text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 7.8.2015
 COM(2015) 398 final
 2015/0174(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om godkännande av att kommissionen på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar ingår avtalet om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet mellan Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Motiv och syfte med förslaget
 Det övergripande målet för ickespridningspolitiken är att förebygga, upptäcka och reagera mot spridningsaktiviteter av massförstörelsevapen. Det finns multilaterala konventioner och kontrollmekanismer, bilaterala och nationella rättsliga ramar, skyddsåtgärder, sanktioner, exportkontroller, samarbetsprogram för hotminskning och åtgärdsplaner vid nödsituationer för att hantera spridningsutmaningar.
 En annan del av denna politik är en rad åtgärder som hanterar know-how för massförstörelsevapen och högriskmaterial samt teknik som potentiellt kan medföra olämplig och otillåten användning som skulle kunna leda till stor skada.
 Det var i detta sammanhang som det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet (ISTC) inrättades 1994 efter Sovjetunionens sammanbrott. Det finansierades tillsammans med andra parter (Förenta staterna, Kanada, Japan) genom ett internationellt multilateralt avtal för att bekämpa spridning av vetenskaplig och teknisk expertis när det gäller massförstörelsevapen. Med tiden anslöt sig andra parter till avtalet, nämligen Armenien, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Republiken Korea, Norge, Ryska federationen och Tadzjikistan.
 ISTC arbetar i skärningspunkten mellan vetenskaplig forskning och ickespridning, och har finansierat närmare 3 000 projekt till ett samlat värde av över 550 miljoner euro. EU-bidraget uppgår till ungefär 270 miljoner euro. Under senare år har konceptet och ISTC:s arbete som vetenskapligt centrum utvecklats för att ta hänsyn till omvandlingarna i spridningssammanhang, resultaten av hotanalyser och parternas skiftande behov. Centrumet fokuserade i stigande utsträckning på att stödja projekt som syftar till att mildra bredare kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära risker, inte nödvändigtvis med tyngdpunkt på att omorientera vetenskapsmännen, men på att främja biosäkerhet och bioskydd, fysiska uppgraderingar av laboratorier liksom att stimulera nätverkssamverkan i relevanta forskningssamfund.
 Efter att Ryska federationen annonserat sitt utträde 2010, som trädde i kraft den 15 juli 2015, kom parterna överens om att ett nytt avtal måste upprättas för att centrumet effektivt ska kunna fullfölja sitt mandat under förändrade omständigheter.
 Den 21 oktober 2013 bemyndigade rådet kommissionen att på Europeiska unionens och Euratoms (som utgör en part) vägnar inleda förhandlingar om ett avtal om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet (nedan kallat avtalet) mellan Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater, och utfärdade förhandlingsdirektiv för detta ändamål (dokument 14137/13 R – EU).
 De mål som anges i förhandlingsdirektiven har uppfyllts fullt ut och medlemsstaternas synpunkter har beaktats under förhandlingarna. Utkastet till fortsättningsavtal lades fram för rådets arbetsgrupp för icke-spridning (Conop) den 24 februari 2014 och för arbetsgruppen för atomfrågor den 5 februari 2014.
 Därefter inledde EG paraferingen av utkastet till fortsättningsavtal. I juni 2014 hade alla parter utom Kazakstan, Norge och Tadzjikistan paraferat avtalet. Vid denna tidpunkt förväntades att paraferingen kommer att avslutas inom kortast möjliga tidsfrist.
 Kommissionen förberedde därför detta förslag till rådets beslut att godkänna ingående av avtalet på Euratoms vägnar.
 Kazakstans parafering av avtalet tog längre tid än beräknat. Kazakstan begärde till en början en förlängd tidsfrist för att slutföra de interna klareringsförfarandena för parafering av avtalet. Senare restes vissa invändningar mot den ryska översättningen av utkastet till avtal. Under det interna förfarandets gång och efter omstruktureringen i augusti 2014 reste
 Kazakstan också en juridisk-teknisk invändning avseende hänvisningen till Wienkonventionen i avtalet. Under denna period drog sig även Vitryssland ur ISTC-avtalet så att hänvisningen till Vitryssland i det nya fortsättningsavtalet måste avlägsnas. För att hantera alla dessa önskemål enades man om att förbereda en annan version av avtalet. Denna nya version innehöll inga betydande omfattande förändringar jämfört med den föregående, och överensstämmer fullt ut med de förhandlingsdirektiv som beslutats av rådet. De språkliga problemen löstes, hänvisningen till Vitryssland avlägsnades och hänvisningen till Wienkonventionen ersattes med konventionens egen relevanta text, vilket godtogs av Kazakstan. Efter dessa ändringar paraferades en ny version av fortsättningsavtalet av samtliga parter den 22 juni 2015 i Astana.
 Detta nuvarande förslag är nästa steg i processen för undertecknande av avtalet om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet (nedan kallat avtalet). Två parallella förfaranden föreslås, ett för ingående av avtalet enligt Euratomfördraget, och ett parallellt förfarande för undertecknande av avtalet enligt den rättsliga grunden för FEU/FEUF.
 Förenlighet med gällande bestämmelser inom politikområdet
 Som nämns i det tematiska strategidokumentet 2014–2020 enligt instrumentet som bidrar till stabilitet och fred finns, på grund av spridningen av kunskap med dubbla användningsområden, ett behov av att flytta fokus från ”omorientering för vetenskapsmän” till att utveckla konceptet om ”vetenskapsmännens deltagande”. Sedan dess har EU:s ansats anpassats i enlighet med detta för att ta hänsyn till framväxten av nya informations- och kommunikationsverktyg som underlättar tillgång till känsliga kunskaper och know-how för potentiella spridare.
 Vikten av den ”mänskliga dimensionen” ökade under årens lopp inom den övergripande säkerhetspolitiken och fokuserade inte enbart på omorientering, men också på behovet av att begränsa kunskap och expertis med dubbla användningsområden globalt. Dessa aspekter blev mera relevanta efter attentaten den 11 september och ledde sedermera till antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540/2004. Dessa förändringar diskuterades också inom ramen för G8:s globala partnerskapsprogram. En arbetsgrupp inom G8 som godkänts av toppmötet antog 2009 ett antal rekommendationer för en samordnad strategi på området kunskapsspridning om globala massförstörelsevapen och deltagandet av vetenskapsmän. Arbetsgruppen fastslog att spridning av expertis eller känslig kunskap om massförstörelsevapen på CBRN-områden är en stor källa till oro. Rekommendationerna hänvisade till gjorda erfarenheter inom ISTC för att utforma lämpliga projekt utanför G8-länderna som ett led i den globala kampen mot spridning. G8:s förklaring från Deauville utsträckte det globala partnerskapsprogrammet till efter 2012 och slog fast att vetenskapsmännens deltagande var en prioritering.
 Dessa rekommendationer beaktades under förhandlingarna om det nya fortsättningsavtalet för ISTC. Dess innehåll överensstämmer med målen i FN:s säkerhetsråds resolution 1540.
 Förenlighet med Europeiska unionens politik på andra områden
 Det nya fortsättningsavtalet är i överensstämmelse med EU:s säkerhetsstrategi av 2003 som uppdaterades 2008, liksom med rådets slutsatser 2013 om att säkerställa en fortsatt ändamålsenlig EU-politik för de nya utmaningar som spridningen av massförstörelsevapen och bärarsystem för sådana vapen för med sig. I slutsatserna efterlyses ytterligare förstärkt skydd mot överföringar av känslig teknik och know-how, inbegripet sådana med dubbla användningsområden.
 Det nya avtalet är också i överensstämmelse med Horisont 2020, särskilt arbetsprogrammet för trygga samhällen som främjar tillämpad säkerhetsforskning på olika känsliga områden. Det uppfyller också kraven i Euratoms relevanta forskningsprogram.
 Finanseringen av ISTC ingår i det nya instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, särskilt dess artikel 5.2. Instrumentet innefattar en rad bestämmelser för att säkerställa att överlappande verksamhet och dubbelfinansiering undviks. Kommissionen har en rättslig skyldighet att se till att antagna åtgärder överensstämmer med stödåtgärder på nationell och unionsnivå för att undvika överlappande verksamhet och dubbelfinansiering.
 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET
 Rättslig grund
 Den rättsliga grunden för det nuvarande förslaget beslutades efter en diskussion om förslaget till förhandlingsdirektiv i rådets relevanta arbetsgrupper (Conop, arbetsgruppen för atomfrågor) och i Coreper.
 Det nuvarande förslaget grundar sig på artikel 101 i Euratomfördraget.
 Ett parallellt förfarande har inletts på grundval av artiklarna 29 och 37 i FEU och artikel 218 i FEUF.
 Subsidiaritet (för icke-exklusiv befogenhet)
 Medlemsstaterna inbjöd Europeiska unionen att bli en fördragsslutande part med anledning av dess förmåga att mobilisera expertis i unionen, liksom dess långa erfarenhet på detta område sedan 1992. Medlemsstaterna var överens om att EU kan säkerställa bättre samordning liksom nätverkssamverkan mellan berörda aktörer, särskilt vetenskapsmännen, utöver enskilda medlemsstaters kapacitet. Vissa av de risker som behandlats känner inga gränser (till exempel epidemier eller smuggling av farliga ämnen) och måste hanteras på regional eller global nivå.
 3.RESULTAT AV UTVÄRDERINGAR I EFTERHAND, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH EXTERN EXPERTHJÄLP
 Utvärderingar i efterhand och kontroller av ändamålsenligheten av gällande lagstiftning
 Man valde att fortsätta med ett internationellt avtal eftersom det tillhandahåller maximal rättslig förutsebarhet för Europeiska unionen, inbegripet finansieringsförfaranden som grundas på internationella standarder som ska garantera skydd för Europeiska unionens finansiella intressen.
 Dessutom erhålls ett antal privilegier som endast skulle kunna ordnas inom ramen för ett nytt internationellt avtal, till exempel immunitet och privilegier för EU-personal vid sekretariatet i Kazakstan. På samma sätt garanteras tillgång till institut för att övervaka genomförandet av EU-finansierad verksamhet, liksom ett antal privilegier för att möjliggöra leverans av stöd befriat från mervärdesskatt, avgifter och andra skatter.
