text:
Reklameudgifter med fuld fradragsret - Dagsarrangement - Jura for alle
 Home Domme og afgørelser Reklameudgifter med fuld fradragsret – Dagsarrangement
 ”H1 er førende inden for informationsteknologiske produkter, løsninger og serviceydelser. De primære forretningsområder ligger inden for [...]. H1 er i stand til at levere totale løsninger, der bygger på H1’s produkter og teknologi. Salget foregår enten direkte eller via forskellige samarbejdspartnere, der forestår salget til slutforbrugeren.”
 For x. år i træk slår vi dørene op for en af de største danske events med fokus på innovation, teknologi og de løsninger, der skaber værdi i din forretning. [...] det i dag er netværk og forretningsforståelse, som er omdrejningspunktet for vækst – mens teknologi er motoren, der muliggør hurtig og effektiv handling og reel indsigt.
 Der henvises til SKM2002.535.HR, hvori der er anført:” Til receptionen, hvori der indgik et traktement, var der inviteret kunder og forretningsforbindelser. Som udgangspunkt anses sådan et arrangement – uanset traktementets omfang – for afholdt som udslag af kommerciel gæstfrihed, og udgifterne hertil blev anset for repræsentationsudgifter, der var omfattet af LL § 8, stk. 4. Receptionen blev afholdt som “åbent hus”, og der blev samtidig med receptionen iværksat en reklamekampagne med rabat på salær. Disse forhold kunne imidlertid ikke bevirke, at det ovennævnte udgangspunkt skulle fraviges. Højesteret fandt derfor, at udgifterne skulle anses for repræsentationsudgifter”.
 Efter SKATs opfattelse har forplejningen karakter af bespisning, men selv hvis dette ikke var tilfældet, ville udgifterne ud fra ovenstående dom alligevel skulle betragtes som repræsentationsudgifter –”uanset traktementets omfang”-, da der ikke har været adgang for en større ubestemt kreds af personer. Det er H1 og selskabets businesspartnere, der har bestemt eller valgt, hvilke personer, der skulle have en invitation.
 Som advokat for H1 skal jeg her fremkomme med H1’s sammenfattende redegørelse for de faktiske forhold og H1’s juridiske argumentation for, hvorfor de omtvistede udgifter, der alle vedrører H1’s marketingsafdelings årlige heldagspræsentation af H1’s løsninger, skal behandles som udgifter omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1.
 Præsentationsdagene har afspejlet udviklingen i H1’s løsninger i perioden 2010 til 2017 og også den markedsføringsmæssige udvikling i samme periode. Programmet for præsentationsdagene har som følge heraf også ændret sig gennem årene. Der er imidlertid en række grundlæggende forhold, som har været uændrede gennem årene.
 Præsentationsdagene har samtlige år været arrangeret af H1’s markedsføringsafdeling, jf. afsnit 1nedenfor, og målgruppen har samtlige år været alle H1’s kunder og alle potentielle kunder, jf. afsnit 2 nedenfor. Der har endvidere samtlige år været tale om et heldagsarrangement, og H1 har derfor – og for ikke at påføre sine kunder og potentielle kunder udgifter ved deltagelsen – tilbudt deltagerne mad i form af sandwichs mv., jf. afsnit 3 nedenfor.
 Den mest markante forskel mellem de enkelte års præsentationsdage er udviklingen i præsentationsdagens afslutning, som er beskrevet i afsnit 4 nedenfor. H1’s juridiske argumentation fremgår af afsnit 5 nedenfor.
 1. Præsentationsdagene er arrangeret af H1’s marketingsafdeling
 H1 er [...] IT-virksomhed og har en marketingsafdeling, der står for H1’s reklame- og marketingaktiviteter, herunder den årlige præsentationsdag.
 Marketingsafdelingen bliver – når afdelingen bevilges midler til større projekter som f.eks. præsentationsdagen – underlagt targets, som skal opnås for at sikre “ROI” (“Return on Investment”). Som eksempel på targets tilmarketingsafdelingen kan det nævnes, at der i 2010, 2011, 2012, 2013 og 2014 var krav om, at præsentationsdagen skulle generere og influere (i)et bestemt antal “opportunities” (“VCR”), (ii) et angivet USD-millionbeløb i ” pipeline” (“VLRC”), og (iii) et angivet USD-millionbeløb i “Win Revnue” .
 I forhold til marketingsafdelingens aktiviteter er det væsentligt at være opmærksom på, at H1 leverer og er førende inden for informationsteknologiske produkter, løsninger og serviceydelser til erhvervsdrivende og offentlige myndigheder: Marketingafdelingens aktiviteter må nødvendigvis afspejle karakteren af H1’s forskellige ydelser, som omfatter [...].
 Præsentationsdagen giver en særlig mulighed for at præsentere og markedsføre H1’s løsninger på forskellige måder, som komplimenterer hinanden og bibringer H1’s kunder og potentielle kunder en bedre forståelse af H1’s løsninger og behovet for disse. Alt arbejde relateret til præsentationsdagen styres af marketingsafdelingen, som tilrettelægger programmet med det ene sigte at opnå bedst mulig eksponering af H1’s løsninger, herunder også gennem præsentationer fra eksisterende kunder og samarbejdspartnere.
 På præsentationsdagen i 2010 var fokus på H1’s [...] løsninger [...].
 Fokus har siden 2011 været på samtlige H1’s ydelser (og således ikke kun på [...]  løsningerne). Programmet bestod i 2011 af x spor, herunder [...], som alle var tilrettelagt med henblik på at præsentere H1’s forskellige løsninger og forklare fordelene ved og behovet for disse. Præsentationsdagen i 2012, 2013 og 2014 (og 2015-2017) var også bygget op med forskellige fokuspunkter/spor tilrettelagt på en måde, der sikrede den bedst mulige præsentation af H1’s løsninger, jf. som de bilag B fremlagte programmer for 2010-2014.
 Marketingsafdelingen forsøger at sikre et program, hvor H1’s løsninger ikke kun præsenteres gennem traditionelle oplæg med powerpoint-præsentationer. Som eksempel på et programpunkt, hvor tyngdepunktet ikke var et traditionelt oplæg, henviser jeg til præsentationsdagen i 2017, hvor programmet indeholdt en præsentation af et samarbejde mellem G1 og H1’s “[...]”-teknologi, som er [...]. Præsentationen gav de tilstedeværende kunder og potentielle kunder indblik i de utallige muligheder, der er for anvendelse af H1’s “[...]”-teknologi. I forbindelse med præsentationen fremførte G1 det musikalske resultat af samarbejdet, hvorved “[...]”-teknologiens muligheder blev illustreret på en anden måde end gennem et klassisk foredrag, ligesom det sikrede H1 positiv mediemæssig eksponering. [...].
 Som programpunktet relateret til samarbejdet mellem H1’s [...] og G1 også illustrerer, er det tillige et mål med præsentationsdagene at eksponere H1 som en innovativ og dynamisk virksomhed, der – til trods for sin i IT-sammenhæng lange historie – formår at tilpasse sig den nyeste udvikling. Præsentationsdagene er således også en del af en mere overordnet brandingstrategi, og en stor del af det reklamemateriale, som H1 bruger og har tilgængelig på selskabets hjemmeside, er optaget på præsentationsdagen.
 H1 har også fået positiv omtale i andre medier end [...] i forbindelse med præsentationsdagens gennemførelse, herunder [...], og præsentationsdagen har som følge heraf styrket H1’s omdømme. Derudover bliver præsentationsdagen livestremaet (518 personer streamede præsentationsdagen i 2013), ligesom [...].
 Sammenfattende kan præsentationsdagen beskrives som en af H1’s absolut væsentligste markedsføringsaktiviteter, og udgifterne til præsentationsdagen udgør som følge heraf en meget betydelig del af marketingsafdelingens samlede årlige aktivitetsudgifter. Hertil kommer et meget stort forbrug af interne ressourcer i forbindelse med præsentationsdagen (i 2017 var der f.eks. 20 [medarbejdere] involveret i planlægningen og gennemførelsen af præsentationsdagen).
 Det bemærkes endvidere, at H1 alle år har fortaget en vurdering af, om udgifterne til præsentationsdagen og H1’s øvrige aktiviteter i marketingsafdelingen skattemæssigt skulle betales som reklameudgifter eller repræsentationsudgifter. H1 har på den baggrund i årene 2010-2014 selvangivet en række markedsføringsudgifter, der relaterede sig til aktiviteter for udvalgte kunder og udvalgte potentielle kunder, som repræsentationsudgifter. De pågældende markedsføringsudgifter udgjorde i 2010, 2011, 2012, 2013 og 2014 henholdsvis 0,1 mio. kr., 2,4 mio. kr., 3,0 mio. kr., 2,5 mio. kr. og 2,3 mio. kr.
 H1 har i tillæg til aktiviteterne i marketingsafdelingen klassiske repræsentationsmæssige aktiviteter. De ligger ikke i marketingsafdelingen. De klassiske repræsentationsmæssige aktiviteter og udgifter ligger derimod i afdelingerne med kundeforhold og er underlagt H1’s “Meal and Entertainment Policy”, hvoraf det fremgår, at formålet med en udgift “must be to promote better understanding with the customer or supplier, and to establish better relations”.
 Det fremgår endvidere af H1’s “Meal and Entertainment Policy”, at repræsentationsudgifter kræver forudgående ledelsesmæssig godkendelse, og at udgifterne som udgangspunkt ikke må overstige 750 kr. pr. person. Større udgifter skal godkendes af H1’s finansdirektør.
 H1’s repræsentationsudgifter udgjorde – som det fremgår af H1’s selvangivelser – i 2010, 2011, 2012, 2013 og 2014 henholdsvis 4,1 mio. kr., 6,0 mio. kr., 5,5 mio. kr., 2,9 mio. kr. og 3,5 mio. kr. (beløbene er eksklusiv de udgifter til markedsføringsaktiviteter, som H1 har selvangivet som repræsentationsudgifter).
