimo operacijos deklaracijos originalas turi būti įteikiamas laivui, į kurį perkeliama ir (arba) perkraunama, vilkikui, perdirbimo laivui ir (arba) transportiniam laivui.2. Perkėlimo ir (arba) perkrovimo operacijos deklaracijos kopija turi būti laikoma atitinkamame žvejybos laive.3. Leidimą kitoms perkėlimo ir (arba) perkrovimo operacijoms išduoda atitinkama susitariančioji šalis, kuri išdavė leidimą laivui vykdyti veiklą.4. Perkėlimo ir (arba) perkrovimo operacijos deklaracijos originalas turi būti laikomas laive, į kurį buvo perkrautos žuvys, tol, kol tas laivas atplaukia į žuvininkystės ūkį arba žuvų iškrovimo vietą.5. Įrašas apie perkėlimo arba perkrovimo operaciją įrašomas į visų laivų, kurie vykdo operaciją, laivų žurnalus.VI PRIEDAS TATAK JUNGTINIO TARPTAUTINIO TIKRINIMO SISTEMAKomisija dėl šios tikrinimo sistemos susitarė Ketvirtajame reguliariame susirinkime (1975 m. lapkričio mėn. šis susirinkimas įvyko Madride).Komisija, atsižvelgdama į konvencijos IX straipsnio 3 dalį, rekomenduoja, kad būtų nustatytos šios nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose vandenyse taikomos tarptautinės kontrolės priemonės, kad būtų užtikrinamas konvencijos ir joje nustatytų priemonių taikymas:1. Kontrolę atlieka susitariančiųjų vyriausybių žuvininkystės valdymo tarnybų inspektoriai. Atitinkamų vyriausybių paskirtų inspektorių pavardės pranešamos Komisijai.2. Laivai, kuriuose dirba inspektoriai, turi plaukti su Komisijos patvirtinta specialia vėliava arba vimpelu, kad būtų žinoma, jog inspektorius vykdo tarptautinio tikrinimo veiklą. Atsiradus galimybei Komisijai pranešami laivų, kurie šiuo metu naudojami minėtai veiklai vykdyti ir kurie gali būti specialūs inspekcijos laivai arba žvejybos laivai, pavadinimai.3. Kiekvienas inspektorius privalo turėti Komisijos patvirtintos formos ir laivo registravimo valstybės institucijų išduotą tapatybę patvirtinantį dokumentą bei paskyrimą eiti pareigas, kuriame patvirtinama, kad inspektorius turi įgaliojimus veikti pagal Komisijos patvirtintas nuostatas.4. Laivas, kuriuo konvencijos akvatorijoje, tačiau už nacionalinei jurisdikcijai priklausančių vandenų, šiuo metu žvejojami tunai arba skumbrinės (tik tunai) žuvys, laikydamasis nuostatų, dėl kurių buvo susitarta pagal 9 pastraipą, turi sustoti, kai laivas, kuriame yra inspektorius, atitinkamu Tarptautinio signalų rinkinio signalu žvejybos laivui perduoda signalą, jeigu žvejybos laivas iš tikrųjų neatlieka žvejybos operacijų – priešingu atveju žvejybos laivas nedelsdamas turi sustoti užbaigęs žvejybos operacijas. Laivo kapitonas[6] turi leisti inspektoriui, kurį gali lydėti kviestinis, įlipti į laivą. Laivo kapitonas turi užtikrinti, kad inspektoriui būtų sudaryta galimybė sužvejotų žuvų kiekius, žvejybos įrankius ir bet kokius reikiamus dokumentus patikrinti taip, kaip inspektorius manys esant reikalinga, jog būtų nustatyta, ar laikomasi atitinkamo laivo registravimo valstybei taikomų galiojančių Komisijos rekomendacijų, bei inspektorius gali prašyti pateikti bet kokių paaiškinimų, kurie jam atrodys yra pateiktini.5. Inspektorius, įlipęs į laivą, pateikia 3 pastraipoje aprašytą dokumentą. Patikrinimai atliekami taip, kad įprasta laivo veikla būtų sutrikdyta kuo mažiau, jie nesukeltų nepatogumų ir kad jais nebūtų padaryta įtakos žuvų kokybei. Inspektorius turi užduoti tik tokius klausimus, kurie padėtų nustatyti, ar laikomasi atitinkamo laivo registravimo valstybei taikomų galiojančių Komisijos rekomendacijų. Inspektorius, atlikdamas patikrinimą, laivo kapitono