 Samråd med berörda parter
 Under 2014 inledde ISTC:s rådgivande vetenskapliga kommitté en rad möten med representanter för de vetenskapliga samfunden i Europeiska unionen, Japan, Förenta staterna och andra länder som för närvarande är medlemmar av ISTC. Ett antal prioriteringar för framtida stöd fastställdes för säkerhet i fråga om biologiskt material, kemiskt material och kärnsäkerhet, men också med avseende på klimatförändring och vidare möjligheter till vetenskaplig nätverkssamverkan.
 I februari 2015 organiserade Europeiska kommissionen ett möte för att fördjupa diskussionerna med experter från samtliga partnerländer, inbegripet från EU. Prioriteringarna definierades närmare och rekommendationer mottogs om finansieringsmekanismer och arbetsmetoder, särskilt i syfte att stärka nätverkssamverkan.
 Extern experthjälp
 EU:s ståndpunkt formulerades på grundval av rekommendationer från Europeiska kommissionens egna experter, liksom från EU:s utrikestjänst. Rådgivning tillhandahölls dessutom av ett antal EU-experter på hög nivå som är verksamma på området, särskilt av dem som deltar på EU:s vägnar i ISTC:s vetenskapliga rådgivande kommitté.
 Ett antal expertstudier finansierades också för att bedöma risker och hot på området i Kaukasus och Centralasien. Resultaten diskuterades i arbetsgruppen för vetenskapsmännens deltagande under kommissionens ordförandeskap. Dess rekommendationer följdes upp.
 4.NÄRMARE REDOGÖRELSE FÖR DE SPECIFIKA BESTÄMMELSERNA I FÖRSLAGET
 ISTC:s mål är i full överensstämmelse med de förhandlingsdirektiv som beslutats av rådet.
 Centrumets huvudmål har fastställts i artikel 2 i fortsättningsavtalet. Dessa mål är:
 i) Verka för förbättrade internationella mekanismer för förhindrande av spridning av massförstörelsevapen och bärare av dessa samt av teknik, material och expertkunskap som är viktiga faktorer med direkt anknytning till utveckling, tillverkning, användning eller förbättring av massförstörelsevapen eller bärare av dessa (bl.a. teknik, material och expertkunskap med dubbla användningsområden).
 ii) Ge vetenskapsmän och ingenjörer med kunskap och kompetens när det gäller massförstörelsevapen och bärare av dessa vapen, bl.a. kunskap och kompetens med dubbla användningsområden, möjlighet till utbildning och alternativ sysselsättning där deras kunskap och kompetens kan användas till fredlig verksamhet.
 iii) Främja en säkerhetskultur när det gäller hantering och användning av material, utrustning och teknik som kan användas för att konstruera, utveckla, tillverka eller använda massförstörelsevapen eller bärare av dessa.
 iv) Genom sin verksamhet bidra till utvecklingen av internationella vetenskapliga partnerskap, stärkt global säkerhet och ekonomisk tillväxt genom innovation; grundforskning och tillämpad forskning och teknikutveckling och kommersialisering, bl.a. inom områdena miljö, energi, hälsa och nukleär, kemisk och biologisk säkerhet; samt fortsatt integrering i det internationella vetenskapssamfundet av forskare som förfogar över teknik, material och expertkunskaper med anknytning till massförstörelsevapen.
 I överensstämmelse med förhandlingsdirektiven föreskriver avtalet (artikel 10) att all verksamhet ska åtnjuta skattebefrielse och andra skatteprivilegier i mottagarländerna.
 De finansierande parterna kommer att ha fullständiga möjligheter att övervaka, överse, utvärdera och inspektera EU-finansierade projekt, inbegripet inspektion av de institutioner som mottar medel, enligt artikel 8 i avtalet.
 Artikel 12 i avtalet fastställer immunitet och privilegier för ISTC-personal, inbegripet personal som arbetar för Europeiska unionen. Texten i artikel 12 i avtalet är i full överensstämmelse med bestämmelsen i Wienfördraget om diplomatiska förbindelser av den 18 april 1961.
 En direkt hänvisning till Wienkonventionen får inte användas på grund av vissa rättsliga frågor som tagits upp av Kazakstan. Under förhandlingarna ersattes därför denna hänvisning med den exakta lydelsen i Wienkonventionens relevanta bestämmelser.
 2015/0174 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om godkännande av att kommissionen på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar ingår avtalet om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet mellan Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 4 och artikel 101 andra stycket,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 1
 1) Den 21 oktober 2013 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar om ett avtal om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet (nedan kallat avtalet) mellan Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater.
 2) Dessa förhandlingar har framgångsrikt avslutats.
 3) Undertecknandet av avtalet, med förbehåll för att det ingås, är föremål för ett separat förfarande när det gäller frågor som omfattas av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 4) Kommissionens ingående av avtalet på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar bör godkännas.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Enda artikel
 Härmed godkänns att kommissionen på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar ingår avtalet om fortsatt verksamhet för det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet mellan Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater.
 Texten till det avtal som ska undertecknas bifogas detta beslut.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Dokument 14137/13 R-UE antaget den 21 oktober 2013.
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 7.8.2015
 COM(2015) 398 final
 BILAGA
 till
 RÅDETS BESLUT
 om godkännande av att kommissionen ingår avtalet om fortsatt verksamhet fördet internationella vetenskapliga och tekniska centrumet mellanEuropeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater
 BILAGA
 till
 RÅDETS BESLUT
 om godkännande av att kommissionen ingår avtalet om fortsatt verksamhet för
 det internationella vetenskapliga och tekniska centrumet mellan
 Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Konungariket Norge, Republiken Kirgizistan, Republiken Armenien, Republiken Kazakstan, Republiken Korea, Republiken Tadzjikistan och Amerikas förenta stater
 AVTAL OM FORTSATT VERKSAMHET FÖR
 DET INTERNATIONELLA VETENSKAPLIGA OCH TEKNISKA CENTRUMET
 PARTERNA I DETTA AVTAL,
 SOM ÄR OROADE ÖVER det globala hot som spridningen av nukleära, radiologiska och kemiska och biologiska vapen (nedan kallade massförstörelsevapen) och användningen av nukleära, radiologiska, kemiska och biologiska material som vapen,
 SOM BEKRÄFTAR att spridning av teknik, material och expertkunskap med anknytning till massförstörelsevapen och bärare av dessa vapen måste hindras,
 SOM ERINRAR OM FN:s säkerhetsråds resolution 1540 i vilken det fastställs att alla stater har en skyldighet att avstå från att ge någon som helst form av stöd till icke-statliga aktörer som försöker utveckla, förvärva, tillverka, inneha, transportera, överföra eller använda nukleära, kemiska eller biologiska vapen och bärare av sådana vapen,
 SOM INSER att multilaterala samarbetsinsatser mellan medlemsstaterna är ett effektivt verktyg för att förhindra sådan spridning och att vetenskaplig forskning och teknisk utveckling spelar en viktig roll när det gäller att hantera dagens spridningsproblematik,
 SOM BEAKTAR bestämmelserna i avtalet om upprättandet av ett internationellt vetenskapligt och tekniskt centrum (nedan kallat centrumet), undertecknat i Moskva den 27 november 1992 (nedan kallat 1992 års avtal) och protokollet om provisorisk tillämpning av avtalet om upprättande av ett internationellt vetenskapligt och
 tekniskt centrum, undertecknat i Moskva den 27 december 1993 (nedan kallat protokollet om provisorisk tillämpning),
 SOM ERKÄNNER att centrumet måste vidta åtgärder för att minimera incitamenten till att delta i verksamhet som kan leda till spridning av massförstörelsevapen eller relaterade material genom att stödja och delta i sådan forskning och utveckling för fredliga ändamål som bedrivs av vetenskapsmän och ingenjörer i stater som har teknik, expertkunskap och relaterade material med anknytning till massförstörelsevapen och som erkänner centrumets tidigare bidrag när det gäller att förhindra spridning av massförstörelsevapen och för att främja vetenskapligt samarbete mellan stater,
 SOM INSER att det för att centrumets verksamhet ska ge goda resultat krävs ett starkt stöd från regeringar, Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad Euratom), icke-statliga organisationer, stiftelser, akademiska och vetenskapliga institutioner samt andra mellanstatliga och privata organisationer,
 SOM ÖNSKAR att centrumet ska fortsätta sitt arbete i ljuset av den senaste tidens förändringar i dess medlemssammansättning,
 SOM ÖNSKAR anpassa centrumet i ännu större utsträckning till de förändringar som ägt rum sedan dess bildande så att centrumets verksamhet kan ge stimulans och stöd till deltagande vetenskapsmän och ingenjörer, bl.a. de som har kunskap och kompetens med anknytning till massförstörelsevapen eller bärare av dessa (inbegripet kunskap och kompetens med dubbla användningsområden), i syfte att utveckla internationella vetenskapliga partnerskap, stärka den globala säkerheten och främja ekonomisk tillväxt genom innovation, och
 SOM, i syfte att bättre uppnå centrumets mål genom vetenskapligt samarbete, BESLUTAT att fortsätta centrumets verksamhet genom att ingå detta avtal, som grundar sig på 1992 års avtal med ändringar, och att ersätta protokollet om provisorisk tillämpning,
 HAR ENATS OM FÖLJANDE.
 ARTIKEL 1
 A)Centrumet, som ursprungligen upprättades genom 1992 års avtal som en mellanstatlig organisation, ska fortsätta sin verksamhet i enlighet med de villkor som anges i det här avtalet. Varje part ska inom sitt territorium underlätta centrumets verksamhet. För att uppnå sina syften ska centrumet, i enlighet med parternas lagar och andra författningar, ha rättskapacitet att ingå avtal, förvärva och avyttra fast och lös egendom samt att väcka och föra talan inför rätta.