 2. Målgruppen var samtlige H1’s kunder og samtlige potentielle kunder
 Præsentationsdagens målgruppe har været den samme gennem alle år, og målgruppen er samtlige H1’s kunder og samtlige potentielle kunder.
 H1’s potentielle kunder omfatter selvsagt virksomheder og myndigheder, der ikke allerede er kunder hos H1. H1’s mange forskellige IT-ydelser og løsninger indebærer imidlertid, at eksisterende H1-kunder også er en form for potentielle kunder, idet H1 selvsagt har en interesse i, at samhandlen med eksisterende kunder udvides til at omfatte flest mulige H1-løsninger. En [...]-kunde kan f.eks. være en potentiel kunde i forhold til H1’s [...] [...] løsninger og H1’s [...] løsninger i forhold til videreudvikling af kundens IT-systemer.
 H1’s marketingsafdeling har endvidere for at sikre deltagelse fra flest mulige kunder og potentielle kunder forsøgt at skabe opmærksomhed om præsentationsdagene på mange forskellige måder, herunder gennem annoncer i tidskriftet Computerworld, H1’s hjemmeside, H1’s Facebook-side, opslag på Linkedln, Twitter og YouTube-indslag.
 Det kan supplerende oplyses, at H1’s hjemmeside har ca. 1.500 besøg hver måned, og at præsentationsdagen er “lead graphic”/”top banner” i perioden fra [...] og frem til præsentationsdagens afholdelse [...].
 I forhold til H1’s annoncering på de sociale medier (Facebook, Linkedln og Twitter) bemærkes det, at H1’s medarbejdere bliver opfordret til dele, videresende og “like” annonceringen i forhold til deres venner/følgere/connections på de sociale medier. Når det sker, bliver annonceringen formidlet til et meget betydeligt antal personer, idet det bemærkes, at H1 i perioden 2010-2014 havde mellem [antal] og [antal] medarbejdere, og at det ikke er usædvanligt at have mellem 500 og 2000 venner/følgere/connections på de sociale medier. Hertil kommer, at nogle af medarbejdernes venner/følgere/connections vil videreformidle annonceringen yderligere.
 Annonceringen spredes yderligere gennem de af H1’s samarbejdspartnere, som er repræsenteret på præsentationsdagen med stande. Samarbejdspartnerne annoncerer for præsentationsdagen på deres hjemmeside og på deres sider på de sociale medier. Hertil kommer, at H1 – før præsentationen blev så kendt som tilfældet har været de sidste par år – hyrede et telemarketingfirma til at udbrede annonceringen yderligere.
 H1 har – i tillæg til annonceringen gennem Computerworld, H1’s hjemmeside, Facebook, Linkedln, Twitter, YouTube og H1’s Business Partnere – sendt invitationer til H1’s kunder og potentielle kunder i det omfang, H1 lovligt har kunnet sende invitationer til disse. Invitationerne blev alene sendt som et supplement til annonceringen og med udgangspunkt i H1’s mål om at sikre deltagelse fra flest mulige kunder og potentielle kunder.
 Invitationerne var – som den øvrige annoncering også viser – på ingen måde tiltænkt at begrænse deltagerskaren til invitationsmodtagerne. H1 har hvert år investeret et betydeligt beløb i præsentationsdagene og har ikke haft nogen interesse i at begrænse antallet af personer, som blev eksponeret for den – efter H1’s egen opfattelse – meget veltilrettelagte og informative præsentation af H1’s forskellige løsninger. Hertil kommer, at markedsføringslovens forbud mod uanmodede henvendelser har begrænset H1’s mulighed for at udsende mailinvitationer til en større kreds.
 Præsentationsdagen er – som det fremgår – blevet annonceret på mange forskellige platforme, hvilket skyldes ønsket om at sikre deltagelse fra flest mulige kunder og potentielle kunder. Nogle platforme sikrer f.eks., at annonceringen når beslutningstagere, mens andre platforme sikrer, at annonceringen når kundernes og de potentielle kunders IT-ansvarlige.
 I forhold til annonceringen bemærkes det endvidere, at H1 – som anført under pkt. 1 – leverer komplicerede og sofistikerede IT-løsninger, og at H1’s kundegrundlag og potentielle kunder derfor ikke er privatpersoner. Det har imidlertid på intet tidspunkt i annonceringen været angivet, at privatpersoner ikke måtte deltage.
 De eneste begrænsninger i forhold til deltagere er den deltagerbegrænsning, som brand reglerne sætter, og H1’s ønske om så vidt muligt at undgå deltagelse fra direkte konkurrenter. H1 har i forhold til direkte konkurrenter i enkelte tilfælde meddelt en virksomhed, at den som følge af det direkte konkurrenceforhold ikke kunne deltage på præsentationsdagen. H1’s direkte konkurrenter er ikke H1-kunder, og de er heller ikke potentielle kunder, og H1’s beslutning om i enkelte tilfælde at afvise en direkte konkurrent ændrer allerede som følge heraf ikke ved, at præsentationsdagens målgruppe er samtlige H1’s kunder og samtlige potentielle kunder.
 Antallet af repræsentanter fra deltagende kunder og potentielle kunder har i perioden 2010-2014 været 600, 562, 832, 827 og 1.064. Henset til karakteren af H1’s ydelser og virksomhedens kundegrundlag og de potentielle kunder har deltagerantallet på præsentationsdagene været betragtet som en stor succes.
 I forhold til SKAT’s bemærkning i afgørelsen af 8. september 2014 om, at “programmet er specifik rettet mod personer med kendskab til IT, hvilket efter SKATs opfattelse ligeledes indikerer, at det ikke er alle og enhver, der kan deltage”, bemærkes det, at H1 – som anført – er leverandør af komplicerede IT-ydelser. H1’s marketingsaktiviteter er derfor rettet mod virksomheder/personer med kendskab til og behov for sådanne IT-løsninger. Præsentationsdagens markedsføringsmæssige værdi for H1 ville falde voldsomt, hvis programmet ikke var rettet mod H1’s kunder og potentielle kunder.
 Det er helt sædvanligt og naturligt, at en virksomhed, som bruger penge på markedsføring, retter sin markedsføring mod sine kunder og potentielle kunder. Der er af samme grund stor forskel på de TV-reklamer, som bliver sendt i forbindelse med børneprogrammer, og de reklamer, som man ser i boligprogrammer. Værdien af en marketingafdeling afhænger af afdelingens evne til at målrette markedsføringen mod virksomhedens kunder og potentielle kunder, og H1’s marketingsafdeling ville næppe overleve i sin nuværende form, hvis den ikke evnede at målrette sine aktiviteter, herunder præsentationsdagen, mod H1′ s kunder og potentielle kunder.
 Klassisk landsdækkende markedsføring i TV, radio og dagblade giver ikke mening for H1, når H1 leverer den form for ydelser, som H1 gør, og når andre former for markedsføring kan tilpasses og målrettes H1’s kunder og potentielle kunder. Den markedsmæssige udvikling understøttet af den teknologiske udvikling har afgørende ændret måden, hvorpå virksomheder markedsfører sig i dag, hvilket må indgå, når ældre afgørelser inddrages ved behandlingen af nye sager.
 Præsentationsdagene er – som det fremgår af de som bilag B fremlagte programmer – startet om morgenen og har sluttet om eftermiddagen. Der har således alle år været tale om en heldagspræsentation.
 Den årlige heldagspræsentation er – som anført – et arrangement, hvor H1 markedsfører sine ydelser, og det er – i overensstemmelse med sædvanlig markedsføringspraksis – H1’s udgangspunkt, at deltagerne ikke skal påføres udgifter ved deres deltagelse. Det er baggrunden for, at H1 vederlagsfrit har tilbudt deltagerne mad og drikke på præsentationsdagene.
 H1 har tilbudt deltagerne en frokost, hvor der er sandwichs og enkelte ikke-sandwich muligheder. Der har været og er fortsat tale om en stående frokost. Kuvertprisen udgjorde 159 kr. inkl. drikkevarer i 2011,” og kuvertprisen har været i samme størrelsesorden de øvrige år.
 Der er endvidere intet grundlag for SKAT’s udsagn om, at der må “være tale om en større buffet”, jf. afgørelsen side 17, idet det bemærkes, at frokosten – som anført ovenfor – har bestået af sandwichs og enkelte ikke-sandwich muligheder.
 Det er heller ikke udtryk for særlig luksus eller lignende, at H1 har tilbudt deltagerne et stykke morgenbrød med pålæg og/eller et stykke wienerbrød forud for præsentationsdagens egentlige start. Præsentationsdagen er – som anført – for alle H1’s kunder og alle potentielle kunde, og nogle af disse kommer fra [...] og [...]. En deltager fra [...] eller [...] skal tidligt op og afsted for at kunne være tilstede på præsentationsdagen kl. 9, og spiser man morgenmad f.eks. kl. 5.30, har de fleste brug for et eller andet at spise inden frokost.
 Drikkevarerne til morgenbrødet og frokosten og de øvrige pauser er ligeledes udtryk for en reel nødvendighed, da man ikke kan forlange, at deltagerne – hvis de vil undgå ekstraomkostninger – skal drikke af hanen på toiletterne eller undvære drikkelse gennem hele dagen.
 Præsentationsdagene har – som anført indledningsvist – udviklet sig, men de grundlæggende forhold, som er beskrevet i afsnit 1-3, har været uændrede i hele perioden.
 Som det fremgår af de som bilag B fremlagte programmer for 2010, blev præsentationsdagen i 2010 (efter 6-7 timer med indlæg om H1’s løsninger) afsluttet med punkterne “H1 [...] Prisuddeling”, ” Koncert med [...]” og “Networking, vin og snacks”.