gali prašyti bet kokios pagalbos, kuri inspektoriui būtų reikalinga. Inspektorius, laikydamasis Komisijos patvirtinto pavyzdžio, parengia patikrinimo ataskaitą. Inspektorius ataskaitą pasirašo dalyvaujant laivo kapitonui, kuriam suteikiama teisė į ataskaitą įrašyti bet kokias pastabas, kurias kapitonas mano esant reikalinga įrašyti, ir, jeigu kapitonas įrašo kokias nors pastabas, jis turi jas pasirašyti. Viena ataskaitos kopija įteikiama laivo kapitonui, o kita – inspektoriaus vyriausybei, kuri kopijas perduoda atitinkamoms laivo registravimo valstybės institucijoms ir Komisijai. Jeigu nustatoma, kad rekomendacijos buvo kaip nors pažeistos, inspektorius, jeigu įmanoma, taip pat turėtų nusiųsti pranešimą laivo registravimo valstybės kompetentingoms institucijoms, apie kurias Komisijai buvo pranešta, kad jos buvo priskirtos kompetentingoms institucijoms, ir visiems laivo registravimo valstybės inspekcijos laivams, jeigu žinoma, kad jie yra netoli tikrinimo rajono.6. Pasipriešinimą inspektoriui arba atsisakymą paklusti jo nurodymams laivo registravimo valstybė vertina panašiai, kaip ji vertintų pasipriešinimą bet kokiam savo inspektoriui arba atsisakymą paklusti jos inspektoriaus nurodymams.7. Inspektorius pareigas eina pagal šias nuostatas, atsižvelgdamas į šioje rekomendacijoje nustatytas taisykles, tačiau inspektoriaus veiklą kontroliuoja jo nacionalinės institucijos ir jis yra atskaitingas toms institucijoms.8. Susitariančiosios vyriausybės užsienio šalių inspektorių ataskaitas svarsto ir imasi veiksmų atsižvelgdamos į tas ataskaitas taikydamos tas pačias nuostatas, kurių vyriausybė laikytųsi pagal nacionalinius teisė aktus, galiojančius nacionaliniams inspektoriams. Šios pastraipos nuostatomis susitariančiajai vyriausybei nenustatoma jokio įpareigojimo, pagal kurį ji užsienio šalių inspektoriaus ataskaitai suteiktų svaresnę įrodomąją galią nei tai ataskaita tokia galia būtų suteikta inspektoriaus šalyje. Susitariančiosios vyriausybės turi bendradarbiauti, siekdamos sudaryti galimybes teisminiam nagrinėjimui arba kitokiems procesams, kurie galėtų būti pradėti atsižvelgiant į pagal šias nuostatas inspektoriaus parengtą ataskaitą.9. i) Susitariančiosios vyriausybės Komisijai iki kiekvienų metų kovo 1-osios d. praneša apie parengtinius planus kitais metais dalyvauti įgyvendinant minėtas priemones ir Komisija susitariančiosioms vyriausybėms gali pasiūlyti koordinuoti nacionalines šios srities operacijas, įskaitant inspektorių ir laivų, kuriuose yra inspektorius, skaičių.ii) Šioje rekomendacijoje nustatytų nuostatų laikosi ir planus dėl dalyvavimo įgyvendina visos susitariančiosios vyriausybės, jeigu jos nesusitaria kitaip; apie minėtą susitarimą pranešama Komisijai:Tačiau sistemos įgyvendinimas netaikomas bet kokių dviejų susitariančiųjų vyriausybių atžvilgiu, jeigu bet kuri iš tų dviejų susitariančiųjų vyriausybių apie tai pranešė Komisijai dar nesudarius susitarimo.10. i) Žvejybos įrankiai tikrinami laikantis parajonyje, kuriame buvo atliktas patikrinimas, galiojančių taisyklių. Inspektorius pažeidimo pobūdį nurodo ataskaitoje.ii) Inspektoriams turi būti suteikti įgaliojimai tikrinti bet kokius naudojamus žvejybos įrankius arba sudėtus ant denio ir parengtus naudoti žvejybos įrankius.11. Inspektorius bet kokius patikrintus žvejybos įrankius, kurie atrodo neatitinką tam tikro laivo registravimo valstybei taikomų galiojančių Komisijos rekomendacijų, ženklina Komisijos patvirtinto pavyzdžio ženklu ir apie šią neatitiktį įrašo įrašą ataskaitoje.12. Inspektoriui