 B)I detta avtal gäller följande definitioner:
 i)parter: från och med detta avtals ikraftträdande de av avtalets signatärer som gjort de anmälningar som avses i artikel 17 C i detta avtal och varje stat som anslutit sig till avtalet i enlighet med artikel 13 B i detta avtal,
 ii)centrumets personal: fysiska personer som är anställda vid eller har ett arbetskontrakt med centrumet eller som tjänstgör vid eller är på tillfälligt uppdrag hos centrumet enligt överenskommelse mellan centrumet och en eller flera av parterna,
 iii)familjemedlem: make och maka, ogifta barn under 21 år för vilka försörjningsplikt föreligger, ogifta barn under 23 år för vilka försörjningsplikt föreligger och som bedriver heltidsstudier vid en högre läroanstalt samt ogifta barn som är fysiskt eller psykiskt funktionshindrade,
 iv)centrumets verksamhet: projekt och annat arbete som genomförs under ledning av centrumet, i överensstämmelse med artikel 2 i detta avtal,
 v)centrumets projekt: ett samarbete under en fastställd tidsperiod som genomförs var som helst i världen och som kan omfatta bidrag eller utrustning samt ska godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 6 i detta avtal,
 vi)konsensus i styrelsen: samtycke från alla parter i styrelsen som deltar och röstar vid ett möte där ett beslut fattas, under förutsättning att beslutsförhet uppnåtts, om inte annat anges i detta avtal. Centrumets stadga ska, i enlighet med artikel 4 i detta avtal, fastställa beslutförhet och tillåtna former för parternas deltagande i möten,
 vii)värdstat: en part som har utsetts till värdstat i enlighet med artikel 9 A i detta avtal,
 viii)teknik, material och expertkunskap med dubbla användningsområden: teknik, material och expertkunskap som har både kommersiella tillämpningar och spridningstillämpningar, såsom tillämpningar som rör utveckling, tillverkning, användning eller förbättring av massförstörelsevapen eller bärare av dessa,
 ix)kunskap och kompetens med dubbla användningsområden: kunskap och kompetens som rör användningen av teknik, material och expertkunskap med dubbla användningsområden i syfte att utveckla, tillverka, använda eller förbättra massförstörelsevapen eller bärare av dessa,
 x)relaterat material: material, utrustning och teknik som omfattas av relevanta multilaterala fördrag och arrangemang eller som tas upp i nationella kontrollförteckningar, och som kan användas för att konstruera, utveckla, tillverka eller använda massförstörelsevapen eller bärare av dessa.
 ARTIKEL 2
 A)Centrumet ska utarbeta, godkänna, finansiera och övervaka verksamhet för fredliga ändamål, som utförs vid institut och anläggningar som är belägna inom parternas territorier. Projekten kan genomföras i stater som inte är parter i detta avtal men som har teknik, expertkunskap och relaterat material med anknytning till massförstörelsevapen om dessa stater lämnat en skriftlig begäran om ett sådant projekt till styrelsen och styrelsen enhälligt godkänt genomförandet av projektet i fråga. Trots vad som sägs ovan får personer som är medborgare i en stat som inte är part delta i verksamhet som bedrivs av centrumet i stater som är parter i detta avtal.
 B)Centrumets ska ha följande syften:
 i)Verka för förbättrade internationella mekanismer för förhindrande av spridning av massförstörelsevapen och bärare av dessa samt av teknik, material och expertkunskap som är viktiga faktorer med direkt anknytning till utveckling, tillverkning, användning eller förbättring av massförstörelsevapen eller bärare av dessa (bl.a. teknik, material och expertkunskap med dubbla användningsområden).
 ii)Ge vetenskapsmän och ingenjörer med kunskap och kompetens när det gäller massförstörelsevapen och bärare av dessa vapen, bl.a. kunskap och kompetens med dubbla användningsområden, möjlighet till utbildning och alternativ sysselsättning där deras kunskap och kompetens kan användas till fredlig verksamhet.
 iii)Främja en säkerhetskultur när det gäller hantering och användning av material, utrustning och teknik som kan användas för att konstruera, utveckla, tillverka eller använda massförstörelsevapen eller bärare av dessa,
 iv)Genom sin verksamhet bidra till utvecklingen av internationella vetenskapliga partnerskap, ökad global säkerhet och ekonomisk tillväxt genom innovation; grundforskning och tillämpad forskning, teknisk utveckling och kommersialisering, bl.a. inom områdena miljö, energi, hälsa och nukleär, kemisk och biologisk säkerhet; fortsatt integrering i det internationella vetenskapssamfundet av forskare som förfogar över teknik, material och expertkunskaper med anknytning till massförstörelsevapen.
 ARTIKEL 3
 För att uppnå sina syften ska centrumet ha följande befogenheter:
 i)Genom finansiella medel eller på annat sätt främja och stödja verksamhet i enlighet med artikel 2 i detta avtal.
 ii)Övervaka och granska centrumets verksamhet i enlighet med artikel 8 i detta avtal.
 iii)Upprätta passande former för samarbete med, och motta medel och donationer från, regeringar, Europeiska unionen och Euratom, mellanstatliga organisationer, icke-statliga organisationer, organisationer inom den privata sektorn, stiftelser, program, akademiska och vetenskapliga institutioner och därmed sammanhängande program.
 iv)Etablera filialer och informationskontor, om så är nödvändigt, i intresserade stater som är parter eller på en icke-parts territorium om styrelsen enhälligt godkänt etableringen av ett sådant kontor på den icke-partens territorium.
 v)Bedriva annan verksamhet inom ramen för detta avtal som godkänts genom konsensus i styrelsen.
 ARTIKEL 4
 A)Centrumet ska ha en styrelse och ett sekretariat som ska bestå av en ordförande (som agerar verkställande direktör), en (eller flera) vice ordförande och annan personal i enlighet med centrumets stadga.
 B)Styrelsen ska ha ansvaret för att
 i)
 fastställa centrumets policy och dess arbetsordning,
 ii)
 utfärda allmänna riktlinjer och anvisningar till sekretariatet,
 iii)
 godkänna centrumets driftsbudget,
 iv)
 sköta centrumets ekonomiska förvaltning och övriga angelägenheter, vilket bl.a. inbegriper att godkänna förfarandena för utarbetande av centrumets budget, för upprättande av räkenskaperna och för revision av dessa räkenskaper,
 v)
 fastställa allmänna kriterier och prioriteringar för
 godkännande av verksamheter,
 vi)
 godkänna projekt i enlighet med artikel 6 i detta avtal,
 vii)
 anta stadgan och andra nödvändiga genomförandebestämmelser,
 viii)
 utföra andra uppgifter som den åläggs i enlighet med detta avtal eller som är nödvändiga för genomförandet av detta avtal.
 C)Styrelsen fattar beslut genom konsensus.
 D)Varje part ska företrädas i styrelsen med en röst och utse högst två företrädare till styrelsen.
 E)Parterna ska upprätta en rådgivande vetenskaplig kommitté som ska bestå av företrädare som ska nomineras av parterna, och som har till uppgift att biträda styrelsen med vetenskaplig och annan nödvändig
 sakkunnig rådgivning. Kommittén ska vidare råda styrelsen om vilka forskningsområden för fredliga ändamål som bör stödjas och lämna varje annat råd som styrelsen önskar.
 F)Styrelsen ska anta en stadga i enlighet med detta avtal. Denna stadga ska innehålla bestämmelser om följande:
 i)Sekretariatets struktur, bl.a. uppgifter och skyldigheter för ordföranden, vice ordförandena och annan nyckelpersonal.
 ii)Förfarandet för urval, utveckling, godkännande, finansiering, genomförande och övervakning av projekt.
 iii)Förfarandena för utarbetande av centrumets budget, för upprättande av räkenskaperna och för revision av dessa räkenskaper.
 iv)Lämpliga riktlinjer för immateriella rättigheter som härrör från centrumets projekt och för spridning av projektresultat.
 v)Förfaranden för regeringars, Europeiska unionens, Euratoms, mellanstatliga organisationers och icke-statliga organisationers deltagande i centrumets verksamhet.
 vi)Personalpolitik och
 andra arrangemang som är nödvändiga för genomförandet av detta avtal.
 ARTIKEL 5
 Mellanstatliga och icke-statliga organisationer och stater som inte är parter kan inbjudas av styrelsen till att delta i styrelsens överläggningar som observatörer utan rösträtt.
 ARTIKEL 6
 Varje projekt som föreläggs styrelsen för godkännande ska åtföljas av ett skriftligt bifall från den eller de stater i vilka arbetet ska utföras. Förutom det föregående samtycket från den eller de berörda staterna krävs det dessutom konsensus i styrelsen.
 ARTIKEL 7
 A)Projekt som godkänns av styrelsen kan finansieras eller stödjas av centrumet, parter, icke-statliga organisationer, stiftelser, akademiska och vetenskapliga institutioner, mellanstatliga organisationer och organisationer inom den privata sektorn. Sådan finansiering och sådant stöd till godkända projekt ska tillhandahållas i enlighet med de villkor som givarna anger, under förutsättning att dessa villkor är förenliga med detta avtal.
 B)Parternas företrädare i styrelsen och personalen vid centrumets sekretariatet har inte rätt att söka projektmedel och får inte dra direkt fördel av några projektmedel.
 ARTIKEL 8
 A)Centrumet ska ha rätt att inom de stater i vilka verksamheten ska utföras
 i)på stället undersöka centrumets aktiviteter, material och övriga insatsvaror och användning av medel i samband med projekt liksom projektrelaterade tjänster och projektrelaterad användning av medel efter
 föregående meddelande från centrumet eller, dessutom, enligt vad som fastställts i ett projektavtal,
 ii)på sin egen begäran inspektera eller granska räkenskaper eller annan dokumentation rörande centrumets projektaktiviteter och användning av medel, oavsett var sådana räkenskaper eller sådan dokumentation finns,
 under den period för vilken centrumet står för finansieringen, och under en efterföljande period som fastställts i projektavtalet.
 Det skriftliga bifall som avses i artikel 6 i detta avtal ska inbegripa ett godkännande från den eller de stater där projektet ska genomföras och från den mottagande institutionen om att ge centrumet nödvändigt tillträde för att kunna granska och övervaka projektet i enlighet med denna punkt.
 B)Varje part ska också ha de rättigheter som anges i punkt A i denna artikel, samordnade genom centrumet, vad gäller de projekt som de helt eller delvis finansierar och projekt som genomförs på deras territorium.
 C)Om det fastslås att de villkor som är förbundna med ett projekt inte har iakttagits får centrumet eller en regering eller organisation som finansierar projektet avsluta projektet, efter att ha underrättat styrelsen om skälen till detta, och vidta lämpliga åtgärder i enlighet med villkoren i projektavtalet.
 ARTIKEL 9
 A)Centrumet ska ha sitt säte i Kazakstan, och Kazakstan ska vara värdland såvida inte, och till dess att, i) Kazakstan lämnar en skriftlig anmälan till styrelsen om att landet inte längre önskar vara värdland, ii) en annan av de parter som anges i artikel 13 A i detta avtal eller som ansluter sig till detta avtal i enlighet med artikel 13 B i detta avtal, i syfte att göra det möjligt för centrumet att bedriva verksamhet på dess territorium lämnar en skriftlig anmälan till styrelsen om att den önskar bli utsedd till nytt värdland, iii) styrelsen genom konsensus beslutar godta partens begäran om att utses till nytt värdland och iv) den part som begär att bli utsedd till nytt värdland lämnar en skriftlig anmälan till styrelsen som bekräftar att den godtar att utses till nytt värdland.