 Networking og musik er ikke længere del af selve præsentationsdagen, idet man i 2011, hvor man også besluttede at fokus skulle være på samtlige H1’s løsninger (i stedet for kun [...]-løsningerne), traf beslutning om, at networking og musik var noget, som skulle ligge efter præsentationsdagens afslutning. Præsentationsdagen er således i årene 2011-2014 (og i de efter følgende år) blevet afsluttet i forbindelse med prisuddelingen, jf. f.eks. punktet “Awards og Afslutning” i programmet for 2011 (bilag B). Efter præsentationsdagens afslutning har de deltagere, som har haft lyst her til, haft mulighed for at blive på konferenceområdet og networke med andre deltagere, mens der er har været spillet musik.
 Muligheden for “networking” efter præsentationsdagens afslutning er en mulighed, som H1 har faciliteret i lyset af, at medarbejdere fra mange kunder og potentielle kunder har afsat en hel arbejdsdag til at høre om H1′ s produkter og løsninger. Når det er tilfældet, er det naturligt at sikre disse personer en mulighed for at “networke” lidt på tværs af virksomheder – ikke mindst fordi H1 og H1’s løsninger vil være et oplagt samtaleemne.
 I forhold til H1’s prisuddeling, som har været en del af præsentationsdagen i årene 2010 til 2014, bemærkes det, at der ikke er tale om underholdning. Prisuddelingen er tværtimod en del af markedsføringen af H1 og relaterer sig til H1-løsninger.
 5. H1’s juridiske argumentation
 Som anført indledningsvist, er udgifterne forbundet med præsentationsdagen efter H1’s opfattelse omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1, med den virkning, at udgifterne kan fradrages fuldt ud.
 SKAT’s afgørelse indeholder bemærkninger, som giver anledning til at indlede H1’s juridiske argumentation med et mere generelt afsnit i pkt. 5.1 om det foreliggende juridiske spørgsmål og den systematik, som skal avendes ved vurderingen af spørgsmålet. Herefter følger som pkt. 5.2 et afsnit med H1’s bemærkninger til den konkrete vurdering, mens afsnit 5.3 indeholder H1’s bemærkninger til afgørelserne fremhævet i SKAT’s afgørelse af 8. september 2014.
 SKAT har i sin afgørelse af 8. september 2014 – hvori SKAT har vurderet, at udgifterne har karakter af repræsentationsudgifter – bl.a. anført, at der ” [v]ed afgrænsningen af repræsentationsudgifter over for reklameudgifter [skal] ses på sammenkomsten og anledningen hertil”, jf. afgørelsens side 16.
 H1 er enig i, at der ved den skattemæssige behandling af udgifterne til præsentationsdagen skal “ses på sammenkomsten og anledningen hertil”. Sigtet er imidlertid mere end en afgrænsning af repræsentationsudgifter over for reklameudgifter. Den relevante afgræsning er repræsentationsudgifter over for udgifter omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1.
 Udgifter omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1,er således mere end blot “reklameudgifter”, jf. bestemmelsens formulering “rejser, reklame og lignende med det formål at opnå salg af varer og tjenesteydelser i det pågældende og senere indkomstår”.
 Når der “ses på sammenkomsten og anledningen hertil”, skal sigtet derfor være at vurdere, om udgifterne er (i) repræsentationsudgifter, (ii) reklameudgift er eller (iii) udgifter, som ligner rejse- og reklameudgifter.
 Repræsentationsudgifter omfattet af ligningslovens § 8, stk. 4, er i lovbemærkningerne (LFF1985-1986.1.51) beskrevet som udgifter, der afholdes ”for at afslutte forretninger eller for at knytte eller bevare forretningsbetingelser”, ligesom det er anført, at repræsentationsudgifter har “karakter af opmærksomhed eller kommerciel gæstfrihed over for forretningsforbindelser” i form af udgifter til “måltider, restaurationsbesøg, ..., afholdelse af jubilæer, ... forretningsindvielser ... , underholdning og fornøjelser”.
 Det er som følge heraf i lovbemærkningernes omtale af repræsentationsudgifter tillige anført, at “[t]ilknytningen til indkomsterhvervelsen er derfor ofte af indirekte karakter og dermed vanskelig at fastlægge”. Heroverfor står udgifter omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1, som er afholdt med det udtrykkelige ”formål at opnå salg af varer og tjenesteydelser i det pågældende og senere indkomstår”.
 SKAT’s afgørelse af 8. september 2014 indeholder endvidere “bemærkninger og begrundelse”, som gør det relevant at fremkomme med nogle bemærkninger om den nødvendige systematik for vurderingen af, hvorvidt udgifterne til præsentationsdagen skal behandles efter ligningslovens § 8, stk. 1, eller § 8, stk. 4.
 SKAT har i sin afgørelse i afsnit 1.4 om “SKATs bemærkninger og begrundelse” bl.a. anført følgende på side 17:
 “Dette sammenholdt med at det er inviterede der deltager medfører at undtagelsesbestemmelsen med at et arrangement kan have en så reklamemæssige effekt, at udgifterne kan fratrækkes som reklameudgifter, ikke kan finde anvendelse i det konkrete tilfælde, da der efter SKATs opfattelse ikke er adgang for offentligheden eller for en større ubestemt kreds af personer.
 ... er det SKATs opfattelse at kunder er inviteret som udslag af kommerciel gæstfrihed, hvorfor udgifterne også ud fra denne betragtning skal anses som repræsentationsudgifter med begrænset fradragsret efter ligningslovens § 8, stk. 4.”
 SKAT’s “bemærkninger og begrundelse” indeholder således omtale af “undtagelsesbestemmelsen” før omtalen af SKAT’s konklusion i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt udgifterne til præsentationsdagen ifølge SKAT skal anses som udtryk for repræsentationsudgifter eller reklameudgifter.
 Det er efter H1’s opfattelse ikke udtryk for en korrekt retsanvendelse.
 “Undtagelsesbestemmelsen” er omtalt i lovbemærkningerne og foreskriver, at arrangementer, som må anses for repræsentation, under visse omstændigheder alligevel kan betragtes som fuldt fradragsberettigede reklameudgifter. Det vil ifølge lovbemærkningerne kunne være tilfældet, “hvor der åbnes adgang for offentligheden eller for en større og ubestemt kreds af personer”.
 Det er som følge heraf væsentligt, at “undtagelsesbestemmelsen” ikke indgår ved den forudgående vurdering af, om udgifterne relaterer sig til (i) repræsentation, (ii) reklame eller (iii) aktiviteter, der ligner reklame.
 Det skyldes, at det – som det fremgår af lovbemærkningerne – er “karakteristisk for reklameudgifter, at de normalt afholdes over for en ubestemt kreds af kunder eller potentielle kunder”, hvilket er en mere snæver afgrænsning end afgræsningen i undtagelsesbestemmelsen (“offentligheden” og “en større og ubestemt kreds af personer”).
 Vurderingen af, om en udgift relaterer sig til repræsentation, reklame eller en aktivitet, som ligner reklame, bliver fejlbehæftet, når SKAT – som det er sket i afgørelsen af 8. september 2014 – inddrager “undtagelsesbestemmelsen” i vurderingen. Det kommer således til at indgå i vurderingen, om der er adgang for “offentligheden”, selvom adgang for “offentligheden” ikke er et relevant kriterium i forhold til spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger reklame eller lignende aktivitet.
 Sammenfattende er det derfor H1’s opfattelse, at SKAT først må vurdere, om udgifterne til præsentationsdagen relaterer sig til (i) repræsentation, (ii) reklame eller (iii) aktiviteter, der ligner reklame. Er konklusionen, at præsentationsdagen er udtryk for repræsentation, må det vurderes, om undtagelsesbestemmelsen finder anvendelse.
 5.2. H1’s bemærkninger til den konkrete vurdering af udgifter relateret til præsentationsdagen
 H1’s udgifter til præsentationsdagen er afholdt med det formål at opnå salg af H1’s tjenesteydelser, jf. de i afsnit 1 beskrevne udtrykkelige og konkrete krav til H1’s marketingsafdeling om at generere og influere (i) et bestemt antal “opportunities” (“VCR”), (ii) et angivet USD-millionbeløb i “pipeline” (“VLRC”), og (iii) et angivet USD-millionbeløb i “Win Revnue”.
 Præsentationsdagens program har alle år indeholdt ca. 4 til 4 1⁄2 timers programpunkter om H1’s løsninger og ydelser og de sammenhænge, hvori de indgår. Den angivne samlede varighed af programpunkterne er efter fradrag af en formiddagspause, en frokostpause og en eftermiddagspause, som blev indlagt, da det er helt urealistisk at gennemføre 4 timers oplæg uden pauser og uden mad og drikkevarer.
 I relation til SKAT’s indsigelse om, at programmet er specifikt rettet mod personer med kendskab til IT bemærkes det, at det – som anført i lovbemærkning er – er “karakteristisk for reklameudgifter, at de normalt afholdes overfor en ubestemt kreds af kunder og potentielle kunder”. H1 sælger IT-ydelser, og H1’s kunder og potentielle kunder er virksomheder med behov for de IT-løsninger, som H1 leverer. Det er derfor helt naturligt – og i overensstemmelse med lovbemærkningerne – at præsentationsdagens program er rettet mod virksomheder, der er mulige købere af H1’s løsninger.
 Med henvisning til Højesterets afgørelse i SKM2008.84.HR, som SKAT har fremhævet i sin afgørelse af 8. september 2014, bemærkes det endvidere, at begrænset fokus på virksomhedens egne produkter og ydelser er et forhold, som Højesteret har henvist til som begrundelse for, at udgifterne til et arrangement måtte anses for repræsentationsudgifter. Det fremgår således af Højesterets præmisser, at der var “eksterne foredragsholdere, som ikke blot skulle informere om og reklamere for Krambodens produkter, men tillige inspirere og underholde deltagerne”. H1’s fokus på sine IT-løsninger og ydelser er også som følge heraf uegnet til at danne grundlag for et synspunkt om, at præsentationsdagene ikke har karakter af en aktivitet, der er eller ligner reklame.