žvejybos įrankius leidžiama fotografuoti taip, kad būtų įmanoma nurodyti tas žvejybos įrankių ypatybes, kurios neatitinka galiojančių taisyklių, ir šiuo atveju nufotografuoti objektai turėtų būti išvardyti ataskaitoje, o fotonuotraukų kopijos turėtų būti pridedamos prie ataskaitos kopijos, kuri siunčiama laivo registravimo valstybei.13. Inspektoriui turi būti suteikti įgaliojimai, tačiau atsižvelgiant į visus Komisijos nustatytus apribojimus, nustatyti sužvejotų žuvų ypatybes ir įvertinti, ar buvo laikomasi Komisijos rekomendacijų. Inspektorius išvadas kiek įmanoma greičiau turi pateikti patikrinto laivo registravimo valstybės institucijoms. Dvejų metų ataskaita, 1974–1975, II dalis).PastabosBuvo susitarta, kad tarptautinio tikrinimo sistemos taikymo pradžios data nebus nustatoma tol, kol Komisija nenuspręs kitaip.TATAK vimpelas:[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1][2] OL L 162, 1986 6 18, p. 33.[3] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[4] OL L 137, 2001 5 19, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 831/2004 (OL L 127, 2004 4 29, p. 33).[5] OL L 5, 2004 1 9, p. 25[6] Laivo kapitonas – tai laivui vadovaujantis asmuo.


text:
Michael Keaton, vlastným menom Michael John Douglas, (* 5. september 1951, Coraopolis, Pensylvánia, USA) je americký filmový herec.
 Preslávil sa najmä postavou Batmana vo filmoch Batman z roku 1989 a Batman sa vracia z roku 1992. Vo filme Batman navždy z roku 1995 odmietol hrať potom, čo bol réžie zbavený Tim Burton, nahradil ho Val Kilmer.
 Už predtým na sebe upozornil hlavnou úlohou v hororovej komédii Tima Burtona Beetlejuice. Ku kasovým úspechom patril aj vianočný film Jack Frost z roku 1998. Cenený je ijako hlasový herec (Autá, Toy Story 3: Príbeh hračiek). Kritici ho kladne hodnotili napríklad v krimi thrilleri Quentina Tarantina Jackie Brownová (1997).
 Meno si v začiatkoch kariéry zmenil kvôli zamieňaniu s hercom Michaelom Douglasom, nové priezvisko si zvolil na počesť komika Bustera Keatona.
 Filmografia
 Externé odkazy
 Filmoví herci USA
 Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál)
 Držitelia Critics' Choice Movie Awards
 Osobnosti z Pensylvánie


type: other

jurisdiction: US

text: b' NATIONAL SCIENCE FOUNDATION\n OFFICE OF INSPECTOR GENERAL\n OFFICE OF INVESTIGATIONS\n\n CLOSEOUT MEMORANDUM\n\n Case Number: A12080054 Page 1 of 1\n\n\n\n We received an allegation that a graduate student 1 manipulated research data in a laborator/.\n Our review of the matter determined that an ongoing open case 3 is reviewing the same allegation.\n Accordingly, this case is closed with no further action taken.\n\n\n\n\nNSF OJG Form 2 (11/02)\n\x0c'


text:
 9.10.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 274/18
 A BIZOTTSÁG 920/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2012. október 4.)
 a Ciprus lobogója alatt közlekedő vagy ott lajstromozott horogsoros hajók által az Atlanti-óceánon a nyugati hosszúság 45°-tól keletre és a Földközi-tengeren folytatott, kékúszójú tonhalra irányuló halászat tilalmáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 36. cikke (2) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az uniós vizek vonatkozásában, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2012. évre történő meghatározásáról szóló, 2012. január 17-i 44/2012/EU tanácsi rendelet (2) meghatározza az európai uniós halászhajók által az Atlanti-óceánon a nyugati hosszúság 45°-tól keletre és a Földközi-tengeren 2012-ben kifogható kékúszójútonhal-mennyiséget.