 B)Värdlandets regering ska som materiellt stöd till centrumet, på egen bekostnad, ställa lämpliga lokaler till förfogande för centrumet, vilket även inbegriper underhåll, tjänster och säkerhet för dessa lokaler. Värdlandets regering och centrumet kan ingå ett avtal som specificerar villkoren för värdlandets tillhandahållande av materiellt stöd och lokalerna till centrumet.
 C)I värdlandet ska centrumet vara en juridisk person med rätt att ingå avtal, förvärva och avyttra fast och lös egendom samt att väcka och föra talan inför rätta.
 ARTIKEL 10
 I värdlandet gäller följande:
 i)
 (a)Medel som centrumet erhåller samt ränta på dessa medel ska inte vara beskattningsbara i värdlandet.
 (b)Centrumet och dess filialer ska inte omfattas av någon beskattning på egendom som är föremål för beskattning enligt värdlandets skattelagstiftning.
 (c)Varor, insatsvaror och annan egendom som tillhandahålls eller används i förbindelse med centrumets verksamhet är vid import till, export från, eller användning i värdlandet befriade från alla avgifter, tullar, importavgifter, mervärdesskatter och andra liknande skatter och avgifter. Varor, insatsvaror och annan fast och lös egendom får överföras eller på annat tillhandahållas av centrumet till juridiska enheter (inbegripet men inte begränsat till värdlandets vetenskapliga organisationer) och innehas eller användas av centrumet eller de enheter till vilka sådana artiklar tillhandahållits eller överförts utan avgifter, tullar, importavgifter, mervärdesskatter, egendomsskatt och andra liknande skatter och avgifter.
 (d)Personal vid centrumet som inte är medborgare i värdlandet är befriade från att betala inkomstskatt för fysiska personer i värdlandet.
 (e)Medel som mottas av juridiska enheter, bl.a. värdlandets vetenskapliga organisationer, i samband med centrumets projekt ska inte vara föremål för beskattning i värdlandet.
 (f)Sådana medel som fysiska personer, särskilt vetenskapsmän och specialister, mottar inom ramen för centrumets projekt ska inte medräknas i dessa personers totala skattepliktiga inkomst.
 ii)
 (a)Centrumet, parterna, regeringar, mellanstatliga organisationer och icke-statliga organisationer ska ha rätt att överföra medel till eller från värdlandet utan begränsningar, under förutsättning att dessa medel inte är i värdlandets valuta och behövs för centrumets verksamhet. Var och en av dessa ska dock endast ha rätt att överföra medel motsvarande det totala belopp den fört in i värdlandet.
 (b)För att finansiera centrumet och dess aktiviteter ska centrumet ha rätt att för egen räkning och på vägnar av de enheter som avses i ii a i denna artikel, sälja utländsk valuta på värdlandets valutamarknad.
 iii)
 Personal vid icke-värdlandsorganisationer som deltar i centrumets verksamhet och som inte är medborgare eller permanent bosatta i värdlandet är befriade från alla tullar och avgifter för sådana personliga ägodelar eller sådant lösöre som importeras till, exporteras från eller används i värdlandet för personligt bruk av denna personal eller deras familjemedlemmar.
 ARTIKEL 11
 A)Centrumet, dess tillgångar och egendom ska i värdlandet åtnjuta immunitet när det gäller rättsliga förfaranden och verkställighet, utom om centrumet uttryckligen begärt att immuniteten ska hävas i ett särskilt fall.
 B)Privilegier och immunitet beviljas centrumet endast för de ändamål som anges i detta avtal.
 C)Bestämmelserna i denna artikel ska inte hindra att ersättning eller skadestånd betalas ut enligt tillämpliga internationella överenskommelser eller någon stats nationella lagstiftning.
 D)Inget i denna artikel ska tolkas så att det hindrar rättsliga förfaranden eller skadeståndskrav mot värdlandets medborgare eller personer som är permanent bosatta i värdlandet.
 ARTIKEL 12
 A)Personal vid centrumet och deras familjemedlemmar som finns i värdlandet ska av värdlandets regering beviljas följande privilegier och immuniteter:
 i)Immunitet mot frihetsberövande, kvarhållande och rättsliga åtgärder, såväl i straffrättsligt som civilrättsligt och förvaltningsrättsligt hänseende, vad avser deras egna muntliga eller skriftliga uttalanden eller handlingar som utförts inom ramen för deras tjänsteutövning.
 ii)Befrielse från varje inkomstskatt, social avgift eller annan skatt, tullavgift eller annan avgift, med undantag av sådana pålagor som normalt ingår i varors pris eller i betalning för utförda tjänster.
 iii)Immunitet mot bestämmelserna om social trygghet.
 iv)Immunitet mot invandringsbegränsningar och registreringsplikt för utlänningar.
 v)Rätt att föra in sina möbler och sitt personliga lösöre vid den tidpunkt då de för första gång tillträder sin tjänst, fritt från varje form av avgift, tull,
 importavgift eller andra liknande skatter och avgifter från värdlandets sida och rätt att föra ut sina möbler och sitt personliga lösöre vid den tidpunkt då de slutar sin tjänst fritt från varje form av avgift, tull, exportavgift eller andra liknande avgifter från värdlandets sida.
 Bestämmelserna i i) i denna artikel är inte tillämpliga på civilrättsliga förfaranden a) till följd av ett avtal som ingåtts av en medlem av personalen vid centrumet och som denna person inte uttryckligen eller underförstått ingått i egenskap av företrädare för centrumet, eller b) som avser en skadeståndstalan som en tredje part väcker till följd av en olycka i värdlandet som orsakats av ett fordon.
 B)Värdlandets regering ska utöver de privilegier och den immunitet som anges i punkt A även bevilja parternas företrädare i styrelsen, ordföranden och vice ordförandena de privilegier, den immunitet, de undantag och de lättnader som värdlandet normalt beviljar företrädare för medlemmar av internationella organisationer på sitt territorium samt ledande personal i sådana internationella organisationer.
 C)Inget i detta avtal ska innebära en skyldighet för värdlandets regering att bevilja sina egna medborgare eller permanent bosatta de privilegier och immuniteter som avses i punkterna A och B i denna artikel.
 D)Inget i detta avtal ska tolkas på ett sådant sätt att det innebär en avvikelse från de privilegier och immuniteter som beviljas de personer som avses i punkterna A och B i denna artikel i enlighet med andra avtal.
 ARTIKEL 13
 A)Armenien, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan och Tadzjikistan ska vara skyldiga att följa de åtaganden som värdslandet åtagit sig i enlighet med artiklarna 9 C och 10–12 i detta avtal.
 B)Varje stat som önskar ansluta sig till detta avtal efter dess ikraftträdande ska underrätta styrelsen om detta genom styrelsens ordförande. Styrelsen ska då genom ordföranden förse den berörda staten med en attesterad kopia av detta avtal. Styrelsens godkännande krävs för att staten ska tillåtas ansluta sig till detta avtal. Detta avtal träder i kraft för den berörda staten den trettionde (30:e) dagen efter den dag då den deponerade sitt anslutningsinstrument hos depositarien. Varje stat som har teknik, expertkunskap och relaterade material med anknytning till massförstörelsevapen och som ansluter sig till detta avtal i syfte att göra det möjligt för centrumet att bedriva sin verksamhet på dess territorium, varvid detta syfte även måste anges i statens anslutningsinstrument, blir i och med att den ansluter sig till detta avtal skyldiga att följa de åtaganden som värdlandet gjort i enlighet med artiklarna 9 C och 10–12 i detta avtal.
 ARTIKEL 14
 A)Detta avtal ska ses över av parterna två år efter ikraftträdandet. Vid denna översyn ska parternas finansiella åtaganden och betalningar beaktas.
 B)Detta avtal kan ändras genom skriftligt överenskommelse mellan
 parterna, med undantag för de parter som frånträtt, eller i enlighet med punkt C i denna artikel anmält att den avser att frånträda, detta avtal. Om en part som lämnat en anmälan om frånträdande återkallar sitt frånträdande innan detta trätt i kraft ska den vara bunden av de eventuella ändringar som trätt i kraft efter den dag då parten lämnade sin anmälan om frånträdande.
 C)Varje part får frånträda detta avtal först sex månader efter det att den gjort en skriftlig anmälan om detta till depositarien.
 ARTIKEL 15
 A)Varje fråga eller tvist rörande tillämpningen eller tolkningen av detta avtal ska vara föremål för samråd mellan parterna.
 B)Om en fråga inte kan lösas genom samråd får alla berörda parter gemensamt komma överens om att i stället använda en annan form av tvistlösning såsom förlikning, medling eller skiljedom.
 ARTIKEL 16
 Inget i detta avtal är avsett att inverka på den fortsatta verksamheten vid centrumet, såsom varande en mellanstatlig organisation som ursprungligen inrättades genom 1992 års avtal, vilket även inbegriper verksamheten vid centrumets befintliga filialer, eller inverka på giltigheten av centrumets befintliga avtal, bidrag eller andra rättsliga instrument eller arrangemang, om inte detta uttryckligen ändrats genom detta avtal.
 ARTIKEL 17
 A)Detta avtal skall vara öppet för undertecknande av Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part, och Georgien, Japan, Norge, Kirgizistan, Armenien, Kazakstan, Sydkorea, Tadzjikistan och Förenta staterna.
 B)Detta avtal ska ratificeras, godtas eller godkännas. Ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument ska deponeras hos depositarien.
 C)Detta avtal ska träda i kraft den dag depositarien mottar det sista ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumentet från de stater som anges i punkt A i denna artikel, och Europeiska unionen och Euratom, som utgör en part.
 D)Vid ikraftträdandet ersätter detta avtal protokollet om provisorisk tillämpning. Vid denna tidpunkt ska parterna upphöra med den provisoriska tillämpningen av 1992 års avtal.
 ARTIKEL 18
 Centrumet ska vara depositarie för detta avtal. Alla anmälningar till depositarien ska adresseras till centrumets verkställande direktör. Depositarien ska utföra de uppgifter för en depositarie som anges i artikel 77 i Wienkonventionen om traktaträtten av den 23 maj 1969.
 TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
 Utfärdat i [ORT] den [DATUM] på de armeniska, engelska, franska, georgiska, tyska, kazakstanska, japanska, koreanska, norska, ryska, kirgizistanska och tadzjikistanska språken, vilka alla texter är lika giltiga. I händelse av avvikelser mellan två eller flera språk ska den engelska versionen ha företräde.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 15.3.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 76/14
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 130/2011
 z 2. decembra 2011,
 ktorým sa mení a dopĺňa príloha II (Technické predpisy, normy, skúšky a certifikácia) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Príloha II k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 116/2011 z 21. októbra 2011 (1).
 (2)
 Nariadenie Komisie (EÚ) č. 253/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o prílohu XIII (2), sa má začleniť do dohody.
 (3)
 Rozhodnutie Komisie 2010/296/EÚ z 21. mája 2010 o zriadení Registra biocídnych výrobkov (3) sa má začleniť do dohody,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 Kapitola XV prílohy II k dohode sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Do bodu 12zc [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006] sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32011 R 0253: nariadenie Komisie (EÚ) č. 253/2011 z 15. marca 2011 (Ú. v. EÚ L 69, 16.3.2011, s. 7).“
 2.
 Za bod 12zy (rozhodnutie Komisie 2010/675/EÚ) sa vkladá tento bod:
 „12zz.
 32010 D 0296: rozhodnutie Komisie 2010/296/EÚ z 21. mája 2010 o zriadení Registra biocídnych výrobkov (Ú. v. EÚ L 126, 22.5.2010, s. 26).“
 Článok 2
 Znenie nariadenia (EÚ) č. 253/2011 a rozhodnutia 2010/296/EÚ v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejnení v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 3. decembra 2011 pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody (4).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 2. decembra 2011
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Kurt JÄGER
 (1) Ú. v. EÚ L 341, 22.12.2011, s. 80.
 (2) Ú. v. EÚ L 69, 16.3.2011, s. 7.
 (3) Ú. v. EÚ L 126, 22.5.2010, s. 26.
 (4) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


type: legislation

text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 8.4.2016
 COM(2016) 186 final
 2016/0102(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Rådets förordning (EG) nr 539/2001
 1
 innehåller en förteckning över de tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser och en förteckning över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav. Förordning (EG) nr 539/2001 tillämpas av medlemsstaterna, med undantag för Irland och Förenade kungariket.
 Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 509/2014
 2
 ändrades förordning (EG) nr 539/2001 genom att 19 länder överfördes till bilaga II som förtecknar de tredjeländer vars medborgare är undantagna från viseringskravet. Dessa 19 länder är Colombia, Dominica, Förenade Arabemiraten, Grenada, Kiribati, Marshallöarna, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Salomonöarna, Samoa, Tonga, Trinidad och Tobago, Tuvalu, Vanuatu samt Östtimor. Hänvisningen till dessa länder i bilaga II åtföljs av en fotnot som specificerar att ”[u]ndantaget från viseringskravet ska gälla från och med den dag då ett avtal om undantag från viseringskravet som ingås med Europeiska union träder i kraft”.
 Förordning (EU) nr 509/2014 antogs den 20 maj 2014 och trädde i kraft den 9 juni 2014. I juli 2014 rekommenderade kommissionen rådet att bemyndiga den att inleda förhandlingar om avtal om undantag från viseringskravet med följande 17 länder: Dominica, Förenade Arabemiraten, Grenada, Kiribati, Marshallöarna, Mikronesien, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Salomonöarna, Samoa, Tonga, Trinidad och Tobago, Tuvalu, Vanuatu och Östtimor.
 3
 Den 9 oktober 2014 utfärdade rådet förhandlingsdirektiv till kommissionen.
 Den första omgången avtal om undantag från viseringskravet undertecknades den 6 maj 2015 (Förenade Arabemiraten), den 26 maj 2015 (Östtimor) respektive den 28 maj 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna, Samoa, Trinidad och Tobago, samt Vanuatu) och tillämpas provisoriskt från den dag de undertecknades, i avvaktan på ikraftträdandet. Rådet bemyndigade undertecknandet av en andra omgång avtal om undantag från viseringskravet med Tonga (undertecknades den 20 november 2015), Colombia (undertecknades den 2 december 2015), Kiribati (datum för undertecknande fastställs senare) och Palau (undertecknades den 7 december 2015). Dessa fyra avtal tillämpas provisoriskt från och med dagen efter undertecknandet, i avvaktan på deras ikraftträdande.
 Förhandlingarna med Marshallöarna inleddes den 17 december 2014 och fördes genom skriftväxling. Under ytterligare skriftväxling nåddes en överenskommelse på alla punkter. Avtalet paraferades genom skriftväxling mellan chefsförhandlarna den 11 december 2015 (Marshallöarna) och den 13 januari 2016 (unionen). Medlemsstaterna underrättades under ett möte i rådets arbetsgrupp för visering den 18 januari 2016.
 2.RÄTTSLIG GRUND
 För unionens del är den rättsliga grunden för avtalet artikel 77.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) jämförd med artikel 218 i samma fördrag.
 Det bifogade förslaget utgör det rättsliga instrumentet för undertecknande av avtalet. Rådet kommer att fatta beslut med kvalificerad majoritet.
 Eftersom Marshallöarna snabbt kommer att kunna slutföra sitt interna ratificeringsförfarande och en lång tid förflutit sedan kommissionen först föreslog att undanta medborgare i Marshallöarna från viseringskravet (november 2012), fastställs i förslaget till beslut om undertecknande att avtalet ska tillämpas provisoriskt från och med dagen efter undertecknandet i enlighet med artikel 218.5 i EUF-fördraget. Eftersom Europaparlamentets godkännande måste inhämtas innan avtalet ingås kommer kommissionen att informera Europaparlamentet om avtalets provisoriska tillämpning.
 3.RESULTATET AV FÖRHANDLINGARNA
 Kommissionen anser att de mål som rådet fastställde i sina förhandlingsdirektiv har uppnåtts och att utkastet till ett avtal om undantag från viseringskravet kan godtas av unionen.
 Det slutliga innehållet i avtalet kan sammanfattas på följande sätt:
 Syfte
 I avtalet föreskrivs viseringsfrihet för medborgare i Europeiska unionen och för medborgare i Marshallöarna vid resor på den andra avtalspartens territorium i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod.
 För att garantera likabehandling av alla EU-medborgare innehåller avtalet en bestämmelse om att Marshallöarna inte får avbryta tillämpningen av avtalet tillfälligt eller säga upp det såvida detta inte sker för alla medlemsstater i Europeiska unionen och att unionen på motsvarande sätt inte får avbryta tillämpningen av avtalet tillfälligt eller säga upp det om detta inte sker på alla medlemsstaters vägnar .
 Förenade kungarikets och Irlands särskilda ställning har beaktats i ingressen.
 Tillämpningsområde
 Undantaget från viseringskravet gäller alla kategorier av personer (innehavare av vanliga pass, diplomatpass, tjänstepass/officiella pass eller särskilda pass) som reser i olika syften, utom för att utöva avlönad verksamhet. För den senare kategorin får varje medlemsstat och Marshallöarna även i fortsättningen kräva visering av motpartens medborgare i enlighet med tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning. För att säkerställa ett harmoniserat genomförande bifogas en gemensam förklaring till avtalet om tolkningen av kategorin personer som reser för att utöva avlönad verksamhet.
 Vistelsens längd
 I avtalet föreskrivs viseringsfrihet för medborgare i Europeiska unionen och för medborgare i Marshallöarna vid resor på den andra avtalspartens territorium i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod. En gemensam förklaring om tolkningen av 90-dagarsperioden under en 180-dagarsperiod fogas till avtalet.
 I avtalet beaktas de medlemsstaters ställning som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut. Så länge dessa medlemsstater (för närvarande Bulgarien, Kroatien, Cypern och Rumänien) inte ingår i Schengenområdet utan inre gränser, ger undantaget från viseringskravet medborgare i Marshallöarna rätt att uppehålla sig i var och en av dessa medlemsstater 90 dagar under en 180-dagarsperiod, oberoende av den period som beräknats för hela Schengenområdet.
 Territoriell tillämpning
 Avtalet innehåller bestämmelser om dess territoriella tillämpning: när det gäller Frankrike och Nederländerna ger undantaget från viseringskravet medborgare i Marshallöarna rätt att endast uppehålla sig på dessa medlemsstaters europeiska territorier.
 Förklaringar
 Utöver de ovannämnda gemensamma förklaringarna fogas ytterligare två gemensamma förklaringar till avtalet, nämligen följande:
 –Förklaring om Norges, Islands, Schweiz och Liechtensteins associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.
 –Förklaring om fullständig information om innehållet i och följderna av avtalet om undantag från viseringskravet och därmed sammanhängande frågor, t.ex. inresevillkoren.
 4.SLUTSATS
 Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet
 –beslutar att avtalet undertecknas på unionens vägnar och bemyndigar rådets ordförande att utse den person eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på unionens vägnar,
 –godkänner att avtalet tillämpas provisoriskt i avvaktan på att det träder i kraft.
 2016/0102 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2 a jämförd med artikel 218.5,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 509/2014
 4
 överfördes hänvisningen till Republiken Marshallöarna från bilaga I till bilaga II till rådets förordning (EG) nr 539/2001
 5
 .
 (2)Hänvisningen till Republiken Marshallöarna åtföljs av en fotnot som specificerar att undantaget från viseringskravet ska gälla från och med den dag då ett avtal om undantag från viseringskravet som ingås med Europeiska unionen träder i kraft.
 (3)Den 9 oktober 2014 antog rådet ett beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Republiken Marshallöarna om att ingå ett avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser (nedan kallat avtalet).
 (4)Förhandlingar om avtalet inleddes den 17 december 2014 och slutfördes genom att avtalet paraferades den 13 januari 2016.
 (5)Avtalet bör undertecknas och de åtföljande förklaringarna bör godkännas på unionens vägnar. Avtalet bör tillämpas provisoriskt från och med dagen efter undertecknandet i avvaktan på att de förfaranden som är nödvändiga för avtalets ingående avslutas.
 (6)Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG
 6
 ; Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket.
 (7)Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG
 7
 ; Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Irland.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Undertecknandet på unionens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser (nedan kallat avtalet) bemyndigas härmed, med förbehåll för att nämnda avtal ingås.