 I forlængelse af formålet med præsentationsdagen har præsentationsdagens målgruppe gennem alle år været samtlige H1’s kunder og samtlige potentielle kunder, hvilket er afspejlet i H1’s annoncering af præsentationsdagen, jf. afsnit 2 ovenfor.
 Når målgruppen har været samtlige kunder og samtlige potentielle kunder, foreligger der en aktivitet, der er afholdt over for en “ubestemt kreds af kunder og potentielle kunder”, jf. lovbemærkningernes karakteristik af reklameudgifter.
 Det forhold, at der i tillæg til annonceringen gennem kanaler som Computerworld, H1’s hjemmeside, Facebook, Linkedln og YouTube har været sendt invitationer til H1’s kunder og nogle potentielle kunder, ændrer ikke ved, at målgruppen for præsentationsdagen har været samtlige kunder og samtlige potentielle kunder, og at alle – bortset fra direkte konkurrenter – har været velkomne. Der henvises tillige til afgørelsen refereret i TfS.2000.821, hvor Landsskatteretten fandt, at et arrangement havde været åbent for en større, ubestemt kreds af personer, selvom der var blevet udsendt 1500 indbydelser. Hertil kommer, at det – selv hvis samtlige potentielle kunder rent faktisk kunne identificeres – ville være umuligt at sende e-mailinvitationer til samtlige potentielle kunder på lovlig vis, jf. markedsføringslovens forbud mod uanmodet henvendelse.
 Maden og drikkevarerne har endvidere ikke på nogen måde haft karakter af luksus eller på anden måde ligget ud over det rimelige. Maden er sammenlignelig med traktementet omtalt i afgørelsen refereret i TfS.2000.821 , som bestod af “[s]alat, frikadeller, pindemad og sandwiches m.m.” , og som blev kategoriseret som en lettere anretning. Maden og drikkevarerne har endvidere ikke taget fokus fra programpunkterne, idet mad og drikkevarer alene har været tilbudt i pauserne.
 Sammenfattende bemærkes det, at omdrejningspunktet for præsentationsdagene på ingen måde har været mad, drikkevarer, networking eller underholdning. Omdrejningspunktet har derimod ved alle præsentationsdagene været præsentation af H1’s løsninger og ydelser gennem en lang række programpunkter.
 H1’s fokus på præsentationsdagenes formål og program er i overensstemmelse med Skatterådets afgørelse i SKM2015.361.SR, hvoraf følgende fremgår:
 “Som X-arrangement er beskrevet er det SKATs opfattelse, at arrangementet må anses for afholdt for at fastholde eller tilknytte nye forretningsbetingelser.
 Skatterådet tiltræder SKATs indstilling og begrundelser.”
 Som det fremgår af afgørelsen, må det – også efter Skatterådets opfattelse – ved den skattemæssige udgiftskategorisering indgå, hvor hovedvægten i et arrangement ligger. Det må vurderes, om hovedvægten i arrangement er lagt på reklame, eller om arrangementet primært har karakter af kommerciel gæstfrihed.
 Udgifterne til præsentationsdagen må herefter i overensstemmelse med præsentationsdagens formål og indhold anses for udgifter, der ligner reklameudgifter, og som er afholdt “med det formål at opnå salg af varer og tjenesteydelser i det pågældende og senere indkomstår”, jf. ligningslovens § 8, stk. 1.
 Måtte Landsskatteretten konkludere, at udgifterne til præsentationsdagen i skattemæssig henseende skal betragtes som repræsentationsudgifter, er det H1’s opfattelse, at undtagelsesbestemmelsen, der er omtalt i lovforarbejderne og i SKAT’s afgørelse af 8. september 2014, finder anvendelse, idet præsentationsdagen har meget betydelig reklameværdi og er åben for offentligheden, ligesom der kun tilbydes sandwichs mv.
 I relation til afgørelsen refereret i SKM2013.378.HR (og i UfR.2013.2283/2H) bemærkes det, at det pågældende arrangement med præsentation af luksusbiler havde en helt anden karakter end H1’s præsentationsdage. I invitationen til arrangementet var der bl.a. anført, at “[d]u er velkommen med ledsager til at indtage ovenstående sammen med diverse kulinariske delikatesser og et internationalt udvalg af drikkevarer ... “. Den administrerende direktør og medejer af den bilsælgende virksomhed, som stod for arrangementet, forklarede endvidere bl.a., at “[d]eres kunder er travle og forkælede mennesker, og derfor skal de lokkes med andet end biler. Det er vigtigt, at køberne har deres partnere med, for at de kan træffe beslutning om køb af en så dyr bil. Også derfor skal der være andet end biler at se på og opleve, f.eks. smykker og andre luksusvarer samt underholdning”. I forlængelse fremgår det af landsrettens præmisser, at “[i]ndholdet af de to arrangementer bestod i væsentlig grad af underholdning, bespisning og servering af drikkevarer”, ligesom det i Højesterets afgørelse er anført, at “arrangementerne samlet set efter Højesterets opfatteIse [havde] karakter af kommerciel gæstfrihed ... “.
 For så vidt angår afgørelsen refereret i SKM2002.535.HR (og i UfR.2003.103/2H) bemærkes det, at der var tale om en jubilæumsreception, som på ingen måde kan sammenlignes med H1’s præsentationsdage. Det fremgår udtrykkeligt af lovbemærkningerne til ligningslovens § 8, stk. 4, at udgifter til “afholdelse af jubilæer” er et typisk eksempel på repræsentationsudgifter. Hertil kommer, at arrangementet – som anført i annonceringen og som anført i Højesterets præmisser – var for “kunder og forretningsforbindelser” i modsætning til H1’s præsentationsdage, hvor målgruppen var samtlige H1’s kunder og samtlige potentielle kunder. Der var endvidere ikke tale om et heldagsarrangement, men en reception mellem 13-17, hvorfor det ikke var nødvendigt i forhold til deltagernes mulighed for at gennemføre arrangementet, at der var mad og drikkevarer.
 I forhold til afgørelsen refereret i SKM2008.84.HR (og i UfR.2008.908H) bemærkes det, at arrangementet – som anført i Højesterets præmisser – alene var for den arrangerende virksomheds “forretningsforbindelser”, hvilket som anført adskiller sig fra H1’s præsentationsdage, hvor målgruppen var samtlige kunder og samtlige potentielle kunder.
 Afgørelsen refereret i SKM2001.452.VLR adskiller sig – ligesom de tre netop omtalte afgørelser – fra H1’s præsentationsdage derved, at det pågældende arrangement alene var for “kunder, leverandører og forretningsforbindelser”, jf. den i afgørelsen citerede annonce og landsrettens begrundelse. Arrangementets karakter var endvidere fundamentalt forskellig fra H1’s præsentationsdage, da der var tale om en reception, som blev afholdt for at fejre; at virksomheden var “flyttet til nye og tidssvarende lokaler”. Hertil kommer, at det udtrykkeligt fremgår af lovbemærkninger til ligningslovens § 8, stk. 4, at udgifter til ” forretningsindvielser” er et typisk eksempel på repræsentationsudgifter. Receptionen var endvidere fra kl. 13-17, og det var derfor ikke nødvendigt i forhold til deltagernes mulighed for at gennemføre arrangement, at der var mad og drikkevarer.
 I relation til afgørelsen refereret i TsF.1999.254.VLR var der – som anført i gengivelsen af SKAT’s procedure bemærkninger – tale om et arrangement afholdt af en revisionsvirksomhed, hvor omdrejningspunktet var et foredrag af “luftkaptajn Stefan G. Rasmussen, der fik sit livs udfordring den 27/12 1992, da han nødlandede med sit fly “. Arrangementet kan på ingen måde sammenlignes med H1’s præsentationsdage, idet der – som anført i gengivelse af SKAT’s procedurebemærkninger – var tale om et arrangement, der “ikke [havde] til formål at skaffe øget omsætning, og det var det også uegnet til, idet dets reelle substans, Stefan G. Rasmussens foredrag, var uegnet til at udbrede kendskabet til revisionsvirksomheden og dens ydelser”.
 Sammenfattende bemærkes det, at arrangementerne behandlet i de af SKAT nævnte afgørelser ikke er sammenlignelige med H1’s præsentationsdag, der er et heldagsarrangement for kunder og potentielle kunder, hvor omdrejningspunktet har været præsentation af H1’s løsninger og ydelser gennem en lang række programpunkter.”
 Sagen drejer sig om skattemæssigt fradrag for udgifterne afholdt til H1’s arrangement “[Præsentationsdag]” (tidligere afholdt i en anden form under navnet [Præsentationsdag]) i indkomståret 2011.
 I forbindelse med udbredelsen af arrangementet til de øvrige nordiske lande, rebrandede H1 arrangementet og ændrede fokus fra [...]løsningers understøttelse af virksomheden til også at omfatte H1’s øvrige brands ud over [...]. Fokus blev således i højere grad rettet mod intelligente it-løsninger, der kan effektivisere processerne i den enkelte virksomhed, og derved skabe markant mere værdi for de enkelte forretninger. Af denne årsag blev arrangementet målrettet beslutningstagere inden for en bred vifte af forretningsområder fremfor hovedsageligt IT-kyndige, som det tidligere var tilfældet.
 Arrangementet blev fortsat afholdt i samarbejde med et udvalg af H1’s samarbejdspartnere, som er andre IT virksomheder, som enten sælger H1’s løsninger [til]slutkunden, eller som H1 samarbejder med i forbindelse med markedsføring og uddannelse osv. H1’s samarbejdspartnere betaler H1 et honorar for at have en standplads på [Præsentationsdagen] med henblik på markedsføring og reklame over for de fremmødte deltagere.