 (2)
 A kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó többéves helyreállítási tervről, a 43/2009/EK rendelet módosításáról és az 1559/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 6-i 302/2009/EK tanácsi rendelet (3) előírja, hogy a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot a 24 méternél hosszabb halászhajók számára kiosztott egyéni kvótákról, a 24 méternél rövidebb hajók esetében pedig legalább a termelői szerveteknek vagy a hasonló eszközökkel halászó hajócsoportoknak kiosztott kvótákról.
 (3)
 A közös halászati politika egyik célja a halászati ágazat hosszú távú életképességének biztosítása az élő vízi erőforrásoknak az elővigyázatosság elve szerinti megközelítésen alapuló, fenntartható kiaknázása révén.
 (4)
 Az 1224/2009/EK rendelet 36. cikkének (2) bekezdésével összhangban amennyiben a Bizottság a tagállamok által szolgáltatott adatok vagy a birtokában lévő egyéb információk alapján megállapítja, hogy az Európai Unió, valamely tagállam vagy tagállamok valamely csoportja rendelkezésére álló halászati lehetőségek egy vagy több halászeszköz vagy flotta tekintetében kimerültek, arról tájékoztatja az érintett tagállamokat, és az érintett területre, halászeszközre, állományra, állománycsoportra vagy a konkrét halászati tevékenységekben érintett flottára vonatkozóan a halászati tevékenységeket megtiltja.
 (5)
 A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján úgy tűnik, hogy az Atlanti-óceánon a nyugati hosszúság 45°-tól keletre és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal tekintetében a Ciprus lobogója alatt közlekedő vagy ott lajstromozott horogsoros hajók számára megállapított halászati lehetőségeket kimerítettnek kell tekinteni.
 (6)
 2012. augusztus 22-én Ciprus arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a 2012. évi kékúszójútonhal-halászatban részt vevő horogsoros hajói esetében a halászati tevékenységet betiltotta. 2012. szeptember 5-én Ciprus arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a halászati tilalom 2012. augusztus 22-én 9 óra 39 perckor lépett hatályba.
 (7)
 A Ciprus által hozott, fent említett intézkedések sérelme nélkül szükséges, hogy a Bizottság megerősítse a Ciprus lobogója alatt közlekedő vagy ott lajstromozott horogsoros hajók tekintetében 2012. augusztus 22-én 9 óra 39 perctől érvényben lévő, a kékúszójú tonhalnak az Atlanti-óceánon a nyugati hosszúság 45°-tól keletre és a Földközi-tengeren történő halászatára vonatkozó tilalmat,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az Atlanti-óceánon a nyugati hosszúság 45°-ától keletre és a Földközi-tengeren a Ciprus lobogója alatt közlekedő vagy ott lajstromozott horogsoros hajók számára legkésőbb 2012. augusztus 22-én 9 óra 39 perctől tilos a kékúszójú tonhal halászata.
 E halászhajók számára ezen időpont után a kifogott állományok fedélzeten való tárolása, ketrecekben történő hizlalása vagy tenyésztése, szállítása, átrakása és kirakodása is tilos.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2012. október 4-én.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 Maria DAMANAKI
 a Bizottság tagja
 (1) HL L 343., 2009.12.22., 1. o.
 (2) HL L 25., 2012.1.27., 55. o.
 (3) HL L 96., 2009.4.15., 1. o.


text:
est un film italien réalisé par Dino Risi, sorti en 1952.
 Synopsis
 Fiche technique
 Titre :
 Réalisation : Dino Risi
 Scénario : Dino Risi et Ennio De Concini
 Photographie : Piero Portalupi
 Musique : Mario Nascimbene
 Production : Mario Cecchi Gori
 Pays d'origine : Italie
 Genre : comédie
 Date de sortie :
 Distribution
 Marc Lawrence : Jack Mariotti
 Giovanna Pala : Amelia
 Mario Girotti (Terence Hill) : Gianni
 Lamberto Maggiorani : Il galeotto innocente N. 5823
 Bianca Doria : ?
 Notes et références
 Liens externes
 Film italien sorti en 1952
 Comédie italienne
 Film réalisé par Dino Risi
 Film italien en noir et blanc
 Film avec une musique composée par Mario Nascimbene
 Film en italien
 Film de Lux Film


text:
Ele on ihmisten välisessä viestinnässä keino korvata sanallinen viestintä tai vahvistaa tai muuten ohjata sen tulkintaa. Usein ihmiset eivät edes huomaa tekemiään eleitä vaan tekevät ne vaistonvaraisesti, samoin vastapuoli myös useimmiten tulkitsee eleet vaistonvaraisesti. Elekieleen kuuluu ruumiin eri osien asentoja ja liikkeitä. Elekielelle melko rinnasteisia ovat ilmeet ja äänensävyt.