 Texten till avtalet åtföljer detta beslut.
 Artikel 2
 De förklaringar som åtföljer detta beslut godkänns härmed på unionens vägnar.
 Artikel 3
 Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet på unionens vägnar.
 Artikel 4
 Avtalet ska tillämpas provisoriskt från och med dagen efter undertecknandet, i avvaktan på att de förfaranden som är nödvändiga för dess ingående avslutas.
 Artikel 5
 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav (EGT L 81, 21.3.2001, s. 1).
 (2)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 509/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (EUT L 149, 20.5.2014, s. 67).
 (3)
 COM(2014) 467, 17.7.2014.
 (4)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 509/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (EUT L 149, 20.5.2014, s. 67).
 (5)
 I rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 förtecknas de tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (EGT L 81, 21.3.2001, s. 1).
 (6)
 Rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (7)
 Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 8.4.2016
 COM(2016) 186 final
 BILAGA
 till
 Förslag till rådets beslut
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och om provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser
 BILAGA
 till
 Förslag till rådets beslut
 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och om provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser
 AVTAL
 mellan Europeiska unionen och Republiken Marshallöarna om undantag från viseringskravet för kortare vistelser
 EUROPEISKA UNIONEN, nedan kallad unionen eller EU, och
 REPUBLIKEN MARSHALLÖARNA, nedan kallad Marshallöarna,
 nedan gemensamt kallade de avtalsslutande parterna,
 SOM STRÄVAR efter att ytterligare utveckla de vänskapliga förbindelserna mellan de avtalsslutande parterna och önskar underlätta resande genom undantag från viseringskravet vid inresa och kortare vistelser för sina medborgare,
 SOM BEAKTAR Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 509/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav
 1
 , i vilken det bland annat görs en överföring av 19 tredjeländer, inbegripet Marshallöarna, till förteckningen över tredjeländer vars medborgare är undantagna från viseringskravet för kortare vistelser i medlemsstaterna,
 SOM ERINRAR OM att det i artikel 1 i förordning (EU) nr 509/2014 föreskrivs att för dessa 19 länder ska undantaget från viseringskravet gälla från och med den dag då ett avtal om undantag från viseringskravet som ingås med unionen träder i kraft,
 SOM STRÄVAR efter att säkerställa principen om likabehandling av alla EU-medborgare,
 SOM TAR HÄNSYN TILL att personer som reser för att utöva avlönad verksamhet under en kort vistelse inte omfattas av detta avtal, och att bestämmelserna om krav på visering eller undantag från viseringskravet och om tillträde till arbetsmarknaden i unionslagstiftningen, medlemsstaternas nationella lagstiftning och Marhsallöarnas nationella lagstiftning därför fortfarande gäller för dessa personer,
 SOM TAR HÄNSYN TILL protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa och protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, som är fogade till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och som bekräftar att bestämmelserna i detta avtal inte är tillämpliga på Förenade kungariket och Irland,
 HAR ENATS OM FÖLJANDE.
 ARTIKEL 1
 Syfte
 I detta avtal föreskrivs viseringsfrihet för medborgare i unionen och för medborgare i Marshallöarna vid resor på den andra avtalspartens territorium i högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod.
 ARTIKEL 2
 Definitioner
 I detta avtal avses med:
 a)
 medlemsstat: alla medlemsstater i unionen, med undantag av Förenade kungariket och Irland,
 b)
 medborgare i unionen: en medborgare i en medlemsstat enligt definitionen i led a,
 c)
 medborgare i Marshallöarna: en person som är medborgare i Marshallöarna,
 d)
 Schengenområdet: det område utan inre gränser som består av territoriet i de medlemsstater som anges i led a och som tillämpar Schengenregelverket fullt ut.
 ARTIKEL 3
 Tillämpningsområde
 1.
 Medborgare i unionen som innehar ett giltigt vanligt pass, diplomatpass, tjänstepass eller officiellt pass utfärdat av en medlemsstat får resa in i och uppehålla sig på Marshallöarnas territorium utan visering under den vistelsetid som anges i artikel 4.1.
 Medborgare i Marshallöarna som innehar ett giltigt vanligt pass, diplomatpass, tjänstepass eller officiellt pass utfärdat av Marshallöarna får resa in i och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium utan visering under den vistelsetid som anges i artikel 4.2.
 2.
 Punkt 1 i denna artikel gäller inte personer som reser för att utöva avlönad verksamhet.
 För personer i denna kategori får varje medlemsstat själv besluta att ålägga medborgare i Marshallöarna viseringskrav eller föreskriva undantag från viseringskravet i enlighet med artikel 4.3 i rådets förordning (EG) nr 539/2001
 2
 .
 För denna kategori av personer får Marshallöarna i enlighet med sin nationella lagstiftning besluta om viseringskrav eller undantag från detta för medborgare i varje medlemsstat för sig.
 3.
 Det undantag från viseringskravet som fastställs i detta avtal ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av de avtalsslutande parternas lagar rörande villkor för inresa och kortare vistelser. Medlemsstaterna och Marshallöarna förbehåller sig rätten att vägra inresa och kortare vistelser på sina territorier om ett eller flera av dessa villkor inte är uppfyllda.
 4.
 Undantaget från viseringskravet gäller oberoende av vilket transportmedel som används för att passera de avtalsslutande parternas gränser.
 5.
 Frågor som inte omfattas av detta avtal ska regleras genom unionslagstiftningen, medlemsstaternas nationella lagstiftning eller Marshallöarnas nationella lagstiftning.
 ARTIKEL 4
 Vistelsens längd
 1.
 Medborgare i unionen får vistas på Marshallöarnas territorium högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod.
 2.
 Medborgare i Marshallöarna får vistas högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod i de medlemsstater som fullt ut tillämpar Schengenregelverket. Denna period ska beräknas oberoende av eventuell vistelse i en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut.
 Medborgare i Marshallöarna får vistas högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod i en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut, oberoende av den vistelsetid som beräknas för medlemsstater som fullt ut tillämpar Schengenregelverket.
 3.
 Detta avtal påverkar inte Marhsallöarnas och medlemsstaternas möjlighet att förlänga vistelsetiden om 90 dagar i enlighet med deras respektive nationella lagstiftning och unionslagstiftning.
 ARTIKEL 5
 Territoriell tillämpning
 1.
 När det gäller Republiken Frankrike ska detta avtal endast tillämpas på dess europeiska territorium.
 2.
 När det gäller Konungariket Nederländerna ska detta avtal endast tillämpas på dess europeiska territorium.
 ARTIKEL 6
 Gemensam kommitté för förvaltningen av avtalet
 1.
 De avtalsslutande parterna ska inrätta en gemensam expertkommitté (nedan kallad kommittén) bestående av företrädare för unionen och företrädare för Marshallöarna. Unionen ska företrädas av Europeiska kommissionen.
 2.
 Kommittén ska bland annat ha till uppgift att
 a)
 övervaka genomförandet av detta avtal,
 b)
 föreslå ändringar av eller tillägg till detta avtal, samt
 c)
 lösa tvister med anledning av tolkningen eller tillämpningen av detta avtal.
 3.
 Kommittén ska när så är nödvändigt sammanträda på begäran av en av de avtalsslutande parterna.
 4.
 Kommittén ska själv anta sin arbetsordning.
 ARTIKEL 7
 Förhållandet mellan detta avtal och befintliga bilaterala avtal om undantag från viseringskravet
 mellan medlemsstaterna och Marshallöarna
 Detta avtal ska ha företräde framför bilaterala avtal eller överenskommelser som ingåtts mellan enskilda medlemsstater och Marshallöarna, i den mån de behandlar frågor som ingår i tillämpningsområdet för detta avtal.
 ARTIKEL 8
 Slutbestämmelser
 1.
 Detta avtal ska ratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna i enlighet med deras respektive interna förfaranden och ska träda i kraft den första dagen i den andra månaden efter den dag då den senare av de två anmälningar genom vilka de avtalsslutande parterna till varandra anmält att dessa förfaranden är avslutade.
 Detta avtal ska tillämpas provisoriskt från och med dagen efter dess undertecknande.
 2.
 Detta avtal ingås på obestämd tid, såvida det inte sägs upp i enlighet med punkt 5.
 3.
 Detta avtal får ändras genom en skriftlig överenskommelse mellan de avtalsslutande parterna. Ändringar ska träda i kraft efter det att de avtalsslutande parterna till varandra anmält att de interna förfaranden som är nödvändiga för detta är avslutade.
 4.
 Var och en av de avtalsslutande parterna får avbryta tillämpningen av hela eller delar av detta avtal, särskilt av skäl som rör den allmänna ordningen, skyddet av nationell säkerhet eller skyddet av folkhälsan, olaglig invandring eller om den andra avtalsslutande parten återinför kravet på visering. Beslutet om avbrytande av tillämpningen ska anmälas till den andra avtalsslutande parten senast två månader innan beslutet beräknas träda i kraft. En avtalsslutande part som har avbrutit tillämpningen av detta avtal ska omedelbart underrätta den andra avtalsslutande parten om skälen för att avbryta tillämpningen inte längre föreligger och ska upphöra med avbrytandet.
 5.
 Var och en av de avtalsslutande parterna får säga upp detta avtal genom skriftlig anmälan till den andra parten. Avtalet ska upphöra att gälla 90 dagar efter dagen för denna anmälan.
 6.
 Marshallöarna får avbryta tillämpningen av eller säga upp detta avtal endast med avseende på alla medlemsstater.
 7.
 Unionen får avbryta tillämpningen av eller säga upp detta avtal endast på alla sina medlemsstaters vägnar.
 Upprättat i två exemplar på bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, kroatiska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken, vilka alla texter är lika giltiga.
 GEMENSAM FÖRKLARING ANGÅENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ
 OCH LIECHTENSTEIN
 De avtalsslutande parterna noterar de nära förbindelserna mellan Europeiska unionen och Norge, Island, Schweiz och Liechtenstein, särskilt i kraft av avtalen av den 18 maj 1999 och den 26 oktober 2004 beträffande dessa länders associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.
 Under dessa omständigheter är det önskvärt att myndigheterna i Norge, Island, Schweiz och Liechtenstein, å ena sidan, och myndigheterna i Marshallöarna, å andra sidan, utan dröjsmål ingår bilaterala avtal om undantag från viseringskravet för kortare vistelser på liknande villkor som i detta avtal.