 Formålet med [Præsentationsdagen] er, at H1 og samarbejdspartnerne kan præsentere og synliggøre nye og eksisterende totalløsninger og skabe opmærksomhed om nye tiltag inden for IT-branchen. H1 anvender samtidigt arrangementet i markedsførings- og reklameøjemed for at gøre generelt opmærksom på H1’s tilstedeværelse på det danske marked. En stor del af det reklamemateriale, som H1 bruger og har tilgængelig på selskabets hjemmeside, f.eks. videoklip, og produkt- og markedsføringspræsentationer, er således optaget i løbet af arrangementet.
 I sagens natur er målgruppen for [Præsentationsdagen] H1’s kunder og potentielle kunder. Fokus var tidligere på kundernes og de potentielle kunders IT-interesserede medarbejdere, men som følge af ændret fokus i 2011, blev fokus udvidet til ud over ITinteresserede medarbejdere, også at omfatte beslutningstagere i dansk erhvervsliv, herunder CEOs, CFOs, CIOs og CMOs, Supply Chain Managers og HR-ansvarlige. Deltagerne spænder vidt fra alle typer af virksomheder, offentlige myndigheder og studerende til privatpersoner.
 Personer, der modtog en invitation, var allerede eksisterende kunder, der fremgik af H1’s kartotek, eller personer der har deltaget ved tidligere arrangementer.
 Facebook via en oprettet facebook gruppe, “[Præsentationsdagen]”.
 Derudover reklamerede H1’s samarbejdspartnere også hver især for arrangementet.
 H1 gjorde således en stor indsats for at nå ud til en bredere kreds af personer med budskabet om arrangementet. Det var således ikke alene H1’s eksisterende kunder, der blev inviteret. Derimod handlede [Præsentationsdags] arrangementet om at udbrede kendskabet til H1’s produkter så meget som muligt, herunder at nå ud til en lang række nye og potentielle kunder.
 General session 1: “[...]” – [...], Senior VP Marketing and Communication, H1
 General session 2: “[...]” – [ekstern oplægsholder A] & [...], H1
 Lokaleleje, teknik, forplejning’ – afregning event bureau
 Afslutning mellem kl. 16 – kl. 17
 Selskabet er ikke i besiddelse af billeder af frokostbuffeten i 2011. Buffeten, der – som det fremgår af oversigten – havde en pris på kr. 159 pr. person, var imidlertid svarende til frokostbuffeten ved [Præsentationsdagen] i 2010. Der var tale om en lettere anretning med sandwich og enkelte andre småretter, som kunne spises i en bid, da der var tale om en stående buffet.
 SKAT har forhøjet H1’s skattepligtige indkomst for indkomståret 2011 med kr. 2.220.686 (75 % af kr. 2.960.915 svarende til H1s andel af de samlede omkostninger til [Præsentationsdag] på kr. 3,0 millioner).
 Ved afgørelsen har SKAT for det første lagt vægt på, at det primære formål med arrangementet ifølge SKATs antagelse var en “service” overfor såvel eksisterende som potentielle kunder og forretningsforbindelser (samarbejdspartnere), samt at deltagerkredsen ifølge SKATs antagelse var en bestemt kreds af personer i form af selskabets kunder, potentielle kunder, samt forretningsforbindelser. Dette begrundes bl.a. med følgende forhold:
 Begrebet “repræsentation” er ikke defineret i selve lovteksten, men det fremgår af forarbejderne til ligningslovens § 8, stk. 4, at repræsentationsudgifter kan beskrives som udgifter, som en skatteyder afholder for at få afsluttet forretninger eller for at knytte eller bevare forretningsforbindelser, og de er afholdt over for personer, som ikke er knyttet til virksomheden som medarbejdere. Repræsentationsudgifter har karakter af opmærksomhed eller kommerciel gæstfrihed over for forretningsforbindelser og er således typisk udgifter til måltider, restaurationsbesøg, tobaks- og drikkevarer, gaver etc. Der henvises til skatteministerens bemærkninger til lovforslag L 51 1985-86.
 “Den skatteretlige vurdering beror således på en konkret vurdering af sammenkomsten og anledningen hertil.”
 Samtidig med, at H1 præsenterede sine produkter fik deltagerne mulighed for at følge med udviklingen inden for IT. Arrangementet var samtidig med til at understøtte H1’s position som en af Danmarks førende IT-virksomheder, da det var – og fortsat er – en af de største og mest populære konferencer i den danske IT-branche.
 Hovedvægten i arrangementet var lagt på, at øge bevidstheden om tekniske udfordringer og muligheder inden for IT, nye trends, herunder intelligente IT-løsninger, og præsentere H1 og samarbejdspartnernes produkter og løsninger. Som det fremgår af programmet ovenfor, startede dagen med et fagligt indlæg, “[...]”, der var fælles for alle deltagerne og oplægsholderen var fra H1. Herefter havde deltagerne mulighed for at vælge 5 ud af i alt 45 forskellige tekniske/forretningsmæssige sessioner af hver 30 minutters varighed.
 Efterfølgende var der endnu et fælles fagligt indlæg, “[...]” ved [ekstern oplægsholder A] og H1’s innovationschef [...]. [...].
 SKAT anser det faglige indlæg med [ekstern oplægsholder A] for at være underholdning, fordi der er tale om en offentlig kendt person. Det fremgår af SKATs afgørelse, at “(... ) underholdning (dels af en kendt konferencier ([ekstern oplægsholder A]) en prisoverrækkelse, samt koncert med en kendt international sanger ([...])).”
 Den del af arrangementet, der kan karakteriseres som kommerciel gæstfrihed – [det musikalske indslag], der foregik efter den egentlige afslutning på dagen, samt forplejningen til arrangementet – er af uvæsentligt omfang i forhold til, hvor stor vægt, der var lagt på det faglige indhold og dermed den reklameværdi H1 opnåede ved arrangementet.
 Modsat vedrører de afgørelser, hvor udgifterne blev anset for omfattet af den begrænsede fradragsret for repræsentationsudgifter i ligningslovens § 8, stk. 4, typisk: jubilæer, receptioner, middage eller lignende – altså arrangementerne der i væsentlig grad bestod af underholdning, bespisning og servering af drikkevarer, og som var afholdt af kommerciel gæstfrihed, da udgifterne grænsede tæt op til privatudgifter.
 Som eksempel kan nævnes SKM2013.378.HR, hvor en bilforhandler havde afholdt udgifter til 2 markedsføringsarrangementer for luksusbiler i henholdsvis Norge og Danmark. Der var tale om aftenarrangementer, hvor de inviterede deltagere (inklusiv ledsager), ud over fremvisningen af luksusbilerne, kunne nyde “diverse kulinariske delikatesser og et internationalt udvalg af drikkevarer. “Højesteret fandt, at “Indholdet af de to arrangementer bestod i væsentlig grad af underholdning, bespisning og servering af drikkevarer. ” Udgifterne fandtes derfor, at være afholdt af kommerciel gæstfrihed.
 Hovedvægten var således H1s produkter og at fremme H1’s almindelige omdømme og interesser. Ud fra en konkret vurdering skal udgifterne til [Præsentationsdagen] derfor anses for fuldt fradragsberettigede reklameudgifter efter ligningslovens § 8, stk. 1 og statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a.
 Det var H1’s hensigt med at afholde [Præsentationsdag 2011], at arrangementet var åbent for alle, der havde interesse i at deltage. Derfor kunne alle tilmelde sig online via hjemmesider eller ved blot at møde op i døren. Netop fordi H1 med arrangementet ønskede at fremme selskabets omdømme, havde H1 ingen interesse i at afvise interesserede deltagere. Der skete derfor ingen selektering af deltagerne. Selve rammerne for arrangementet var således, at alle frit kunne møde op på selve dagen og deltage i arrangementet, hvad enten disse var potentielle kunder eller ej.
 Efter vores opfattelse kan emnet for arrangementet – som anført af SKAT- ikke betragtes som en indsnævrende faktor i relation til vurderingen af, hvorvidt et arrangement er åbent for en ubestemt kreds af kunder eller potentielle kunder (eller for offentligheden), når der ikke foretages en selektiv udvælgelse af deltagerne. Det er helt naturligt og klart mest effektivt, at en virksomhed som H1 udbreder kendskabet til virksomheden og virksomhedens produkter ved at afholde en IT-dag frem for at afholde et arrangement om andre emner, som ikke har nogen tilknytning til selskabets virksomhed.
 Det forhold, at der blev udsendt personlige invitationer ændrer ikke på, at der var åben adgang til arrangementet. Der blev ikke udelukkende sendt invitationer til eksisterende kunder og forretningsforbindelser baseret på H1’s databaser, idet der tillige i 2010 var købt informationer om e-mailadresser fra et eksternt bureau. Man tilstræbte således blot at nå så bredt ud om arrangementet som muligt. Til støtte herfor kan nævnes TfS 2000, 821 LSR hvor betingelsen om, at arrangementerne var åbne for offentligheden eller en ubestemt kreds fandtes at være opfyldt, uanset at der var udsendt 1.500 indbydelser.
 Der findes flere eksempler fra retspraksis på, hvor der ikke var tvivl om, at et arrangement var afgrænset til en bestemt kreds af personer som følge af, at der var udsendt personlige invitationer eller indrykket annoncer, der henvendte sig til “kunder, leverandører og forretningsforbindelser.”