 Eleet
 Eleet ovat osa retoriikkaa. Eleet ovat osa ilmausta ja toimivat puheen kanssa yhteistyössä. Ne voivat esimerkiksi luoda tilanteeseen sävyjä, joita ei ilmaista pelkkien sanojen avulla.
 Elehtiminen on kulttuurisidonnaista: esimerkiksi ranskalaiset ja italialaiset elehtivät huomattavasti enemmän kuin suomalaiset.
 Elehtiminen ei ole vain ihmiselle ominaista. Ihminen on tosin ainoa eläin, joka käyttää osoittavia eleitä. Simpanssit, gorillat ja orangit voivat oppia viittomakieltäkin, mutta eivät käytä osoittavia eleitä. Ihmiset taas osoittelevat niin katseella, päällä, silmillä kuin sormillakin.
 Autismissa kommunikaatio eleillä ja ilmeillä on poikkeavaa.
 Eletyypit
 Deiktiset eleet tarkoittavat osoittavia eleitä, joilla opastetaan ja kiinnitetään huomiota esineisiin ja asioihin. Abstraktit deiktiset eleet ovat vertauskuvallisia.
 Ikonisilla eleillä jäljitellään asioita, joista juuri puhutaan.
 Metaforiset eleet vetävät vastaavuuksia ajattelun ja konkretian välille.
 Kohesiiviset eleet tekevät yhteyksiä puheenaiheiden ja puheen osiin.
 Syke-eleet korostavat merkittäviä sanoja tai asioita ja ilmenevät esimerkiksi iskuina tai napautuksina sormilla ja käsillä.
 Katso myös
 Ruumiinkieli
 Lähteet
 Tiede-lehti: Puhe ja ele pelaavat yhteen
 Aiheesta muualla


text:
Yhden lapsen politiikka () oli Kiinan kansantasavallan syntyvyyden säännöstelypolitiikka vuosina 1979–2015, jonka tarkoituksena oli hillitä väestönkasvua. Yhden lapsen politiikka otettiin käyttöön 1979, sillä aiemmin käytetyt väestöpolitiikan keinot, kuten avioitumisiän korotus, toimivat hitaasti, ja tuloksia haluttiin nopeasti. Kiina ilmoitti luopuvansa yhden lapsen politiikasta lokakuussa 2015, vastedes kaikille pareille sallitaan kaksi lasta.
 Suurin vaikutus väestöpolitiikalla on 1950- ja 1960-luvuilla syntyneiden suurten ikäluokkien ero myöhempiin. Vuosina 1949–1978 kiinalaisten määrä kasvoi 542 miljoonasta 963 miljoonaan.
 Politiikan nimitys on johdettu alkuperäisestä perusajatuksesta, että pariskunnille saisi syntyä vain yksi lapsi. Maaseudulla on saanut kuitenkin hankkia toisenkin lapsen 3–4 vuoden päästä, mikäli ensimmäinen lapsi oli tyttö tai vammainen poika. Lisäksi säädös ei koske vähemmistöryhmiin kuuluvia, jotka voivat hankkia kaksi lasta kaupungeissa ja 3–4 maaseudulla. Niinpä syntyvyys koko maassa oli ollut lähempänä kahta (1,8) kuin yhtä lasta perhettä kohti, kaupungeissa vain hieman yli yhden. 1990-luvulla säädöstä höllennettiin ja sittemmin pariskunnat saivat hankkia kaksi lasta, jos molemmat vanhemmat olivat ainoita lapsia. Naimattomat naiset eivät voineet hankkia lapsia. Kommunistipuolueen keskuskomitea ilmoitti marraskuussa 2013, että tulevaisuudessa myös sellaiset pariskunnat, joiden toinen osapuoli on ainoa lapsi, saisivat hankkia kaksi lasta.
 Säännöksen rikkomisesta syntyneet lapset eivät ole oikeutettuja yhteiskunnan kustantamaan koulunkäyntiin ja lastentarhoihin, eivätkä he välttämättä saa aikuisena töitä tai sosiaaliapua. Ylimääräiset lapset voi kuitenkin rekisteröidä ”sosiaalisella ylläpitomaksulla”, joka on kaupungeissa 150 000 juania (15 000 euroa) ja maaseudulla matalimmillaan 7 000 juania.