 GEMENSAM FÖRKLARING OM TOLKNINGEN AV KATEGORIN PERSONER SOM RESER FÖR ATT UTÖVA AVLÖNAD VERKSAMHET
 ENLIGT ARTIKEL 3.2 I DETTA AVTAL
 De avtalsslutande parterna vill säkerställa en enhetlig tolkning och har därför enats om att med kategorin personer som utövar avlönad verksamhet avses i detta avtal personer som reser in till den andra avtalsslutande partens territorium för att där utöva avlönad yrkesverksamhet eller annan avlönad verksamhet som anställd eller tjänsteleverantör.
 Denna kategori bör inte omfatta
 –
 affärsresenärer, dvs. personer som reser i affärsärenden (utan att vara anställda i ett land som hör till den andra avtalsslutande parten),
 –
 idrottare eller artister som utövar en verksamhet tillfälligt,
 –
 journalister utsända av media i bosättningslandet,
 –
 företagsinterna praktikanter.
 Genomförandet av denna förklaring ska övervakas av den gemensamma kommittén – inom dess ansvarsområde enligt artikel 6 i detta avtal – som får föreslå ändringar om den anser det nödvändigt med hänsyn till de avtalsslutande parternas erfarenheter.
 GEMENSAM FÖRKLARING OM TOLKNINGEN AV DEN PERIOD OM 90 DAGAR
 UNDER EN 180-DAGARSPERIOD SOM AVSES I ARTIKEL 4 I DETTA AVTAL
 De avtalsslutande parterna är eniga om att med en period om högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod i enlighet med artikel 4 i detta avtal, avses antingen en fortlöpande vistelse eller flera på varandra följande vistelser som sammanlagt inte varar längre än 90 dagar under loppet av en 180-dagarsperiod.
 Uttrycket ”en” 180-dagarsperiod innebär att man tillämpar en rörlig referensperiod, dvs. man går bakåt i tiden och räknar varje dag av vistelsen under den senaste 180-dagarsperioden, för att kontrollera om kravet på 90 dagar under en 180-dagarsperiod fortsatt uppfylls. Det betyder bland annat att en bortovaro under en oavbruten period av 90 dagar ger rätt till en ny vistelse på upp till 90 dagar.
 GEMENSAM FÖRKLARING OM INFORMATION TILL MEDBORGARNA
 OM AVTALET OM UNDANTAG FRÅN VISERINGSKRAVET
 De avtalsslutande parterna erkänner vikten av öppenhet för medborgarna i Europeiska unionen och i Marshallöarna, och har därför enats om att ge fullständig information om innehållet i avtalet om undantag från viseringskravet och om följderna av detta avtal, samt om därmed sammanhängande frågor, t.ex. inresevillkoren.
 ___
 (1)
 EUT L 149, 20.5.2014, s. 67.
 (2)
 Rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav (EGT L 81, 21.3.2001, s. 1).


type: caselaw

text:
 1.3.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 61/20
 Tužba podnesena 7. siječnja 2014. — Taetel protiv Komisije
 (Predmet T-29/14)
 2014/C 61/37
 Jezik postupka: španjolski
 Stranke
 Tužitelj: Taetel, SL (Madrid, Španjolska) (zastupnici: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero i G. Canalejo Lasarte, odvjetnici)
 Tuženik: Europska komisija
 Tužbeni zahtjev
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi pobijanu odluku na temelju članka 263. UFEU-a, u mjeri u kojoj se njome proglašava postojanje državne potpore i ulagačima nalaže njezin povrat;
 —
 podredno, poništi članke 1. i 2., te članak 4. stavak 1. odluke, u mjeri u kojoj se ulagači utvrđuju kao korisnici koji su dužni vratiti navodnu potporu;
 —
 podredno, proglasi neprimjenjivim nalog za povrat potpore od strane ulagača iz članka 4. stavka 1. in fine, jer su njime povrijeđena načela pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, u mjeri u kojoj nije moguće naložiti povrat na dan koji prethodi danu objave odluke o pokretanju postupka;
 —
 podredno, poništi članak 2. odluke i utvrdi da je metodologija primijenjena prilikom utvrđivanja navodne koristi koju su ulagači dužni vratiti nezakonita;
 —
 proglasi nepostojećim ili, alternativno, djelomično poništi članak 4. stavak 1. Odluke u odnosu na zabranu „prijenosa obveze povrata na druge osobe”, u mjeri u kojoj je riječ o izricanju zabrane odnosno navodne ništavosti ugovornih odredaba o povratu od strane trećih osoba iznosa koje su ulagači dužni vratiti španjolskog državi, i
 —
 naloži Komisiji snošenje troškova.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 Odluka koja se pobija ovom tužbom ista je kao u predmetima T-700/13, Bankia/Komisija, T-719/13, Lico Leasing i Pequeños y Medianos Astilleros de Reconversión/Komisija i T-3/14, Anudal Industrial/Komisija.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti identični su onima koji su već izneseni u tim predmetima.
 Osobito se navodi povreda članka 107. UFEU-a zbog toga što je u pobijanoj odluci ocijenjeno da porezni režim o kojem je riječ, mjerodavan za određene sporazume o financijskom leasingu za kupnju novih brodova, u cjelini predstavlja državnu potporu.
 Prema tužitelju, poreznom je odlukom također povrijeđen članak 107. UFEU-a jer su mjere koje čine navedeni porezni režim njome ocijenjene kao „nove” državne potpore.
 Tužitelj podredno navodi povredu načelâ pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, kao i članaka 107., 108. i 206. UFEU-a, zbog pogrešnih utvrđenja u pogledu korisnika i iznosâ za povrat, te povredu članka 108. stavka 3. UFEU-a, članka 19. Uredbe br. 659/1999, članka 3. stavka 6. Ugovora o Europskoj uniji te članaka 16. i 17. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, u mjeri u kojoj su člankom 4. stavkom 1. pobijane odluke ugovorne odredbe na temelju kojih ulagači mogu od trećih osoba zahtijevati iznose koje su trebali vratiti španjolskim vlastima proglašene ništavima.


type: wikipedia

text:
Vltava () je s délkou 430,2 km nejdelší řekou na území Česka. Pramení na Šumavě, u obce Černý Kříž, soutokem Teplé Vltavy a Studené Vltavy. Protéká mimo jiné Českým Krumlovem, Českými Budějovicemi a Prahou a ústí zleva do Labe v Mělníku. Povodí Vltavy s přítoky Malší, Lužnicí, Otavou, Sázavou a Berounkou zaujímá jižní část Čech a spolu s Labem, jehož přítokem Vltava je, vytváří systém odvodňující téměř celé Čechy. Povodí řeky je 28 090 km2 (z toho 27 047,59 km2 v Česku). Své jméno „Vltava“ řeka dostala od starých Germánů, kteří ji nazývali Wilt-ahwa – divoká voda, přičemž Germáni jméno pro Vltavu převzali nejspíše od Keltů.
 Etymologie
 Název řeky pochází ze starogermánského slovního spojení „Wilth“-„ahwa“, „divoká, dravá voda“. Ve Fuldských análech z roku 872 je tento název doložen jako „Fuldaha“ (srov. s řekou Fulda), v roce 1113 jako „Wultha“. V Kosmově kronice se roku 1125 poprvé objevuje v počeštěné podobě jako „Wlitaua“.
 Průběh toku
 Řeka Teplá Vltava, která je považována za jeden ze dvou hlavních zdrojů Vltavy, pramení na východním svahu Černé hory (1 316 m n. m.) na Šumavě ve výšce 1 172 m n. m. jako Černý potok. Jeho pramen je znám jako chráněné území Pramen Vltavy. Prvních 5 km teče severním směrem, od soutoku s Kvildským potokem v Kvildě obrací nadlouho svůj tok k jihovýchodu. Od ústí Vydřího potoka v obci Borová Lada (890 m n. m.) nese říčka název Teplá Vltava, záhy přibírá Vltavský potok, známý též jako Malá Vltava. Ten pramení v Pláňském polesí ve výšce 1 158 m n. m. Protéká Horní Vltavicí a poté v Lenoře (756 m n. m.) získává vody Řasnice, zvané také Travnatá Vltava. Za Lenorou má řeka jen nepatrný spád a vytváří v ploché krajině rozsáhlé mokřady s mnoha meandry, souhrnně zvané Vltavský luh. Zde uprostřed 1. zóny NP Šumava Mrtvý luh se v nadmořské výšce 731 m u osady Chlum stékají Teplá a Studená Vltava. Ta pramení na druhé straně hranic v Bavorsku západně od obce Haidmühle pod německým názvem Altwasser nebo Kalte Moldau. Od soutoku obou hlavních pramenných toků Teplé a Studené Vltavy pak řeka po zbytek své cesty má jméno Vltava.
 U Nové Pece se Vltava rozlévá do širokého a dlouhého přehradního jezera, které vzniklo přehrazením jejího toku u obce Lipno nad Vltavou. Za Lipnem protéká řeka romantickým skalnatým údolím pod Čertovou stěnou (tento její úsek se nazývá Čertovy proudy) a směřuje k vyrovnávací nádrži Lipno II, těsně před Vyšším Brodem. V úseku mezi přehradní hrází Lipno a Vyšším Brodem je koryto řeky téměř bez vody (přehrada je povinna udržovat minimální průtok 2 krychlové metry vody za sekundu), protože většina vod z Lipenského jezera je odváděna kanálem od podzemní elektrárny do vyrovnávací nádrže Lipno II. Pouze výjimečně se průtok zvyšuje – buďto za přebytku vody v nádrži, nebo u příležitosti vodáckých závodů, neboť úsek Čertových proudů je považován za jednu z nejtěžších vodáckých a slalomových tras na světě. Takové akce ovšem vyžadují průtok 20–30 m3 vody za sekundu.
 Za Vyšším Brodem protéká Vltava otevřenější krajinou a stáčí svůj tok k severu. Četnými zákruty protéká turisticky atraktivní oblastí s řadou kulturně historických památek, které jsou obvykle v těsné blízkosti řeky. Její tok směřuje k hradu Rožmberk, protéká městečkem Větřní a skalnatým údolím vstupuje do Českého Krumlova.