 Eksempelvis kan nævnes SKM2013.378.HR, SKM2002.535.HR og SKM2001.452.VLR. I SKM2013.378.HR fremgik det af invitationerne: “Please be aware that the invitation is exclusive and personal.” I SKM2002.535.HR, hvor anledningen til receptionen var et 20 års jubilæum samt udvidelse af afdelingen, fremgik det af annoncen i Horsens Folkeblad: ” ... vil det glæde os at se kunder og forretningsforbindelser...” Tilsvarende i SKM2001.452.VLR, hvor der blev annonceret for reception/Åbent Hus i en lokalavis. Af annoncen fremgik det; ” ... hvor det vil glæde at se kunder, leverandører og forretningsforbindelser til en hyggelig eftermiddag...”.
 I modsætning hertil var H1’s annoncer vedrørende [Præsentationsdag 2011], ikke henvendt til en specifik personkreds. Der er derfor ikke en negativ afgrænsning, som det var tilfældet i eksempelvis, SKM2002.535.HR og SKM2001.452.VLR. Herved adskiller H1’s arrangement sig således fra de nævnte afgørelser.
 SKAT anfører med henvisning til TfS 1999.254 VLD, at muligheden for at medbringe en kollega ikke er tilstrækkelig til at antage, at der er tale om en bred kreds af deltagere. I TfS 1999.254 VLD, var der sendt invitationer til kunder, banker, ejendomsmæglere, advokater og revisorer. Landsretten fandt, at der var tale om en afgrænset kreds og det forhold, at de inviterede kunne foranledige, at andre deltog, medførte ikke, at arrangementet ansås for at være åbent for en ubestemt kreds. Ved læsning af afgørelsen er det imidlertid af afgørende betydning, at man er opmærksom på, at deltagelse af andre end de inviterede hævede arrangørens accept, og at der endvidere ikke havde været annonceret for arrangementet i øvrigt. Herved adskiller H1’s arrangement sig afgørende, da muligheden for at medbringe en kollega (eller andre) ikke kræver forhåndsgodkendelse fra H1, og alle i øvrigt kan tilmelde sig via selskabets hjemmeside eller møde op på dagen.
 Efter vores opfattelse kan den stående frokostbuffet (a 159 kr. pr. person) bestående af sandwich delt i 4 (hapsere), enkelte små anretninger af pastasalat og kartoffelsalat, mini-frikadeller etc., og hertil serveret 1 øl/vand eller kaffe/te, anses for at være en lettere anretning” Dette støttes af TfS 2000, 821 LSR, hvor betingelsen om en lettere anretning, fandtes at være opfyldt. Traktementet bestod af tag-selv-bord med: salat, frikadeller, pindemad og sandwich mv. Traktementet er således fuldt sammenligneligt med det, der blev serveret ved [Præsentationsdag 2011].
 Højesteret fandt, at udgifterne – allerede under hensyn til traktementets omfang – ikke kunne anses som en fradragsberettiget reklameudgift efter lovens § 8, stk. 1. Afgørelsen er afsagt med dissens. De frokoster Højesteret tog stilling til i TfS 1990, 160 HRD tåler således ingen sammenligning med det beskedne traktement i form af ta-selv-bord med salat, frikadeller og sandwich, der blev serveret på [Præsentationsdagen]. I TfS 1990, 160 HRD var der således tale om en egentlig bespisning.
 I SKM2015.361.SR tager Skatterådet TfS 1990, 160 HRD til indtægt for, at det er værdien af traktementet, der er afgørende. Da det fremgår, at: “Højesteret har i TfS I990, I60 lagt vægt på værdien af bespisningen, hvor alene størrelse af denne gjorde, at der var tale om repræsentation.“
 Vi er ikke enige i denne fortolkning af afgørelsen, da Højesteret omtaler “traktementets omfang” og ikke værdien af traktementet. Det fremgår således af Højesterets begrundelse, at: ”Udgifterne kan – allerede under hensyn til traktementets omfang  heller ikke anses som en fradragsberettiget reklameudgift efter lovens § 8, stk. I.” Til støtte herfor udtaler Landsskatterettens i afgørelse af 19. januar 2011, journalnr. 10- 01834, vedrørende fradrag for udgifter og moms afholdt i forbindelse med jubilæum, at ved vurderingen af hvorvidt der er tale om egentlig bespisning, skal der som udgangspunkt tages hensyn til traktementets omfang, og ikke til den udgift, som traktementet må have kostet arrangørerne.
 Ved vurderingen af, om der var tale om egentlig bespisning til [Præsentationsdag 2011], skal der således lægges vægt på, at der var tale om et tag-selv-bord i lighed med TfS 2000, 821 LSR. Det forhold, at [lokation 2] leverede buffeten, og at kuvertprisen derfor var højere, end hvis det eksempelvis havde været H1’s egen kantine, der havde leveret buffeten, er ikke afgørende. Forplejningen skal derfor ikke anses for egentlig bespisning.
 ”I forlængelse af vores møde den 6. ds., hvor vi fik udleveret SKATs udtalelser til H1s klager relateret til den skattemæssige behandling af H1s udgifter til H1’s præsentationsdag i indkomstårene 2010-2014, skal jeg her fremkomme med enkelte bemærkninger til SKATs udtalelser.
 “H1 ApS afholder hvert år et arrangement for selskabets kunder og potentielle kunder, som inviteres personligt af selskabet eller selskabets businesspartnere og/eller via selskabets hjemmeside. I arrangementet deltager, udover kunder og potentielle kunder nogle af selskabets ansatte samt selskabets businesspartnere, der ligeledes er selskabets kunder, da selskabet primært sælger sine produkter via businesspartnere. Arrangement er et heldagsarrangement med fuld forplejning gennem hele dagen samt underholdning i form af en kendt konferencier samt en koncert med en kendt sangerinde afca. 40 minutters varighed.
 Efter SKATs opfattelse har det primære formål med afholdelsen af [Præsentationsdagen] været at fastholde kontakten til eksisterende kunder samt skabe kontakt til potentielle kunde[r], og da der efter SKATs opfattelse desuden er tale om et ikke ubetydeligt traktement (ca. 400 kr. pr. person) samt underholdning er det SKATs opfattelse, ud fra en overordnet helhedsbetragtning at der er tale om repræsentationsudgifter med fradrag efter ligningslovens § 8, stk. 4.”
 SKATs udtalelser illustrerer et grundlæggende problem ved SKATs afgørelser. Udtalelserne viser således, at SKAT – som også adresseret i mit indlæg af 31. maj 2018 – ikke har inddraget og ikke tillagt det betydning, at omdrejningspunktet for præsentationsdagen er mere end 4 timers præsentation af H1’s løsninger og ydelser og de sammenhænge, hvori de indgår og kan indgå.
 SKATs udtalelser illustrerer desuden, at SKAT ikke har tillagt det betydning, at præsentationsdagen – ud over den reklamemæssig effekt af over 4 timers præsentations af H1’s løsninger – sikrer H1 positiv mediemæssig eksponering.
 SKATs manglende omtale og inddragelse af de over 4 timers præsentation af H1’s løsninger og den mediemæssige eksponering står i kontrast til SKATs omtale af ”fuld forplejning gennem hele dagen”, af “underholdning i form afen kendt konferencier” og af “en koncert med en kendt sangerinde af ca. 40 minutters varighed”. SKATs fremhævelse af visse forhold og udeladelse af andre relevante forhold illustrerer yderligere, at de er mangler ved SKATs afgørelse.
 Hertil kommer, at det ikke er korrekt, når SKAT anfører, at der var “underholdning i form af en kendt konferencier”. Den pågældende person, B, var ordstyrer i en faglig IT-debat, som havde til formål at vise behovet for og fordelene ved nogle af H1’s løsninger. B blev valgt som ordstyrer, da H1 vurderede, at han som følge af sin baggrund som journalist og interviewer ville være særligt egnet til at understøtte formålet om at vise behovet for og fordelene ved H1-løsninger.
 I relation til den omtalte “koncert” bemærkes det, at det musikalske indslag på ingen måde var omdrejningspunktet for præsentationsdagen i 2010. Der var tale om et programpunkt sidst på eftermiddagen, på hvilket tidspunkt deltagerne havde lyttet til over 4 timers faglige indlæg om H1’s løsninger. Mange deltagere var gået hjem, og der var ikke blandt de tilbageværende deltagere nogen særlig interesse for det musikalske indslag. Det bemærkes endvidere, at der i 2011 blev truffet beslutning om, at der ikke længere skulle være et egentligt musikalsk indslag. Det musikalske indslag har siden været ændret til baggrundsmusik efter præsentationsdagens afslutning, hvor de personer, som lyst til det, kan forblive på konferenceområdet og “networke”.
 For så vidt angår SKATs omtale af “fuld forplejning” henviser jeg til afsnit 3 i mit indlæg af 31. maj 2018, idet jeg bemærker, at en heldagspræsentation af faglige løsninger ikke kan gennemføres uden, at deltagerne på et eller andet tidspunkt har mulighed for at få noget af spise og drikke. Mange deltagere var og er omfattet af frokostordninger, og de ville blive påført ekstraomkostninger, hvis H1 ikke havde sørget for mad og drikke på præsentationsdagen. Tilbuddet om mad og drikke skal endvidere ses i lyset af, at deltagerne og deres arbejdsgivere afsætter hele arbejdsdage for at høre H1 reklamere for sine egne produkter, og at deltagerne derudover har omkostninger til transport. Hertil kommer, at maden og drikkevarerne på ingen måde var luksuriøs eller lignende, idet det bemærkes, at kuvertprisen for frokosten inkl. drikkevarer var 159 kr. i 2011, jf. H1s bilag A, pkt. 1.2.3. Med henvisning til Højesterets afgørelse i TfS.1990.160HR bemærkes det endvidere, at en kuvertpris på 159 kr. i 2011 svarer til 86 kr. i 1986.