 Säädöstä ei ollut kirjattu lakiin, ja sen valvonta oli jätetty paikallisviranomaisten hoidettavaksi lähestulkoon heidän parhaaksi katsomallaan tavalla. Niinpä käytäntö vaihteli suurestikin eri puolilla maata ja eri aikoina. Joskus käytössä ovat olleet pakotetut sterilisaatiot ja abortit, toisinaan vain sosiaalietuuksien, kuten ilmaisen koulutuksen tai terveydenhuollon, poisjääminen liian monen lapsen osalta.
 Yhden lapsen politiikka ja poikalasten suosiminen on johtanut siihen, että maassa syntyy poikia paljon enemmän kuin tyttöjä, osaksi siksi, että tyttösikiöitä abortoidaan pois. Osa syntyneistä tytöistä jää tosin tilastoinnin ulkopuolelle, koska kaikkia tyttölapsia ei rekisteröidä. Arvioiden mukaan Kiinaan jää pian lähes 100 miljoonaa vanhaapoikaa.
 Poikalasten osuus rekisteröidyistä syntymistä ei kuitenkaan poikkea paljoa muista itäaasialaisista valtioista kuten Taiwanista, Etelä-Koreasta tai eteläaasialaisesta Intiasta, vaikkei näissä ole käytössä väestöpolitiikkaa. Silti merkittävämpiä politiikan arvostelijoita ovat Kiinan ulkopuoliset piirit, etenkin konservatiiviset abortinvastustajat. YK:n väestörahasto UNFPA tukee yhden lapsen politiikkaa. Siksi Yhdysvaltain republikaanipresidentit Reagan sekä molemmat Bushit katkaisivat ohjelman rahoituksen.
 Kiina harkitsi luopuvansa yhden lapsen politiikasta asteittain. Kiinan kehitystutkimuksen säätiö suositti raportissaan vuonna 2012, että kahden lapsen politiikka otettaisiin käyttöön eräissä maakunnissa vuonna 2012 ja koko maassa vuonna 2015. Kaikki lasten määrää koskevat rajoitukset poistettaisiin ehdotuksessa vuonna 2020. Kiina päätti luopua kuitenkin kokonaan yhden lapsen politiikasta lokakuussa 2015.
 Kahden lapsen politiikka ei aiheuta väkimäärän räjähdystä, mutta se poistaa monet yhden lapsen politiikan kielteiset vaikutukset. Kahden lapsen politiikan puitteissa lähes kaikki kiinalaiset myös saavat toivomansa perhekoon.
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Kiinan politiikka
 Perhepolitiikka
 Väestötiede
 Kiinalainen yhteiskunta


type: contracts

text:
 Anunţ juridic important
 |
 21997D0123(01)
 Jurnalul Oficial L 021 , 23/01/1997 p. 0001 - 0002 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 LV.ES capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 MT.ES capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 PL.ES capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 SK.ES capitol 11 volum 02 p. 86 - 87 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 02 p. 86 - 87
 Decizia nr. 48/96 a Comitetului mixt al SEEdin 4 octombrie 1996de modificare a anexei II (Norme tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a respectivului acord, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 48/95 a Comitetului Mixt al SEE [1];întrucât Decizia 95/204/CE a Comisiei din 31 mai 1995 de aplicare a articolului 20 alineatul (2) din Directiva 89/106/CEE a Consiliului privind produsele pentru construcții [2] trebuie să fie încorporată în acord,DECIDE:Articolul 1La capitolul XXI punctul 1 (Directiva 89/106/CEE a Consiliului) din anexa II la acord se adaugă următoarea liniuță:- "— 395 D 0204: Decizia 95/204/CE a Comisiei din 31 mai 1995 (JO L 129, 14.6.1995, p. 23)."Articolul 2Textele Deciziei 95/204/CE în limbile islandeză și norvegiană, anexate la versiunile în limbile respective ale prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 1 noiembrie 1996 cu condiția transmiterii prealabile către Comitetul Mixt al SEE a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 4 octombrie 1996.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleH. Hafstein[1] JO L 140, 13.6.1996, p. 45.[2] JO L 129, 14.6.1995, p. 23.--------------------------------------------------