 Tok Vltavy směřuje odtud dále na sever, protéká kolem kláštera Zlatá Koruna, míjí bývalé keltské oppidum Třísov a obtéká skalnatý ostroh se zříceninou hradu Dívčí kámen. Pak již pokračuje rovinatou Českobudějovickou pánví k Českým Budějovicím (řkm 239,6). Zde přibírá vody řeky Malše. Za městem pokračuje tok Vltavy kolem obce Hluboká nad Vltavou a směřuje k Hněvkovické přehradě. Ta zajišťuje vodu pro Jadernou elektrárnu Temelín. Odtud až za Prahu vytváří řeka hluboké a úzké údolí, které se rozšiřuje jen na několika místech. Protéká Týnem nad Vltavou a za ním přibírá vody řeky Lužnice.
 Až k Týnu nad Vltavou však již zasahuje hladina dalšího stupně Vltavské kaskády, Orlické přehrady, pojmenované podle známého zámku Orlík. Jezero pohltilo i soutok Vltavy s Otavou u hradu Zvíkova. Pod hrází Orlické přehrady pokračuje tok Vltavy dále k severu. V úseku před Prahou zadržují vody Vltavy ještě další čtyři přehrady Vltavské kaskády – Kamýcká, Slapská, Štěchovická a Vranská.
 U Davle leží v řece Ostrov sv. Kiliána, na němž do roku 1419 stával Ostrovský klášter. V těchto místech se zprava vlévá řeka Sázava, o něco dále na okraji Prahy za Zbraslaví se zleva připojuje řeka Berounka. Po průtoku hlavním městem se Vltava teprve v Kralupech nad Vltavou vymaňuje z úzkého údolí do roviny a u Mělníka ve výšce 156 m n. m. se vlévá do Labe. Ačkoliv je Vltava k místu soutoku delší a vodnější, nese tok dále oproti zvyklostem jméno Labe. To protéká Německem a ústí do Severního moře.
 Před několika milióny let odtékala horní část Vltavy do Dunaje.
 Větší přítoky
 (levý / pravý, říční kilometr od pramene k ústí)
 Kvildský potok (L, řkm 424,1)
 Bučina (P, řkm 422,6)
 Vydří potok (L, řkm 416,8)
 Vltavský potok (Malá Vltava) (P, řkm 416,0)
 Račí potok (L, řkm 404,5)
 Kubohuťský potok (L, řkm 402,8)
 Kaplický potok (L, řkm 396,5)
 Řasnice (Travnatá Vltava) (P, řkm 394,3)
 Volarský potok (L, řkm 378,9)
 Studená Vltava (P, řkm 376,7)
 Jezerní potok (P)
 Olšina (L)
 Větší Vltavice (P, řkm 314,5)
 Branná (L, řkm 297,9)
 Polečnice (L, řkm 281,3)
 Jílecký potok (P)
 Křemžský potok (Křemže) (L, řkm 258,6)
 Malše (P, řkm 240,0)
 Dehtářský potok (L, řkm 231,9)
 Bezdrevský potok (L, řkm 231,0)
 Lužnice (P, řkm 202,2)
 Hrejkovický potok (P)
 Otava (L, řkm 169,1)
 Brzina (P, řkm 126,9)
 Musík (P, řkm 106,8)
 Mastník (P, řkm 104,6)
 Kocába (L, řkm 82,8)
 Sázava (P, řkm 78,3)
 Bojovský potok (L, řkm 75,2)
 Berounka (L, řkm 63,4)
 (viz též Seznam řek a potoků v Praze)
 Botič (P, řkm 55,2)
 Rokytka (P, řkm 47,4)
 Litovický potok (Šárecký potok) (L, řkm 42,7)
 Zákolanský potok (L)
 Bakovský potok (L)
 Plocha povodí podle zemí
 Vodní režim
 Vybrané hlásné profily:
 Využití
 Závod Horní Vltava
 řkm 329,54 – Přehrada Lipno I (1952–1959), plocha nádrže 48,7 km2, 725,6 m n. m.
 řkm 319,12 – Přehrada Lipno II
 řkm 233,00 – jez České Vrbné (1968), plavební komora postavena roku 2010, na místě vorové propusti postavena elektrárna. V blízkosti nová slalomová dráha.
 řkm 228,80 – jez Hluboká nad Vltavou (1935), plavební komora dokončena v roce 2013.
 řkm 210,39 – Přehrada Hněvkovice (1986–1992), plavební komora byla dokončena a uvedena do provozu roku 2010, plocha nádrže 2,68 – 3,21 km2.
 řkm 208,90 – starý jez Hněvkovice, 354,79 m n. m., provedena modernizace jezu s výstavbou plavební komory. Uvedeno do provozu 2017.
 řkm 200,41 – Přehrada Kořensko (1986–1991), plavební komora dokončena roku 2000, 2016–2017 komora modernizována.
 Závod Dolní Vltava
 řkm 159,90 – Žďákovský most
 řkm 144,70 – Přehrada Orlík (1954–1966), plavební zařízení pro velká plavidla (šikmé kolejové zdvihadlo doplněné v horní části plavební komorou) nedokončeno, pouze šikmé kolejové zdvihadlo pro sportovní plavidla do 3,5 t; plocha nádrže 27,3 km2, hladina max. 354 m n. m., min. 347,6 m n. m.
 řkm 134,73 – Přehrada Kamýk (1956–1962), s plavební komorou
 řkm 91,69 – Přehrada Slapy (1951–1954), výtah pro lodě (svislé nebo šikmé zdvihadlo) není dokončen, plocha nádrže 13,92 km2
 řkm 84,44 – Přehrada Štěchovice (1937–1945), s plavební komorou délkově přizpůsobenou pro plavení vorů, plocha nádrže 1,14 km2
 řkm 71,33 – Přehrada Vrané nad Vltavou (1930–1936) s plavební komorou, plocha nádrže 2,51 km2
 řkm 62,90 – plavební komora Modřany (jez Modřany)
 řkm 53,70 – plavební komora Smíchov (oddělený kanál od Šítkovského jezu k jezu u Sovových mlýnů)
 řkm 50,50 – plavební komora Štvanice (jez u začátku ostrova Štvanice)
 řkm 43,50 – plavební komora Podbaba, plavební kanál Podbaba – Troja, délka 3,5 km (Trojský jez a sportovní kanál na pravé straně)
 řkm 35,90 – plavební komora Roztoky, plavební kanál Roztoky – Klecany, délka 1,4 km (jez Klecany)
 řkm 26,70 – plavební komora Dolánky (jez Dolany)
 řkm 17,90 – plavební komora Miřejovice (jez Nelahozeves – Veltrusy)
 řkm 00,90 – plavební komora Hořín, plavební kanál Mělník – Vraňany, délka 10,1 km
 Vodáctví
 Vodácky nejvyužívanější je Vltava v úseku z Vyššího Brodu do Boršova nad Vltavou. V souvislosti s velkým množstvím kempů, restaurací a dalších různých služeb spojených s vodáctvím se často o Vltavě mluví jako o nejkomerčnější řece světa. Roční návštěvnost Vltavy se v roce 2020 pohybovala kolem 130 tisíc lidí.
 Mlýny
 Mlýny jsou řazeny po toku řeky.
 Mrázkův mlýn – Český Krumlov, Kájovská, okres Český Krumlov, kulturní památka
 Krumlovský mlýn – Český Krumlov, Široká, okres Český Krumlov, kulturní památka
 Klášterní mlýn – Zlatá Koruna, okres Český Krumlov
 Stecherův mlýn – Litvínovice, okres České Budějovice
 Ungnadův mlýn
 Královcův mlýn (208,95 km) – Týn nad Vltavou-Hněvkovice, okres České Budějovice
 Fiedlerův mlýn (208,95 km) – Hněvkovice, okres České Budějovice
 Seznam vodních mlýnů v Praze při Vltavě
 Dol – Máslovice, okres Praha-východ
 Zámecký mlýn – Hořín, okres Mělník, kulturní památka
 V kultuře
 Vltava – symfonická báseň Bedřicha Smetany z cyklu Má vlast, která hudebně ztvárňuje tok řeky
 Alegorické sochy Vltavy, například:
 bronzová Alegorie Vltavy a jejích 4 přítoků – secesní od Josefa V. Pekárka na Dětském ostrově v Praze
 kašna zvaná Terezka – klasicistní od Václava Prachnera, v Praze na Mariánském náměstí
 Alegorie Vltavy od Józy Nováka na Podolské vodárně v Praze
 Alegorie Vltavy u nohou Čechie na rampě Národního muzea – od Antonína Pavla Wagnera
 fontána Faun a Vltava – keramická plastika, Olga a Miroslav Hudečkovi 1984, stanice metra Vltavská
 Odkazy
 Poznámky
 Reference
 Související články
 Osobní vodní doprava na Vltavě
 Povodeň v Česku (2002)
 Přívozy na Vltavě
 Seznam mostů přes Vltavu
 Seznam pražských mostů
 Splavnění střední Vltavy
 Vltavská kaskáda
 Vltavín
 Externí odkazy
 Album současných a historických fotografií řeky Vltavy
 Hlásné profily
 Povodí Vltavy
 Potenciál splavnění vltavské vodní cesty (CityPlan 2004–2005)
 Kilometráž Vltavy (vodácká)
 VÚV T.G.Masaryka – Oddělení GIS – Charakteristiky toků a povodí ČR (Vltava, Teplá Vltava)
 Vltava (Cyklus České televize Vodácká putování) – video on-line v archivu ČT
 Seznam vodních elektráren na Vltavě
 Horáčková J., Ložek V., Beran L., Juřičková L., Podroužková Š., Peterka J. & Čech M. (2014). „Měkkýši údolí Vltavy (Čechy). Mollusc fauna of the Vltava River valley (Bohemia)“. Malacologica Bohemoslovaca 13: 12–105.
 Řeky v okrese Prachatice
 Řeky v okrese Český Krumlov
 Řeky v okrese České Budějovice
 Řeky v okrese Písek
 Řeky v okrese Příbram
 Řeky v okrese Praha-západ
 Řeky v Praze
 Řeky v okrese Praha-východ
 Řeky v okrese Mělník
 Řeky na Šumavě
 Řeky v Šumavském podhůří
 Řeky v Českobudějovické pánvi
 Řeky v Táborské pahorkatině
 Řeky v Benešovské pahorkatině
 Řeky ve Středolabské tabuli
 Přítoky Labe
 Vodní cesty třídy IV
 Vodní cesty třídy I
 Vodstvo Českých Budějovic
 Vodstvo v Pražské plošině
 Praha 1
 Praha 2
 Praha 4
 Praha 5
 Praha 6
 Praha 7
 Praha 8