 Det er endvidere ikke fyldestgørende, når SKAT i sin udtalelse anfører, at deltagerne “inviteres personligt af selskabet eller selskabets businesspartnere og/eller via selskabets hjemmeside”. Som anført i mit indlæg af 31. maj 2018 har H1’s marketingsafdeling tillige annonceret præsentationsdagen i tidsskriftet Computerworld, på H1′ s Facebook-side, ved Linkedin-opslag, på Twitter og i YouTube-indslag, ligesom H1′ s [antal] medarbejdere er blevet opfordret til at dele, videresende og ” like” annonceringen på de social medier.
 Sammenfattende bemærker jeg, at der er over 1.000 deltagere på præsentationsdagen, at de afsætter en hel arbejdsdag for at deltage, og at deltagerne kommer for indlæggene, der præsenterer og perspektiverer H1’s produkter og ydelser, og som har en samlet varighed på over 4 timer eksklusiv pauser. Præsentationsdagen har allerede som følge heraf karakter af reklame eller en aktivitet, der ligner reklame, og udgifterne til præsentationsdagen må på denne baggrund anses for omfattet af ligningslovens § 8, stk. 1.”
 I relation til SKATs omtale af H1s prisuddeling på præsentationsdagen, som har været en del af arrangementet alle år fra 2010 til 2014, er der – som anført i mit brev af 31. maj 2014, side 10 – ikke tale om underholdning. Til illustration heraf henvises der til omtalen af prisuddelingen på bl.a. hjemmesiderne www.[...].dk og www.[...].dk, jf. de som bilag H og J fremlagte udskrifter fra hjemmesider, hvor følgende bl.a. fremgår:
 ”Det er ikke korrekt, når Skatteankestyrelsen i samtlige indstillinger anfører, at det følger af Højesterets afgørelse refereret i SKM2004.162.HR, at det påhviler borgeren at bevise, at “udgiften er fradragsberettiget”. Følgende fremgår af Højesterets præmisser:
 “Der kan imidlertid kun opnås fradrag for en befordring, der rent faktisk har fundet sted, og bevisbyrden herfor påhviler i overensstemmelse med, hvad der generelt gælder for skattemæssige fradrag – som udgangspunkt skatteyderen. Den, der anser sig berettiget til et befordringsfradrag efter ligningslovens § 9 C, må således i fornødent omfang kunne dokumentere eller i hvert fald sandsynliggøre, at befordring rent faktisk har fundet sted i det selvangivne omfang.”
 Som det fremgår af Højesterets præmisser, er det H1’s bevisbyrde, at der har været afholdt præsentationsdage, og at de opgjorte udgifter er blevet afholdt. Selve fortolkningen af skattelovgivningen, herunder også sagens centrale spørgsmål om afgrænsningen mellem ligningslovens § 8, stk. 1 (reklame), og § 8, stk. 4 (repræsentation), må derimod bero på almindelige fortolkningsprincipper, således som disse anvendes af domstolene, herunder navnlig fortolkning af lovens ordlyd, forarbejder og praksis.
 Det fremgår ikke af Skatteankestyrelsens indstilling, om og i givet fald hvilken betydning Skatteankestyrelsen har tillagt det, at H1’s præsentationsdage ubestrideligt ikke er sammenlignelige med de eksempler på repræsentation, som fremgår af lovbemærkninger til ligningslovens § 8 (LFF1985-1986.1.51). I forhold til en beskrivelse af H1’s præsentationsdage, som ikke er nærmere beskrevet i Skatteankestyrelsens indstilling, henviser jeg til mit indlæg af 31. maj 2018.
 Det fremgår heller ikke af Skatteankestyrelsens indstilling, hvilken betydning Skatteankestyrelsen har tillagt det, at H1’s præsentationsdage og de dermed forbundne udgifter var afholdt over for en ubestemt kreds af kunder og potentielle kunder, hvilket netop er det, som kendetegner reklameudgifter, jf. lovbemærkningerne. Skatteankestyrelsen har alene konstateret, at udgifterne var afholdt over for såvel kunder som potentielle kunder, hvilket dog i sig selv er en ændring i forhold til SKAT’s afgørelse, hvor arrangementet blev fremstillet som værende for en lukket kreds af eksisterende kunder.
 Skatteankestyrelsen har – selvom styrelsen ikke har forholdt sig til betydningen af disse væsentlige forhold – konkluderet, at H1’s præsentationsdage “i sin helhed i det væsentligste har haft karakter af kommerciel gæstfrihed”.
 Skatteankestyrelsen har som begrundelse for sin konklusion “lagt vægt på, at deltagerne inviteres til en eventlignede begivenhed med fuld forplejning, faglige oplæg, oplæg fra kendte Personer, prisuddeling, underholdning og networking“ (mine under stregninger).
 Hertil bemærkes, at det forhold, at et arrangement er “eventlignende”, ikke kan danne grundlag for en konklusion om, at udgifterne til arrangementet ikke er reklameudgifter. Der henvises til SKAT’s juridiske vejledning, pkt. C.C.2.2.2.5.3 om “Fradrag for udgifter til reklamer”, hvor det er anført, at “[u)dgifter til mindre traktementer, der afholdes i forbindelse med messer og udstillinger eller pressemøder, der har åben adgang for pressen eller andre interesserede kan ligeledes betragtes som reklameudgifter.” Reklame er selvsagt ikke kun avisannoncer og tvreklamer. Det kan også være en event, som den af H1 afholdte, hvor der var åben adgang for pressen.
 I forhold til Skatteankestyrelsens omtale af ”fuld forplejning” bemærkes det, at H1’s præsentationsdage startede om morgenen og sluttede sen eftermiddag. Deltagerne blev derfor – og da de ikke kunne spise den frokost, som de sædvanligvis spiste på deres arbejde – tilbudt en stående frokost, hvorved man undgik at påføre deltagerne en udgift ved deltagelsen. Kuvertprisen for den tilbudte frokost inkl. drikkevarer udgjorde 159 kr. i 2011 og i samme størrelsesorden de øvrige år.
 Der var herudover ved præsentationsdagenes start – af hensyn til dem, der kom langvejsfra – mulighed for et stykke morgenbrød med pålæg og/eller et stykke wienerbrød, ligesom der – for at ikke påføre deltagerne udgifter eller nødvendiggøre væskeindtag fra håndvaske på toiletterne – har været adgang til drikkevarer i løbet af dagen.
 For så vidt angår Skatteankestyrelsens henvisning til, at der var ‘faglige oplæg” bemærkes det, at tilstedeværelsen af ‘faglige oplæg” ikke kan danne grundlag for en konklusion om, at de afholdte udgifter er repræsentation. Oplæggene, der var designet til at fremhæve kvaliteterne ved H1′ s produkter og løsninger, og som varede over 4 timer eksklusiv pauser, viser tværtimod, at arrangementerne var reklame.
 I forhold til henvisningen til “oplæg fra kendte personer” bemærkes det, at disse såkaldte “kendte personer” har været engageret på grund af deres faglige kvalifikationer. B var f.eks. – som følge af sine faglige kvalifikationer som journalist og ordstyrer – engageret som ordstyrer i 2010 i en faglig IT-debat, som havde til formål at vise behovet for og fordelene ved nogle af H1’s løsninger. Endvidere var [ekstern oplægsholder A] engagereret i 2011 i sin egenskab af [...]. [...] G1 var i 2017 engageret for at illustrere mulighederne i H1’s “[...]” – teknologi.
 I relation til den ”prisuddeling”, som Skatteankestyrelsen henviser til, bemærkes det, at der var tale om præmiering af de mest innovative virksomheder med henblik på at fremhæve fordelene ved innovative IT-løsninger, hvorved H1’s produkter og løsninger blev markedsført med udgangspunkt i en konkret virksomhedsløsning.
 I forhold til “underholdning og networking” bemærkes det, at der har været tale om tilbud, som siden 2011 har ligget efter præsentationsdagens afslutning.
 Skatteankestyrelsens opgørelse er baseret på fakturaposterne “day meeting” (84,86 EUR), “networking reception menu” (15 EUR), “open bar” (14,27 EUR) og “soda” (3,24 EUR). Den største post (fakturaposten “day meeting” på 84,86 EUR) vedrører imidlertid mere og andet end forplejning. Hertil kommer, at rabatten på 50% vedrørende drikkevarer, der ligeledes fremgår af fakturaen, ikke er indregnet i Skatteankestyrelsens opgørelse.
 Prisen for frokosten fremgår af fakturaposten “lunch buffet (Conference)” og udgør – som anført af H1 – 27,02 EUR, jf. fakturaens side 2. At der – som anført af Skatteankestyrelsen – kun er angivet et købt kvantum på 100 skyldes, at “lunch buffet” er inklusiv i “day meeting” – prisen, hvor der er købt 1.000 stk.
 Det bemærkes endvidere, at prisen på forplejning under alle omstændigheder ikke er afgørende for, om et arrangement er reklame eller repræsentation. Man må – som det fremgår af lovbemærkningerne – se på ” sammenkomsten og anledningen hertil’, og det må således være karakteren af maden snarere end prisen, der skal inddrages i vurderingen. I den forbindelse er der – som anført – nu enighed om, at forplejningen ikke var luksuriøs.
 Dette forhold burde også have være inddraget i Skatteankestyrelsens konkrete vurdering, idet præsentationsdagene netop er et led i H1’s overordnede brandingstrategi, der blandt andet har til formål at eksponere H1 som en innovativ og dynamisk virksomhed, der – til trods for sin i IT-sammenhæng lange historie – formår at tilpasse sig den nyeste udvikling.
 Præsentationsdagene sikrer H1 massiv, positiv medieeksponering og er bl.a. som følge heraf H1’s væsentligste markedsføringsaktivitet.
 Ved afgørelsen af om udgifterne til H1’s præsentationsdage er reklame- eller repræsentationsudgifter, må Skatterådets bindende svar refereret i SKM2015.361.SR tillægges betydning.
 Det er således ikke korrekt, når Skatteankestyrelsen i sin indstilling anfører, at ”forholdene i det bindende svar adskiller sig væsentligt fra nærværende sag, idet arrangementet og seminarerne ved det bindende svar er beskrevet som rent faglige”. Følgende fremgår således af referatet af det bindende svar:
 “Det er SKATs vurdering, at der også ved dette arrangement er tale om, at hovedvægten i arrangementet er lagt på det faglige indhold og derfor ikke primært har karakter af kommerciel gæstfrihed. Der er ved denne vurdering også henset til, at den i arrangementet indeholdende bespisning må anses for at være af begrænset omfang.... Det er derfor SKATs opfattelse, at der er tale om en fuld fradragsberettiget reklameudgift, jf ligningsloven § 8, stk., 1′′ (min understregning)
 Arrangementet og seminarerne ved det bindende svar var – som anvendelsen af ordene “hovedvægten” og ”primært” viser – ikke “rent faglige”, og Skatteankestyrelsens begrundelse for ikke at inddrage Skatterådets bindende svar kan allerede af denne grund afvises.
 Med henvisning til Skatterådets bindende svar bemærkes det, at hovedvægten i H1’s arrangement ubestrideligt var lagt på det faglige indhold, og at de eventuelt påståede ikke-faglige indslag i H1’s arrangementer var af helt underordnet betydning og i øvrigt igennem årene gradvist udfaset.
 Forrige artikelListe over anerkendte flyselskaber for 2019
 Næste artikelLevering af IT-funktionalitet – i egenskab af offentlig myndighed
 Moms – fast ejendom – tinglige rettigheder


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 21.9.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 311/12
 Sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (Is-Sitt Awla) tas-16 ta’ Lulju 2015 – Il-Kummissjoni Ewropea vs Ir-Repubblika Franċiża
 (Kawża C-485/14) (1)
 ((Nuqqas ta’ Stat li jwettaq obbligu - Moviment liberu tal-kapital - Artikoli 63 TFUE u 40 tal-Ftehim ŻEE - Taxxa fuq trasferimenti magħmula mingħajr korrispettiv - Eżenzjoni - Legati u donazzjonijiet - Differenza fit-trattament - organi jkunu stabbiliti fi Stat Membru ieħor - Assenza ta’ ftehim fiskali bilaterali))
 (2015/C 311/14)
 Lingwa tal-kawża: il-Franċiż
 Partijiet
 Rikorrenti: Il-Kummissjoni Ewropea (rappreżentanti: J.-F. Brakeland u W. Roels, aġenti)
 Konvenuta: Ir-Repubblika Franċiża (rappreżentanti: D. Colas u J. – S. Pilczer, aġenti)
 Dispożittiv
 1)
 Billi eżentat mit-taxxa fuq trasferimenti magħmula mingħajr korrispettiv id-donazzjonijiet u l-legati li huma konċessi lil organi pubbliċi jew ta’ utilità pubblika biss meta l-imsemmija organi jkunu stabbiliti fi Franza jew fi Stat Membru tal-Unjoni Ewropea jew fi Stat parti fil-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, tat-2 ta’ Mejju 1992, li jkun ikkonkluda ma’ Franza konvenzjoni bilaterali, ir-Repubblika Franċiża naqset milli twettaq l-obbligi imposti fuqha taħt l-Artikolu 63 TFUE u l-Artikolu 40 tal-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea.
 2)
 Ir-Repubblika Franċiża hija kkundannata għall-ispejjeż.
 (1) ĠU C 07, 12.01.2015.


type: contracts

text:
 21.1.2019
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 18/18
 AFTALE
 mellem Den Europæiske Union og Commonwealth of the Bahamas om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Commonwealth of the Bahamas om visumfritagelse for kortvarige ophold
 DEN EUROPÆISKE UNION,
 på den ene side, og
 COMMONWEALTH OF THE BAHAMAS (i det følgende benævnt »Bahamas«),
 på den anden side,
 i det følgende under ét benævnt »de kontraherende parter«,
 SOM HENVISER TIL aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Commonwealth of the Bahamas om visumfritagelse for kortvarige ophold (1) (i det følgende benævnt »aftalen«), der trådte i kraft den 1. april 2010,
 SOM BEKRÆFTER vigtigheden af at fremme mellemfolkelige kontakter,
 SOM NOTERER SIG, at aftalen er til gavn for de kontraherende parters statsborgere,
 SOM TAGER HENSYN TIL, at den definition af kortvarigt ophold, der er fastsat i aftalen (»tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter første indrejse«), ikke er præcis nok, og at navnlig begrebet »første indrejse« kan give anledning til uklarheder og spørgsmål,
 SOM TAGER I BETRAGTNING, at der ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 (2) er indført horisontale ændringer i Den Europæiske Unions visum- og grænseregler, samtidig med at kortvarigt ophold er blevet defineret som »90 dage inden for en periode på 180 dage«,
 SOM TAGER HENSYN TIL, at det ind- og udrejsesystem, der vil blive oprettet af Den Europæiske Union, kræver, at der anvendes en ensartet og klar definition af kortvarigt ophold, som gælder for alle tredjelandsstatsborgere,
 SOM NÆRER ØNSKE OM at sikre en jævn strøm af rejsende ved de kontraherende parters grænseovergangssteder,
 SOM BEKRÆFTER, at aftalen omfatter statsborgere i alle medlemsstater i Den Europæiske Union med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland,
 SOM TAGER HENSYN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og som bekræfter, at denne ændringsaftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 I aftalen foretages følgende ændringer:
 1)
 I titlen og artikel 6, stk. 1, første punktum, ændres ordene »Det Europæiske Fællesskab« til »Den Europæiske Union«, i artikel 3, stk. 5, og artikel 4, stk. 3, ændres ordet »fællesskabsretten« til »EU-retten« og i artikel 6, stk. 1, andet punktum, og artikel 8, stk. 7, ændres ordet »Fællesskabet« til »Unionen«.
 2)
 I artikel 1 ændres ordene »tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode« til »90 dage inden for en periode på 180 dage«.
 3)
 Artikel 4 ændres således:
 a)
 Stk. 1 affattes således:
 »1. Statsborgere i Den Europæiske Union må opholde sig på Bahamas' område i en periode på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage.«
 b)
 Stk. 2 affattes således:
 »2. Statsborgere i Bahamas må opholde sig på området for de medlemsstater, som fuldt ud anvender Schengenreglerne, i en periode på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage. Ved beregning af denne periode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne.
 Statsborgere i Bahamas må opholde sig i en periode på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage på området for hver af de medlemsstater, som endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, uden at der tages hensyn til beregningen af opholdsperioden på området for de medlemsstater, som fuldt ud anvender Schengenreglerne.«
 c)
 I stk. 3 ændres ordene »tre måneder« til »90 dage«.
 4)
 Artikel 8, stk. 4, sidste punktum, affattes således:
 »Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter straks den anden kontraherende part, hvis grundene til suspensionen ikke længere består, og hæver suspensionen.«
 Artikel 2
 Denne ændringsaftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres respektive procedurer og træder i kraft på den første dag i den 6. måned efter den dato, hvor den sidste part meddeler den anden part, at ovennævnte procedurer er afsluttet.
 Udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети април две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de abril de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne dvacátého pátého dubna dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende april to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten April zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta aprillikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the twenty fifth day of April in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-cinq avril deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog travnja godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque aprile duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada divdesmit piektajā aprīlī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų balandžio dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év április havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta’ April fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, vijfentwintig april tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego kwietnia roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de abril de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci aprilie două mii optsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho apríla dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega aprila leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte april år tjugohundraarton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Бахамската общност
 Por la Commonwealth de las Bahamas
 Za Bahamské společenství
 For Commonwealth of the Bahamas
 Für das Commonwealth der Bahamas
 Bahama Ühenduse nimel
 Για την Κοινοπολιτεία των Μπαχαμών
 For the Commonwealth of the Bahamas
 Pour le Commonwealth des Bahamas
 Za Zajednicu Bahama
 Per il Commonwealth delle Bahamas
 Bahamu Salu Sadraudzības vārdā —
 Bahamų Sandraugos vardu
 A Bahamai Közösség részéről
 Għall-Commonwealth tal-Bahamas
 Voor het Gemenebest van de Bahama’s
 W imieniu Wspólnoty Bahamów
 Pela Comunidade das Baamas
 Pentru Uniunea Bahamas
 Za Bahamské spoločenstvo
 Za Zvezo Bahami
 Bahaman liittovaltion puolesta
 För Samväldet Bahamas
 (1) EUT L 169 af 30.6.2009, s. 24.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 af 26. juni 2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks), konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 og (EF) nr. 539/2001 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 og (EF) nr. 810/2009 (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 1).
 FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ OG LIECHTENSTEIN
 Det er ønskeligt, at myndighederne i Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein på den ene side og myndighederne i Bahamas på den anden side snarest ændrer de eksisterende bilaterale aftaler om visumfritagelse for kortvarige ophold i overensstemmelse med bestemmelserne i denne ændringsaftale.
 FÆLLESERKLÆRING OM FORTOLKNINGEN AF 90 DAGE INDEN FOR EN PERIODE PÅ 180 DAGE
 De kontraherende parter forstår, at perioden på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage som fastsat i aftalens artikel 4 betyder enten et sammenhængende ophold eller flere på hinanden følgende ophold, hvis samlede varighed ikke overstiger 90 dage inden for en periode på 180 dage.
 Der tages udgangspunkt i en »glidende« periode på 180 dage, hvor der ses tilbage på hver opholdsdag inden for den seneste periode på 180 dage for at kontrollere, om kravet om højst 90 dage inden for en periode på 180 dage fortsat er opfyldt. Det betyder bl.a., at et fravær i en uafbrudt periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.